УХВАЛА

про арешт тимчасово вилученого майна

Справа № 621/3735/24

Провадження № 1-кс/621/609/24

07 жовтня 2024 року м. Зміїв Харківської області

Слідчий суддя Зміївського районного суду Харківської області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

слідчого ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого відділу поліції №2 Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Зміївського відділу Чугуївської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_4 ,

про арешт тимчасово вилученого майна,

ВСТАНОВИВ:

Ст.слідчий звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту на майно, тимчасово вилучене під час досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000608 від 03.10.2024, внесеного до ЄРДР за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 246 Кримінального кодексу України.

В обґрунтування клопотання зазначено, що 02.10.2024, в вечірній час доби, невстановлена особа здійснила незаконну порубку дерев у кварталі №123 виділу №2 НПП "Гомільшанські ліси", що відноситься до території природно-заповідного фонду, поруч із с. Велика Гомільша Чугуївського району Харківської області, та в подальшому здійснила їх перевезення.

Оглядом місця події, проведеного за участі лісничого Гомільшанського лісництва ОСОБА_5 , на ділянці лісового масиву у кварталі №123 виділу №2 НПП "Гомільшанські ліси" було виявлено пні дерев із слідами спилу, а саме:

1.липа сироростуча діаметром 10 см;

2.клен сироростучій діаметром 11 см;

3.клен сироростучій діаметром 13 см;

4.клен сироростучій діаметром 11 см;

5.клен сироростучій діаметром 11 см;

6.клен сироростучій діаметром 12 см;

7.Дуб сухостійний діаметром 23 см;

8.Дуб сухостійний діаметром 27 см;

9.Дуб сухостійний діаметром 30 см.

Крім того, в той же день і час, оглядом місця події на ділянці місцевості за координатами 49°33'01.5N 36°16'19.5Е на відстані близько 300 метрів від вказаного лісового масиву Національного природного парку Гомільшанські ліси (далі по тексту - НПП Гомільшанські ліси) поблизу с. Велика Гомільша Чугуївського Району Харківської області було виявлено:

- трактор моделі Т 16 в кузові червоного кольору із номером державної реєстрації 9908ЩС в кузові якого знаходилась деревина порід дуб сухостійний, клен та липа сироростучі, об`ємом 2 складометри кубічних, у вигляді фрагментів, зі слідами спилу.

- бензопилу торгівельної марки «Shtil» моделі MS361 в корпусі помаранчевого та білого кольорів.

На момент огляду поруч із вказаним трактором перебував ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , який зазначив, що є власником трактору та бензопили. Документів на транспортний засіб він не має, бо купував його дуже давно і на теперішній час місце знаходження свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу йому не відоме. Крім того зазначив, що деревина, яка перебуває в кузові транспортного засобу була ним вирублена самовільно для власних потреб.

Постановою слідчого СВ ВП №2 Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області вказані: трактор моделі Т 16 в кузові червоного кольору із номером державної реєстрації 9908ЩС, деревина порід дуб сухостійний, клен та липа сироростучі, об`ємом 2 складометри кубічних, у вигляді фрагментів, зі слідами спилу та бензопила торгівельної марки «Shtil» моделі MS361 в корпусі помаранчевого та білого кольорів визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

Відповідно до отриманих в ході досудового розслідування відомостей, місцем незаконної рубки деревини являється зона регульованої рекреації НПП "Гомільшанські ліси", що підтверджено функціональним зонуванням.

Відповідно до положення про НПП Гомільшанські ліси від 2021 року, розділу 1 Загальні положення, п.1.2. Парк є бюджетною, неприбутковою природоохоронною, рекреаційною, культуро - освітньою, науково - дослідною установою загальнодержавного значення і входить до складу природно - заповідного фонду України, охороняється як національне надбання, щодо якого встановлюються особливий режим охорони, відтворення та використання.

Відповідно до розділу 4 Структура та режим території парку п.4.3.2. Зона регульованої рекреації - в її межах проводяться короткостроковий відпочинок та оздоровлення населення, огляд особливо мальовничих і пам`ятних місць. На даній території забороняється проведення лісовідновних робіт, суцільних санітарних рубок, рубок пов`язаних з реконструкцією малоцінних деревостанів, рубки лісу головного користування, прохідні рубки, а також проїзд та стоянка механічних транспортних засобів.

Ураховуючи викладене, з метою встановлення всіх обставин події, є невідкладна необхідність у проведенні додаткових оглядів в тому числі вилучених фрагментів деревини, за наслідком та під час проведення експертизи пов`язаної із визначенням матеріального збитку заподіяного НПП «Гомільшанські ліси».

Оскільки вилученні трактор моделі Т16 в кузові червоного кольору із номером державної реєстрації НОМЕР_1 ЩС та бензопила торгівельної марки «Shtil» моделі MS361 в корпусі помаранчевого та білого кольорів зберігає на собі сліди кримінального правопорушення та є речовим доказом по справі, посилаючись на положення статтями 131, 132, 167, 170, 171 КПК України, слідчий просить накласти арешт на вище зазначене майно, яке було тимчасово вилучене під час проведення огляду місця події, з метою забезпечення збереження речових доказів, та яке може бути використане як доказ у кримінальному провадженні.

В судовому засіданні слідчий підтримав клопотання з підстав, викладених у ньому. Просив задовольнити його.

Вивчивши клопотання та дослідивши додані до нього матеріали, слідчий суддя зазначає наступне:

Відповідно до пункту 18 частини першої статті 3 КПК України, до повноважень слідчого судді судді суду першої інстанції належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Згідно ч. ч. 3-5 статті 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження, до яких відноситься, зокрема й арешт майна, не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що:

1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;

2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора;

3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя або суд зобов`язаний врахувати можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні. Під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

В обґрунтування доводів клопотання слідчим надано:

копію витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження №0000608 від 03.10.2024 за попередньою правовою кваліфікацією за ч. 3 статті 246 Кримінального кодексу України,

рапорту ВП №2 Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області,

протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 02.10.2024,

заяви ОСОБА_6 та його пояснення,

протоколів огляду місця події, в ході яких тимчасово вилучено майно з фототаблицями, та DVD диском, протоколу допиту свідка від 08.10.2024,

положення про Національний природний парк «Гомільшанські ліси»,

постанови про визнання предметів речовими доказами та передачу їх на зберігання від 03.10.2024,

заяву про вчинення кримінального правопорушення від 04.10.2024,

рапорту лісничого Гомільшанського лісництва від 02.10.2024 про орієнтовну вартість збитків (а.с.1-37).

Відповідно до пункту 7 частини 2 статті 131 Кримінального процесуального кодексу України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до частини 1 статті 170 Кримінального процесуального кодексу України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно вимог пункту 1 частини 2 статті 170 Кримінального процесуального кодексу України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів

За змістом частини 3 статті 170 Кримінального процесуального кодексу України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до частини 1 статті 98 Кримінального процесуального кодексу України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до частини 2 статті 173 Кримінального процесуального кодексу України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до частини 11 статті 170 Кримінального процесуального кодексу України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до ч.1 статті 16 КПК України, позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

У клопотанні слідчий вказав, що метою накладення арешту на майно, яке тимчасово вилучено в ході огляду місця події, є збереження речових доказів, а саме запобігання їх приховуванню, знищенню, перетворенню, відчуженню. Підставою для арешту майна є наявність достатніх підстав вважати, що вилучене майно є предметом кримінального правопорушення, яке може бути використане як докази факту чи обставин, що встановлюються під час розслідування кримінального провадження.

Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання є обґрунтованим та підлягає задоволенню, в зв`язку з чим належить накласти арешт на тимчасово вилучене під час огляду майно шляхом заборони його відчуження, розпорядження та користування.

Відповідно до статті 175 Кримінального процесуального кодексу України, ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим (дізнавачем), прокурором, на яких також покладається обов`язок визначення місця зберігання тимчасово вилученого майна.

Оскільки в матеріалах клопотання міститься достатньо відомостей про факт вчинення кримінального правопорушення та наявність підстав вважати тимчасово вилучене майно доказами в кримінальному провадженні, обмеження права власності на це майно, на думку суду, є розумним і співмірним завданням кримінального провадження.

Відповідно до Інструкції про порядок вилучення, обліку, зберігання та передачі речових доказів у кримінальних справах, цінностей та іншого майна органами дізнання, досудового слідства і суду, затвердженої спільним Наказом МВС України, Генеральної Прокуратури України, ДПА України,СБУ, Верховного Суду України, ДСА України від 27.08.2010 року, обов`язок по визначенню місця зберігання арештованого майна покладається на слідчого (дізнавача), в провадженні якого перебуває кримінальне провадження.

Крім того, слідчий суддя роз`яснює, що відповідно до статті 174 Кримінального процесуального кодексу України, за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника чи володільця майна, якщо вони доведуть, що потреба у застосуванні такого заходу відпала, арешт майна може бути скасовано повністю або частково.

Керуючись статтями 2, 7, 16, 98, 107, 131, 170-175, 369-372 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого відділу поліції №2 Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Зміївського відділу Чугуївської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_4 , про арешт тимчасово вилученого майна задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно, вилучене 02.10.2024 року під час огляду місця події , а саме на:

-трактор моделі Т 16 в кузові червоного кольору із номером державної реєстрації НОМЕР_1 ЩС ;

-бензопилу торгівельної марки «Shtil», моделі MS361, в корпусі помаранчевого та білого кольорів,

власником яких являється ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,

деревину порід

-1. липа сироростуча діаметром 10 см

-2. клен сироростучій діаметром 11 см;

-3. клен сироростучій діаметром 13 см;

-4. клен сироростучій діаметром 11 см;

-5. клен сироростучій діаметром 11 см;

-6. клен сироростучій діаметром 12 см;

-7. Дуб сухостійний діаметром 23 см;

-8. Дуб сухостійний діаметром 27 см;

-9. Дуб сухостійний діаметром 30 см.

загальним об`ємом 2 складометри кубічних, у вигляді фрагментів, зі слідами спилу,

який полягає у забороні відчуження, розпорядження та користування вказаним майном.

Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню слідчим відділу поліції, на якого покладається обов`язок визначення місця зберігання майна, щодо якого застосовано арешт.

Роз`яснити особам, які не були присутні під час розгляду клопотання, що вони мають право звернутись до суду з клопотанням про скасування арешту майна в порядку, встановленому ст.174 КПК України.

Копію ухвали негайно після її постановлення вручити слідчому (дізнавачеві), прокурору та особі, щодо майна якої вирішувалося питання про арешт.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду, а особами, які не були присутні під час її проголошення з дня отримання копії судового рішення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Текст ухвали складено 07.10.2024.

Слідчий суддя ОСОБА_1