Дата документу 05.07.2024Справа № 554/6857/24
Провадження № 1-кп/554/1177/2024
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

«05» липня 2024 року Октябрський районний суд м. Полтави у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Полтава кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.2 ст. 121, ч.1 ст. 296 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Октябрського районного суду м. Полтави перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.2 ст. 121, ч.1 ст. 296 КК України.

В підготовчому судовому засіданні прокурор зазначив, що обвинувальний акт відповідає вимогам КПК України, підстав для закриття провадження по справі та повернення обвинувального акту немає, вказане кримінальне провадження підсудне цьому суду, а тому можливо призначити кримінальне провадження до судового розгляду у відкритому судовому засіданні. Також прокурор просить скласти досудову доповідь.

Крім того, прокурор заявив клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 днів. Клопотання обґрунтоване тим, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 121, ч.1 ст. 296 КК України. 14.05.2024 року ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави відносно ОСОБА_3 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, строк дії якого спливає 10.07.2024 року. Проте розглянути кримінальне провадження до закінчення цього строку не надається можливим. На думку прокурора ризики, наявні під час застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не зникли та не зменшились, продовжують існувати. Так, обвинувачений може переховуватись від суду, оскільки, усвідомлюючи тяжкість вчинених ним злочинів та суворість покарання, яке йому може бути призначено за скоєння кримінальних правопорушень, може без перешкод залишити місце свого проживання та переховуватися від суду. Крім того, допитані свідки відмічають, що обвинувачений є фізично розвиненим, займався єдиноборствами, має тяжкий характер, часто поводив себе агресивно до оточуючих, що свідчить про можливість останнього вчинити нові кримінальні правопорушення чи незаконно впливати на свідків та потерпілого, з метою зміни їх показів. Прокурор зазначає, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, а тому просить продовжити ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

Потерпілий ОСОБА_5 не заперечував проти призначення кримінального провадження до судового розгляду, просив змінити обвинуваченому запобіжний захід з тримання під вартою на більш м`який, оскільки з останнім вони примирилися і він не має до нього жодних претензій.

Обвинувачений не заперечував проти призначення кримінального провадження до судового розгляду, також просив змінити йому запобіжний захід з тримання під вартою на більш м`який, так як з потерпілим вони примирилися, останній не має до нього ніяких претензій. Додав, що вперше притягується до кримінальної відповідальності, є студентом третього курсу Полтавського національного педагогічного університету ім. В.Г. Короленка, має постійне місце проживання, де проживає разом з батьками.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_6 не заперечував проти призначення кримінального провадження до судового розгляду, просив змінити обвинуваченому запобіжний захід на інший, більш м?який, зазначив, що ОСОБА_3 вперше притягується до кримінальної відповідальності, раніше не судимий, має міцні соціальні зв?язки, є студентом, з потерпілим вони примирилися, потерпілий до нього жодних претензій не має. Вважає, що тримання під вартою є неспівмірним запобіжним заходом. Ризики, на які посилається прокурор не необґрунтованими.

Суд, вислухавши клопотання прокурора, думку учасників судового провадження, вивчивши матеріали кримінального провадження, приходить до наступних висновків:

Судом встановлено, що під час досудового розслідування угоди у кримінальному провадженні не укладались, тому підстави для повернення кримінального провадження прокурору для продовження досудового розслідування, в порядку, передбаченому ст.ст. 468-475 КПК України, відсутні.

Підстав для закриття кримінального провадження, передбачених п.п. 5-8 ч. 1 ст. 284 КПК України або ч. 2 ст. 284 КПК України, немає.

Обвинувальний акт відповідає вимогам ст. 291 КПК України, підстави для його повернення, відсутні.

Кримінальне провадження підсудне Октябрському районному суду м. Полтави згідно правил підсудності, передбачених ст.ст. 32, 33 КПК України.

Підстав для проведення судового розгляду в закритому судовому засіданні немає.

Визначено питання про склад осіб, які братимуть участь у судовому розгляді.

Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти таке рішення: призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру.

Таким чином, всі питання, пов`язані з підготовкою кримінального провадження до судового розгляду, передбачені ст. 315 КПК України, вирішені.

Відповідно до ч. 1 ст. 316 КПК України, після завершення підготовки до судового розгляду суд постановляє ухвалу про призначення судового розгляду.

Крім того, відповідно до ч.5 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд у випадках, передбачених цим Кодексом, за власною ініціативою або за клопотанням обвинуваченого, його захисника чи законного представника, чи за клопотанням прокурора і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини вирішує питання щодо складання досудової доповіді, про що постановляє ухвалу із зазначенням строку підготовки такої доповіді.

Згідно ч.2 ст. 314-1 КПК України, досудова доповідь складається щодо особи, обвинуваченої у вчиненні нетяжкого або тяжкого злочину, нижня межа санкції якого не перевищує п`яти років позбавлення волі.

Оскільки, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 296 КК України та ч.2 ст. 121 КК України, одне з яких є кримінальним проступком, а інше передбачає кримінальну відповідальність у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років, підстав для складення досудової доповіді суд не вбачає.

Також, відповідно до ч.3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно ч. 1 ст. 132 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом (ст. 177 КПК України).

З вимог ч. 2 ст. 177 КПК України вбачається, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі інші обставини, визначені у вказаній статті.

Так, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні. Якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором, визначених ч.5 ст. 194 КПК України. Обов?язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного, обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються (ч. ч. 1, 5, 7 ст. 194 КПК України).

Порядок продовження тримання під вартою визначений ст. 199 КПК України.

З вимог ч.ч.4,5 ст. 199 КПК України вбачається, що слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу. Слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 121, ч.1 ст. 296 КК України.

Відносно обвинуваченого ОСОБА_3 на досудовому розслідуванні обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 10.07.2024 року.

Вирішуючи клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд виходить з того, що обґрунтованість застосування запобіжного заходу може піддаватися судовому контролю через певні проміжки часу на предмет перевірки наявності чи відсутності ризиків, за наявності яких, такий запобіжний захід було застосовано, та внаслідок виникнення інших обставин, які можуть бути підставами зміни запобіжного заходу в сторону його пом`якшення, зміни чи скасування, оскільки тривала дія запобіжного заходу без врахування конкретних обставин справи може призвести до порушення прав, свобод чи інтересів учасників кримінального провадження.

Зміна чи скасування запобіжного заходу обумовлюється тим, що в ході кримінального провадження змінюються підстави застосування чи обставини, що враховувалися при обранні запобіжного заходу, внаслідок чого запобіжний захід може бути скасований або замінений на інший - більш або менш суворий.

При аналізі зазначених прокурором ризиків, встановлено, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 121, ч.1 ст. 296 КК України, за вчинення яких передбачено максимальне покарання до десяти років позбавлення волі, в зв`язку з чим, з метою ухилення від покарання, обвинувачений може залишити місце свого проживання та переховуватися від суду, а також незаконно впливати на потерпілого чи свідків у кримінальному провадженні, з метою зміни ними показів.

Надаючи оцінку можливості обвинуваченого переховуватися від суду, впливати на потерпілого та свідків, суд бере до уваги, що існує певна ймовірність того, що останній може вдатися до відповідних дій.

Тож, суд вважає, що прокурором доведено наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 3 частини 1 ст. 177 КПК України.

Проте, суд вважає, що прокурором належним чином не доведено ризик, передбачений п.5 ч.1 ст. 177 КПК України, оскільки обвинувачений раніше не судимий, до кримінальної відповідальності притягується вперше.

Ризик, передбачений п.4 ч.1 ст. 177 КПК України прокурором також не доведений, оскільки підстав вважати, що обвинувачений буде перешкоджати проведенню судового розгляду шляхом неявки до суду, на сьогодні немає.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м?яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Згідно з п. 3 ст. 5 Конвенції зі спливом певного часу саме тільки існування обґрунтованої підозри перестає бути підставою для позбавлення свободи і судові органи мають навести інші підстави для продовження тримання під вартою, які мають бути чітко сформульовані (рішення ЄСПЛ від 21 грудня 2000 року у справі «Яблонський проти Польщі», від 23 вересня 1998 року у справі ОСОБА_7 проти Франції», від 04 жовтня 2001 року у справі «Іловецький проти Польщі»).

Відповідно до усталеної практики ЄСПЛ, з плином часу продовження строку тримання під вартою заявника вимагає додаткового обґрунтування. Навіть якщо на початку були певні об`єктивні підстави тримання особи під вартою, після спливу певного періоду часу суд має надати інші підстави для продовження тримання під вартою.

При цьому ЄСПЛ зазначає, що існує презумпція на користь звільнення з-під варти. Доводи «за» і «проти» такого звільнення не повинні бути «загальними й абстрактними» (рішення ЄСПЛ у справі «Смирнова проти Росії» ). У всіх випадках, коли ризик ухилення обвинуваченого від слідства (суду) можна запобігти за допомогою застави чи інших запобіжних заходів, обвинуваченого має бути звільнено, і в таких випадках національні органи завжди мають належним чином досліджувати можливість застосування таких альтернативних заходів ( рішення ЄСПЛ від 23 вересня 2008 року у справі «Вренчев проти Сербії»).

У рішенні від 10.03.2009 року у справі «Биков проти Росії», заява № 4378/02, п. 64, Суд зазначив, що тягар доказування при вирішенні питань щодо продовжуваного позбавлення особи волі не повинен перекладатися на затриману особу, щоб вона доводила б наявність причин, які б виправдовували її звільнення з-під варти (див. постанову Європейського Суду з прав людини від 26.07.2001 року у справі «Ілійков проти Болгарії», заява № 33977/96, § 85).

Суд приймає до уваги, що обвинувачений ОСОБА_3 є раніше не судимою особою, вперше притягується до кримінальної відповідальності, має постійне місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , де проживає разом з батьками, є студентом третього курсу Полтавського національного педагогічного університету ім. В.Г. Короленка.

При вирішенні клопотання прокурора, суд також виходить із принципу презумпції невинуватості і не вирішує наперед процесуальну перспективу пред`явленого обвинувачення, а лише аналізує обґрунтованість та тяжкість пред?явленого обвинувачення та суспільної небезпеки злочинних дій, у скоєнні яких обвинувачується ОСОБА_3 , а також даних про його особу, та приходить до висновку, що, незважаючи на серйозність висунутого обвинувачення та передбачене за нього покарання, існування ризиків, визначених в ч.1 ст. 177 КПК України, вірогідність ухилення обвинуваченого від виконання процесуальних обов`язків не є надто високою, у зв`язку з чим не вбачає підстав для продовження найсуворішого запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Отже, для досягнення мети застосування запобіжного заходу, яка вказана у ст. ст. 131, 177 КПК України - досягнення дієвості цього провадження, тобто забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків, а також запобігання ризикам, визначених у ч.1 вказаної статті, відносно обвинуваченого ОСОБА_3 слід змінити запобіжний захід з тримання під вартою на запобіжний захід у виді домашнього арешту, з забороною покидати місце проживання у період часу з 22 години 00 хвилин до 06 години 00 хвилин, без застосування електронних засобів контролю, строком на два місяці, з покладенням відповідних обов?язків, передбачених ч.5 ст. 194 КПК України, а у клопотання прокурора слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 131, 132, 176-178, 181, 184, 186, 193, 194, 196, 197, 199, 201, 315, 369-372 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Призначити судовий розгляд кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.2 ст. 121, ч.1 ст. 296 КК України на «11» липня 2024 року о 10 годині 30 хвилин в приміщенні Октябрського районного суду м. Полтави за адресою: м. Полтава, вул. Навроцького, 5.

Судовий розгляд проводити суддею одноособово у відкритому судовому засіданні.

У судове засідання викликати процесуального прокурора, потерпілого, представника потерпілого, обвинуваченого та його захисника.

У задоволенні клопотання процесуального прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів відмовити.

Змінити обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід з тримання під вартою на запобіжний захід у виді домашнього арешту за місцем проживання обвинуваченого за адресою: АДРЕСА_1 , з забороною покидати місце проживання у період часу з 22 години 00 хвилин до 06 години 00 хвилин, без застосування електронних засобів контролю, строком на два місяці.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 наступні обов`язки:

- прибувати за викликом до суду;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований та проживає без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання, навчання чи роботи;

- утриматися від спілкування з потерпілим та свідками у даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади паспорт/паспорти для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в?їзд в Україну.

Визначити строк дії ухвали до 05 вересня 2024 року.

Роз`яснити обвинуваченому, що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України працівники органу внутрішніх справ, з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань. Крім того, у разі невиконання покладених на нього цією ухвалою обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід.

Зобов?язати Полтавський РУП ГУНП в Полтавській області негайно поставити на облік обвинуваченого ОСОБА_3 , який буде відбувати домашній арешт за адресою вказаною в ухвалі суду.

Звільнити ОСОБА_3 негайно з-під варти, якщо в уповноваженої службової особи місця ув?язнення, під вартою в якому він перебуває, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання цієї особи під вартою.

Ухвалу про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт направити до ДУ «Полтавська установа виконання покарань №23» та Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області, для виконання, а учасникам кримінального провадження до відома.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Полтавської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_4 .

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили негайно після її проголошення.

Повний текст ухвали складено та проголошено 11 липня 2024 року о 14 годині 00 хвилин, у зв?язку із видачею головуючому у справі медичного висновку про непрацездатність з 06 липня 2024 року по 10 липня 2024 року включно.

Суддя Октябрського районного суду

м. Полтави: ОСОБА_1