Єдиний унікальний номер 205/9703/24
1-в/205/380/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 серпня 2024 року м. Дніпро

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

Головуючого судді - ОСОБА_1

Секретаря судового засідання - ОСОБА_2

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

представника ДВК№89 ОСОБА_4

засудженого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому виїзному засіданні в приміщенні ДУ «Дніпровська ВК №89» клопотання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , раніше судимого, про умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання на підставі ст. 81 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 засуджений вироком Охтирським міським районним судом Сумської області від 15.09.2021 року, за ст. 186 ч.2, 70 ч.4, 71 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі.

Ухвалою Сумського Апеляційного суду від 30.01.2023 року вирок Охтирського міського районного суду Сумської області від 15.09.2021 року змінити вважати засудженим за ст. 186 ч.2, 185 ч.2, 190 ч.2, 70 ч.1, 71 ч. 1,2,3, 72 ч.1 п.1 КК України до 4 років 1 місяці позбавлення волі.

Початок строку: 10.02.2021 року Кінець строку 08.03.2025 року.

У своєму клопотанні засуджений ОСОБА_5 , зазначає що має проблеми зі здоров`ям, просить звільнити його умовно-достроково щоб мати можливість лікуватись у спеціалізованому медичному закладі, де є належні умови для його одужання. Має малолітнього сина, та літню матір за якою бажає здійснювати догляд, відбув покарання 3 роки та 4 місяці позбавлення волі, стягнень не має, натомість є два заохочення.

В судовому засіданні засуджений ОСОБА_5 своє клопотання підтримав, та просив суд звільнити його від подальшого відбування покарання умовно-достроково.

В судовому засіданні прокурор заперечував проти задоволення клопотання засудженого посилаючись на те, що ОСОБА_5 раніше неодноразово судимий, крім того, останній раніше звільнявся від подальшого відбування покарання умовно-достроково, проте знову вчинив злочин, то вбачається, що засуджений не став на шлях виправлення та своєю поведінкою у повній мірі не довів свого виправлення.

В судовому засіданні представник ДВК №89 відніс розгляд клопотання засудженого на розсуд суду.

Дослідивши матеріали клопотання, заслухавши представника ДВК №89, думку самого засудженого, враховуючи думку прокурора, який заперечував проти задоволення клопотання, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Тобто умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. Висновок про можливість застосування умовно-дострокового звільнення засудженого повинен ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку та ставлення до праці за весь час відбування покарання, у тому числі й даних, що характеризують ступінь тяжкості вчиненого злочину і особу засудженого в цілому. При цьому вирішальним є не факт відбуття певної частини покарання, а виправлення засудженого.

Як вбачається з матеріалів особової справи засудженого ОСОБА_5 , останній раніше неодноразово судимий. Наразі, відбуває покарання за вироком Охтирським міським районним судом Сумської області від 15.09.2021 року, за ст. 186 ч.2, 70 ч.4, 71 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі. Ухвалою Сумського Апеляційного суду від 30.01.2023 року вирок Охтирського міського районного суду Сумської області від 15.09.2021 року змінити вважати засудженим за ст. 186 ч.2, 185 ч.2, 190 ч.2, 70 ч.1, 71 ч. 1,2,3, 72 ч.1 п.1 КК України до 4 років 1 місяці позбавлення волі.

Суд враховує також ту обставину, що засуджений вже був неодноразово засуджений до позбавлення волі, знову вчинив кримінальне правопорушення та був засуджений, крім того, до засудженого вже застосовувалось умовно-дострокове звільнення. Зазначене свідчить про стійку тенденцію засудженого на систематичне вчинення злочинів та небажання ставати на шлях перевиховання та виправлення, а також про неефективність застосування до нього умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

Так, відповідно до характеристики, наданої засудженому встановлено, що засуджений з 03.06.2024 року відбуває покарання у державній установі «Дніпровська виправна колонія ( №89)». Не працевлаштований у зв`язку із хворобою, проходить курс лікування від туберкульозу в лікувальному закладі при установі. До лікування ставиться задовільно, вимоги лікарів виконує, за час відбування покарання характеризується посередньо, режим відбування покарання не порушує. Стягнень та заохочень не має. На заходи виховного характеру реагує своєчасно. Серед засуджених не конфліктний. Підтримує рівні взаємовідносини з іншими засудженими, на критику у свою адресу реагує адекватно. У відношенні до представників адміністрації проявляє тактовність та дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин, в індивідуальних бесідах відвертий. Спальне місце та приліжкову тумбочку утримує у чистоті і порядку, має охайний зовнішній вигляд. Дбайливо ставиться до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснює за ними належний догляд, використовує тільки за призначенням. До виконання передбачених законом вимог персоналу установи ставиться сумлінно.

Суд також звертає увагу, що за змістом п. 1 ч. 1 ст. 9 КВК України неухильне додержання правил поведінки, які передбачені для засуджених, є обов`язком засудженого, і виконання даного обов`язку є лише одним з критеріїв, які в своїй сукупності дають підстави вважати, що засуджений довів своє виправлення.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 81 КК, до осіб, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Як вбачається із роз`яснень Верховного Суду України щодо правильного та однакового застосування вказаної норми закону України про кримінальну відповідальність, які містяться в постанові Пленуму ВСУ від 26.04.2002 року № 2 Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким умовно дострокове звільнення від відбування покарання можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. Умовно-достроковому звільненню підлягають ті засуджені, які протягом всього, а не певного періоду часу, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення і для цього дані беруться в їх сукупності.

Таким чином, обов`язковою умовою для застосування умовно-дострокового звільнення від подальшого відбуття покарання є встановлення судом факту, що особа довела своє виправлення.

Крім того, відповідно до ч. 1, 2 ст. 50 КК, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.

Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

У даному випадку, суд вважає, що позитивні зміни у поведінці засудженого відбулись, про що свідчить наявність заохочень, однак враховуючи ту обставину, що ОСОБА_5 раніше неодноразово судимий за вчинення умисних злочинів проти власності, неодноразово, звільнявся від відбування покарання умовно-достроково, на шлях виправлення не став, продовжував вчиняти злочини, суд позбавлений можливості стверджувати, що мета призначеного покарання виконана у повному обсязі, а засуджений ОСОБА_5 довів своє виправлення, враховуючи також й значну частину невідбутого строку покарання яка складає більше 6 місяців.

Керуючись ст. 81 КК України, ст.ст. 537, 539 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання на підставі ст. 81 КК України - відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляція до Дніпровського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_6