Справа № 276/1852/23
Провадження по справі 1-в/276/68/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2024 року смт. Хорошів

Володарсько-Волинський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Хорошів подання в.о.начальника Житомирського районного сектору №2 філії ДУ «Центр пробації» у Житомирській області про приведення у відповідність до вимог чинного законодавства вироку відносно засудженої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка відбуває покарання за вироком Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 09.11.2023 за ч.4 ст. 185, ст. 75 , ст. 76 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В.о.начальника Житомирського районного сектору №2 філії ДУ «Центр пробації» у Житомирській області звернулася до Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області з поданням про приведення вироку Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 09.11.2023 за ч. 4 ст. 185 , ст. 75, ст. 76 КК України у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 №3886-ІХ відносно ОСОБА_3 .

Відповідно до матеріалів подання, ОСОБА_3 засуджена вироком Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 09.11.2023 за вчинення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185, а саме: своїми протиправними діями 07.07.2023 року завдала майнової шкоди Благодійній організації «Благодійний фонд Валькірія» на загальну суму 2569 грн. 00 коп., до п`яти років позбавлення волі, звільнена від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком два роки.

Розмір завданої ОСОБА_3 матеріальної шкоди є менше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян для працездатних осіб на момент вчинення засудженим кримінального правопорушення.

18 липня 2024 року прийнятий Закон України № 3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» (далі - Закон).

На підставі вищевикладеного, в.о.начальника Житомирського районного сектору №2 філії ДУ «Центр пробації» у Житомирській області просить привести вищевказаний вирок у відповідність до Закону №3886-ІХ.

Представник Житомирського районного сектору №2 філії ДУ «Центр пробації» у Житомирській області у судове засідання не з`явився, до суду подав заяву про розгляд подання без його участі, подання підтримує в повному обсязі та просить його задовольнити.

Засуджена ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася, подала заяву, в якій просить розглянути подання у зв`язку з декриміналізацією без її учаті, подання підтримує в повному обсязі.

Прокурор у судове засідання не з`явився, на адресу суду направив заяву, в якій просить судовий розгляд проводити без його участі. Вважає за необхідне привести вирок суду у відповідність до вимог Закону України № 3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», оскільки має місце часткова декриміналізація. Так як кваліфікуючою ознакою вчиненого ОСОБА_3 діяння є незаконне проникнення до іншого приміщення, просить вважати ОСОБА_3 засудженого за вироком Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 09.11.2023 за ч.1 ст.162 КК України.

Фіксація під час розгляду подання судом за допомогою технічних засобів не здійснювалась на підставі частини 4 статті 107 КПК України.

Дослідивши матеріали подання та судового провадження, суд дійшов таких висновків.

Вироком Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 09.11.2023 ОСОБА_3 визнано винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, призначено покарання у виді п`яти років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнено від відбуття покарання з випробуванням, встановлено іспитовий строк тривалістю два роки, покладено на засуджену обов`язки, передбачені ч.1 ст.76 КК України.

Вирок суду набрав законної сили 11.12.2023, 15.12.2023 прийнятий до виконання Житомирським районним сектором №2 філії ДУ «Центр пробації» у Житомирській області.

Під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України (п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України).

Згідно з п.2 ч.2 ст.539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 10 (у частині клопотань про заміну покарання відповідно до частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України), 11, 13, 13-2 частини першої статті 537 цього Кодексу.

09 серпня 2024 року набрав чинності Закон України №3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» (надалі Закон №3886-ІХ).

Відповідно до положень зазначеного Закону №3886-ІХ, стаття 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення була викладена у новій редакції, внаслідок чого дрібним викраденням чужого майна вважається крадіжка, шахрайство, привласнення чи розтрата, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ч.6 ст.3 КК України, зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Згідно з п.5 підрозділу 1 розділу ХХ Перехідних положень Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Відповідно до пп.169.1.1 пункту 169.1 ст.169 Податкового кодексу України, податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року, - для будь якого платника податку.

З матеріалів справи слідує, що кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.185 КК України, ОСОБА_3 вчинила у 2023 році.

Станом на 01 січня 2023 року прожитковий мінімум для працездатних осіб, згідно Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік», становив 2684,00 грн.

Таким чином, два неоподатковуваних мінімумів доходів громадян дорівнює 100 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи, що станом на 01 січня 2023 року становило 2684 грн.

Як слідує з вироку, вартість викраденого ОСОБА_3 майна складає 2569,00 грн., тобто не перевищує 2684,00 грн.

Кримінальна протиправність діяння, а також його караність та інші кримінально-правові наслідки визначаються тільки Кримінальним кодексом, що діяв на час вчинення цього діяння (ч. 3 ст. 3, ч. 2 ст. 4 КК України).

Закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість (ч. 1 ст. 5 КК України).

Зазначене положення цілком узгоджується із вимогами ст.58 Конституції України, відповідно до якої закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Крім того, відповідно до постанови Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 07.10.2024 у справі №278/1566/21, Закон №3886-ІХ є законом про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність у значенні ст.5 КК України для тих діянь, які до набрання цим Законом чинності вважались кримінальним правопорушенням, однак після набрання ним чинності підпадають під ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст.51 КУпАП. Зміни, внесенні Законом мають зворотну дію у часі. Питання, що виникають у кримінальних провадженнях у зв`язку з набуттям чинності Законом №3886-ІХ, вирішуються судами за правилами, передбаченими для випадків, коли втратив чинність закон, яким установлювалась кримінальна протиправність діяння.

Таким чином, на даний час кримінальна відповідальність за таємне викрадення чужого майна (крадіжка) настає виключно у випадку, якщо вартість такого майна становить більше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян встановленого на дату вчинення відповідного правопорушення.

Частиною 2 статті 74 КК України, передбачено, що особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Посилання прокурора на наявність у діях ОСОБА_3 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.162 КК України, та необхідність вважати її засудженою за вироком Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 09.11.2023 за ч.1 ст.162 КК України, суд вважає безпідставним, оскільки на стадії виконання вироків суд не може вирішити питання щодо перекваліфікації дій засудженого, адже прийняття такого рішення можливо лише відповідно до вимог ч.3 ст.337 КПК України під час судового провадження. Вирішення такого питання у розумінні положень ст.ст.537, 539 КПК України чинним кримінальним процесуальним законодавством не передбачено.

Таким чином, вчинене ОСОБА_3 07.07.2023, відповідно до вироку Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 09.11.2023, діяння, а саме крадіжка на суму 2569,00 грн, відповідно до вимог Закону України №3886-ІХ, не є кримінально-караними на даний час, а тому засуджена підлягає звільненню від призначеного покарання на підставі ч. 2 ст. 74 КК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 4, 5, ч. 2 ст.74 КК України, ст.ст. 369-372, 537, 539 КПК України, Законом України №3886-ІХ, -

ПОСТАНОВИВ :

Подання в.о.начальника Житомирського районного сектору №2 філії ДУ «Центр пробації» у Житомирській області - задовольнити.

На підставі ч.2 ст.74 КК України, звільнити засуджену ОСОБА_3 від подальшого відбування покарання, призначеного за вироком Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 09.11.2023 року за ч.4 ст. 185, ст. 75, ст. 76 КК України, у зв`язку з усуненням законом караності діяння, за яке особу засуджено.

Ухвала суду може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Володарсько-Волинський районний суд Житомирської області протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1