Зіньківський районний суд Полтавській області
_________________________________________________________________________________
Справа № 530/1886/24
Номер провадження 1-кс/530/491/24

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.09.2024 р. Слідчий суддя Зіньківського районного суду Полтавської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши клопотання слідчого СВ відділення поліції №4 Полтавського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області капітана поліції ОСОБА_4 про обрання запобіжного заходу підозрюваному

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Деревки, Котелевського району, Полтавської області, жителю АДРЕСА_1 , українцю, громадянину України, неодруженому, з базовою загальною середньою освітою, непрацюючому, раніше судимому, у вигляді особистого зобов`язання,-

В С Т А Н ОВ И В :

Матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000164 від 09.08.2024, за ознаками кримінального правопорушення злочину, передбаченого ст.126-1 КК України.

Слідчий СВ відділення поліції №4 Полтавського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області капітан поліції ОСОБА_4 звернувся до суду із клопотанням погодженням прокурором Зіньківського відділу Диканської окружної прокуратури ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вигляді особистого зобов`язання.

30.08.2024 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України.

Заявлене клопотання слідчий мотивує тим, що ОСОБА_5 , в порушення вимог ст. 28 Конституції України та Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», умисно вчинив домашнє насильство, а саме 05.08.2024 близько 10 год. 00 хв. останній перебуваючи в кімнаті кухні житлового будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_2 , діючи систематично, умисно та цілеспрямовано, вчинив фізичне насильство відносно своєї співмешканки ОСОБА_6 , що виразилося у завданні одного удару кулаком правої руки в обличчя потерпілої ОСОБА_6 , чим спричинив останній тілесні ушкодження у вигляді синця та садна в області лівого ока, які згідно з висновком судово-медичної експертизи №259 від 21.08.2024 кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що призвело до її фізичних страждань та погіршило якість життя потерпілої.

Окрім того, ОСОБА_5 протягом року неодноразово притягувався до адміністративної та кримінальної відповідальності за вчинення правопорушень відносно своєї співмешканки ОСОБА_6 ..

Так, 15.10.2023 о 16 годині в АДРЕСА_2 , за місцем свого проживання ОСОБА_5 вчинив сварку зі своєю співмешканкою, ОСОБА_7 в ході якої висловлювався нецензурною лайкою в її адресу, штовхав, на зауваження не реагував, чим вчинив насильство в сім`ї психологічного та фізичного характеру.

Також, 25.10.2023 о 13 годині, в АДРЕСА_2 , за місцем свого проживання ОСОБА_5 вчинив сварку зі своєю співмешканкою, ОСОБА_7 в ході якої висловлювався нецензурною лайкою в її адресу, штовхав, на зауваження не реагував, чим вчинив насильство в сім`ї психологічного та фізичного характеру.

Також, 27.10.2023 о 14 годині, в АДРЕСА_2 , за місцем свого проживання ОСОБА_5 здійснив невиконання термінового заборонного припису АА 299234 від 25.10.2023 року.

02.11.2023 Зіньківським районним судом Полтавської області ОСОБА_5 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.173-2 КУпАП до годин громадських робіт.

Крім того встановлено, що 25.07.2023, близько 10 години 40 хвилин, ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння та правомірно знаходячись в коридорі будинку господарства, що належить ОСОБА_8 , розташованого в АДРЕСА_3 на грунті неприязних відносин, в ході сварки із своєю співмешканкою, ОСОБА_7 , умисно завдав їй одного удару кулаком правої руки в область спини, в результаті чого спричинив їй легкі тілесні ушкодження.

Вироком Зіньківського районного суду Полтавської області від 08.12.2023 ОСОБА_5 притягнуто до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України до штрафу у розмірі 50 нмдг (850 грн.).

Крім того встановлено, що 18.01.2024 близько 15 год. 00 хв., ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, та знаходячись в кухні будинку за місцем свого фактичного проживання в АДРЕСА_2 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, в ході сварки із співмешканкою, ОСОБА_7 , умисно завдав їй близько п`яти ударів кулаком правої руки в область голови, в результаті чого спричинив їй легкі тілесні ушкодження.

Також, 31.01.2024 близько 15 год. 00 хв., ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння та правомірно знаходячись в коридорі будинку за місцем проживання ОСОБА_6 , розташованого в АДРЕСА_2 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, в ході сварки із колишньою, на той час, співмешканкою ОСОБА_7 , умисно, обхопив її шию своєю правою рукою, зігнутою в ліктьовому суглобі, та звалив її на підлогу, де продовжуючи тримати своєю зігнутою правою рукою та лівою рукою за шию, стискав її, в результаті чого завдав потерпілій ОСОБА_6 фізичного болю та не спричинив тілесних ушкоджень.

28.02.2024 вироком Зіньківського районного суду Полтавської області ОСОБА_5 засуджено за вчинення кримінальних проступків, передбачених ч.1 ст.126, ч.2 ст.125 КК України до 3 місяців арешту.

Ухвалою Зіньківського районного суду Полтавської області від 09.05.2024 року ОСОБА_5 замінено невідбуту частину покарання за вироком Зіньківського районного суду Полтавської області від 28.02.2024 року за ч.1 ст. 126, ч.2 ст. 125 КК України та ч.1 ст. 70 КК України у виді 3 місяців арешту на пробаційний нагляд строком на 6 місяців.

Таким чином, ОСОБА_5 , підозрюється в домашньому насильстві, тобто умисне систематичне вчинення фізичного, психологічного насильства щодо особи, з якою винний перебуває (перебував) у сімейних відносинах, що призводить до фізичних та психологічних страждань, розладів здоров`я, втрати працездатності, погіршення якості життя потерпілої особи, тобто у вчиненні злочину передбаченого ст.126-1 КК України.

30.08.2024 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України.

Обґрунтовуючи своє клопотання про обрання міри запобіжного заходу ОСОБА_5 у вигляді особистого зобов`язання, слідчий посилається на те, що підставою застосування запобіжного заходу до підозрюваного ОСОБА_5 згідно ч.1 ст. 177 КПК України є запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Існування вказаних ризиків обґрунтовується тим, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні

не тяжкого злочину, має слабкі соціальні зв`язки, ніде не працює, не має легального джерела доходів та місця роботи, має слабкі соціальні зв`язки. Крім того усвідомлюючи тяжкість вчиненого ним злочину, підозрюваний може ухилитися від слідства та суду, що унеможливить своєчасне виконання процесуальних рішень та призначення йому покарання за скоєний ним злочин. Тому існують реальні підстави вважати, що без обрання запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, ОСОБА_5 , зможе ухилитися від слідства та суду, змінити місце свого проживання, не повідомивши про це слідчого чи прокурора, що унеможливить своєчасне виконання процесуальних рішень та призначення йому покарання за скоєне, тому є необхідність у перешкоджанні встановленню обставин скоєння підозрюваним кримінального правопорушення, зміни показів, введення слідства в оману, тощо, тому є обґрунтований ризик вважати, що останній без застосування запобіжного заходу продовжить свою злочинну діяльність.

Окрім цього, необхідно зазначити, що обрання запобіжного заходу стосовно ОСОБА_5 у вигляді особистого зобов`язання буде стимулювати його щодо явки до слідчого для проведення слідчих дій та суду для участі в судових засіданнях.

Вказані обставини прямо вказують на необхідність застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, в тому числі з метою забезпечити виконання ним процесуальних обов`язків у кримінальному провадженні.

В судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_5 не заперечував стосовно обрання відносно нього запобіжного заходу, вивчивши наявні матеріали, якими слідчий обґрунтовує заявлене клопотання, дослідивши додані до клопотання матеріали, приходжу до висновку, що заявлене клопотання підлягає до задоволення з наступних підстав.

Матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000164 від 09.08.2024, за ознаками кримінального правопорушення злочину, передбаченого ст.126-1 КК України.

30.08.2024 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України.

Вина підозрюваного ОСОБА_5 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення підтверджуються наступними доказами: протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 09.08.2024; протокол допиту потерпілої ОСОБА_6 від 22.08.2024; висновком судово-медичної експертизи № 259 від 21.088.2024; протоколом проведення слідчого експерименту за участі потерпілої ОСОБА_6 від 22.08.2024; висновком судово-медичної експертизи №261 від 23.08.2024; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 22.08.2024; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 22.08.2024;м матеріалами про притягнення ОСОБА_5 до кримінальної та адміністративної відповідальності; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 від 30.05.2024; протоколом проведення слідчого експерименту за участі підозрюваного ОСОБА_5 від 30.05.2024; відомостями, які характеризують ОСОБА_5 ..

Тобто, сторона обвинувачення наголошує на наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України, що є підставою для застосування відносно нього запобіжного заходу.

Відповідно до ст. 176 КПК України, запобіжними заходами є: 1) особисте зобов"язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою. Тимчасовим запобіжним заходом є затримання особи, яке застосовується з підстав та в порядку, визначеному цим Кодексом.

Частиною 3 ст. 176 КПК України визначено, що слідчий суддя відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Статтею 178 КПК України встановлені обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу.

Відповідно до ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, оцінює в сукупності всі обставини, у тому числі: наявність вагомих доказів про вчинення ОСОБА_5 інкримінованого йому кримінального правопорушення, що підтверджується долученими до клопотання копіями матеріалів; суспільної небезпечності вчиненого ним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, у якому він підозрюється, вік підозрюваного, який є молодою особою, щоб відкинути в сторону можливість помилкового обрання ним злочинного шляху, стан здоров`я ОСОБА_5 який є працездатною, здоровою особою, соціальні зв`язки підозрюваного в місці його постійного проживання, який характеризується з позитивної сторони.

При розгляді даного клопотання слідчий суддя враховує також загальні положення ч.3 ст.176 КПК України, виходячи з встановленого КПК України принципу змагальності сторін, про те, що слідчий, прокурор, якщо не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч.1 ст.176 КПК України, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам, то слідчий суддя відмовляє у застосуванні запобіжного заходу.

Згідно позиції Європейського суду з прав людини, відображену зокрема у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

У справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», зазначено, що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження чи навіть для пред`явлення обвинувачення, що є задачею наступних етапів кримінального процесу. Тому, з урахуванням досліджених доказів слідчий суддя вважає, що підозра є обґрунтованою.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один з ризиків, передбачених ст.177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до §1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право на справедливий суд включає в себе право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно п.п.3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про його незначний ступінь, який може служити підставою для запобіжного ув"язнення.

Ризик того, що обвинувачений буде перешкоджати належному відправленню судочинства, не може оцінюватись абстрактно, факт такого перешкоджання має бути підтверджено доказами (Becciev v.Moldova (Бекчієв проти Молдови), §59).

Ризик тиску на свідків може бути визнано на початкових стадіях процесу (Jarzynski v.Poland (Яжинський проти Польші) §43).

Європейський суд з прав людини вказує, що небезпеку переховування від правосуддя не можна виміряти тільки залежно від суворості можливого покарання; її треба визначати з врахуванням низки інших релевативних факторів, які можуть або підтвердити наявність небезпеки переховування від правосуддя, або зробити її настільки незначною, що вона не може слугувати виправданням для тримання під вартою (W v.Switzerland, 14379/88, 26 січня 1993 року).

Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов"язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв"язками та усіма видами зв"язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Becciev v.Moldova (Бекчиєв проти Молдови) §58).

У рішенні в справі «Сокуренко і Стригун проти України» від 20.07.2006р. (заяви №29458/04 та №29465/04) ЄСПЛ вказав, що фраза "встановленого законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність.

Відповідно до ч.1 ст. 179 КПК України, особисте зобов"язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов"язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов"язки, передбачені статтею 194 КПК України.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один з ризиків, передбачених ст.177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Підозрюваний ОСОБА_5 на даний час є працюючим, враховуючи його вік, який є молодою особою, щоб відкинути в сторону можливість помилкового обрання ним злочинного шляху, має родичів на території України, обґрунтовано підозрюється у вчиненні дій, які виразилися у домашньому насильстві, тобто умисне систематичне вчинення фізичного, психологічного насильства щодо особи, з якою винний перебуває (перебував) у сімейних відносинах, що призводить до фізичних та психологічних страждань, розладів здоров`я, втрати працездатності, погіршення якості життя потерпілої особи, підозрюється у вчиненні не тяжкого злочину за який передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк до двох років, враховуючи обставини вчинення кримінального правопорушення. Крім цього, враховуючи існуючу ситуацію в Україні, оскільки, на даний час 24 лютого 2022 року указом Президента України № 64/2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації, в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який діє по даний час, слідчий суддя вважає, що до ОСОБА_5 необхідно застосувати запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.

В зв`язку з вищевикладеним, вважаю, що він може вчинити нове правопорушення та переховуватися від органів досудового розслідування, щоб уникнути покарання.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.176,177,179,184,186,187,193, 194, КПК України,-

У Х В А Л И В :

Клопотання слідчого СВ відділення поліції №4 Полтавського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області капітана поліції ОСОБА_4 про обрання запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вигляді особистого зобов`язання задоволити.

Обрати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Деревки, Котелевського району, Полтавської області, жителю АДРЕСА_1 , українцю, громадянину України, неодруженому, з базовою загальною середньою освітою, непрацюючому, раніше судимому, запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання на строк 60 діб.

Строк дії запобіжного заходу рахувати з 02 вересня 2024 року по 31 жовтня 2024 року.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 обов`язки передбачені ст. 194 КПК України:

- прибувати до слідчого, прокурора, суду за викликом;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.

Відповідно до ч. 6 ст. 194 КПК України покласти на підозрюваного такі обмежувальні заходи:

-заборонити перебувати ОСОБА_5 в місці проживання ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_2 ;

- заборонити наближатися на відстань не менше 50 метрів до місця проживання ОСОБА_6 , за адресою: АДРЕСА_2 .

Роз"яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що в разі невиконання ним покладених на нього обов"язків, до нього може бути застосований більш суворий запобіжний захід і накладено грошове стягнення.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого СВ відділення поліції №4 Полтавського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області капітана поліції ОСОБА_4 .

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в справі.

Слідчий суддя Зіньківського районного суду

Полтавської області ОСОБА_1