ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 642/5415/21 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження апел.суду №11-кп/818/2010/24 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.3 ст.15 ч. 2 ст. 186, ч.2 ст. 187 КК України
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря - ОСОБА_5 ,

прокурора - ОСОБА_6 ,

представника потерпілої - ОСОБА_7 ,

обвинуваченого - ОСОБА_8 ,

захисника - ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду м. Харкова апеляційні скарги захисників обвинуваченого ОСОБА_8 адвокатів ОСОБА_10 та ОСОБА_9 на вирок Ленінського районного суду м. Харкова від 15 липня 2024 року стосовно обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 3 статті 15 частиною 2 статті 186, частиною 2 статті 187 КК України у кримінальному провадженні, внесеному в ЄРДР за № 0000403 від 17.06.2021, -

в с т а н о в и л а :

Вироком Ленінського районного суду м. Харкова від 15 липня 2024 року ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Козача Лопань, Дергачівського району, Харківської області, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , який раніше був судимим:

- 12.07.2018 Жовтневим районним судом м. Харкова за частиною 2 статті 187 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 7 років 6 місяців з конфіскацією майна. Ухвалою Харківського апеляційного суду від 28.04.2020 вирок змінений, дії ОСОБА_8 перекваліфіковані з частини 2 статті 187 КК України на частину 1 статті 187 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки;

- 16.11.2020 вироком Жовтневого районного суду м. Харкова за частиною 2 статті 187, 69, частиною 4 статті 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років 6 місяців з конфіскацією майна. Ухвалою Харківського апеляційного суду від 08.07.2021 вирок змінений, з резолютивної частини вироку рішення суду про призначення ОСОБА_8 на підставі частини 4 статті 70 КК України додаткового покарання у виді конфіскації майна виключено. Ухвалено, ОСОБА_8 вважати засудженим за частиною 2 статті 187 КК України з застосування статті 69 КК України до 6 років позбавлення волі, на підставі частини 4 статті 70 КК України, за сукупністю злочинів призначено покарання у виді 6 років 6 місяців позбавлення волі; покарання відбув, звільнився 15.03.2021,

визнано винним у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 3 статті 15 частиною 2 статті 186, частиною 2 статті 187 КК України та призначено покарання:

- за частиною 3 статті 15, частиною 2 статті 186 КК України у виді позбавлення на строк 4 (чотири) роки;

- за частиною 2 статті 187 КК України у виді позбавлення волі на строк 9 (дев`ять) років з конфіскацією усього майна, яке є його власністю.

На підставі частини 1статті 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначено ОСОБА_8 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 9 (дев`ять) років з конфіскацією усього майна, яке є його власністю.

Згідно вироку, ОСОБА_8 визнаний винним у тому, що 17.06.2021 близько 17:00 год. він рухався по залізничних шляхах, неподалік від будинку № 4/2 вул. Революції 1905 року у м. Харкові, де помітив раніше незнайому ОСОБА_11 , яка йшла попереду нього, в напрямку вищевказаного будинку. Підійшовши ближче, ОСОБА_8 помітив на правому плечі ОСОБА_11 жіночу шкіряну сумку торгової марки «VIF».

В цей час у ОСОБА_8 раптово виник прямий умисел на відкрите викрадення вищевказаної жіночої сумки з її вмістом, поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров?я потерпілої.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_8 , діючи умисно з корисливих мотивів та з метою обернення чужого майна на власну користь, повторно, підійшов до ОСОБА_11 ззаду та застосовуючи насильство, яке не є небезпечним для життя чи здоров?я потерпілої, з силою, лівою рукою закрив рот останній, нахилив її назад, а правою рукою схопив спочатку за задню поверхню правого ліктьового суглобу, а потім за жіночу сумку та почав сильно смикати на себе, тим самим намагаючись заволодіти вказаною жіночою сумкою торгової марки «VIF» вартістю згідно з висновком судово-товарознавчої експертизи № CE-19/121-21/15051-ТВ від 23.07.2021 2 391 грн. 34 коп., в якій знаходились наступні речі: грошові кошти у сумі 100 гривень, окуляри фірми «Guess GU7725», вартістю згідно з висновком судово-товарознавчої експертизи № CE-19/121-21/15051-ТВ від 23.07.2021 2 814 грн. 04 коп., мобільний телефон «Xiaomi Poco X3 Pro Phantom Black 8GB RAM 256, GB ROM» вартість згідно з висновком судово-товарознавчої експертизи № CE-19/121-21/15051-ТВ від 23.07.2021 7 767 грн. 91 коп.

Однак, довести свій злочинний умисел до кінця ОСОБА_8 не зміг з причин, що не залежали від його волі, а саме не вчинив усіх дій, які вважав необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, так як ОСОБА_11 , чинячи супротив, вкусила останнього за ліву руку, в результаті чого ОСОБА_8 відпустив потерпілу та побіг у невідомому напрямі.

Таким чином, ОСОБА_8 намагався заволодіти майном ОСОБА_11 на загальну суму 13 073 грн. 29 коп.

В результаті дій ОСОБА_8 ОСОБА_11 , згідно висновку експерта № 09-924/2021 від 18.06.2021 спричинено наступні тілесні ушкодження: синець у ділянці проекції правого ліктьового суглобу по його задній поверхні. За ступенем тяжкості синець викликає незначні скороминущі наслідки, тривалість яких не перевищує 6 діб і за цією ознакою відноситься до легких тілесних ушкоджень (відповідно до п.п. 2.3.2.«б», 2.3.5., «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом № 6 МОЗ України від 17 січня 1995 року).

Такі дії ОСОБА_8 кваліфіковані за частиною 3 статті 15, частиною 2 статті 186 КК України, тобто незакінчений замах на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров?я потерпілого, вчинений повторно.

Крім того, 17.06.2021 близько 19:30 год. ОСОБА_8 , рухався по АДРЕСА_2 та помітив раніше незнайому ОСОБА_12 , яка йшла попереду нього. Підійшовши ближче ОСОБА_8 помітив, що у ОСОБА_12 одягнений: на шиї ланцюжок з кулоном із золота, кулон із срібла, металевий хрестик, на пальцях кожній з рук по 2 каблучки із золота, а на плечі знаходилась жіноча сумка-рюкзак. В цей час у ОСОБА_8 виник злочинний умисел на здійснення нападу, спрямованого на заволодіння вищевказаним майном, поєднаного із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я ОСОБА_12 .

ОСОБА_8 , будучи особою, яка раніше вчинила розбій, діючи умисно з корисливих мотивів, повторно, з метою незаконного збагачення, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, підійшов до ОСОБА_12 ззаду та наніс удар в задню поверхню колінного суглобу і здійснив поштовх у спину, в результаті чого остання впала на землю правою скроневою ділянкою донизу, при цьому руками придавив її голову до землі та закрив рот.

ОСОБА_8 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном, сів зверху на потерпілу ОСОБА_12 , яка лежала на землі обличчям донизу та почав вимагати віддати йому вироби із золота. При цьому дістав невстановлений предмет, схожий на ніж, який у нього був при собі та тримаючи його у лівій руці, демонстрував потерпілій, і пригрозив застосуванням насильства, що є небезпечним для життя та здоров`я потерпілої, тим самим подавивши її волю до будь якого опору. У зв`язку з вказаними діями ОСОБА_8 потерпіла ОСОБА_12 реально сприймала дану погрозу, як погрозу застосування насильства, небезпечного для її життя та здоров`я.

Після чого ОСОБА_8 , продовжуючи свої злочинні дії, зняв: з пальців кожної з рук ОСОБА_12 по 2 каблучки із золота, а саме: каблучку-перстень із золота, вагою 2,52 г, 585 проби, каблучку-перстень із золота, вагою 2,63 г, 585 проби, каблучку із золота з прикрасою: каменем гранатового кольору, вагою 4,04 г, 583 проби, каблучку-обручку із золота, вагою 4,62 г, 375 проби, з шиї: ланцюжок з кулоном у формі знаку зодіаку «близнюки» із золота, загальною вагою 6,18 г, 585 проби, кулон із срібла, металевий хрестик та з плеча зірвав жіночу сумку-рюкзак ТМ «Cocosince 1971» комбінованого типу, в якій знаходились наступні речі: грошові кошти у сумі 3800 грн., мобільний телефон ТМ «Мейзу» модель «M3s», окуляри ТМ «Globus», мобільний телефон «Nokia X1-01».

В подальшому, ОСОБА_8 з місця скоєння злочину зник та розпорядився викраденим на власний розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_12 матеріальну шкоду на загальну суму 29 798 грн. 02 коп.

В результаті дій ОСОБА_8 , ОСОБА_12 спричинено наступні тілесні ушкодження: садна: на передній поверхні правого колінного суглобу, на задній поверхні правого колінного суглобу, на задній поверхні правого плеча; синець на передній поверхні правого плеча; підшкірний крововилив в правій скроневій ділянці і відповідно до п.п. 2.3.2. «Б», 2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом № 6 МОЗ України від 17 січня 1995 року відносяться легких тілесних ушкоджень.

Такі дії ОСОБА_8 кваліфіковані за частиною 2 статті 187 КК України, тобто напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений особою, яка раніше вчинила розбій.

Не погодившись з зазначеним вироком, прокурором та захисниками обвинуваченого ОСОБА_8 адвокатами ОСОБА_10 та ОСОБА_9 подані апеляційні скарги.

До початку судового розгляду прокурор, відповідно до положень статті 403 КПК України відмовився від поданої апеляційної скарги, про що надав письмову заяву.

Захисник ОСОБА_10 у поданій апеляційній скарзі, просить вирок Ленінського районного суду м. Харкова від 15 липня 2024 року скасувати та призначити новий судовий розгляд в суді першої інстанції, апеляційний розгляд провести без його участі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги захисник вказує на те, що судом першої інстанції було відмовлено в задоволенні клопотання захисника та обвинуваченого про допит певних осіб, а саме учасників проведення огляду місця події, учасників проведення слідчої дії пред`явлення особи для впізнання і дослідження доказу, а саме протоколу обшуку після затримання, який відсутній в матеріалах кримінального провадження, де був відсутній речовий доказ схожий на ніж, підтвердження чи спростування яких може мати істотне значення для ухвалення законного, обґрунтованого та справедливого судового рішення.

Допущене порушення, на думку захисника, є істотним і за відсутності оформленого відповідно до частини 3 статті 208 КПК України протоколу обшуку затриманої особи, існує безперечна підстава для поставлення під сумнів законності протоколу огляду місця події, на якому вирішальною мірою ґрунтується обвинувачення ОСОБА_8 .

Захисник вважає, що з урахуванням установлених процесуальних порушень, факту додержання конституційних прав і свобод людини, керуючись статтею 87 КПК України, існують всі підстави також для визнання недопустимими решти доказів сторони обвинувачення, які є похідними від згаданого протоколу огляду місця події.

Апелянт вважає, що наявні декілька істотних порушень вимог кримінального процесуального закону неповноти судового розгляду, невідповідності висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження, а також невідповідності призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, які перешкодили суду ухвалити законне і обґрунтоване рішення, що обумовлює необхідність скасування оскаржуваного вироку та призначення нового судового розгляду у суді першої інстанції.

Захисник ОСОБА_9 в апеляційній скарзі просить, дослідіити в судовому засіданні в повному обсязі матеріали справи та всі докази по справі, вирок Ленінського районного суду м. Харкова від 15.07.2024 скасувати, та направити для повторного розгляду судом першої інстанції.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги захисник вказує на те, що судом першої інстанції невірно кваліфіковані дії обвинуваченого за частиною 2 статті 187 КК України та допущено ряд істотних порушень положень КПК України, а саме:

- судом прийнято до уваги як на підтвердження позиції обвинувачення речові докази, які безпосередньо судом не вивчалися, не оглядалися в судовому засіданні, а були повернені потерпілим до початку судового розгляду, хоча матеріали справи містять розбіжності в описі викрадених та вилучених прикрас і ці розбіжності підлягали з`ясуванню в судовому засіданні за участі потерпілих та обвинуваченого;

- журнали фіксації судових засідань містять недопустимі виправлення, вчинені від руки;

- судом в числі основоположних доказів винуватості ОСОБА_8 . взято до уваги показання потерпілої ОСОБА_12 , яка знаходилась під впливом лікарських препаратів, судом не з`ясовано, чи адекватно потерпіла сприймала події;

- посилання сторони обвинувачення на кваліфікацію дій ОСОБА_8 за епізодом з ОСОБА_12 саме за статтею 187 КК України - розбій з тих мотивів, що погрожуючи невстановленим предметом та словом "порежу" без будь-якого впливу цим предметом потерпілою сприймалося як погрозу насильства небезпечного для її життя та здоров`я - є безпідставним припущенням, не доведеним жодними доказами протягом судового розгляду;

- посилання на протокол пред`явлення для впізнання осіб в масках, як на доказ обвинувачення не може бути врахований, оскільки невідомо за якими рисами потерпілі впізнавали ОСОБА_8 та вказана дія відбувалася за відсутності захисника, тобто з порушенням права на захист, при цьому судом першої інстанції не надано вказаному належної правової оцінки. Крім того, враховуючи показання обох потерпілих щодо механізму вчинення злочину, вони не бачили особи, що на них напала зі спини, максимум як вони могли впізнати нападника - по голосу, тобто така процесуальна дія, як пред`явлення для впізнання не є доречною;

- серед доказів у справі відсутні свідчення свідків, жодний свідок не був допитаний судом, хоча показання потерпілої містять посилання на те, що після того, що сталося з нею ввечері 17.06.2021 вона звернулася до сусідів по допомогу і ті викликали поліцію, що свідчить про неповноту дослідження обставин по справі та необ`єктивність;

- судом прийнято за доказ обвинувачення дані викладені в протоколі слідчого експерименту від 26.07.2021, що не містить відеофіксації, без участі захисника, начебто за клопотанням обвинуваченого ОСОБА_8 він добровільно повідомив про механізм нападу на жінок;

- судом визнано також за доказ обвинувачення висновок СМЕ від 16.07.21 про виявлення у ОСОБА_8 тілесних ушкоджень, які були ним отримані під час затримання, але при цьому не вжито відповідних заходів реагування;

- під час затримання ОСОБА_8 , йому не було надано часу для конфіденційної розмови з захисником, однак суд не прийняв це до уваги;

- суд дійшов хибного висновку про те, що ОСОБА_8 не зробив для себе належних висновків та не бажав стати на шлях виправлення;

- обрання судом запобіжного заходу ОСОБА_8 у вигляді тримання під вартою безстроково, тобто без зазначення точної дати, є суттєвим порушенням прав, оскільки запобіжний захід не може тривати більше, ніж 60 діб.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_13 - адвокат ОСОБА_10 будучи належним чином повідомленим про дату та час апеляційного розгляду в судове засідання не прибув, враховуючи, його прохання у апеляційній скарзі про розгляд його апеляційної скарги без його участі, проти чого не заперечував обвинувачений ОСОБА_8 , колегія суддів вважає за можливе провести апеляційний розгляд за його відсутності.

Під час апеляційного розгляду захисник обвинуваченого ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_9 в судовому засіданні відмовився від клопотання про дослідження судом апеляційної інстанції доказів та матеріалів кримінального провадження в повному обсязі.

Заслухавши доповідь судді доповідача, пояснення обвинуваченого та його захисника адвоката ОСОБА_9 , які підтримали апеляційні скарги захисників та просили їх задовольнити, думку прокурора та представника потерпілої, які заперечували проти задоволення апеляційних скарг, дослідивши матеріали судового провадження та переглянувши судове рішення, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про залишення апеляційних скарг захисників обвинуваченого ОСОБА_8 адвокатів ОСОБА_10 та ОСОБА_9 без задоволення, з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

З огляду на те, що в апеляційних скаргах захисників не оскаржується правильність кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_8 та визнання його винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 15 частиною 2 статті 186 КК України, суд апеляційної інстанції не перевіряє вирок у цій частині.

Згідно зі статтею 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу, і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до статті 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Згідно зі статтею 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Стаття 94 КПК України передбачає, що суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Щодо незгоди захисників з кваліфікацією дій обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 187 КК України, колегія суддів зазначає наступне.

Дослідивши матеріали судового провадження та перевіривши доводи апеляційних скарг захисників, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що суд першої інстанції з достатньою повнотою, у межах визначеного судом обсягу, дослідив обставини вчинення обвинуваченим злочину, передбаченого частиною 2 статті 187 КК України згідно пред`явленого обвинувачення, надав належну правову оцінку, правильно кваліфікував дії обвинуваченого та обґрунтовано дійшов висновку про винуватість ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого частиною 2 статті 187 КК України.

Апеляційні доводи захисників, які містять твердження про недопустимість доказів та неповноту судового розгляду кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні ним злочину, передбаченого частиною 2 статті 187 КК України, на думку суду апеляційної інстанції мають суто суб`єктивний характер та спрямовані на підтримку позиції обвинуваченого ОСОБА_8 щодо його ухилення від кримінальної відповідальності у зв`язку з обраною лінією захисту, що знайшло своє підтвердження під час апеляційного перегляду оскаржуваного судового рішення.

Такі твердження апелянтів повністю спростовуються об`єктивними відомостями, дослідженими судом першої інстанції під час судового розгляду за участю сторін та яким надана обґрунтована, правова оцінка у оскаржуваному судовому рішенні.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, обвинувачений ОСОБА_8 допитаний у судовому засіданні, свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 187 КК України за обставин викладених у обвинувальному акті заперечував, не погоджувався із кваліфікацією інкримінованого діяння. Від дачі пояснень у судовому засіданні по даному епізоду відмовився. При цьому, в ході судового розгляду під час дослідження доказів, обвинувачений ОСОБА_8 посилався на те, що матеріали справи не містять доказів наявності у нього ножа, а також відмовився від пояснень, наданих ним під час проведеного за його участі слідчого експерименту.

Незважаючи на таку позицію обвинуваченого, суд першої інстанції на її спростування, належним чином проаналізував і оцінив зібрані у справі докази, якими і обґрунтував своє рішення.

Колегія суддів вважає, що досудове розслідування та судовий розгляд проведено з дотриманням вимог кримінального процесуального закону, а висновки суду першої інстанції щодо доведеності вини ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому злочину, передбаченого частиною 2 статті 187 КК України, ґрунтуються на зібраних у справі доказах, які відповідають фактичним обставинам справи, підтверджуються сукупністю досліджених у судовому засіданні та оцінених судом, з точки зору належності, допустимості, достовірності, достатності та взаємозв`язку й детально наведеними у вироку доказами.

Доводи захисника адвоката ОСОБА_9 про недопустимість доказів, а саме: протоколу слідчого експеременту від 26.07.2021 за участю ОСОБА_8 ; протоколу огляду місця події від 17.06.2021; протоколу впізнання від 17.06.2021, та наявність процесуальних порушень при затриманні ОСОБА_8 суд апеляційної інстанції вважає, що вони є аналогічними тим, що перевірялись судом першої інстанції, яким надана відповідна правова оцінка, з якою цілком погоджується і суд апеляційної інстанції.

Такі доводи захисника ОСОБА_9 не знайшли свого підтвердження і під час апеляційного перегляду вироку суду.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно поклав в основу вироку в частині визнання ОСОБА_8 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 187 КК України показання потерпілої ОСОБА_12 та відомості, які містяться в письмових доказах.

Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_12 пояснила, що 17.06.2021 ввечері після 19:00 год. йшла від батьків додому зі сторони вокзалу, понад шостою платформою. Почула позаду швидкі шаги та хотіла надати дорогу. Але, чоловік її вдарив під коліно та повалив на землю. Вона намагалась кричати. Після чого чоловік прижав її до землі. Сказав: «снимай, сука, золото, молчи, а то порежу». Вона в цей час лежала на землі, та її обличчя було повернуто вліво, тобто на правій скроні. І в цей час вона побачила перед обличчям лезо ножа. Після погрози ножом, вона припинила чинити опір. Чоловік зняв з пальців каблучки із золота, а також ланцюжок з кулоном із золота та інші прикраси. При цьому він не міг зняти хрестик, який висів на шнурку, тому він його розрізав. Потім з плеча зірвав її сумку рюкзак, в якій знаходились грошові кошти, телефони та особисті речі. У неї не залишилось нічого. Після чого чоловік їй сказав лежати та не вставати, а сам побіг в сторону ДЕПО через посадку. Його обличчя вона бачила боковим зором, поки він її тримав на землі, а потім, після того як він її залишив, та це є обвинувачений ОСОБА_8 . Після, вона біля свого дома звернулась до сусідки і вони викликали поліцію.

Також судом першої інстанції співставлено, проаналізовано і покладено в основу обвинувального вироку за частиною 2 статті 187 КК України відомості, що містяться у:

- заяві ОСОБА_12 , яку вона написала після виклику поліції 17.06.2021, відповідно до якої потерпіла заявила про заволодіння невідомим із погрозою застосування ножа її сумкою, у якій знаходилось два мобільні телефони, грошові кошти, а також золотими прикрасами, які зняв з неї, та іншими речами (т. 2 а.с. 114);

- протоколі огляду місця події, з фототаблицею до нього, який проведено 17.06.2021 в період часу з 20:10 год по 20:40 год. на підставі повідомлення оператора «102», за участі ОСОБА_12 за адресою АДРЕСА_2 , яка показала місце де на неї було здійснено напад, та в ході якого було виявлено та вилучено наплечний ремень «Coco since 1971» (т. 2 а.с. 115-118);

- протоколі огляду місця події, з фототаблицею до нього, який проведено 17.06.2021 року в період часу з 20:58 год. по 22:37 год. на підставі повідомлення оператора «102», за участі ОСОБА_8 , який показав місце де він скоїв напад на жінку, та заволодів особистими її речами, повідомив про обставини здійсненого нападу, в тому числі, що він погрожував ножем, який потім викинув, адже злякався скоєного. Але точне місце де викинув ніж не запам`ятав. Також показав місце де він викинув сумку-рюкзак, де і було її виявлено разом із особистими речами потерпілої ОСОБА_12 (т. 2 а.с. 126-132);

- постанові старшого слідчого СВ ВП № 2 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області від 18.06.2021 року вилучені речі визнано речовими доказами, а саме:17.06.2021 року у період часу з 20:10 год., до 20:40 год. біля будинку розташованого за адресою: АДРЕСА_2 в ході огляду місця події наплічний ремінь на якому мається напис «Coco Sinse 1971»; 17.06.2021 року у період часу з 20:58 год., до 22:37 год. біля будинку розташованого за адресою: АДРЕСА_2 : тканеву жіночу сумку на передній частині якої стразами вишито обличчя жінки зі шляпою, та напис: «1971 SPECIAL MODE», яка зачиняться на блискавки на яких мається гравірування: «Coco Sinse 1971», у сумці знаходяться: полімерний пакет, у якому знаходиться порожній пакет на якому мається напис « ІНФОРМАЦІЯ_2 », розірваний пополам картонний коробок на якому мається напис «Solers», порожній полімерний пакет на якому мається напис ТОВ «Пластиед», полімерний пакет у якому знаходиться лист паперу на якому мається напис: « НОМЕР_1 , 18.05.2021», з відображенням чотирьох мокрих печаток, лист паперу на якому мається напис: « НОМЕР_2 , 18.05.2021», з відображенням чотирьох мокрих печаток, лист паперу на якому мається напис: « НОМЕР_1 , 18.05.2021», з відображенням чотирьох мокрих печаток, лист паперу на якому мається напис: « ОСОБА_14 , 27.05.2021», з відображенням чотирьох мокрих печаток, лист паперу на якому мається напис: « ОСОБА_14 , 27.05.2021», з відображенням чотирьох мокрих печаток, паспорт громадянина України НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у обкладинці якого знаходиться ідентифікаційний код № НОМЕР_4 на ім`я ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , пластикова картка банку «Приват Банк» № НОМЕР_5 , паперовий згорток у якому знаходиться насіння темно коричневого кольору, пластмасовий флакон на якому мається напис «Антисептичний 50 ml (мм)», з прозорою рідиною, полімерний пакет з медичню маскою, картонний коробок у якому знаходиться пластмасова картка банку «Приват Банк» № НОМЕР_6 , полімерний пакет з згортком туалетного паперу, полімерний пакет з згортком вати, полімерний пакет з паперовими салфетками, зламана розчіска чорного кольору, чохол для окулярів темно коричневого кольору у якому лежать окуляри, пластмасовий коробок у якому знаходяться паперові згортки різного розміру і кольору, полімерний пакет з двома перцями з рукописним текстом, упаковка лікарського засобу на якій мається напис «Магне В6» з шістьма пігулками, упаковка лікарського засобу на якій мається напис «Гліцерин» з вісьмома пігулками, зв`язка ключів, на якій мається шість ключів з металу білого кольору, зв`язка ключів, на якій мається два кюча з металу білого кольору, зв`язка ключів, на якій мається три ключа з металу білого кольору, один з яких має пластмасову накладку зеленого кольору, та ключ від домофона червоного кольору, пластмасова картка банку «Приват Банк» № НОМЕР_7 , візитна картка на який мається напис : « ОСОБА_15 ».

- протоколі пред`явлення особи для впізнання від 18.06.2021 року за участю потерпілої ОСОБА_12 , в ході якого остання після повідомлення ознак, за якими може впізнати особу, та за яких обставин вона його бачила, впізнала обвинуваченого ОСОБА_8 , як особу яка здійснила напад на неї (т. 2 а.с. 137-143);

- протоколі затримання ОСОБА_8 в порядку статті 208 КПК України від 18.06.2021, в ході якого у останнього було виявлено та вилучено з правої кишені чорних брюк, які одягнені на ОСОБА_8 : обручку з металу жовтого кольору, вагою 4,62 г.; каблучку з металу жовтого кольору з каменем гранатового кольору, вагою 4,04 г.; каблучку-перстень з металу жовтого кольору, верхня частина у формі овалу, вагою 2,63 г.; каблучку з металу жовтого кольору, верхня частина у формі кола, вагою 2,52 г.; ланцюжок з кулоном у формі знаку зодіаку «близнюки», з металу жовтого кольору, вагою 6,18 г.; хрестик з металу жовтого кольору вагою 1,59 г.; з правої нижньої кишені чорних брюк: мобільний телефон «Nokia X1», чорного кольору, імей 1-27526, імей 2 НОМЕР_8 ; з задньої правої кишені чорни брюк: грошові кошти у сумі 2 700 грн., серед яких 4 банкноти по 500 грн. (УЖ8456250, МА2803764, ВЗ0551794, ЛИ9922497), 3 банкноти по 200 грн. (УФ963345, ТЗ9883583, СЖ9268223), 1 банкнота номіналом 100 грн. МР1335629. (т. 2 а.с. 144-146);

- постанові старшого слідчого СВ ВП № 2 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області від 18.06.2021 року вилучені в ході затримання 18.06.2021 ОСОБА_8 , речі визнано речовими доказами (т. 2 а.с. 147-148);

- висновку судово-медичної експертизи ХОБСМЕ № 09-920/2021 від 18.06.2021 року відповідно до якого у громадянки ОСОБА_16 встановлені тілесні ушкодження: садна: на передній поверхні правого колінного суглобу, на задній поверхні правого колінного суглобу, на задній поверхні правого плеча; синець на передній поверхні правого плеча; підшкірний крововилив в правій скроневій ділянці і відповідно до пунктів 2.3.2. «Б», 2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом № 6 МОЗ України від 17 січня 1995 року відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Тілесні ушкодження, які були виявлені у гр. ОСОБА_12 могли утворитися за обставин, на які вона вказує, тобто не суперечить об`єктивним судово-медичним даним в частині механізму утворення у неї тілесних ушкоджень.

- протоколі огляду речей від 29.06.2021 року за участю потерпілої ОСОБА_12 та фототаблицею до нього (т. 2 а.с. 155-193);

- висновку судово-товарознавчої експертизи № CE-19/121-21/15057-ТВ від 14.07.2021 відповідно до якої визначено ринкову вартість майна на момент скоєння правопорушення (17.06.2021), а саме: ринкова вартість смартфону марки ТМ «Мейзу» модель «M3s» 166В в технічно справному стані, з зарядним пристроєм становить 1 338 грн.; ринкова вартість жіночої сумки-рюкзак, розміром 36,5 x 30,5 см, комбінованого типу, з написом «Coco Sinse 1971», у хорошому справному стані, становить 250 грн.; ринкова вартість окулярів для зору маркування «ТМ «Globus», в справному стані, становить 29 грн.; ринкова вартість смартфону марки «Nokia модель X1-01» в технічно справному стані, без комплектуючих пристроїв, становить 317 грн.; ринкова вартість каблучки-обручки, виконана із золота 375 про масою 4,62 г, становить 4 986, 63 грн.; вартість каблучки з каменем гранатового кольору «корунд» ваг 4,04 г, виконана із золота 583 проби, не була визначена; ринкова вартість каблучки-перстень, виконана із золота 585 проб масою 2,52 г, становить 4243, 16 грн.; ринкова вартість каблучки-перстень, виконана із золота 585 проб масою 2,63 г, становить 4 428, 38 грн.; ринкова вартість ланцюжку з кулоном, виконані із золота 585 пробі загальною масою 6,18 г, становить 10 405, 85 грн. ( т. 2 а.с. 199-216);

- протоколі проведення слідчого експерименту від 21.07.2021 року, та фото-таблицею до нього, проведеного за участі потерпілої ОСОБА_12 , в ході якого остання детально розповіла та показала на статисті як здійснювався на неї напад, як нападник забирав її майно, та куди побіг після заволодіння її майном, що відображено також на ілюстративному матеріалі до протоколу слідчого експерименту (т. 2 а.с. 217- 229);

- висновку судово-медичної експертизи ХОБСМЕ № 09-1132/2021 від 04.08.2021 року відповідно до якого у громадянки ОСОБА_16 встановлені тілесні ушкодження: садна: на передній поверхні правого колінного суглобу, на задній поверхні правого колінного суглобу, на задній поверхні правого плеча; синець на передній поверхні правого плеча; підшкірний крововилив в правій скроневій ділянці і відповідно до пунктів 2.3.2. «Б», 2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом № 6 МОЗ України від 17 січня 1995 року відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Дані ушкодження утворилися від травматичної дії тупого твердого предмету (-ів), синець та підшкірний крововилив за механізмом удар або удар-стиснення, садна за механізмом тертя-ковзання. Вищевказані ушкодження, враховуючи їх морфологічні характеристики, могли бути отримані протягом -1-3 діб до моменту огляду (18.06.2021).

Тілесні ушкодження, які були виявлені у гр. ОСОБА_12 могли утворитися за обставин, на які вона вказує під час проведення слідчого експерименту від 21.07.2021, тобто в цілому не суперечить об`єктивним судово-медичним даним в частині механізму утворення у неї тілесних ушкоджень. (т. 2 а.с. 230-231)

- протоколі проведення слідчого експерименту від 26.07.2021 року, та фото-таблицею до нього, проведеного за участі підозрюваного ОСОБА_8 , та за його клопотанням, в ході якого останній детально розповів та на місці показав на статисті механізм як здійснював напад 17.06.2021 року на жінок, як та яким майном потерпілої заволодів, куди побіг після заволодіння майном та як і де у подальшому позбувся непотрібних йому речей, в тому числі ножа. Також вказав, що наносити шкоду здоров`ю потерпілій та застосовувати ніж він не бажав (т. 2 а.с. 234- 252);

- висновку судово-медичної експертизи ХОБСМЕ № 09-1161/2021 від 04.08.2021 року відповідно до якого у громадянки ОСОБА_16 встановлені тілесні ушкодження: садна: на передній поверхні правого колінного суглобу, на задній поверхні правого колінного суглобу, на задній поверхні правого плеча; синець на передній поверхні правого плеча; підшкірний крововилив в правій скроневій ділянці і відповідно до пунктів 2.3.2. «Б», 2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом № 6 МОЗ України від 17 січня 1995 року відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Дані ушкодження утворилися від травматичної дії тупого твердого предмету (-ів), синець та підшкірний крововилив за механізмом удар або удар-стиснення, садна за механізмом тертя-ковзання. Вищевказані ушкодження, враховуючи їх морфологічні характеристики, могли бути отримані протягом -1-3 діб до моменту огляду.

Тілесні ушкодження, які були виявлені у гр. ОСОБА_12 могли утворитися за обставин, на які вказує підозрюваний ОСОБА_8 під час проведення слідчого експерименту від 26.07.2021, тобто в цілому не суперечить об`єктивним судово-медичним даним в частині механізму утворення у неї тілесних ушкоджень. (т. 3 а.с. 1-2).

При цьому суд апеляційної інстанції враховує те, що з протоколу проведення слідчого експерименту від 26.07.2021 вбачається, що його було проведено за участю підозрюваного ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_17 , під час якого, ОСОБА_8 добровільно надав пояснення про обставини вчинених ним 17.06.2021 інкримінованих йому кримінальних правопорушень. З протоколом учасники слідчої дії ознайомленні та будь яких заперечень, зауважень, доповнень не надходило.

Надаючи оцінку вищезазначеним доказам, суд першої інстанції дійшов висновку про їх належність, допустимість та достовірність, з точки зору достатності та взаємозв`язку, та вони є такими, що узгоджуються між собою, об`єктивно доказують вину обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 187 КК України за наведених вище обставин, яка доведена поза розумним сумнівом, та підтверджується показаннями потерпілої ОСОБА_12 , а також сукупністю інших зібраних по кримінальному провадженню доказів.

Суд апеляційної інстанції вважає, що зазначені докази сумнівів у їх достовірності не викликають, викладені в них відомості є такими, що мають значення для встановлення фактів і обставин вчинення ОСОБА_8 17.06.2021 нападу на потерпілу ОСОБА_12 з метою заволодіння її майном поєднаний із погрозою застосування насильства небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений особою, яка раніше вчинила розбій.

З врахуванням викладеного доводи апеляційних скарг захисників щодо правильності кваліфікації дій ОСОБА_8 за частиною 2 статті 187 КК України є безпідставними оскільки, з об`єктивної сторони розбій вчиняється у формі нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаного, зокрема, з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя і здоров`я особи, яка зазнала нападу.

Під нападом за статтею 187 КК України слід розуміти умисні дії, спрямовані на негайне вилучення чужого майна шляхом застосування фізичного або психічного насильства, зазначеного в частині першій цієї статті.

Розбій вважається закінченим з моменту нападу, поєднаного із застосуванням насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, або з погрозою застосування такого насильства, незалежно від того, заволоділа винна особа майном потерпілого чи ні.

Кваліфікуючою ознакою розбою є напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, або з погрозою застосування такого насильства

Під насильством розуміється: фізичне насильство - небезпечне суспільно небезпечне для життя та здоров`я потерпілої особи які охоплюють: умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я або незначну втрату працездатності, середньої тяжкості та важкі тілесні ушкодження, замах на вбивство, вбивство; психічне насильство це - реальна погроза застосуванням зазначеного фізичного насильства, у тому числі погроза вбивства.

Колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції ретельно дослідив наявні в матеріалах провадження докази, що мали значення для з`ясування змісту і спрямованості умислу винного, виходячи із сукупності всіх обставин вчиненого ним діяння, врахував спосіб його вчинення та відношення потерпілої ОСОБА_12 до висловлених в її адресу погроз обвинуваченим та сприйняття нею погроз, як реальну загрозу її життю та здоров`ю.

На думку колегії суддів невизнання обвинуваченим ОСОБА_8 своєї вини у вчинені злочину, передбаченого частиною 2 статті 187 КК України, як в суді першої інстанції так і під час апеляційного розгляду, є способом захисту та намаганням уникнути відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення.

У зв`язку із наведеним, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції щодо визнання ОСОБА_8 винним у вчиненні злочину, передбаченого частиною 2 статті 187 КК України, враховуючи, що судом повністю дотримані вимоги чинного законодавства, досліджено усі обставини кримінального провадження та оцінено надані докази з точки зору належності, допустимості і достовірності, а сукупність наданих стороною обвинувачення доказів, з точки зору достатності та взаємозв`язку.

Доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_9 про не дослідження судом першої інстанції речових доказів, а саме викрадених у потерпілої ОСОБА_12 прикрас та наявність розбіжностей між переліком вилучених прикрас та передачі їх на зберігання потерпілій, спростовуються наявними в матеріалах судового провадження протоколом огляду речей від 29.06.2021 (т.2 а.с. 137-143) та зберігальною розпискою потерпілої ОСОБА_12 (т.2 а.с. 174 -176).

Крім того, будь яких клопотань щодо дослідження вказаних речових доказів під час судового розгляду судом першої інстанції, ні від обвинуваченого, ні його захисника, не надходило.

Щодо наявності виправлень в журналах судових засідань, суд апеляційної інстанції зазначає, що наявні виправлення жодним чином не впливають на кваліфікацію дій обвинуваченого за частиною 2 сатті 187 КК України, та носять суто технічний характер.

Доводи захисника про не з`ясування судом першої інстанції правильності сприйняття потерпілою ОСОБА_12 обставин кримінального правопорушення, у зв`язку з вживанням нею лікарських засобів, колегія суддів вважає їх необґрунтованими, з огляду на те, що під час судового розгляду судом першої інстанції, ні стороною захисту, ні обвинуваченим не ставилось таке питання, та не заявлялось відповідного клопотання, щодо проведення експертних досліджень лікарських засобів, які знаходились у сумці потерпілої, та їх вплив на її стан.

Також суд апеляційної інстанції критично ставиться до посилань захисника ОСОБА_9 на хибний висновок суду першої інстанції про те, що обвинувачений ОСОБА_8 не зробив належних висновків, з огляду на те, що ОСОБА_8 будучи раніше судимим за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 187 КК України, відбував покарання в місцях позбавлення волі та звільнившись 15.03.2021 за відбуттям строку покарання, вже 17.06.2021 вичинив аналогічний злочин стосовно потерпілої ОСОБА_12 .

Версія та доводи захисника ОСОБА_9 про незгоду з оскаржуваним вироком суду першої інстанції, в частині кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_8 за частиною 2 статті 187 КК України, відсутність ножа яким обвинувачений погрожував потерпілій ОСОБА_12 , та недопустимість доказів у кримінальному провадженні, мають суто суб`єктивний та безпідставний характер, що спростовуються наявними в матеріалах провадження та дослідженими судом першої інстанції доказами.

Посилання захисника адвоката ОСОБА_10 на істотне порушення судом першої інстанції положень КПК України щодо відмови в задоволенні його клопотання про допит свідків (учасників проведення огляду місця події та проведення слідчої дії - пред`явлення особи для впізнання) покази яких, на його думку мають істотне значення для ухвалення законного, обґрунтованого та справедливого рішення, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 19.10.2023 (т.3 а.с. 114-115) суд першої інстанції відмовив в задоволенні клопотання захисника про допит слідчого та понятих ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , які були залучені в якості понятих при проведенні слідчих дій, обґрунтовуючи це тим, що дані свідки не були очевидцями подій вчинення кримінальних правопорушень, а обставини проведення слідчих дій судом були перевірені шляхом безпосереднього дослідження письмових доказів та надана їм відповідна оцінка, з якою погоджується колегія суддів.

У зв`язку із наведеним, за наслідками апеляційного перегляду вироку Ленінського районного суду м. Харкова від 15 липня 2024 року, колегія суддів дійшла висновку, що вирок суду є законним, обґрунтованим, вмотивованим, та таким, що відповідає вимогам статті 370 КПК України, будь - яких істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які є правовими підставами для його скасування за доводами апеляційних скарг захисників обвинуваченого ОСОБА_8 - не встановлено.

Керуючись статтями 405; пунктом 1 частини 1 статті 407; 418; 419 КПК України, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційні скарги захисників обвинуваченого ОСОБА_8 адвокатів ОСОБА_10 та ОСОБА_9 залишити без задоволення.

Вирок Ленінського районного суду м. Харкова від 15 липня 2024 року стосовно ОСОБА_8 залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Касаційного кримінального суду в складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий:

Судді: