ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД
Миколаївської області
Справа №477/1411/24
Провадження №1-кс/477/726/24
УХВАЛА

про арешт майна

04 липня 2024 року місто Миколаїв

Слідчий суддя Жовтневого районного суду Миколаївської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Миколаєві клопотання прокурора відділу Миколаївської обласної прокуратури ОСОБА_3 подане у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000716 від 19 грудня 2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 301 КК України, про арешт майна

ВСТАНОВИВ:

02 липня 2024 року прокурор відділу Миколаївської обласної прокуратури ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді в межах кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000716 від 19 грудня 2023 року із клопотанням про арешт майна, яке було виявлено та вилучено 27 червня 2024 року в ході проведення обшуку житла та іншого володіння особи, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , яке перебуває у фактичному володінні ОСОБА_4 та іншої невстановленої особи.

В обґрунтування поданого клопотання посилається на те, що у провадженні СУ ГУНП в Миколаївській області перебуває кримінальне провадження №0000716, зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань від 19 грудня 2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 301 КК України, за фактом вчинення мешканцями міста Миколаєва дій, пов`язаних розповсюдженням творів та предметів порнографічного характеру.

27 червня 2024 року, у приміщенні, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , яке перебуває у фактичному володінні ОСОБА_4 та іншої невстановленої особи, які перевіряються органом досудового розслідування на предмет причетності до вчинення вказаного кримінального правопорушення проведено обшук, під час якого виявлено та вилучено мобільна та комп`ютерна техніка, які могли використовуватися під час вчинення кримінального правопорушення.

Враховуючи, що вказане майно є засобами та знаряддям злочину і може зберігати сліди вчиненого злочину, містити інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час розслідування кримінального правопорушення, тобто містять ознаки речового доказу, прокурор звернувся з вказаним клопотання про накладення арешту.

У судове засідання прокурор ОСОБА_3 не з`явилася, подавши заяву про розгляд клопотання без її участі. Просила його задовольнити з підстав вказаних у клопотанні.

ОСОБА_4 , як власник вилученого майна в судове засідання також не з`явилася. Про причини неявки суд не повідомила.

Перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, приходжу до висновку, що клопотання підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Встановлено, що в провадженні слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Миколаївській області перебуває кримінальне провадження №0000716 від 19 грудня 2023 року за правовою кваліфікацією, передбаченою частиною третьою статті 301 КК України за фактом розповсюдження творів та предметів порнографічного характеру.

Досудовим розслідуванням у цьому кримінальному провадженні встановлено, що ОСОБА_4 за попередньою змовою з невстановленою особою залучила до протиправної діяльності, пов`язаної із розповсюдження творів та предметів порнографічного характеру низку осіб жіночої статті, які здійснювали виготовлення та розповсюдження матеріалів порнографічного характеру через відео чат в мережі інтернет.

Під час досудового розслідування обставин указаного правопорушення, органом досудового розслідування проведено комплекс негласних слідчих (розшукових) дій, в ході яких задокументовані вище викладені обставини вчинення вказаних кримінальних правопорушень.

На виконання доручення слідчого, УМП ГУНП в Миколаївській області встановлено осіб, які можуть бути причетними до вчинення вказаного правопорушення, зокрема його організаторів, виконавців; місця їх проживання, вчинення протиправних дій, транспортні засоби що перебувають у їхньому користуванні, тощо.

Відповідно до вищевказаної інформації встановлено, що ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою невстановленою особою у грудні 2023 року, взяли в оренду приміщення, за адресою: АДРЕСА_2 (четвертий поверх), після чого

вносили щомісячну плату за оренду вказаного приміщення та послуги Інтернет-зв`язку.

З метою реалізації свого злочинного умислу ОСОБА_4 разом з невстановленою особою облаштували вказане приміщення комп`ютерною технікою, в тому числі персональними стаціонарними комп`ютерами, веб-камерами та меблями, для створення умов щодо виготовлення та збуту відеопродукції порнографічного характеру, та створили умови, а саме: надавали у користування персональні стаціонарні комп`ютери з веб-камерами з метою вчинення протиправної діяльності за місцем проживання залучених осіб.

27 червня 2024 року на підставі ухвали слідчого судді здійснено обшук приміщенні, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , яке перебуває у фактичному володінні ОСОБА_4 та іншої невстановленої особи, під час якого виявлено та вилучено мобільну та комп`ютерну техніку, які могли використовуватися під час вчинення кримінального правопорушення.

Згідно постанови про визнання речовими доказами від 27 червня 2024 року, вилучене під час проведення обшуку житла та іншого володіння особи по АДРЕСА_1 , майно, визнано в якості речових доказів у кримінальному провадженні №0000716 від 19 грудня 2023 року.

З метою збереження речових доказів, прокурор ОСОБА_3 , шляхом направлення клопотання засобами поштового зв`язку, звернулася до слідчого судді із клопотанням про накладення арешту на вилучене в ході обшуку майно.

Вирішуючи клопотання в межах заявлених вимог та відповідно до наданих стороною обвинувачення доказів, слідчий суддя виходить з такого.

Главою 3 Кримінального процесуального кодексу України унормовано визначення та порядок набуття процесуального статусу сторонами та іншими учасниками кримінального провадження, а також обсяг їх прав та обов`язків.

Зокрема §5 Глави 3 КПК України визначаються особливості процесуального статусу інших учасників кримінального провадження, до яких законодавцем віднесено і третю особу, щодо майна якої вирішується питання про арешт.

Так, нормами статті 64-2 КПК України визначено, що третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, може бути будь-яка фізична або юридична особа, наведений перелік прав та обов`язків такої особи, а також визначені обставини, що обумовлюють набуття особою відповідного процесуального статусу.

В свою чергу, порядок застосування заходів забезпечення кримінального провадження і зокрема арешту майна визначений положеннями Глав 10 та 17 КПК України.

Згідно частини першої статті 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Частиною другою статті 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна, як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно частини третьої статті 170 КПК України, у випадку передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, тобто з метою збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до статті 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

За системним тлумаченням положень статті 64-2 КПК України, частини третьої статті 170 КПК України, та статті 98 КПК України, на майно, що було вилучено у ході обшуку житла та іншого володіння особи у приміщенні, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 може бути накладено арешт незалежно від того, кому належить вилучене майно, за умови наявності у вилученого майна, ознак, передбачених статтею 98 КПК України.

У відповідності до частини першої, другої статті 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; 3) розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; 4) наслідки арешту майна для інших осіб; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Так, долученими до клопотання матеріалами підтверджується наявність обґрунтованої підозри, щодо вчинення кримінального правопорушення, що може бути підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна.

Описана у клопотанні обставини вчинення кримінального правопорушення з наданими прокурором матеріалами кримінального провадження свідчить про наявність ознак кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 301 КК України, які полягають у вчиненні мешканцями міста Миколаєва дій, пов`язаних з розповсюдженням творів та предметів порнографічного характеру, та отриманням від цієї діяльності прибутку, що в силу пункту 1 частини третьої статті 132 КПК України є підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, зокрема, арешту майна.

При цьому, слідчий суддя звертає увагу, що умова накладення арешту з метою забезпечення збереження речових доказів за положеннями частини третьої статті 170 КПК не містить таку вимогу її застосування як оголошення підозри у кримінальному провадженні певній особі, не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна або вчиненням кримінального правопорушення будь-якого ступеня тяжкості.

Про доведеність існування обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення може свідчити сам факт здійснення за певними фактичними обставинами досудового розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до ЄРДР, та відповідні матеріали цього провадження, у зв`язку з чим слідчий суддя на підставі описаних у клопотанні обставин кримінального правопорушення у сукупності з наданими прокурором матеріалами кримінального провадження дійшов висновку, що за описаних фактичних обставин могло бути вчинено кримінальне правопорушення, пов`язане з розповсюдженням творів та предметів порнографічного характеру групою осіб, що охоплюється складом кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 301 КК України.

Матеріали досудового розслідування містять достатні відомості вважати, що до вчинення кримінального правопорушення можуть бути причетні особи, зокрема ОСОБА_4 та інша невстановлена особа, яка діючи спільно зі ОСОБА_4 , з метою незаконного збагачення за рахунок виготовлення та збуту відеопродукції та зображень порнографічного характеру в мережі Інтернет, організували діяльність по виготовленню та збуту відеопродукції порнографічного характеру,.

На даному етапі досудового розслідування триває ряд слідчих дій, встановлюється коло осіб причетних до вчинення злочину, їх роль у виготовленні та розповсюдженні творів та предметів порнографічного характеру.

У відповідності до частини сьомої статті 236 КПК України, при обшуку слідчий, прокурор має право, серед іншого, тимчасово вилучати речі, які мають значення для кримінального провадження.

Слідчим суддею встановлено, що вилучене під час проведення обшуку майно може містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тобто відповідає критерію, зазначеному у статті 98 КПК України.

Інформація, яка міститься на вилученій мобільній та комп`ютерній техніці мобільному, містить інформацію щодо предмету доказування у кримінальному провадженні, а саме зафіксовані відеоматеріали, які підтверджують здійснення злочинної діяльності та може мати суттєве значення для встановлення інших обставин кримінального провадження, що розслідується (кола осіб, які можуть бути причетні до вчинення злочину, дані про номери мобільних телефонів, використані під час вчинення злочину, зв`язки між особами, причетними до вчинення злочину, тощо).

На переконання слідчого судді, додані до клопотання прокурора матеріали свідчать про наявність правових підстав для накладення арешту на вилучене майно, а також того, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна для забезпечення збереження речового доказу та з метою запобігання можливості його приховування, знищення або перетворення. Прокурором доведено необхідність накладення арешту на майно, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись статтями 167, 170-173, 175, 372 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт вилучене 27 червня 2024 року, під час проведення обшуку житла та іншого володіння особи, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , яке перебуває у фактичному володінні ОСОБА_4 , майно, із встановленням заборони будь-яким особам користуватися та розпоряджатися цим майном, а саме на: мобільний телефон iPhone 7 білого кольору, у вимкненому стані; Жорсткі диски в кількості 3 штуки, а саме: Lomega червоного кольору S/N YADA170234, HP чорного кольору S/N НОМЕР_1 , Kingston technology S/N НОМЕР_2 ; мобільний телефон з написом «Blu» та мобільний телефон з написом «Slimarmor»; мобільний телефон з написом «Samsung» разом із зарядним пристроєм та мобільний телефон з написом «Benq-Siemens» разом із зарядним пристроєм; ноутбук марки «Acer» чорного кольору S/N NXGY3EU0158510ABB83400 разом із зарядним пристроєм марки «Acer» моделі 660904351; мобільний телефон марки «iPhone 11 Pro Max» золотистого кольору, imei: НОМЕР_3 , НОМЕР_4 в якому наявна картка мобільного оператору «Лайфселл» з номером НОМЕР_5 ; Банківські картки в кількості 8 шт.: (Приват банк 282722, НОМЕР_6 , МАХІ НОМЕР_7 , Аваль банк на ім`я ОСОБА_5 НОМЕР_8 , Кредит банк 457026); жорсткі диски в кількості 5 шт., а саме: Lomega S/N WHA0280447, Western Digital S/N WCANK1168808, Seagate S/N 9VMH927P, Seagate model ST380011A S/N 3JV3PWV9, Seagate S/N затертий має чорний колір та в комплекті USB кабель.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

СЛІДЧИЙ СУДДЯ ОСОБА_6