У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 серпня 2024 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд в складі колегії суддів

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_5
захисника ОСОБА_6

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6

на ухвалу слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 22 липня 2024 року щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

-підозрюваного за ч. 2 ст. 286, ч. 1 ст. 135 КК України.

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

Ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 22 липня 2024 року застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 18 вересня 2024 року включно.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Захисник просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою обрати ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту або у разі залишення запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою встановити підозрюваному розмір застави від 20 до 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.
Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Захисник вважає, що прокурором не доведено наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_7 .

Вказав, що зазначений слідчим у клопотанні ризик, передбачений п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України, жодним чином його не аргументований.

Апелянт вважає, що слідчий суддя самостійно, за відсутності доведення ризиків, прийняв рішення про їх наявність.

Вказав, що ОСОБА_7 має постійне місце проживання та не має наміру переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Встановлені слідчим суддею обставини.

Відділом розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Миколаївській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000648 від 19.07.2024, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 286, ч. 1 ст. 135 КК України.

20.07.2024 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 286, ч. 1 ст. 135 КК України.

Слідчий звернувся до слідчого судді із клопотанням про обрання підозрюваному ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, в обґрунтування клопотання вказав, що наявні ризики, передбачені п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-які із речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого та свідків у даному кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Задовольняючи клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_7 , слідчий суддя зазначив, що підозра у вчиненні кримінального правопорушення є обґрунтованою та підтверджується доданими до клопотання матеріалами, а саме: протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 19.07.2024 та схемою до нього, протоколом обшуку від 20.07.2024; протоколом допиту свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ; поясненням ОСОБА_11 та ОСОБА_7 в судовому засіданні та іншими матеріалами.

Враховуючи обставини кримінального провадження, ступінь тяжкості кримінальних правопорушень, один з яких відноситься до категорії тяжкого злочину, та за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 8 років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до 3 років або без такого, слідчий суддя дійшов висновку про доведення прокурором обставин, які свідчать про те, що існують заявлені ризики, передбачені п. п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Слідчий суддя дійшов висновку, що ризик, передбачений п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, у клопотанні слідчим та в ході судового засідання прокурором не конкретизований, у зв`язку з чим є недоведеним.

Наявність у ОСОБА_7 посвідчення водія та можливість керування транспортними засобами без посилання на докази, які б свідчили про систематичне порушення ним вимог ПДР України, на думку слідчого судді, не свідчить про наявність ризику вчинення інших кримінальних правопорушень, отже ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, є недоведеним.

Крім того, враховуючи обставини ймовірно вчиненого кримінального правопорушення, а саме, тяжкого злочину, пов`язаного із наїздом на малолітнього велосипедиста та подальшого залишення травмованої дитини на проїзній частині без надання першої медичної допомоги або вжиття заходів щодо доставлення постраждалого до найближчого медичного закладу, слідчий суддя дійшов висновку про відсутність підстав для визначення розміру застави у даному кримінальному провадженні.

Позиції учасників судового провадження.

Захисник ОСОБА_6 підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_7 про дату та час апеляційного розгляду повідомлений належним чином. Заяву про бажання брати участь в апеляційному розгляді не подавав.

Прокурор заперечував проти задоволення апеляційної скарги, просив ухвалу слідчого судді залишити без змін.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини. Мотиви, з яких суд апеляційної інстанції виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався. Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового провадження, вивчивши матеріали судового провадження та обговоривши викладені в апеляційній скарзі доводи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд, відповідно до вимог ч. 1 ст. 194 КПК України, зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам зазначеним у клопотанні.

При розгляді зазначеного кримінального провадження, у відповідності до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», колегія суддів застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» та практику Європейського суду з прав людини, як джерело права.

Пунктом «с» частини першої статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Зокрема, у п. 126 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Кавала проти Туреччини" (заява №28749/18), Суд зазначив, що особа може бути затримана відповідно до п. 1 (с) ст. 5 Конвенції лише в рамках кримінального провадження з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення. Для того, щоб арешт за обґрунтованою підозрою був виправданий не потрібно, щоб поліція отримала достатньо доказів для пред`явлення обвинувачення або для арешту, або під час перебування заявника під вартою.

Під час апеляційного розгляду встановлено, що рішення слідчим суддею прийнято з дотриманням зазначених вимог закону, а висновки слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному є правильними та такими, що узгоджуються з позицією, висловленою ЄСПЛ у вищезазначених рішеннях.

Доводи захисника про необґрунтованість підозри ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 286, ч. 1 ст. 135 КК України є неспроможними, з огляду на таке.

20.07.2024 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 286, ч. 1 ст. 135 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286, ч. 1 ст. 135 КК України, на даному етапі досудового розслідування та моменту розгляду клопотання слідчим суддею про застосування запобіжного заходу, підтверджується долученими до клопотання матеріалами, на які послався слідчий суддя в обґрунтування оскаржуваного рішення.

На думку колегії суддів, ці дані здатні переконати об`єктивного спостерігача у тому, що ОСОБА_7 міг вчинити кримінальні правопорушення, а отже, підтверджують наявність обґрунтованої підозри.

Також під час апеляційного розгляду знайшла своє підтвердження та обставина, що заявлені ризики, які виправдовують тримання підозрюваного під вартою, мають місце.

У клопотанні слідчий послався на ризики, передбачені п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, задля запобігання яких необхідне застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою те, що ОСОБА_7 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-які із речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого та свідків у даному кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Колегія суддів погоджується з обґрунтуванням, наведеним слідчим суддею, щодо наявності цих ризиків, оскільки слідчий суддя навів з цього приводу достатньо мотивів.

Слідчий суддя дійшов правильного висновку, що підозрюваний ОСОБА_7 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки в з урахуванням тяжкості покарання, що загрожує підозрюваному.

Окрім того, ОСОБА_7 може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Підставою вважати зазначений ризик реальним є те, що підозрюваний ОСОБА_7 залишив місце ДТП на транспортному засобі, який зберіг сліди вчиненого злочину, тобто вже вжив заходів до спотворення слідової інформації, яка має безпосереднє доказове значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Також є обґрунтованим ризик незаконного впливу на потерпілого та свідків у цьому ж кримінальному провадженні, оскільки ОСОБА_7 відомі свідки та потерпіла у даному кримінальному провадженні, які є мешканцями одного населеного пункту.

Крім того, слідчий суддя дійшов висновку, що ризики, які зазначив слідчий у клопотанні, а саме п. 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, є недоведеними. З цим висновком погоджується і колегіє суддів.

Враховуючи вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкості покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання винуватим, дані про особу ОСОБА_7 , який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 286, ч.1 ст. 135 КК України, слідчий суддя дійшов правильного висновку, що до підозрюваного ОСОБА_7 слід застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Жоден з більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою на даному етапі досудового розслідування не зможе запобігти встановленим ризикам. Обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, що виключають можливість застосування щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, під час апеляційного розгляду скарги не встановлено.

Слідчий суддя належним чином вмотивувавши рішення, з огляду на вимоги п. 2 ч. 4 ст. 183 КПК України, обґрунтовано не визначив розмір застави у даному кримінальному провадженні щодо злочину, який спричинив загибель людини.

Щодо доводів апелянта, що підозрюваний ОСОБА_7 має постійне місце проживання та не має наміру переховуватися від органів досудового розслідування та суду, то такі обставини не зменшують існування встановлених ризиків та не можуть слугувати безумовною підставою для застосування стосовно підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, про що просить апелянт.

З огляду на наведене, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 422, 532 КПК України,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 22 липня 2024 року щодо ОСОБА_7 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_12