Справа № 159/6512/24
Провадження № 1-кс/159/2071/24
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2024 року м. Ковель

Слідчий суддя Ковельського міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого СВ Ковельського РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0001305 від 28.09.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, про арешт майна, -

в с т а н о в и в :

Слідчим ОСОБА_3 за погодженням з процесуальним прокурором ОСОБА_4 , внесено до суду клопотання про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0001305 від 28.09.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Клопотання мотивовано тим, що 10.09.2024 близько 27.09.2024 року близько 20 год. 39 хв. водій ОСОБА_5 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, рухаючись за кермом автомобіля марки «Опель Віваро», д.н.з. НОМЕР_1 , не впорався з керуванням, в результаті чого з`їхав з проїзної частини дороги на праве узбіччя, де автомобіль перекинувся, при цьому пасажирка ОСОБА_6 отримала тілесні ушкодження у вигляді ЗЧМТ, забою лівої потиличної частки головного мозку, ЗХСТ, переломи правих поперечних відростків L-1-L2 зі зміщенням, перелом тіла лівої лопатки зі зміщенням, переломи 3-7 та 12 ребер ліворуч з пневмогематораксом. Водій від надання медичної допомоги відмовився.

27.09.2024 в період часу з 22 год. 40 хв. до 23 год. 55 хв. з метою фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення проведено огляд місця події за адресою: автодорога між АДРЕСА_1 . В ході огляду було зафіксовано обстановку та в подальшому, було вилучено легковий автомобіль «Opel Vivaro» н.з. НОМЕР_1 чорного кольору, номер шасі НОМЕР_2 , 2004 року випуску, який поміщено на спеціалізований майданчик зберігання транспортних засобів ГУНП у Волинській області, що в м. Ковель по вул. Заводській 2а. Згідно із свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу власник ОСОБА_5 .

Враховуючи, що вилучений транспортний засіб є речовим доказом у кримінальному проваджені, слідчий просить накласти на них арешт з метою запобігання можливості його приховуванню, пошкодженню, псуванню, знищення, перетворенню, відчуженню.

В судове засідання прокурор та слідчий не з`явились, слідчий в заяві зазначив, що просить розгляд проводити у його відсутності. Просить клопотання задовольнити, накласти арешт на автомобіль, який був вилучений 27.09.2024.

Власник автомобіля ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи.

Фіксування кримінального провадження в суді за допомогою технічних засобів не здійснювалось, у відповідності до вимог ч. 4 ст. 107 КПК України.

Слідчий суддя, перевіривши надані матеріали клопотання, включаючи витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, у рамках якого було подано клопотання, та, дослідивши докази по вказаних матеріалах, дійшов таких висновків.

Клопотання про арешт майна відповідає вимогам ст. 171 КПК України.

Так, з витягу з ЄРДР вбачається, що СВ Ковельського РУП ГУНП у Волинській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001305 від 28.09.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Відповідно до постанови слідчого СВ Ковельського РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 від 28.09.2024 року, автомобіль марки «Opel Vivaro» державний номерний знак НОМЕР_1 чорного кольору, номер шасі НОМЕР_2 , 2004 року випуску, визнано речовими доказами у даному кримінальному проваджені.

Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

Арештом майна, згідно з вимогами ч. 1 ст. 170 КПК України, є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

У п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. В цьому випадку, згідно із ч. 3 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

З аналізу положень вищевказаних процесуальних норм закону вбачається, що слідчий, прокурор повинні довести, що майно, яке на їх думку підлягає арешту, повинно відповідати критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України. Доведеними повинні бути і ризики щодо такого майна, передбачені ст.170 КПК України, а саме: щодо збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати усі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Враховуючи, що вилучені в ході проведення огляду місця події транспортні засоби, документи та майно є речовими доказами по кримінальному провадженню, вилучене майно відповідає критеріям, зазначеним у ч. 1 ст. 98, п. 1 ч. 2, ч. 3 ст. 170 КПК України, а тому, з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження цього майна, на нього слід накласти арешт з забороною відчужувати, розпоряджатись та користуватись вказаними майном до вирішення провадження по суті.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 132, 170-173 КПК України, слідчий суддя, -

постановив:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт із забороною користуваня, розпорядження та відчуження на автомобіль марки «Opel Vivaro» державний номерний знак НОМЕР_1 чорного кольору, номер шасі НОМЕР_2 , 2004 року випуску, який поміщено на спеціалізований майданчик зберігання транспортних засобів ГУНП у Волинській області, що в м. Ковель по вулиці Заводській 2а та згідно свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу зареєстрований на ОСОБА_5 ,

Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1