Справа № 163/1881/23 Провадження №11-кп/802/579/24 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 серпня 2024 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції),

захисника обвинуваченого ОСОБА_8 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання обвинуваченого ОСОБА_7 про поновлення строку апеляційного оскарження вироку Любомльського районного суду Волинської області від 13 червня 2024 року,

ВСТАНОВИВ:

Вищевказаним вироком ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік .

Строк відбуття покарання ОСОБА_7 ухвалено рахувати з дня приведення цього вироку до виконання.

ОСОБА_7 у пред`явленому йому за ч.5 ст.27, ч.3 ст.358 КК України обвинуваченні визнано невинуватим за недоведеністю в його діянні складу злочину і по суду виправданим.

Стягнуто з ОСОБА_7 в користь держави 6692 грн. судових витрат на проведення судових технічних експертиз документів.

Вироком також вирішено долю речових доказів.

Не погоджуючись із таким вироком обвинувачений ОСОБА_7 27 липня 2024 року подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вирок в частині визнання його винуватим за ч.4 ст.358 КК України, а провадження направити на новий судовий розгляд до суду першої інстанції.

Водночас, обвинуваченим в апеляційній скарзі заявлено клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження вироку. Клопотання обґрунтоване тим, що 13.06.2024 він не був присутній при проголошенні вироку через значну відстань від місця проживання до місця розташування суду. При цьому, суд в порушення ч.7 ст.376 КПК України не надіслав йому та його захиснику копію вироку на наступний день після його проголошення, а лише 20.06.2024, який він отримав 28.06.2024. Тому вважає, що строк на апеляційне оскарження вироку пропущений був з поважних на те причин.

Перевіривши заявлене в апеляційній скарзі клопотання, заслухавши думку обвинуваченого та його захисника, які його підтримали та просили задовольнити, думку прокурора з приводу заявленого клопотання, яка вважала його безпідставним, колегія суддів вважає, що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження вищевказаного вироку до задоволення не підлягаєз наступних підстав.

Так, за положеннями п.1 ч.2 ст.395 КПК України апеляційна скарга на вирокможе бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Водночас, ч.3 ст.395 КПК України передбачено, що для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення. Якщо ухвалу суду або слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, або якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому ст.382 цього Кодексу, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що 12 червня 2024 року суд першої інстанції після останнього слова обвинуваченого вийшов в нарадчу кімнату. При цьому, обвинуваченому та його захиснику було повідомлено про те, що проголошення вироку буде о 09:30 год. 13.06.2024 у приміщенні суду, що вказує відповідне повідомлення, яке наявне у матеріалах провадження.

13 червня 2024 року був проголошений вирок суду у відсутності учасників кримінального провадження, оскільки ніхто не з`явився.

Таким чином, з урахуванням положень ч.ч.2, 3 ст.395 КПК України, а також того, що обвинувачений не перебуває під вартою, останній день для подачі апеляційної скарги в даному провадженні, припадав на 13.07.2024.

Апеляційна скарга до суду подана 27.07.2024, що об`єктивно стверджується відміткою - штемпелем проставленим на поштовому конверті.

У заявленому клопотанні про поновлення строку апеляційного оскарження судового рішення та в судовому засіданні сторона захисту посилається на те, що ані обвинувачений, ані його захисник не були присутніми при проголошенні вироку від 13.06.2024, а його копію перший отримав лише 28.06.2020, який судом надіслано було 20.06.2024. А тому, сторона захисту вважає, що строк апеляційного оскарження судового рішення пропущений із поважних на те причин.

Проте, на думку колегії суддів наведену стороною захисту обставину не можна вважати поважною причиною пропуску строку апеляційного оскарження судового рішення та відповідно такою, що дає підстави для його поновлення, оскільки, як вбачається з матеріалів провадження оскаржуваний вирок ухвалений 13.06.2024 року, копія якого обвинуваченим отримана була 28.06.2024, про що він сам вказує. Окрім того, захиснику обвинуваченого вирок в день його ухвалення було скеровано на електронну пошту. У резолютивній частині цього вироку судом першої інстанції чітко та зрозуміло роз`яснено порядок та строк його оскарження, а також час набрання ним законної сили в разі не оскарження та оскарження в апеляційному порядку.

Відтак, колегія суддів апеляційного суду вважає, що обвинувачений навіть отримавши 28 червня 2024 року копію вироку від 13.06.2024 міг його оскаржити у строк, передбачений ст.395 КПК України, тобто до 13 липня 2024 року (15 днів).

Не приймається апеляційним судом до уваги посилання апелянта на те, що ані він, ані його захисник, не були присутніми при проголошенні вироку, оскільки виходячи з положень ч.ч.2, 3 ст.395 КПК України, строк апеляційного оскарження пов`язується саме з датою його проголошення, а не з будь-якою іншою. При цьому, з моменту вручення або отримання копії вироку строк подачі апеляційної скарги обчислюється лише для особи, яка перебуває під вартою або, якщо вирок ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує у порядку ст.382 КПК України, тобто при розгляді обвинувального акту у спрощеному порядку. В даному провадженні обвинувачений під вартою не перебуває, а обвинувальний акт в спрощеному порядку не розглядався.

Будь-яких інших підстав з приводу поважності пропуску строку апеляційного оскарження судового рішення сторона захисту не навела і не надала з цього приводу жодних належних і допустимих доказів.

Таким чином, апеляційний суд приходить до висновку, що клопотання обвинуваченого про поновлення строку апеляційного оскарження вироку в даному провадженні до задоволення не підлягає, оскільки стороною захисту не було наведено поважних підстав пропуску такого строку із наданням відповідних доказів у зв`язку з чим він міг бути поновлений судом.

Пунктом 4 ч.3 ст.399 КПК України передбачено, що апеляційна скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку апеляційного оскарження і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або суд апеляційної інстанції за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.

Оскільки апеляційна скарга подана після закінчення передбаченого законом строку на апеляційне оскарження судового рішення, і при цьому, ані в заявленому клопотанні, ані в ході його розгляду не було наведено поважних підстав з наданням відповідних доказів для поновлення такого строку, то апеляційну скаргу обвинуваченого необхідно повернути особі, яка її подала на підставі п.4 ч.3 ст.399 КПК України.

Керуючись ст.ст. 376, 399, 395 КПК України, апеляційний суд,

УХВАЛИВ:

Відмовити обвинуваченому ОСОБА_7 у задоволенні клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження вироку Любомльського районного суду Волинської області від 13 червня 2024 року, який ухвалено в кримінальному провадженні №0000082.

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Любомльського районного суду Волинської області від 13 червня 2024 року, повернути особі, яка її подала.

Копію ухвали суду про повернення апеляційної скарги невідкладно надіслати особі, яка її подала, разом з апеляційною скаргою та усіма доданими до неї матеріалами.

Касаційна скарга на ухвалу може бути подана безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий

Судді