13.11.2024 Єдиний унікальний номер 205/2730/24
1-кп/205/733/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2024 року місто Дніпро

Ленінський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянув у судовому засіданні кримінальне провадження № 0000279, внесене 22 лютого 2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань, відносно :

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Дніпропетровська, громадянки України, не заміжньої, не маючої на утриманні малолітніх дітей та непрацездатних осіб, із середньо - технічною освітою, раніше судимої:

- 30 січня 2024 року, вироком Ленінського районного суду міста Дніпропетровська за ст. 190 ч.1 КК України до штрафу в розмірі 2000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 34 000 гривень.

яка зареєстрована в АДРЕСА_1 ,

за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ст. 383 ч.1, 384 ч.2 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_4

обвинуваченої - ОСОБА_3

захисника - адвоката ОСОБА_5

В С Т А Н О В И В :

06 лютого 2024 року близько 16 годин 00 хвилин, ОСОБА_3 , знаходячись в приміщенні ВП № № ДРУП ГУ НП в Дніпропетровській обалсті, за адресою місто Дніпро, вулиця Павлова, 3/5, діючи умисно, з метою завідомо неправдивого повідомлення про вчинення злочину, достовірно знаючи, що факт злочину не мав місця, і розуміючи, що чинить протиправно, усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, звернулася до органів Національної поліції України із заявою про вчинення відносно неї кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, а саме остання повідомила, що 4 лютого 2024 року близько 19 годин 00 хвилин гр. ОСОБА_6 , перебуваючи в будинку АДРЕСА_2 , таємно, шляхом вільного доступу викрав мобільний телефон ОСОБА_3 , чим спричинив останній матеріальні збитки, на загальну суму 1601, 25 гривень.

07 лютого 2024 року, постановою слідчого СВ ВП №3 ДРУП ГУ НП в Дніпропетровській області ОСОБА_7 в рамках кримінального провадження №0000206 від 07.02.2024 за частиною 4 статтею 185 КК України, ОСОБА_3 визнано потерпілою.

Того ж дня в період часу з 16 години 00 хвилин до 16 години 40 хвилин слідчим СВ ВП №3 ДРУП ГУ НП в Дніпропетровській області під час її допиту як потерпілої в рамках кримінального провадження №0000206 від 07.02.2024 за частиною 4 статтею 185 КК України в приміщенні ВП № 3 ДРУП ГУ НП в Дніпропетровській області, ОСОБА_3 , повідомлено про кримінальну відповідальність за надання завідомо неправдивих показань, про що остання поставила свій власний підпис у протоколі допиту.

В подальшому, під час допиту ОСОБА_3 будучи попередженою про кримінальну відповідальність за ст. 384 КК України, а саме за надання завідомо неправдивих показань, усвідомлюючи неправдивість своїх показань та бажаючи, щоб їх сприйняли як правдиві, надала слідчому СВ ВП № 3 ДРУП ГУ НП в Дніпропетровській області, покази котрі не відповідають дійсності. Так, ОСОБА_3 розповіла, що гр. ОСОБА_6 04 лютого 2024 року близько 19 години 00 хвилин, перебуваючи в будинку АДРЕСА_2 , просив у неї мобільний телефон, на що вона відмовила. Реакція ОСОБА_6 на відмову була агресивною, що спонукало ОСОБА_3 припинити з ним бесіду. Як зазначила ОСОБА_3 , під час руху додому, ОСОБА_6 наздогнав її ззаду, повалив на землю та наніс декілька ударів в область обличчя, після чого залишив її. Зі слів ОСОБА_3 , оговтавшись від побиття вона виявила відсутність свого мобільного телефону. Тим самим ОСОБА_3 обвинуватила ОСОБА_6 у таємному викрадені чужого майна в період військового стану, тобто у вчинені злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином.

5 лютого 2024 року в період часу з 10 години 00 хвилин по 10 години 40 хвилин, перебуваючи у ВП №3 ДРУП ГУ НП в Дніпропетровській області, ОСОБА_3 , під час проведення слідчого експерименту у статусі потерпілої, в присутності двох понятих, із застосуванням фото-фіксації, усвідомлюючи неправдивість своїх показів та бажаючи, щоб їх сприйняли як правдиві, підтвердила надані раніше покази та продемонструвала всі зазначені нею покази на манекені. Тим самим ОСОБА_3 обвинуватила ОСОБА_6 у таємному викрадені чужого майна в період військового стану.

В подальшому, під час проведення досудового розслідування здійснено додатковий допит ОСОБА_3 , в ході якого вона повідомила, що зазначеного нею у заяві кримінального правопорушення не було, мобільний телефон вона добровільно віддала ОСОБА_6 , із заявою звернулася через особисту неприязнь до ОСОБА_6 , викликану його принизливими, образливими словами та діями відносно неї.

Умисні дії ОСОБА_3 , кваліфіковані за :

- ст. 383 ч.1 КК України, що виразились в завідомо неправдивому повідомленні слідчому про вчинення злочину.

- ст. 384 ч.2 КК України, що виразились у надані потерпілою завідомо неправдивих показань поєднані з обвинуваченням у тяжкому злочині.

Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 зазначила, що суть обвинувачення їй зрозуміла, свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення визнає повністю. Зазначила, що вона перебувала в дружніх стосунках з ОСОБА_6 . Під час спілкування, 4 лютого 2024 року, він її образив, у зв`язку з чим вона вирішила покарати його, для чого звернулася до поліції. В подальшому усвідомив скоєнне, щиро покаялася. Просить суд строго її не наказувати.

На підтвердження встановлених судом обставин вчинення обвинуваченою кримінального правопорушення свідчать докази надані стороною обвинувачення та дослідженні судом під час судового розгляду в порядку ст. 94 КПК України.

На підставі матеріалів правоохоронних органів, 22 лютого 2024 року було внесено відомості до ЄРДР за № 0000279 по факту завідомо неправдивого повідомлення органу досудового розслідування про вчинення кримінального правпорушнення. Правова кваліфікація дій визначена за ст. 383 ч.1 КК України.

На підставі матеріалів правоохоронних органів, 22 лютого 2024 року було внесено відомості до ЄРДР за № 0000280 по факту завідомо неправдивих показань поєднаних з обвинуваченням. Правова кваліфікація дій визначена за ст. 384 ч.2 КК України.

Постановою прокурора Західної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_4 від 5 березня 2024 року, кримінальні провадження № 0000279 та № 0000280 було об`єднано в одне провадження № 0000279.

За заявою ОСОБА_3 , від 7 лютого 2024 року, було внесено відомості до ЄРДР №0000206 про те, що невстановлена особа, знаходячись за адресою: АДРЕСА_2 , таємно, шляхом вільного доступу викракрала належне їй майно. Правова кваліфікація дій визначена за ст. 185 ч.4 КК України.

Під час огляду ділянки місцевості по АДРЕСА_2 , нічого виявлено та вилучено не було, що зафіксовано в протоколі огляду місця події від 6 лютого 2024 року з фототаблицею.

Постановою слідчого СВ ВП № 3 ДРУП ГУ НП в Дніпропетровській області від 7 лютого 2024 року, ОСОБА_3 , було визнано потерпілою в рамках кримінального провадження №0000206 за ознаками кримінального правпорушнення передбаченого ст. 185 ч.4 КК України.

ОСОБА_3 добровільно надала співробітникам поліції документи підтверджуючі придбання 4 лютого 2024 року мобільного телефону «Нокіа G10», про що власноруч написала заяву.

Згідно висновку судово медичної експертизи № 348 від 6 лютого 2024 року, за повідомленням ОСОБА_3 , її 4 лютого 2024 року, побив співмешканець ОСОБА_8 .. Виявлені у ОСОБА_3 , тілесні ушкодження відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Під час огляду приміщення ломбарду « ІНФОРМАЦІЯ_2 » розташованого по АДРЕСА_3 , було виявлено мобільний телефон «Нокіа G10», що зафіксовано в протколі огляду місця події від 6 лютого 2024 року з фототаблицею.

ОСОБА_3 серед інших впізнала свій мобільний телефон «Нокіа G10», за зовнішніми ознаками, що зафіксовано в протоколі пред`явлення речей для впізнання від 15 лютого 2024 року з фототаблицею.

ОСОБА_8 заклав 5 лютого 2024 року до Ломбарду «Імперіал» ПТ «Ломбард «Онікс» ОСОБА_9 , ОСОБА_10 розташованого по проспекту Івана Мазепи, 58 в місті Дніпро, мобільний телефон «Нокіа G10», що підтверджено договором про надання фінансового кредиту під заставу № DP-22.99773/0 від 5 лютого 2024 року.

Згідно висновку судово товарознавчої експертизи № 520 від 9 лютого 2024 року, ринкова вартість мобільного телефону «Нокіа G10», станом на 4 лютого 2024 року становить 1601,25 гривень.

Згідно відео з камер відеоспостереження встановлених в приміщенні Ломбарду «Імперіал» ПТ «Ломбард «Онікс» ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , розташованого по АДРЕСА_3 , до приміщення ломбарду заходить чоловік одягнений в темний одяг, який заклав під фінансовий кредит мобільний телефон. Чоловік зовні схожий на ОСОБА_8 , що зафіксовано в протоколі огляду від 16 лютого 2024 року.

Під час проведення слідчого експерименту, ОСОБА_3 , розповіла та показала яким чином їй було нанесено тілесні ушкодження, та як на її думку в неї було викрадено мобільний телефон, що зафіксовано в протоколі проведення слідчого експерименту від 15 лютого 2024 року з фототаблицею.

Під час додаткового допиту ОСОБА_3 як потерпілої в рамках кримінального провадження внесеного в ЄРДР за №0000206, остання відмовилася від своєї заяви про вчинення відносно неї кримінального правопорушення передбаченого ст. 185 ч.4 КК України, визнав, що навмисно оговорила свого співмешканця ОСОБА_8 .

Зауважень щодо достовірності та допустимості наданих суду доказів з боку учасників судового розгляду висунуто не було.

Враховуючи, що обвинувачена в судовому засіданні свою вину визнала повністю, висунуте проти неї обвинувачення вона розуміє та не оспорює, суд, розцінюючи її пояснення як об`єктивні та такі, що відповідають фактичним обставинам справи, та вважаючи їх достатніми для винесення обвинувального вироку, визнає недоцільним дослідження інших доказів фактичних обставин справи.

Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_3 вчинила кримінальні правопорушення передбачені:

- ст. 383 ч.1 КК України, що виразились в завідомо неправдивому повідомленні слідчому про вчинення злочину.

- ст. 384 ч.2 КК України, що виразились у надані потерпілою завідомо неправдивих показань поєднані з обвинуваченням у тяжкому злочині.

Відповідно до ст. 65 КК України при призначенні виду та міри покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Виходячи із принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації - покарання має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу.

Так ОСОБА_3 будучи раніше судимою, вчинила нові кримінальні правопорушення не відбув покарання за попереднім вироком, які відповідно до ст.12 КК України відносяться до кримінальних проступків, але у скоєному покаялася, у міських лікарнях на обліку не перебуває, що суд визнає пом`якшуючими обставинами.

Обтяжуючі провину обставини передбачені ст. 67 КК України, це рецидив злочину.

У відповідності до вимог ст.50 КК України при призначенні міри покарання обвинуваченій, суд вважає за необхідне призначити такий захід примусу, який би був відповідною мірою кари за скоєне, сприяв виправленню засудженої та запобігав вчиненню інших кримінальних правопорушень.

За таких даних про особу обвинуваченої, обставин скоєного кримінального правопорушення, суд, погоджуючись з думкою прокурора, вважає що обвинуваченій необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі, в розмірі передбаченому санкцією статті кримінального закону, із застосуванням вимог ст.ст. 75,76 КК України.

При цьому суд вважає, що таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої, і буде цілком відповідати тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особі винної.

При призначенні покарання за сукупністю кримінальних правопорушень суд на підставі ст. 70 ч.1 КК України, застосовує принцип поглинання менш суворого покарання більш суворим.

Вироком Ленінського районного суду міста Дніпропетровська від 30 січня 2024 року, ОСОБА_3 було засуджено за ст. 190 ч.1 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 2000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в розмірі 34000 гривень. Штраф не сплачено.

Злочин який розглядається судом було вчинено ОСОБА_3 після винесення вироку Ленінським районним судом міста Дніпропетровська від 30 січня 2024 року але до повного його відбуття.

Оскільки невідбута частина покарання за попереднім вироком є основним покаранням у виді штрафу, кримінально-правова норма, передбачена ч. 1 ст. 71 КК України конкретизується нормою, визначеною у ч. 3 ст. 72 КК України. Відповідно до ч. 3 ст. 72 КК України основне покарання у виді штрафу при призначенні його за сукупністю вироків складанню з іншими видами покарань не підлягає і виконується самостійно.

Запобіжний захід в рамках даного кримінального провадження не обирався.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Судових витрат по справі не має.

Речових доказів по справі не має.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ст. 383 ч.1, 384 ч.2 КК України та призначити покарання:

- за ст. 383 ч.1 КК України у виді позбавлення волі волі строком на 1 рік .

- за ст. 384 ч.2 КК України у виді позбпвлення волі строком на 2 роки.

На підставі ст.70 ч.1 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим покаранням, остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі строком на 2( два) роки.

На підставі ст.75 КК України звільнити засуджену ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням на 2 (два) роки, якщо вона протягом встановленого строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на неї судом обов`язки.

Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язати засуджену ОСОБА_3 в період випробувального терміну періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

На підставі ст. 72 ч.3 КК України, вирок Ленінського районного суду міста Дніпропетровська від 30 січня 2024 року за яким ОСОБА_3 засуджено за ст. 190 ч.1 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 2000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в розмірі 34000 гривень виконувати окремо.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Ленінський районний суд міста Дніпропетровська протягом тридцяти діб з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя - ОСОБА_1