Єдиний унікальний номер № 937/8823/24
Провадження № 1-в/333/213/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 листопада 2024 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд міста Запоріжжя у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду, подання органу пробації про вирішення питання про можливість звільнення від відбування покарання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Мелітополя, Запорізької області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого за ч.1 ст.185 КК України, за відсутності учасників справи, -

В С Т А Н О В И В :

Заступник начальника Мелітопольського РВ філії Державної установи "Центр пробації" в Запорізькій області ОСОБА_4 звернулася до суду з вищевказаним клопотанням, в якому просить вирішити питання про можливість звільнення від відбування покарання у вигляді 120 годин громадських робіт за вироком Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 20.09.2021 відносно ОСОБА_3 , на підставі п.1 ч.1 ст.80 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку.

У судове засідання учасники судового провадження не з`явилися, про час та місце розгляду заяви повідомлені належним чином. Представник органу пробації надала заяву про розгляд справи без участі співробітника відділу (а.с.14).

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що подання підлягає до задоволення, виходячи з такого.

Вироком Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 20.09.2021 за ч.1 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 120 годин громадських робіт. Зазначений вирок суду набрав законної сили 20.09.2021 (а.с.4-5).

Приписами п. 1 ч. 1 ст.80 КК України передбачено, що особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано в такі строки: два роки - у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі.

Згідно з ч.ч. 3, 4 ст.80 КК України, перебіг давності зупиняється, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення засудженого від відбування покарання або з дня його затримання. У цьому разі строки давності, передбачені п.п. 1-3 ч. 1 цієї статті, подвоюються.

Перебіг давності переривається, якщо до закінчення строків, зазначених у ч. 1 та ч. 3 цієї статті, засуджений вчинить новий злочин. Обчислення давності в цьому випадку починається з дня вчинення нового злочину.

Отже, ст. 80 КК України застосовується у разі, якщо у встановлений законом строк вирок суду не був виконаний за умови, що засуджений не ухилявся від його відбування покарання, що є підставою для зупинення перебігу такого строку давності, та до закінчення строку виконання вироку не вчинив нового злочину, що є підставою для переривання строку давності.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду України у справі №5-324кс15 (постанова від 24.12.2015) ухилення від відбування покарання, як підстава для зупинення строків давності виконання обвинувального вироку, є особливим юридичним фактом, який може бути підтверджений лише обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили, яким особа буде визнана винною в ухиленні від відбування покарання.

Редакція ч. 3 ст.80 КК України певним чином співвідноситься зі статтями 389, 389-1 та 390 цього Кодексу, оскільки ухилення від відбування покарання, про яке йдеться у ч. 3 ст. 80 Загальної частини КК, у своєму конкретному прояві відповідає складу одного із злочинів, передбачених зазначеними статтями Особливої частини КК.

Під ухиленням від відбування покарання розуміють умисні дії або бездіяльність засудженого, спрямовані на невиконання покарання.

Таким чином, єдиною та безумовною підставою для визнання особи такою, що ухиляється від виконання покарання, призначеного їй за вироком суду, є лише наявність обвинувального вироку суду, яким особа буде визнана винною саме в ухиленні від відбування покарання.

Таке правозастосування відповідає вимогам ч. 1 ст. 62 Конституції України, згідно з якою особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку та встановлено обвинувальним вироком суду. Таким чином, вирішувати питання про зупинення строків давності виконання обвинувального вироку суду можливо лише після набрання законної сили обвинувальним вироком суду, яким особа буде визнана винною в ухиленні від відбування покарання.

Оскільки в матеріалах особової справи відсутні дані про ухилення засудженого ОСОБА_3 від відбування покарання та про вчинення ним нового злочину до закінчення строку давності, то немає підстав вважати, що перебіг строку давності зупинявся чи переривався.

Наявність лише факту нез`явлення засудженого до органу пробації не свідчить про ухилення від відбування цього покарання.

Відповідно до приписів ст. 152 КВК України, закінчення строків давності виконання обвинувального вироку є підставою для звільнення від відбування покарання.

Підстава для звільнення від відбування покарання у відповідності до положень ст.80КК України складається з трьох обов`язкових елементів: 1) закінчення (сплив) строків давності виконання обвинувального вироку; 2) не ухилення особи від відбування призначеного їй покарання; 3) не вчинення нею нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливого тяжкого.

Враховуючи той факт, що на даний час закінчились строки давності виконання обвинувального вироку Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 20.09.2021, факт ухилення засудженого від відбування покарання не встановлений, суд вважає, що подання підлягає задоволенню, оскільки наявні підстави для звільнення ОСОБА_3 від відбування покарання на підставі п. 1 ч. 1 ст. 80 КК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. 80 КК України, ст.ст.537, 539 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Подання органу пробації про вирішення питання, пов`язаного з виконанням вироку задовольнити.

Звільнити ОСОБА_3 від покарання призначеного вироком Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 20.09.2021, у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом 7 днів з дня її оголошення та набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження, а у випадку оскарження ухвали, якщо її не скасовано після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1