УХВАЛА

19 серпня 2024 року

м. Київ

справа № 757/56896/23

провадження № 51-3000 ск 24

Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_4 на судові рішення,

встановив:

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 20 грудня 2023 року відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_4 на бездіяльність уповноважених осіб Київської міської прокуратури.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 27 березня 2024 року відмовлено у відкритті провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на вказану ухвалу слідчого судді, оскільки зазначена ухвала не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.

Ухвалою Верховного Суду від 12 червня 2024 року касаційну скаргу ОСОБА_4 залишено без руху з наданням йому п`ятнадцятиденного строку для усунення недоліків з дня її отримання.

В межах встановленого строку на усунення недоліків ОСОБА_4 на виконання ухвали касаційного суду від 12 червня 2024 року направив до Верховного Суду повторну касаційну скаргу, однак вказаних в ухвалі суду недоліків не усунув, у зв`язку з чим Верховний Суд ухвалою від 03 липня 2024 року повернув його касаційну скаргу на підставі пункту 1 частини 3 статті 429 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК).

17 липня 2024 року до Верховного Суду знову надійшла касаційна скарга ОСОБА_4 на судові рішення та заява, в якій останній стверджує, що його касаційна скарга відповідає всім вимогам і повинна бути розглянута.

Перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_4 на відповідність вимогам статті 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), Суд дійшов висновку, що її подано без додержання вимог зазначеної норми процесуального закону.

Крім того, відповідно до вимог частини 2 статті 427 КПК у касаційній скарзі, окрім іншого, наводяться обґрунтування вимог щодо незаконності чи необґрунтованості судового рішення з урахуванням підстав для його скасування або зміни судом касаційної інстанції, визначених у статті 438 КПК. Також зазначаються вимоги до суду касаційної інстанції, які б узгоджувалися зі статтею 436 КПК, та застереження щодо участі особи в касаційному розгляді.

Також, згідно з частиною 5 статті 427 КПК до касаційної скарги додаються копії судових рішень, які оскаржуються.

Згідно із частиною 1 статті 438 КПК підставами для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону; неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність; невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.

Проте касаційна скарга ОСОБА_4 містить суперечності, зокрема, останнійне погоджується з ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 20 січня 2024 року та ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 28 березня 2024 року, однак долучає до касаційної скарги ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 20 грудня 2023 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 27 березня 2024 року щодо нього.

Вказане позбавляє суд касаційної інстанції визначитись з предметом оскарження за касаційною скаргою та прийняти остаточне рішення за наслідками її розгляду.

Крім того, касаційну скаргу ОСОБА_4 адресовано до Верховного Суду України, тоді як відповідно до пункту 21 частини 1 статті 3 КПК (в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів») судом касаційної інстанції є Верховний Суд.

Разом з тим, згідно з частиною 2 статті 424 КПК ухвали суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку, а також ухвали суду апеляційної інстанції можуть бути оскаржені в касаційному порядку, якщо вони перешкоджають подальшому кримінальному провадженню, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Заперечення проти інших ухвал можуть бути включені до касаційної скарги на судове рішення, ухвалене за наслідками апеляційного провадження.

Тобто, предметом розгляду у вказаному касаційному провадженні може бути ухвала апеляційного суду про відмову у відкритті апеляційного провадження, яка перешкоджає подальшому кримінальному провадженню.

Однак, зміст касаційної скарги ОСОБА_4 зводиться до незаконності ухвали слідчого судді, що не може бути предметом касаційного розгляду.

Водночас, у касаційній скарзі ОСОБА_4 стверджує, що прокуратура зобов`язана була внести заяву до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Однак, вказане суперечить змісту ухвали апеляційного суду від 27 березня 2024 року, доданої до касаційної скарги, з якої вбачається, що ОСОБА_4 звертався зі скаргою на бездіяльність уповноважених осіб прокуратури, яка полягала у нерозгляді звернення, зокрема, просив провести нове розслідування.

При цьому, ОСОБА_4 не зазначає, яких помилок допустився суд апеляційної інстанції, відмовляючи у відкритті апеляційного провадження, з урахуванням змісту оскаржуваної ухвали апеляційного суду.

Отже, скаржник у касаційній скарзі має вказати на конкретні порушення закону, що можуть бути підставами для скасування або зміни судового рішення, які, на його думку, допущено судом апеляційної інстанції при його постановленні, навести конкретні аргументи в обґрунтування кожної позиції.

До того ж, відповідно до статті 436 КПК, суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право:

- залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу - без задоволення;

- скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції;

- скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження;

- змінити судове рішення.

Проте, у касаційній скарзі ОСОБА_4 просить касаційний суд скасувати рішення Печерського районного суду та Апеляційного суду, однак не зазначає дату цих рішень, що перешкоджає визначитись з предметом оскарження за касаційною скаргою та викладено без врахування положень статті 436 КПК.

Крім того, у касаційній скарзі ОСОБА_4 не погоджується з ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 20 січня 2024 року та ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 28 березня 2024 року, які всупереч вимогам частини 5 статті 427 КПК не долучив до касаційної скарги. Однак, як вже зазначалося, ОСОБА_4 долучив до касаційної скарги ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 20 грудня 2023 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 27 березня 2024 року щодо нього. Отже, вказане перешкоджає Верховному Суду визначитись з предметом касаційного оскарження.

При цьому, всупереч вимогам частини 3 статті 427 КПК ОСОБА_4 не зазначає в касаційній скарзі чи бажає він брати участь у касаційному розгляді.

Вказані обставини перешкоджають вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.

Відповідно до статті 429 КПК суд касаційної інстанції, встановивши, що касаційну скаргу подано без додержання вимог, передбачених статтею 427 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення касаційної скарги без руху, в якій зазначаються недоліки касаційної скарги та встановлюється строк, необхідний для їх усунення, що не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали особою, яка подала касаційну скаргу.

Згідно з вимогами частини 4 статті 429 КПК залишення касаційної скарги без руху або її повернення не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, передбаченому цим Кодексом, у межах строку на касаційне оскарження.

Колегія суддів роз`яснює, що усунення недоліків зазначеної скарги слід здійснити шляхом внесення нового тексту касаційної скарги з урахуванням вимог цієї ухвали та з дотриманням положень статті 427 КПК.

На підставі наведеного, керуючись частиною 1 статті 429 КПК, Суд

постановив:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 на судові рішення залишити без руху, надавши йому п`ятнадцятиденний строк для усунення недоліків з дня отримання нимухвали.

У разі невиконання ухвали касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3