УХВАЛА

17 вересня 2024 року м. Рівне

Слідчий суддя Рівненського міського суду Рівненської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Рівне клопотання старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління Головного управління Національної поліції в Рівненській області майора поліції ОСОБА_3 (далі слідчий), погоджене прокурором, який здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні прокурор відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України Рівненської обласної прокуратури ОСОБА_4 в рамках кримінального провадження № 0000637 від 12.09.2024, за ознаками вчинення кримінального провадження, передбаченого ч.2 ст.286 КК України (далі це ж кримінальне провадження) про арешт майна , -

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий відділу розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління Головного управління Національної поліції в Рівненській області майор поліції ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням яке погоджено із прокурором, який здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні прокурор відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України Рівненської обласної прокуратури ОСОБА_4 у якому просить накласти арешт на майно.

В обґрунтування клопотання зазначає, що слідчими відділу розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління Головного управління Національної поліції в Рівненській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження внесеного до ЄРДР за № 0000637 від 12.09.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Короткий виклад фактичних обставин: 12 вересня 2024 року, приблизно о 08 годині 20 хвилин, водій ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керуючи автомобілем Audi Q3, реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись проїзною частиною вул. Данила Галицького в м. Рівне зі сторони вул. Степана Бандери у напрямку вул. Василя Стельмаха, виконуючи маневр повороту ліворуч на прилеглу територію, що поблизу будинку № 27 вищевказаної вулиці, допустила зіткнення із мотоциклом Honda 600F, реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_6 , що рухався прямо по вказаній вулиці у зустрічному напрямку.

У результаті дорожньо-транспортної пригоди водій мотоцикла ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , від отриманих травм помер, а транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень.

12.09.2024 після проведення огляду місця події під час огляду трупа ОСОБА_6 , було вилучено кошти в сумі 45 500 гривень (сорок п`ять тисяч п`ятсот гривень).

12.09.2024 кошти в сумі 45 500 гривень (сорок п`ять тисяч п`ятсот гривень) визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні.

Кваліфікація кримінального правопорушення: ч. 2 ст. 286 КК України.

Підстави і мета відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна:

Враховуючи, що кошти в сумі 45 500 гривень (сорок п`ять тисяч п`ятсот гривень), є речовими доказами у кримінальному провадженні, про що слідчим винесена постанова про визнання його речовим доказом, тому є необхідність у встановленні заборони власнику та іншим особам будь-яким чином розпоряджатися та використовувати автомобіль з метою уникнення ризиків продажу чи вчинення будь-яких інших дій із вилученим майном (ремонт, переобладнання, вивіз за межі території України), які можуть призвести до втрати чи пошкодження речових доказів.

За наслідками ДТП власникам транспортних засобів завдано матеріальної шкоди. Станом на момент подання вказаного клопотання неможливо встановити осіб винних у вчиненні кримінального правопорушення, жодній особі не повідомлено про підозру. Відтак, є підстави вважати, що з метою відшкодування збитків у кримінальному провадженні заявлятиметься цивільний позов.

Згідно із нормою ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

До початку розгляду клопотання слідчим подана заява про розгляд клопотання у його відсутність, у заяві зазначено, що клопотання підтримує в повному обсязі, із підстав, наведених у ньому та просить задовольнити вказане клопотання.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Зважаючи на ці положення закону та враховуючи принцип диспозитивності, суд визнав можливим прийняти рішення по суті клопотання у відсутності учасників провадження, оскільки їх не прибуття не перешкоджає розгляду клопотання на підставі наданих доказів.

Вивчивши клопотання та докази, якими обґрунтовується клопотання, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно ч. ч.2, 3 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до п. 8 глави 2.6. «Арешт майна» Узагальнення вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ судової практики щодо розгляду слідчим суддею клопотань про застосування заходів забезпечення кримінального провадження арешт може бути накладено на: нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права; майно у вигляді речей, документів, грошей, якщо вони відповідають критеріям, зазначеним у ч. 2 ст. 167 КПК, а саме: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; надані особі з метою схилити її до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та (або) матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи як винагорода за його вчинення; є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та (або) є доходами від них, або на які було спрямоване кримінальне правопорушення.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 1187 Цивільного кодексу України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

У ч. 4 ст. 1187 Цивільного кодексу України передбачено випадки цивільно-правової відповідальності власника джерела підвищеної небезпеки.

У відповідності до ч. 2 ст. 170 КПК України слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони є критерієм, зазначеним у ч. 2 ст. 167 КК України.

Перелік і види майна, що належить арештувати: кошти в сумі 45 500 гривень (сорок п`ять тисяч п`ятсот гривень).

Документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном:

Власником коштів в сумі 45 500 гривень (сорок п`ять тисяч п`ятсот гривень) є ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , оскільки на момент пригоди кошти знаходилися в нього.

Враховуючи положення ч. 2 ст. 173 КПК України та вищевикладене, є необхідним накласти арешт майно, вилучене за вищевказаних обставин, оскільки наявні достатні підстави вважати, що майно відповідає критеріям встановленим ст. 98 КПК України, а незастосування арешту може призвести до втрати чи його пошкодження.

Керуючись ст. 170, 171,175 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого - задоволити.

Накласти арешт на гроші в сумі 45 500 гривень (сорок п`ять тисяч п`ятсот гривень), які належали ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та позбавити всіх осіб, які мають відношення до вказаного майна, можливості відчуження, розпорядження та користування вказаним майном.

Роз`яснити, що відповідно до ч.1 ст. 174 КПК України, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Рівненського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_7