Справа № 545/4332/24
Провадження № 1-в/545/654/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 жовтня 2024 рокум. Полтава

Полтавський районний суд Полтавської області у складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Полтавського районного суду Полтавської області подання начальника Державної установи «Надержинщинська виправна колонія (№ 65)» відносно засудженої

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Луганськ, українки, громадянки України, незаміжньої, з неповною середньою освітою, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

раніше судима:

11.02.2004 року Ленінським районним судом м. Луганська за ст. 185 ч. 1, 104, 75 КК України до 1 року позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік;

20.08.2004 року Жовтневим районним судом м. Луганська за ст. 185 ч. 2, 71, 104, 75 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік;

14.04.2010 року Жовтневим районним судом м. Луганська за ст. 185 ч. 1 КК України до 6 місяців арешту. Звільнена 14.10.2010 року за відбуттям строку покарання;

23.06.2011 року Артемівським районним судом м. Луганська за ст. 15 ч. 2,185 ч.2 КК України до 6 місяців арешту. Звільнена 25.08.2011 року за відбуттям строку покарання;

04.05.2012 року Артемівським районним судом м. Луганська за ст. 185 ч. 2 КК України до 1 року позбавлення волі. Звільнена 23.11.2012 року за відбуттям строку покарання;

25.02.2014 року Артемівським районним судом м. Луганська за ст. 185 ч. 2, 75 КК України до 2 років позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік;

02.07.2015 року Шевченківським районним судом м. Києва за ст. 185 ч. 2 КК України до 2 років позбавлення волі. 09.02.2016 року ухвалою Полтавського районного суду Полтавської області за ст. 72 ч. 5 КК України зараховано термін тримання під вартою з 07.04.2015 року по 11.11.2015 року. Звільнена 01.09.2016 року за відбуттям строку покарання;

засуджена:

06.02.2020 року Шевченківським районним судом м. Києва за ст. 185 ч. 2 КК України до 6 місяців арешту. 10.05.2022 року вироком Київського апеляційного суду вирок від 06.02.2020 року в частині призначеного покарання скасований та ухвалений в цій частині новий вирок, яким визнано винуватою за ст. 185 ч.2 КК України до 2 років позбавлення волі, зарахувавши попереднє ув`язнення 10 та 11.05.2021 року з розрахунку день за день. В решті вирок залишений без змін.

про умовно-дострокове звільнення від відбування призначеного покарання,-

ВСТАНОВИВ:

До Полтавського районного суду Полтавської області надійшло подання Державної установи «Надержинщинська виправна колонія (№ 65)» відносно засудженої ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення, в обґрунтування якого зазначено, що остання сумлінною поведінкою та ставленням до праці довела своє виправлення.

В судовому засіданні прокурор заперечував проти задоволення подання, зазначивши про відсутність підстав для його задоволення.

Засуджена ОСОБА_4 , представник адміністрації виправної колонії надіслали заяви про розгляд подання у їх відсутність.

Вислухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали подання та особової справи, суд прийшов до наступного висновку.

Згідно з частиною 2 статті 537 Кримінального процесуального кодексу України під час виконання вироків суд, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання, має право вирішувати такі питання, зокрема, про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Як встановлено судом, що ОСОБА_4 засуджена 06.02.2020 року Шевченківським районним судом м. Києва за ст. 185 ч. 2 КК України до 6 місяців арешту. 10.05.2022 року вироком Київського апеляційного суду вирок від 06.02.2020 року в частині призначеного покарання скасований та ухвалений в цій частині новий вирок, яким визнано винуватою за ст. 185 ч.2 КК України до 2 років позбавлення волі, зарахувавши попереднє ув`язнення 10 та 11.05.2021 року з розрахунку день за день. В решті вирок залишений без змін.

Початок строку покарання: 05.05.2023 року, кінець строку покарання: 05.05.2025 року. Фактично відбутий строк покарання станом на 02.10.2024 року: 01 рік 04 місяці 27 днів. Невідбутий строк покарання станом на дату розгляду подання складає 06 місяців 03 дні.

Відповідно до ст. 81 КК України умовно-достроковому звільненню від відбування покарання підлягають особи, які сумлінною поведінкою та ставленням до праці довели своє виправлення та відбули частину покарання, призначеного залежно від тяжкості вчиненого ними злочину.

Згідно з роз`ясненнями постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким», рішення про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого та доведеності того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. При цьому суд має ретельно з`ясувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправної установи, а також його наміри щодо залучення до суспільно корисної праці. Відповідно до ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення та відбув 1/2 строку покарання.

Умовно-дострокове звільнення має важливе значення для виправлення засуджених та запобігання вчиненню нових злочинів, тобто для досягнення мети, передбаченої статтею 50 Кримінального кодексу України. При цьому, головною умовою прийняття рішення при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Як визначено статтею 6 Кримінально-виконавчого кодексу України, виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки, свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства; повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві. Основними засобами виправлення і ресоціалізації засуджених є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.

Сумлінна поведінка полягає у зразковому дотриманні вимог режиму, беззаперечному виконанні законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально-виконавчої системи, відсутності порушень дисципліни, товариському ставленні до інших засуджених. Це поведінка, на яку повинні орієнтуватися інші особи, які відбувають покарання.

Верховний Суд України в п.17 постанови Пленуму №2 від 26 квітня 2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» наголошує, що при розгляді питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потреб у наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

При цьому, умовно-дострокове звільнення застосовується в кожному конкретному випадку індивідуально, вирішується на розсуд суду і відноситься до його дискреційних повноважень.

Висновок суду про доведеність виправлення засудженого повинен базуватися на всебічному врахуванні даних про його поведінку і ставлення до праці за весь період перебування у виправній установі.

Верховний Суд України та Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ неодноразово звертали увагу судів на те, що під час вирішення питання про сумлінну поведінку та ставлення до праці в разі вирішення питання про можливість застосування до засудженого умовно-дострокового звільнення, слід відрізняти пристосовування засуджених до вимог адміністрації колонії з метою отримання пільг або уникнення покарання від виправлення засуджених.

У даному випадку, хоча відбутий засудженим строк покарання і узгоджується з вимогами ст. 81 КК України, проте наразі застосування її положень є передчасним та невиправданим, оскільки необхідність у подальшому відбуванні покарання не відпала і до моменту звільнення мета покарання, яка насамперед полягає у виправленні засудженого, а також запобіганні вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами, наразі не досягнута.

Так, згідно досліджених судом матеріалів особової справи, засуджена ОСОБА_4 в місцях позбавлення волі перебуває з 05.05.2023 року. За час утримання в державній установі «Київський слідчий ізолятор» характеризувалась посередньо. Заохочень та стягнень не мала, до праці не залучалась.

З 21.06.2023 року відбуває міру покарання в державній установі «Надержинщинська виправна колонія (№ 65)». Відповідно до характеристики від 03.09.2024 року ОСОБА_4 відповідно до статті 118 КВК України не працевлаштована. До виконання робіт по благоустрою установи виконання покарань відноситься з розумною ініціативою, проявляє активність та старанність. За час відбування покарання має 2 стягнення, які погашені в установленому законом порядку. Має 2 заохочення. До виконання робіт по благоустрою установи виконання покарань відноситься з розумною ініціативою, проявляє активність та старанність, демонструє відсутність соціально-правового інфантилізму, не дотримується настанов злочинної субкультури. Поведінка соціальна, за характером- корислива. Ситуативно залежить від думки групи. Має одне заохочення за виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки, встановлених Кримінально- виконавчим кодексом України та правил внутрішнього розпорядку, дотримання правил трудового розпорядку та вимог безпеки праці. Має два стягнення, які погашено у встановленому законом порядку. У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктна, спілкується з обмеженим колом осіб. Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом установи, поводить себе тактовно. Спальне місце та приліжкову тумбочку утримує у чистоті і порядку, має охайний зовнішній вигляд. Дбайливо ставитися до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснює за ними належний догляд. До роботи відноситься добросовісно, поставлені завдання виконує вчасно та якісно. Не допускає порушень вимог пожежної безпеки і безпеки праці. До виконання робіт по благоустрою установи виконання покарань відноситься з розумною ініціативою. Виконує передбачені законом вимоги персоналу установи. Не допускає порушень вимог пожежної безпеки і безпеки праці. На профілактичних обліках в установі не перебуває.

Згідно висновку щодо ступеня виправлення засудженої ОСОБА_4 із урахування аналізу критеріїв оцінки виправлення засудженої, характеристики під час відбування покарання, психологічної характеристики, підсумкової оцінки ризику вчинення повторного кримінального правопорушення та результатів індивідуальної програми соціально-вихованої роботи (за підсумком (загальним балом) розділів ІІ-VI): 77 балів. Засуджена стала на шлях виправлення та має бути представлена на умовно-дострокового звільнення від відбування покарання (згідно ст. 81 КК України) ? 65 балів.

Дотримання порядку та умов відбування покарання, а також, добросовісна поведінка засудженого, відповідно до ст. 9 КВК України, є його обов`язком, а процес виправлення та перевиховання має бути стабільним та послідовним.

Проте, з досліджених матеріалів особової справи, зокрема з характеристики від 03.05.2024 року, ОСОБА_4 демонструє легковажність до встановлених КК України обмежень та заборон, має асоціальну поведінку, за стійкістю прояву- послідовно криміногенну зі зневажливим проявами, може втрачати контроль над власними емоціями, почуття обов`язку та відповідальності розвинене на низькому рівні. До засудження вживала наркотичні речовини, в оточенні були знайомі з антисоціальною поведінкою. Може піддаватися впливу прокримінального або антисоціального оточення, вважає деякі типи антисоціальної поведінки прийнятними. До виконання вимог персоналу установи виконання покарань ставиться не завжди сумлінно. Намагається дотримуватися правомірних взаємовідносин з метою поблажливого ставлення до себе.

Враховуючи вищенаведене, суд прийшов до висновку, що матеріалами особової справи засудженої ОСОБА_4 доведено, що поведінка останньої протягом усього періоду відбування покарання не вказувала на її неухильне бажання стати на шлях виправлення, а навпаки, хоч у поведінці ОСОБА_4 спостерігаються позитивні тенденції, однак, це не засвідчує виправлення особи та даний факт не є безумовним критерієм застосування щодо засудженої умовно-дострокового звільнення. Висновки про виправлення особи слід робити не лише за період, який безпосередньо передує моменту, коли строк добігає кінця, після чого можливе застосування умовно-дострокового звільнення, а за весь час відбування покарання або принаймні впродовж значної частини цього строку. Поведінка ОСОБА_4 не була стабільною та послідовною, а тому суд її розцінює як пристосовування засудженої до вимог адміністрації колонії з метою отримання пільг або уникнення покарання від виправлення.

Крім того, суд враховує, що ОСОБА_4 неодноразово судима за ст. 185 КК України, ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінюється як середній, ризик ймовірної небезпеки для суспільства оцінюється як низький. А тому, на думку суду у разі звільнення ОСОБА_4 умовно-достроково є висока вірогідність вчинення нею нового кримінального правопорушення.

Сама позитивна характеристика ОСОБА_4 відповідає нормальній поведінці свідомого засудженого і не може бути єдиною підставою для застосування щодо неї пільги.

З огляду на викладене, підстав для задоволення подання не вбачається.

Керуючись ст. 537 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні подання начальника Державної установи «Надержинщинська виправна колонія (№ 65)» про умовно-дострокове звільнення від відбування покараннявідносно засудженої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Полтавський районний суд Полтавської області протягом 7 днів з моменту її проголошення.

СуддяОСОБА_5