Справа № 127/7951/24
Провадження № 1-кп/127/231/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.11.2024 місто Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

за відсутності обвинуваченого ОСОБА_5 (in absentia) в порядку спеціального судового провадження, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вінниці кримінальне провадження внесене 03 липня 2023 року в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000147 за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровськ, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , останнє відоме місце проживання: російська федерація, АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 110-2 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до Конституції України, Україна є суверенною і незалежною державою. Суверенітет України поширюється на всю її територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною. Перебування на території України підрозділів збройних сил інших держав з порушенням процедури, визначеної Конституцією та законами України, Гаазькими конвенціями 1907 року, IV Женевською конвенцією 1949 року, а також всупереч Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї 1994 року, Договору про дружбу, співробітництво і партнерство між Україною і Російською Федерацією (далі - РФ) 1997 року та іншими міжнародно-правовими актами є окупацією частини території суверенної держави Україна та міжнародним протиправним діянням з усіма наслідками, передбаченими міжнародним правом.

Всупереч вказаним нормам міжнародного гуманітарного права президент РФ ОСОБА_7 , а також інші невстановлені на цей час досудовим розслідуванням представники влади РФ, діючи всупереч вимогам п.п. 1, 2 Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї від 05.12.1994, принципам Заключного акту Наради з безпеки та співробітництва в Європі від 01.08.1975 та вимогам ч. 4 ст. 2 Статуту ООН і Декларацій Генеральної Асамблеї Організації Об`єднаних Націй від 09.12.1981 № 36/103, від 16.12.1970 № 2734 (XXV) від 21.12.1965 № 2131 (XX), від 14.12.1974 № 3314 (XXIX), спланували, підготували і розв`язали агресивну війну та воєнний конфлікт проти України, а саме віддали наказ на вторгнення підрозділів зс РФ на територію України.

24 жовтня 1945 року набув чинності Статут Організації Об`єднаних Націй, підписаний 26 червня 1945 року, яким фактично створено Організацію Об`єднаних Націй (далі - ООН).

До складу ООН входять Україна, РФ та ще 49 країн-засновниць, а також інші країни світу.

Відповідно до частини 4 статті 2 Статуту ООН, усі Члени вказаної організації утримуються в своїх міжнародних відносинах від погрози силою або її застосування як проти територіальної недоторканності або політичної незалежності будь-якої держави, так і будь-яким іншим чином, несумісним із Цілями Об`єднаних Націй.

Декларацією Генеральної Асамблеї ООН № 36/103 від 9 грудня 1981 року про недопустимість інтервенції та втручання у внутрішні справи держав та резолюціями -№2131 (XX) від 21 грудня 1965 року, що містить Декларацію про неприпустимість втручання у внутрішні справи держав та про захист їх незалежності та суверенітету; № 2625 (XXV) від 24 жовтня 1970 року, що містить Декларацію про принципи міжнародного права, що стосуються дружніх відносин і співробітництва між державами відповідно до Статуту ООН; № 2734 (XXV) від 16 грудня 1970 року, що містить Декларацію про зміцнення міжнародної безпеки, та № 3314 (XXIX) від 14 грудня 1974 року, що містить Визначення агресії, - установлено, що жодна з держав не має права здійснювати інтервенцію чи втручання у будь-якій формі або з будь-якої причини у внутрішні та зовнішні справи інших держав. Цими ж міжнародними документами закріплено обов`язок держав: утримуватися від озброєної інтервенції, підривної діяльності, військової окупації, здійснення сприяння, заохочення чи підтримки сепаратистської діяльності; не допускати на власній території навчання, фінансування та вербовки найманців чи засилання таких найманців на територію іншої держави.

Крім того, у статтях 1-5 Резолюції Генеральної Асамблеї ООН від 14 грудня 1974 року № 3314 (XXIX) серед іншого визначено, що ознаками агресії є:

- застосування збройної сили державою проти суверенітету, територіальної недоторканності чи політичної незалежності іншої держави;

- застосування збройної сили державою в порушення Статуту ООН.

Будь-яке з наступних діянь, незалежно від оголошення війни, кваліфікується як акт агресії:

- вторгнення або напад збройних сил держави на територію іншої держави або будь-яка військова окупація, який би тимчасовий характер вона не мала, яка є результатом такого вторгнення або нападу, або будь-яка анексія із застосуванням сили території іншої держави або частини її;

- бомбардування збройними силами держави території іншої держави або застосування будь-якої зброї державою проти території іншої держави;

- блокада портів або берегів держави збройними силами іншої держави;

- напад збройними силами держави на сухопутні, морські або повітряні сили, або морські та повітряні флоти іншої держави;

- застосування збройних сил однієї держави, що знаходяться на території іншої держави за угодою з приймаючою державою, у порушення умов, передбачених в угоді, або будь-яке продовження їх перебування на такій території після припинення дії угоди;

- дія держави, яка дозволяє, щоб її територія, яку вона надала в розпорядження іншої держави, використовувалася цією іншою державою для здійснення акту агресії проти третьої держави;

- засилання державою або від імені держави збройних банд, груп, іррегулярних сил або найманців, які здійснюють акти застосування збройної сили проти іншої держави, які мають настільки серйозний характер, що це є рівносильним наведеним вище актам, або її значна участь у них.

Жодні міркування будь-якого характеру, чи то політичного, економічного, військового чи іншого характеру, не можуть слугувати виправданням агресії.

Крім того, принципи суверенної рівності, поваги прав, притаманних суверенітету, незастосування сили чи погрози силою, непорушності кордонів, територіальної цілісності держав, мирного врегулювання спорів та невтручання у внутрішні справи держав були закріплені також у Заключному акті Наради з безпеки та співробітництва в Європі від 1 серпня 1975 року, який підписаний GPCP, правонаступником якого є РФ.

У преамбулі Декларації про державний суверенітет-України від 16 липня 1990 року (далі - Декларація) вказано, що Верховна Рада Української Радянської Соціалістичної Республіки проголошує державний суверенітет України як верховенство, самостійність, повноту і неподільність влади Республіки в межах її території та незалежність і рівноправність у зовнішніх зносинах.

Відповідно до розділу V Декларації, територія України в існуючих кордонах є недоторканною і не може бути змінена та використана без її згоди.

24 серпня 1991 року Верховною Радою Української Радянської Соціалістичної Республіки схвалено Акт проголошення незалежності України, яким урочисто проголошено незалежність України та створення самостійної української держави - України. Згідно з указаним документом, територія України є неподільною та недоторканною.

Незалежність України визнали держави світу, серед яких і РФ.

31 травня 1997 року, відповідно до положень Статуту ООН і зобов`язань згідно із Заключним актом Наради з безпеки і співробітництва в Європі, Україна та РФ уклали Договір про дружбу, співробітництво і партнерство між Україною і РФ (ратифікований Законом України від 14 січня 1998 року №13/98-ВР та федеральним законом РФ від 2 березня 1999 року № 42-ФЗ). Відповідно до статей 2-3 зазначеного договору, РФ зобов`язалася поважати територіальну цілісність України, підтвердила непорушність існуючих між ними кордонів та зобов`язалася будувати відносини одна з одною на основі принципів взаємної поваги, суверенної рівності, територіальної цілісності, непорушності кордонів, мирного врегулювання спорів, незастосування сили або погрози силою, у тому числі економічні та інші способи тиску, права народів вільно розпоряджатися своєю долею, невтручання у внутрішні справи, додержання прав людини та основних свобод, співробітництва між державами, сумлінного виконання взятих міжнародних зобов`язань, а також інших загальновизнаних норм міжнародного права.

Відповідно до опису і карти державного кордону, які є додатками до Договору між Україною та РФ про українсько-російський державний кордон від 28 січня 2003 року (ратифікований РФ 22 квітня 2004 року), територія Автономної Республіки Крим, м. Севастополя, Донецької і Луганської областей відноситься до території України.

Статтями 1-2 Конституції України визначено, що Україна є суверенною і незалежною, демократичною, соціальною, правовою державою. Суверенітет України поширюється на всю її територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною.

Згідно зі статтею 5 Конституції України, носієм суверенітету та єдиним джерелом влади в Україні є народ. Народ здійснює владу безпосередньо і через органи державної влади та органи місцевого самоврядування.

Право визначати і змінювати конституційний лад в Україні належить виключно народові і не може бути узурповане державою, її органами або посадовими особами.

Статтею 17 Конституції України визначено, що .на території України забороняється створення і функціонування будь-яких збройних формувань, не передбачених законом.

На території України не допускається розташування іноземних військових баз.

Відповідно до статті 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Статтею 73 Конституції України передбачено, що виключно всеукраїнським референдумом вирішуються питання про зміну території України.

Відповідно до статей 132-134 Конституції України територіальний устрій України ґрунтується на засадах єдності та цілісності державної території. До складу України входять: Автономна Республіка Крим, Вінницька, Волинська, Дніпропетровська, Донецька, Житомирська, Закарпатська, Запорізька, Івано-Франківська, Київська, Кіровоградська, Луганська, Львівська, Миколаївська, Одеська, Полтавська, Рівненська, Сумська, Тернопільська, Харківська, Херсонська, Хмельницька, Черкаська, Чернівецька, Чернігівська області, міста Київ та Севастополь. Місто Севастополь має спеціальний статус, Автономна Республіка Крим (далі - АР Крим) є невід`ємною складовою частиною України і в межах повноважень, визначених Конституцією України, вирішує питання, віднесені до її відання.

Конституційний лад - це устрій держави і суспільства, а також їх інститутів відповідно до конституційно-правових норм. Це цілісна система основних соціально-правових відносин, що визначають форми і способи функціонування держави як єдиного державно-правового організму. Нормальне функціонування конституційного ладу дозволяє реалізувати прагнення суспільства до справедливого і стабільного соціального порядку на основі поєднання індивідуальних і суспільних інтересів. Нормальне функціонування конституційного ладу дозволяє реалізувати прагнення суспільства до справедливого і стабільного соціального порядку на основі поєднання індивідуальних і суспільних відносин.

Державна влада - це система сформованих у порядку, передбаченому Конституцією та законами України, органів, що уособлюють собою владу глави держави, законодавчу, виконавчу і судову владу (Президент України, парламент, вищі, центральні та місцеві органи виконавчої влади, вищі та місцеві органи судової влади), а також органи місцевого самоврядування і контрольно-наглядових та деяких інших органів, що, користуючись певною незалежній не належать до трьох головних гілок влади (прокуратура України, Національний банк України, Рахункова палата України, Вища рада юстиції України тощо). Таким чином, існуюча в У країні державна влада є частиною її конституційного ладу.

Державна влада є головною складовою публічної влади, яка належить тільки державі і реалізовується нею шляхом прийняття компетентними органами обов`язкових для виконання усіма рішень, та застосування в разі необхідності державного примусу.

Упродовж 2013 року у зв`язку з демократичними процесами, які відбувалися на території України, у представників влади РФ та службових осіб з числа керівництва збройних сил Російської Федерації (далі - ЗС РФ), досудове розслідування та судовий розгляд щодо яких здійснюється в інших кримінальних провадженнях, виник злочинний умисел на вчинення протиправних дій, спрямованих на порушення суверенітету і територіальної цілісності України, зміну меж її території та державного кордону на порушення порядку, встановленого Конституцією України.

Мотивами зазначеного умислу стали євроінтеграційний курс розвитку України, підготовка до підписання Угоди про асоціацію між Україною та Європейським Союзом, Європейським Співтовариством з атомної енергії та їхніми державами-членами, які були розцінені представниками влади і ЗС РФ як безпосередня загроза економічним та геополітичним інтересам РФ, що сприятиме втраті впливу над політичними процесами в Україні та позбавить контролю над її економічною діяльністю, призведе до поглиблення співпраці України з Організацією Північноатлантичного договору з метою досягнення критеріїв, необхідних для набуття членства у цій організації та можливої денонсації угод щодо тимчасового розташування Чорноморського флоту РФ на території України - в АР Крим та м. Севастополі .

Свою злочинну мету співучасники з числа представників влади та ЗС РФ вирішили досягти шляхом розв`язання та ведення агресивної війни проти України з використанням підпорядкованих підрозділів і військовослужбовців ЗС РФ, у тому числі дислокованих на підставі міждержавних угод на території АР Крим і м. Севастополя, а також залучення до виконання злочинного плану інших осіб, у тому числі громадян України та РФ, створення і фінансування не передбачених законом збройних формувань та вчинення інших злочинів.

При цьому вони усвідомлювали, що такі протиправні дії призведуть до порушення суверенітету і територіальної цілісності України, протиправної зміни меж її території та державного кордону, заподіяння значних матеріальних збитків та інших тяжких наслідків, передбачали і прагнули їх настання.

З метою реалізації вказаного умислу впродовж 2013 року на території РФ службові особи генерального штабу збройних сил Російської Федерації (далі - ГШ ЗС РФ), на виконання наказів та під безпосереднім керівництвом представників влади та службових осіб ЗС РФ, досудове розслідування та судовий розгляд щодо яких здійснюється в інших кримінальних провадженнях, розробили злочинний план, яким передбачалося досягнення військово-політичних цілей РФ, які, на думку співучасників, були прямо пов`язані з необхідністю окупації та подальшої анексії АР Крим, м. Севастополя та південно-східних регіонів України та, поряд із застосуванням політичних, дипломатичних, економічних та інформаційних заходів, використання протестного потенціалу населення південно-східних регіонів України для організації сепаратистських референдумів, спрямованих на порушення територіальної цілісності України. Враховуючи, що територія АР Крим та м. Севастополя мала найбільше військово-стратегічне значення для представників влади та ЗС РФ серед інших територій України, які були об`єктом їх злочинного посягання, а. також те, що на вказаній території дислокувалися підрозділи чорноморського флоту Російської Федерації (далі - ЧФ РФ), це сприяло найбільш прихованому використанню регулярних військ ЗС РФ поряд з іншими елементами гібридної війни, а тому ведення гібридної війни проти України співучасники злочинного плану вирішили розпочати на території півострова Крим.

Для ефективної реалізації плану вирішено залучити військовослужбовців ЗС РФ, співробітників інших силових відомств та воєнізованих формувань РФ, представників влади, інших громадян РФ та України. Крім того, з цією ж метою, представниками влади РФ створено та озброєно іррегулярні незаконні збройні формування, озброєні банди та групи найманців, якими керували офіцери спецслужб і ЗС РФ.

У кінці лютого - початку березня 2014 перекинуті з Росії і кримських баз чорноморського флоту РФ війська без розпізнавальних знаків, скориставшись моментом зміни влади в Україні внаслідок Євромайдану, окупували Кримський півострів. Також було створено збройне формування з російських «козаків», яке називало себе «самооборона Криму».

Анексії у лютому - березні 2014 року передували організовані антиукраїнські виступи у містах Криму, блокада і захоплення стратегічних об`єктів півострова і військових частин ЗСУ підрозділами російської армії у деяких випадках під прикриттям окремих цивільних осіб і новостворених спецслужбами РФ «загонів самооборони Криму», що поклало початок окупації Криму Росією.

Так, починаючи з 20 лютого 2014 року для реалізації вищезазначеного умислу, з метою блокування та захоплення адміністративних будівель і ключових об`єктів військової та цивільної інфраструктури для забезпечення військової окупації та подальшої анексії РФ території АР Крим і м. Севастополя , на територію суверенної держави Україна, а саме АР Крим і м. Севастополь, здійснено вторгнення військовим, морським та повітряним транспортом окремих підрозділів ЗС РФ.

У подальшому військовослужбовцями ЗС РФ здійснено захоплення будівель центральних органів влади АР Крим та встановлено контроль над їхньою діяльністю з метою забезпечення прийняття вигідних та необхідних для РФ рішень. Крім того здійснено блокування автошляхів, захоплення аеропортів та транспортних підприємств, військових частин ЗС України, пошкодження та знищення військового майна, що має важливе оборонне значення для України.

Відтак всупереч міжнародному правопорядку, з нехтуванням державного суверенітету та територіальної цілісності України, починаючи з 20 лютого 2014 року, представниками влади РФ і службовими особами ЗС РФ розпочато збройне вторгнення регулярних військ РФ на територію України з метою зміни меж території та державного кордону України, на порушення порядку, встановленого Конституцією України шляхом військової окупації території АР Крим і м. Севастополя.

20 лютого 2014 року на територію АР Крим і м. Севастополь, як складової суверенної держави Україна, окремими підрозділами ЗС РФ, з використанням військового, морського та повітряного транспорту, здійснено вторгнення з метою подальшого захоплення будівель центральних органів влади АР Крим та встановлення контролю над їхньою діяльністю з метою забезпечення прийняття вигідних та. необхідних для РФ рішень, з метою зміни меж території та державного кордону України, в порушення порядку визначеного Конституції України.

Відтак всупереч міжнародному праву, на шкоду державного суверенітету та територіальної цілісності України, починаючи з 20 лютого 2014 року, з метою здійснення тимчасової окупації Автономної Республіки Крим., невстановленими досудовим розслідуванням особами з використанням збройних сил РФ, окремих громадян та представників діючої влади, 27.02.2014 було захоплено будівлі Верхової Ради Автономної Республіки Крим, Ради Міністрів Автономної Республіки Крим, інших органів державної влади і місцевого самоврядування, та присвоєно їх владні повноваження. 01 березня 2014 року самопроголошений «голова Ради міністрів АР Крим» ОСОБА_9 звернувся до президента РФ ОСОБА_10 посприяти у «забезпеченні миру і спокою» на території Криму. Того ж дня президент РФ направив до ради федерацій пропозицію про введення російських військ у Крим. Обидві палати Державної думи 01 березня 2014 р. об 17:20 проголосували за введення російських військ на територію України, і в Крим зокрема.

Із 01.03.2014 російські війська починають масштабні силові акції, спрямовані на блокування українських військових баз на території Криму, захоплення адміністративних приміщень, контроль транспортних магістралей, аеродромів та інших стратегічно важливих об`єктів. 11 березня 2014 року Верховною Радою Автономної Республіки Крим і Севастопольською міською радою під примусом збройних формувань РФ прийнято так звану декларацію про незалежність Автономної Республіки Крим та міста Севастополя.

16 березня 2014 року окупаційною владою АР Крим за підтримки підрозділів ЗС РФ та інших правоохоронних та збройних формувань РФ, в порушення Конституції України, проведено псевдореферендум, яким вони намагались легітимізувати захоплення іноземної території.

18 березня 2014 року президентом РФ підписано договір про прийняття Республіки Крим до складу Російської Федерації. 21 березня 2014 року рада федерації прийняла закон про ратифікацію договору від 18 березня 2014 року та закон про утворення нових суб`єктів федерації - республіки Крим та міста федерального значення Севастополь, закріпивши анексію цих регіонів РФ.

27 березня 2014 року Генеральна Асамблея ООН підтримала територіальну цілісність України, визнавши Крим і Севастополь її невід`ємними частинами.

02 липня 2014 року Парламентська асамблея Організації з безпеки і співробітництва в Європі визнала такі дії Російської Федерації військовою агресією, неспровокованою і заснованою на абсолютно безпідставних припущеннях і приводах.

У справі «Україна проти Росії» Європейський суд з прав людини констатував, що російська федерація здійснювала ефективний контроль і мала «юрисдикцію», у значенні статті 1 Конвенції, над Автономною Республікою Крим та м. Севастополь з 27 лютого 2014 року, тобто судом визначено часові та територіальні рамки окупації.

Згідно з Законом України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15.04.2014 № 1207-УІІ територія Кримського півострова внаслідок російського захоплення вважається тимчасово окупованою територією. У процесі окупації на основі органів державної влади та місцевого самоврядування, а також правоохоронних органів України, на території АР Крим сформовано незаконні збройні та воєнізовані підрозділи для підтримки окупаційного режиму і незаконної анексії частини території України, що потребувало значного фінансування.

Зважаючи, що забезпечення підтримки окупаційного режиму і незаконної анексії частини України та утримання незаконних утворень потребувало значних матеріальних витрат, фінансування цих потреб було вирішено здійснювати у тому числі силами сформованих незаконних збройних та воєнізованих підрозділів на території АР Крим.

У травні 2014 року на території АР Крим в структурі окупаційної влади діяло так зване «МВД Республики Крым», зокрема його структурний підрозділ « Управление Государственной службы охраны при МВД Республики Крым ». У червні 2014 року російською федерацією створено «МВД России в Республике Крым», до складу якого увійшли збройні та воєнізовані формування, зокрема, «Федеральное государственное унитарное предприятие «Охрана» МВД России в Республике Крым» та « Управление вневедомственной охраны Министерства внутренних дел по Республике Крым ».

Міністерство внутрішніх справ Російської Федерації (далі - МВД России) є федеральним органом виконавчої влади, який здійснює функції з реалізації державної політики і нормативно-правового регулювання у сфері внутрішніх справ, у сфері контролю за обігом наркотичних засобів, психотропних речовин та їх прекурсорів, а також в сфері міграції. На «МВД России в Республике Крым» російським законодавством покладено виконання, окрім інших, наступних функцій:

- розробка та вживання в межах своєї компетенції заходів щодо попередження злочинів та адміністративних правопорушень, виявлення та усунення причин та умов, що сприяють їх вчиненню; забезпечення спільно з органами виконавчої влади Республіки Крим, органами місцевого самоврядування безпеки громадян та громадського порядку у громадських місцях на території Республіки Крим; організація та здійснення, відповідно до законодавства Російської Федерації, оперативно-розшукової діяльності;

- організація та здійснення, відповідно до законодавства Російської Федерації, дізнання та провадження попереднього слідства у кримінальних справах;

- вжиття, відповідно до федерального закону, заходів, спрямованих на виявлення, попередження та припинення екстремістської діяльності;

- забезпечення участі підлеглих органів у заходах щодо протидії тероризму, у забезпеченні правового режиму контртерористичної операції, у захисті потенційних об`єктів терористичних посягань та місць масового перебування громадян, а також забезпечення безпеки та антитерористичної захищеності об`єктів органів внутрішніх справ; забезпечення, відповідно до законодавства Російської Федерації, здійснення підпорядкованими органами контролю над діяльністю народних дружин; забезпечення, відповідно до законодавства Російської Федерації, державного захисту потерпілих, свідків та інших учасників кримінального судочинства, суддів, прокурорів, слідчих, посадових осіб правоохоронних та контролюючих органів, а також інших осіб, що захищаються;

- забезпечення, відповідно до законодавства Російської Федерації виконання покладених на органи внутрішніх справ обов`язків у ході виборчих кампаній, під час підготовки та проведення референдумів; забезпечення участі у межах своєї компетенції у забезпеченні режиму військового стану та режиму надзвичайного стану у разі їх введення на території Російської Федерації або на території Республіки Крим, а також у проведенні заходів воєнного часу та заходів у рамках єдиної державної системи запобігання та ліквідації надзвичайних ситуацій; організація та забезпечення мобілізаційної підготовки та мобілізації в МВС у Республіці Крим, підпорядкованих органах та організаціях; забезпечення виконання заходів щодо цивільної оборони підлеглими органами та організаціями, підвищення стійкості роботи цих органів та організацій в умовах воєнного часу та у разі виникнення надзвичайних ситуацій у мирний час; участь у межах своєї компетенції в організації територіальної оборони Російської Федерації.

Указом президента РФ № 157 від 05.04.2016 на базі «Внутренних войск МВД России» створено « Федеральную службу войск национальной гвардии Российской Федерации » (Росгвардия), з утворенням відповідних структурних підрозділів на тимчасово окупованій території АР Крим, зокрема «Федеральное государственное казенное учереждение «Управление вневедомственной охраны войск национальной гвардии Российской Федерации» та «Федеральное государственное унитарное предприятие «Охрана» Федеральной службы войск национальной гвардии Российской Федерации». Згідно законодавства РФ війська національної гвардії РФ («Росгвардия») є державною військовою організацією, призначеною для забезпечення державної та громадської безпеки, захисту прав та свобод людини та громадянина. Основними завданнями « Росгвардии » є:

- участь у охороні громадського порядку, забезпеченні громадської безпеки; охорона важливих державних об`єктів, спеціальних вантажів, споруд на комунікаціях відповідно до переліків, затверджених урядом Російської Федерації;

- участь у боротьбі з тероризмом та екстремізмом; участь у забезпеченні режимів надзвичайного стану, воєнного стану, правового режиму контртерористичної операції;

- участь в територіальній обороні Російської Федерації; надання допомоги прикордонним органам федеральної служби безпеки в охороні державного кордону Російської Федерації; федеральний державний контроль (нагляд) за дотриманням законодавства Російської Федерації в галузі обороту зброї та в галузі приватної охоронної діяльності, а також за забезпеченням безпеки об`єктів паливно-енергетичного комплексу, за діяльністю підрозділів охорони юридичних осіб з особливими статутними завданнями та підрозділів відомчої охорони;

- охорона особливо важливих і режимних об`єктів, об`єктів, що підлягають обов`язковій охороні військ національної гвардії, відповідно до переліку, затвердженого урядом Російської Федерації, охорона майна фізичних та юридичних осіб за договорами;

- забезпечення за рішенням президента РФ безпеки вищих посадових осіб суб`єктів Російської Федерації (керівників вищих виконавчих органів державної влади суб`єктів Російської Федерації) та інших осіб.

Окрім того, інші завдання на війська національної гвардії можуть бути покладені рішеннями президента Російської Федерації, прийнятими відповідно до федеральних конституційних законів та федеральних законів. Указаними збройними та воєнізованими формуваннями Російської Федерації на території окупованої АР Крим здійснювалося систематичне залякування цивільного населення, проводилися викрадення та незаконно позбавлялися волі патріотично налаштовані особи, які, своєю активною громадянською позицією заважали впровадженню та реалізації окупаційної політики держави-агресора, здійснювалась протидія правоохоронним органам і Збройним силам України у відновленні територіальної цілісності України.

Збройними та воєнізованими формуваннями окупаційної влади Російської Федерації в період з 2014 по теперішній час вчинено дії з метою насильницької зміни меж території і державного кордону України в порушення порядку, встановленого Конституцією України, що призвело до загибелі людей, заподіяння тілесних ушкоджень, руйнувань та інших тяжких наслідків.

Судовим розглядом встановлено, що громадянин України ОСОБА_5 з 14 травня 2002 року по 27 листопада 2014 року був народним депутатом України Верховної ради України IV, V, VI, VII скликань, маючи членство політичної партії «Партія регіонів», діяльність якої заборонена рішенням Восьмого апеляційного адміністративного суду від 21.02.2023 у справі № П/857/1/23 у зв`язку з її антиукраїнською політичною та організаційною діяльністю, а також програмними та статутними цілями, що містять антиукраїнську позицію. У подальшому, за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, ОСОБА_5 , у зв`язку із переховуванням від органів досудового розслідування у інших кримінальних провадженнях з 16.06.2014, виїхав за межі території України та до теперішнього часу на підконтрольній державній владі території Україні не перебуває.

ОСОБА_5 , достовірно знав про викладені вище обставини, як громадянин України та державний діяч України володів інформацією про окупацію території АР Крим збройними силами та іншими воєнізованими підрозділами Російської Федерації, усвідомлював, що ними вчиняються активні дії, спрямовані на зміну меж території і державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України.

Проте, ОСОБА_5 , маючи проросійську політичну позицію, українофобні ідеологічні та корисливі мотиви, усвідомлюючи явно злочинний характер своїх дій, їх суспільно небезпечні наслідки, бажаючи їх настання, розуміючи неприпустимість вчинення злочинів проти основ національної безпеки України в умовах збройного протистояння Українського народу державі-агресору, порушуючи ст. 17 та ст. 65 Конституції України, діючи умисно, прийняв рішення про фінансування дій воєнізованих формувань окупаційної влади на території АР Крим, які протиправно порушили територіальну цілісність України в межах установлених кордонів та захопили державну владу на території АР Крим.

Установлено, що до 2014 ОСОБА_5 через підконтрольні комерційні структури придбав нерухоме майно, на базі якого на окупованій території АР Крим ним було створено ряд підприємств, які він незаконно зареєстрував за російським законодавством.

Так, 20.11.2014 було зареєстровано ООО «Санаторий Кирова» (ИНН , АР Крим м. Ялта вул. Кірова, буд. 39, к.53, офіс 1), учасниками якого є ОСОБА_5 50% та його дружина - ОСОБА_12 50 %. Директором названої юридичної особи призначено ОСОБА_5 .

22.01.2021 ОСОБА_5 створено ЧУ «Музей «Усадьба княгини Н.А. Барятинской» (ИНН , АР Крим м. Ялта вул. Кірова, буд. 39А), засновником якого є ООО «Санаторий Кирова» 100 %. Директором названої юридичної особи призначено ОСОБА_5 .

Продовжуючи протиправну діяльність, діючи умисно, з корисливих мотивів - збереження майна підприємств, які здійснюють незаконну підприємницьку діяльність у відповідності до російського законодавства на окупованих територіях АР Крим, ОСОБА_5 вирішив забезпечити його охорону шляхом надання збройним та воєнізованим формуванням окупаційної влади Російської Федерації фінансових ресурсів, отриманих в тому числі від діяльності підконтрольних йому юридичних осіб.

Так, з метою реалізації злочинного умислу, ОСОБА_5 усвідомлюючи, що незаконно створені на території АР Крим воєнізовані і збройні формування Російської Федерації приймали участь у вчиненні дій з метою незаконної зміни меж території та державного кордону України, а також забезпечують окупаційний режим на вказаній території, умисно, з корисливою метою, бажаючи сприяти такій діяльності через надання фінансових ресурсів, створив протиправний механізм їх фінансування шляхом передачі грошових коштів під виглядом: господарських операцій з оплати послуг охорони майна, належного йому прямо та опосередковано через підконтрольні юридичні особи, що незаконно зареєстровані ним на території АР Крим.

Зокрема, 20.04.2021 ОСОБА_5 з метою фінансування незаконних окупаційних військових формувань країни-агресора як директор ЧУ «Музей «Усадьба Княгини Н.А.Барятинской» уклав договір № 1 від 20.04.2021 із т.зв. «Федеральное государственное унитарное предприятие «Охрана» Федеральной службы войск национальной гвардии Российской Федерации (ФГУП «Охрана» Росгвардии) про виконання робіт з монтажу (пуско-налагоджування) технічних засобів охорони тривожної сигналізації за адресою: АДРЕСА_4 , відповідно розділу 6 «Вартість робіт і порядок розрахунків» вартість робіт складає 51 178,91 російських рублів.

Усвідомлюючи, що він здійснює фінансування збройного підрозділу окупаційної влади РФ, який вчиняє дії, спрямовані на зміну меж території і державного кордону України в порушення порядку, встановленого Конституцією України, та який залучений до підтримання окупаційного режиму на території АР Крим, ОСОБА_5 , як керівник ООО «Санаторий Кирова» на виконання умов договору № 1 від 20.04.2021, відповідно рахунку № 6 від 20.04.2021, перерахував кошти у сумі 51 178,91 російських рублів на рахунок т.зв. «Федеральное государственное унитарное предприятие «Охрана» Федеральной службы войск национальной гвардии Российской Федерации (ФГУП «Охрана» Росгвардии) за виконані робота по монтажу (пуско-налагоджування) технічних засобів охорони тривожної сигналізації. Про виконання умов названого вище договору сторонами 15.05.2021 складено акт приймання в експлуатацію засобів охорони тривожної сигналізації ЧУ «Музей «Усадьба Княгини Н.А.Барятинской».

Крім того, в продовження злочинної діяльності ОСОБА_5 як директор ЧУ «Музей «Усадьба Княгини Н.А.Барятинской» уклав договір № 0 від 15.05.2021 із т.зв. «Федеральное государственное унитарное предприятие «Охрана» Федеральной службы войск национальной гвардии Российской Федерации (ФГУП «Охрана» Росгвардии) про виконання робіт з технічного обслуговування комплексу технічних засобів охорони ЧУ «Музей» «Усадьба Княгини Н.А.Барятинской» за адресою: АДРЕСА_5 . на суму 1449,4 російські рублі.

У подальшому достовірно знаючи, фінансування збройного підрозділу окупаційної влади РФ, який вчиняє дії, спрямовані на зміну меж території і державного кордону України в порушення порядку, встановленого Конституцією України, а також підтримання окупаційного режиму на території АР Крим, ОСОБА_5 , діючи повторно, як директор ЧУ «Музей «Усадьба Княгини Н.А.Барятинской» перерахував на підставі рахунку № 7 від 01.08.2021 кошти у сумі 1449,40 російських рублів на рахунок т.зв. «Федеральное государственное унитарное предприятие «Охрана» Федеральной службы войск национальной гвардии Российской Федерации (ФГУП «Охрана» Росгвардии). За фактом взаємного виконання умов названого вище договору 31.08.2021 складено акт про проведення робіт з технічного обслуговування засобів охорони тривожної сигналізації ЧУ «Музей «Усадьба Княгини Н. А.Барятинской».

Продовжуючи протиправну діяльність, на виконання свого злочинного умислу направленого на фінансування вчинення незаконними збройними формуваннями країни агресора дій, спрямованих на зміну меж території і державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, діючи повторно, з корисливих мотивів ОСОБА_5 як директор ООО «Санаторий Кирова» уклав договір № 5 від 19.09.2022 із т.зв. «Федеральное государственное унитарное предприятие «Охрана» Федеральной службы войск национальной гвардии Российской Федерации (ФГУП «Охрана» Росгвардии) про виконання робіт з монтажу (пуско-налагоджування) технічних засобів охорони тривожної сигналізації за адресою: АДРЕСА_6 , та перерахував грошові кошти, що становлять вартість відповідних робіт у сумі 35693,36 російських рублів.

Досудове провадження та судовий розгляд у межах даного кримінального провадження здійснювався за відсутності обвинуваченого (in absentia) ОСОБА_5 , який показань суду не надавав та будь-яких клопотань від останнього на адресу суду не надходило.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини від 18.05.2004 «Шомоді проти Італії», проведення заочного розгляду кримінального провадження відповідатиме принципам, закріпленим у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод (право на справедливий суд), тільки в тому випадку, якщо з боку державних органів будуть вжиті заходи забезпечення ретельної перевірки «з метою встановлення поза обґрунтованим сумнівом того, чи дійсно особа беззастережно відмовилася від свого права виступати в суді».

До початку судового процесу за відсутності обвинуваченого суд зобов`язаний переконатися, що обвинувачений був повідомлений про судовий розгляд. Контрольні механізми в галузі прав людини, які вважають судовий розгляд «in absentia» допустимим у виняткових обставинах, передбачають, що в цьому випадку суди зобов`язані ще суворіше дотримуватися права обвинуваченого на захист. До таких прав також відноситься право на допомогу адвоката, навіть якщо обвинувачений відмовився особисто бути присутнім на суді («Пелладоах проти Нідерландів»; «Пуатрімоль проти Франції»).

Положенням ст. 297-1 КПК України передбачена можливість здійснення спеціального досудового розслідування, в тому числі і щодо злочину, передбаченого ч. 3 ст. 110-2 КК України у яких обвинувачується ОСОБА_5 .

В рамках досудового розслідування вказаного кримінального провадження ОСОБА_5 11.11.2023 року повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушенння, передбаченого ч. 3 ст. 110-2 КК України, шляхом опублікування її та повістки про виклик підозрюваного ОСОБА_5 до слідчого відділу УСБУ у Вінницькій області для його допиту як підозрюваного, на офіційному сайті Офісу Генерального прокурора та в газеті «Урядовий кур`єр». Крім того, 11.11.2023 ОСОБА_5 за допомогою сервісу «Telegram» направлено повідомлення про підозру, пам`ятку про процесуальні права підозрюваного та повістку про виклик. Однак останній до УСБУ у Вінницькій області не з`явився без поважних причин.

При цьому, дане кримінальне провадження здійснювалось за обов`язковою участю захисника ОСОБА_4 , який був забезпечений державою з Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Вінницькій області, якому і було вручено повідомлення про підозру, про що свідчить розписка наявна в матеріалах кримінального провадження.

Крім того, судом враховано, що підозрюваний ОСОБА_5 , постановою слідчого від 27.12.2023 оголошений у державний, міждержавний та міжнарожний розшук.

Ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 05.01.2024 задоволено клопотання слідчого, погодженого з прокурором, та надано дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000147 від 03.07.2023 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 110-2 КК України, в порядку глави 24-1 КПК України, у зв`язку із тим, що останній з метою ухилення від кримінальної відповідальності переховувався від органів слідства.

Вказана інформація була в подальшому опублікована в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження, в газеті «Урядовий кур`єр».

Таким чином, факти систематичних викликів та повідомлень обвинуваченого ОСОБА_5 про необхідність явки до органів досудового розслідування повністю підтверджується матеріалами кримінального провадження.

В подальшому, після надходження кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчинені злочину, передбаченого ч. 3 ст. 110-2 КК України до суду, судом було вжито всіх заходів для інформування обвинуваченого про розгляд кримінального провадження відносно нього, шляхом розміщення повідомлень, як на офіційному веб-сайті Вінницького міського суду Вінницької області, так і шляхом опублікування відповідної інформації у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження, згідно з положеннями ст. 297-5 КПК України.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 09.09.2024 року, було задоволено клопотання прокурора та постановлено здійснювати спеціальне судове провадження стосовно ОСОБА_5 у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчинені злочину, передбаченого ч. 3 ст. 110-2 КК України. Обвинувачений викликався до суду на 26.04.2024 о 14:30 год., 19.06.2024 о 12:00 год., 02.08.2024 о 10:00 год., 09.09.2024 о 09:30 год. та 05.11.2024 о 09:10 год.

Таким чином, суд вважає, що наявні у справі документи свідчать про відмову ОСОБА_5 , який в свою чергу повинний був знати про розпочате кримінальне провадження, від здійснення свого права стати перед українським судом та захищати себе безпосередньо в такому суді, та так само свідчать про його наміри від ухилення від кримінальної відповідальності.

В той же час, ухилення обвинуваченого ОСОБА_5 від правосуддя суд оцінює, як реалізацію останнім його невід`ємного права на свободу від самозвинувачення чи самовикриття (п/п. «g» п. 3 ст. 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, ст. 63 Конституції України), як одну з ключових гарантій презумпції невинуватості.

При цьому, дане кримінальне провадження здійснювалось за обов`язковою участю захисника ОСОБА_4 , який був забезпечений державою з Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Вінницькій області.

У ході судового провадження захисник ОСОБА_4 просив суд оцінити всі докази у справі і ухвалити законне та обґрунтоване рішення у справі.

З досліджених доказів, що надані прокурором під час судового провадження, вбачається наступне.

Згідно рапорту ст. о/у 1 сектору 2 відділу ГВ ЗНД УСБУ в Івано-Франківській області ОСОБА_13 від 22.06.2023, вбачається, що 2 відділом ГВ ЗНД УСБУ в Івано-Франківській області, в ході здійснення заходів з контррозвідувального захисту національних інтересів держави у сфері запобігання загрозам національній безпеці, пов`язаній з впливом олігархів та діяльністю фінансово-промислових груп, отримано дані щодо організації фінансування дій, вчинених з метою зміни меж території або державного кордону України та захоплення державної влади.

Зокрема, встановлено, що громадянин України ОСОБА_6 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Дніпропетровськ, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) налагодив протиправний механізм фінансування дій, вчинених з метою зміни меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, та захоплення державної влади, шляхом передачі фінансових ресурсів, отриманих від використання суб`єктів господарювання створених на ТОТ АР Крим.

При цьому, встановлено факти фінансування збройних та воєнізованих формувань держави агресора, зокрема підрозділів Росгвардии рф, шляхом укладання з ними договорів на проведення воєнізованої охорони нерухомого майна в АР Крим.

Зокрема, за отриманими даними, ОСОБА_5 створив в АР Крим за законодавством рф ООО «Санаторий Кирова» (ИНН , АДРЕСА_7 , директор ОСОБА_14 , засновники: ОСОБА_14 (50%), ОСОБА_15 (50%) та ЧУ «Музей «Усадьба княгини Н.А. Барятинской» (ИНН , АДРЕСА_5 , директор ОСОБА_14 , засновник ООО « Санаторий Кирова ») та уклав договори на монтаж та обслуговування технічних засобів охорони майна що належить вказаним суб`єктам господарювання із т.зв. «Федеральное государственное унитарное предприятие «Охрана» Федеральной службы войск национальной гвардии российской федерации (ФГУП «Охрана») росгвардии по Республике Крым» на загальну суму близько 250 тис. рос. рублів, що також узгоджується та підтверджується актом огляду від 21.06.2023 з долученими до нього ілюстративними таблицями, які стосуються діяльності ТОТ АР Крим (ООО «Санаторий Кирова» та ЧУ «Музей «Усадьба княгини Н.А. Барятинской»).

Відповідно до листа першого заступника начальника Управління СБ України в Івано-Франківській області ОСОБА_16 від 22.06.2023, вбачається, що громадянин України ОСОБА_6 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Дніпропетровськ, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) налагодив протиправний механізм фінансування дій, вчинених з метою зміни меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, та захоплення державної влади, шляхом передачі фінансових ресурсів, отриманих від використання суб`єктів господарювання створених на ТОТ АР Крим (ООО «Санаторий Кирова» та ЧУ «Музей «Усадьба княгини Н.А. Барятинской») на адресу незаконних збройних та воєнізованих формувань, підконтрольних РФ, на тимчасово окупованій території АР Крим.

Відомості за вказаним фактом 03.07.2023 було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000147.

Згідно повідомлення про початок досудового розслідування від 03.07.2023, вбачається, що слідчим в ОВС СУУ ОСОБА_17 розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000147.

Згідно повідомлення про підозру від 11.11.2023, вбачається, що старшим слідчим в ОВС слідчого відділу УСБУ у Вінницькій області ОСОБА_18 повідомлено ОСОБА_5 , про те що він підозрюється у фінансуванні дій, вчинених з метою зміни меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, вчинених повторно, з корисливих мотивів, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 110-2 КК України. Вказану підозру також було вручено захиснику, що підтверджується відповідною розпискою.

Згідно повістки про виклик від 11.11.2023, вбачається, що ОСОБА_5 у відповідності до вимог ст.ст. 133, 135 КПК України викликався до старшого слідчого в ОВС ОСОБА_19 (шляхом направлення повістки), як підозрювана особа для дачі показань (допит підозрюваного) у кримінальному провадженні № 0000147, на 15,16,17 листопада 2023 року о «10 » год. «00» хв. в кабінет № 217 Управління Служби безпеки України у Вінницькій області, що знаходиться за адресою: м. Вінниця, вул. Грушевського, 27.

Згідно рапорту старшого слідчого в ОВС слідчого відділу УСБУ у Вінницькій області ОСОБА_18 від 11.11.2023, вбачається, що 11.11.2023 у вказаному кримінальному провадженні складено повідомлення про підозру громадянину України ОСОБА_5 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 110-2 КК України.

Цього ж дня о 10 год. 50 хв. у відповідності до статей 111, 135 КПК України, ураховуючи, що адреса фактичного місця знаходження ОСОБА_5 не встановлена, а адреса зареєстрованого місця проживання знаходиться на території країни-агресора, ОСОБА_5 повідомлено про підозру та здійснено його виклик по телефону за абонентським номерам НОМЕР_2 за допомогою сервісу «Telegram», де останній зареєстровав профіль « ІНФОРМАЦІЯ_7 ». Цього ж дня ОСОБА_5 за допомогою сервісу «Telegram» отримав та переглянув скан-копії надісланих йому документів: повідомлення про підозру, пам`ятки про процесуальні права підозрюваного та повістки про виклик його на допит як підозрюваного на 15, 16 та 17 листопада 2023 року, що підтверджується знімками екрану додатку «Telegram», які додаються до цього рапорту.

Згідно ухвали слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 09.01.2024 (№127/40372/23), вбачається, що строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000147 внесеному до ЄРДР 03.07.2023, за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 110-2 КК України продовжено до 4 місяців, тобто до 11.03.2024.

Згідно ухвали слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 04.01.2024 (№127/150/24), вбачається підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, без визначення розміру застави.

Згідно ухвали слідчого судді Вінницького апеляційного суду від 09.07.2023 надано дозвіл на проведення старшим слідчим в ОВС слідчого відділу УСБУ у Вінницькій області підполковником юстиції ОСОБА_18 негласної слідчої (розшукової) дії відносно співробітників т.зв. «федеральній: государственного унитарного предприятия «Охрана» Росгвардии по Республике Крим: шляхом: зняття інформації з електронних інформаційних систем за ідентифікаційними ознаками: електронні поштові адреси: ІНФОРМАЦІЯ_8 та ІНФОРМАЦІЯ_9 . У судовому засіданні досліджено протокол за результатами проведення негласної слідчої дії за кримінальним провадженням №0000147.

Згідно протоколу огляду та долучених до нього ілюстративних таблиць вбачається, що предметом огляду є відомості наявні на DVD-R дисках на яких збережено копію електронної поштової скриньки « ІНФОРМАЦІЯ_8 ». На DVD-R дисках наявна інформація щодо електронного листування яке здійснювалося з використанням електронної поштової скриньки « ІНФОРМАЦІЯ_8 ». В ході огляду, для зручності здійснення перегляду змісту повідомлень скопійованих з електронної поштової скриньки « ІНФОРМАЦІЯ_8 » було використано програму «Thunderbird». Зокрема, у вказаній програмі було створено папки, які відповідають назвам папок наявних на дисках, які є предметом огляду, та скопійовано до них відповідні файли (повідомлення). Таким чином в програмі «Thunderbird було створено 6 папок під назвами: «DVD 1», «DVD 2», «DVD З», «DVD 4», «DVD 5», «DVD 6».

Проведеним оглядом встановлено, що у папці із назвою «DVD 4» міститься папка «Вхідні 1» в якій наявний файл із назвою «00002278». Оглядом електронного листування встановлено, що вказаний файл містить документи, які відправлені 19.02.2021 о 13:32 год. від « ОСОБА_20 з електронної поштової скриньки « ІНФОРМАЦІЯ_10 » на адресу ОСОБА_21 , електронна скринька « ІНФОРМАЦІЯ_8 ».

Оглядом встановлено, що у зазначеному файлі прикріплено ряд документів що стосуються проведення ремонтних робіт у ООО « Санаторий Кирова », серед яких встановлено документ з назвою «Частное учреждение Музей Усадьба Княгини Барятинской».

В ході аналізу даного документу встановлено, що предметом огляду є договір між т.зв. «Федеральное государственное унитарное предприятие «Охрана» Федеральной службы войск национальной гвардии Российской Федерации (ФГУП «Охрана» Росгвардии), надалі іменується - «Исполнитель» та Частное Учреждение «Музей» «Усадьба Княгини Н.А.Барятинской», надалі іменується - « Заказчик », в особі директора ОСОБА_6 є роботи по монтажу (пуско-налагоджування) технічних засобів охорони тривожної сигналізації за адресою: АДРЕСА_4 .

На 3-му аркуші договору в розділі 6 «Вартість робіт і порядок розрахунків» вказана вартість робіт, яка складає 51 178, 91 рублів. На 4-му аркуші договору в розділі 9 «Адреса і реквізити сторін» від «Замовника» Частное Учреждение «Музей» «Усадьба Княгини Н.А.Барятинской» вказаний директор - ОСОБА_6 .

У папці із назвою « DVD 2 » міститься папка «Відправлені 2» в якій наявний файл із назвою « 00002685 ». Оглядом електронного листування встановлено, що вказаний файл містить документи, які відправлені 17.05.2021 о 10:26 год. від ОСОБА_23 з електронної скриньки « ІНФОРМАЦІЯ_8 » на електронну скриньку « ІНФОРМАЦІЯ_12 ».

Оглядом встановлено, що у зазначеному файлі прикріплено документ із назвою « Музей сан Кирова ». В даному документі зазначено що комісією в складі: представник «Замовника»: директор ЧУ «Музей» «Усадьба Княгини Н.А.Барятинской» - ОСОБА_5 , представник відділу вневідомчої охорони та «Виконавця» - Филиал ФГУП « Охрана » Росгвардии інженер відділення по м. Ялта - ОСОБА_24 провели приймання в експлуатацію системи тривожної сигналізації у відповідності до первісного акту обстеження встановленої на об`єкті за адресою: АДРЕСА_8 .

Акт підписаний директором ЧУ «Музей» «Усадьба Княгини Н.А.Барятинской» ОСОБА_5 Поставлена печатка. Також у файлі прикріплена схема блокування об`єкту засобами охоронної сигналізації. Вказана схема погоджена директором ЧУ «Музей» «Усадьба Княгини Н.А.Барятинской» ОСОБА_5 та інженером ФГУП «Охрана» Росгвардии ОСОБА_24 Поставлена печатка.

У папці із назвою «DVD 4» міститься папка «Вхідні 1» в якій наявний файл із назвою « НОМЕР_4 ». Оглядом електронного листування встановлено, що вказаний файл містить документи, які відправлені 19.09.2022 о 14:03 год. від ОСОБА_20 , електронна адреса « ІНФОРМАЦІЯ_10 » на ОСОБА_23 , електронна скринька « ІНФОРМАЦІЯ_8 ».

В ході огляду файлу «Счет» встановлено, що предметом огляду є договір між т.зв. «Федеральное государственное унитарное предприятие «Охрана» Федеральной службы войск национальной гвардии Российской Федерации (ФГУП «Охрана» Росгвардии), надалі іменується - « Исполнитель » та ООО « Санаторий Кирова », надалі іменується - « Заказчик » є роботи по монтажу (пуско-налагоджування) технічних засобів охорони тривожної сигналізації за адресою: АДРЕСА_9 , 2-й этаж.

На 3-му аркуші договору в розділі 6 «Вартість робіт і порядок розрахунків» вказана вартість робіт, яка складає 24 049, 08 рублів.

У папці із назвою « DVD 1 » міститься папка «Відправлені 1» в якій наявний файл із назвою « НОМЕР_5 ». Оглядом електронного листування встановлено, що вказаний файл містить документи, які відправлені 19.09.2022 о 15:17 год. від ОСОБА_23 з електронної скриньки « ІНФОРМАЦІЯ_8 » на адресу ОСОБА_27 , електронна скринька « ІНФОРМАЦІЯ_16 ».

Оглядом встановлено, що у зазначеному файлі прикріплено документ із назвою «Смета счет», який містить рахунок № 7 від 19 вересня 2022 року за виконані роботи по монтажу (пуско-налагоджування) технічних засобів охорони тривожної сигналізації на загальну суму 35 693, 36 рос. рублів.

В даному рахунку вказаний постачальник - Федеральное государственное унитарное предприятие «Охрана» Федеральной службы войск национальной гвардии Российской Федерации , покупець - ООО «Санаторий Кирова», ИНН .

У папці із назвою « DVD 2 » міститься папка «Відправлені 2» в якій наявний файл із назвою « НОМЕР_6 ». Оглядом електронного листування встановлено, що вказаний файл містить документи, які відправлені 22.04.2021 о 16:29 год. від ОСОБА_23 з електронної скриньки « ІНФОРМАЦІЯ_8 » на адресу ОСОБА_27 , електронна скринька « ІНФОРМАЦІЯ_16 ».

Оглядом встановлено, що у зазначеному файлі прикріплено документ із назвою « Счет санаторий Кирова », який містить рахунок № НОМЕР_10 від 20 квітня 2021 року за виконані роботи по монтажу (пуско-налагоджування) технічних засобів охорони тривожної сигналізації на загальну суму 51 178,91 рублів.

В даному рахунку вказаний постачальник - Федеральное государственное унитарное предприятие «Охрана» Федеральной службы войск национальной гвардии Российской Федерации , покупець - ООО «Санаторий Кирова», ИНН .

У папці із назвою «DVD 2» міститься папка «Відправлені 2» в якій наявний файл із назвою «00002253». Оглядом електронного листування встановлено, що вказаний файл містить документи, які відправлені 02.09.2021 о 10:56 год. від ОСОБА_23 з електронної скриньки « ІНФОРМАЦІЯ_8 » на -адресу ОСОБА_27 , електронна скринька «у ІНФОРМАЦІЯ_17 ».

Оглядом встановлено, що у зазначеному файлі прикріплено документ із назвою «усадьба», який містить рахунок №1 від 01 вересня 2021 року за технічне обслуговування комплексу технічних засобів охорони ЧУ «Музей» «Усадьба Княгини Н.А.Барятинской» за адресою: АР Крим, м. Ялта, вул. Кірова, буд. З 9А, кім. 1.

В даному рахунку вказаний постачальник - Федеральное государственное унитарное предприятие «Охрана» Федеральной службы войск национальной гвардии Российской Федерации, покупець - ЧУ «Музей» «Усадьба Княгини Н.А.Барятинской», ИНН . До рахунку додається акт та рахунок фактура.

Відповідно до протоколу огляду від 25.10.2023 та долучених до нього ілюстративних таблиць вбачається, що слідчий використовуючи персональний комп`ютер торгової марки «Acer» та встановлене на ньому програмне забезпечення, проведено огляд інформації, що знаходиться у всесвітній мережі Інтернет, а саме електронної інформації стосовно суб`єктів господарювання, які належать або управляються ОСОБА_5 та зареєстровані на тимчасово окупованих територіях.

З метою перегляду вищезазначеного розділу мережі Інтернет у програмному забезпеченні - Інтернет-браузері « GoogleChrome» з використанням функції «VPN » у вкладниці пошуку введено посилання: ІНФОРМАЦІЯ_19 ».

В подальшому, перейшовши за посиланням «Получить выписку» завантажено « ВЫПИСКУ из Единого государственного реестра юридических лиц » компанії ООО « Санаторий Кирова ».

Увійшовши в пошукову систему «Google» з використанням функції «VPN» за запитом « ООО Санаторий Кирова list org » відкриваємо посилання ІНФОРМАЦІЯ_22 російського Інтернет ресурсу « ІНФОРМАЦІЯ_23 ».

На даному ресурсі розміщена інформація стосовно ООО «Санаторий Кирова» (ИНН , АР Крим, АДРЕСА_7 , директор ОСОБА_5 , засновники: ОСОБА_14 (50%), ОСОБА_15 (50%) та ЧУ «Музей «Усадьба княгини Н.А. Барятинской» (ИНН , АДРЕСА_5 , директор ОСОБА_14 , засновник ООО « Санаторий Кирова »).

З метою пошуку додаткової інформації про ООО « Санаторий Кирова » відкриваємо посилання ІНФОРМАЦІЯ_24 інтернет ресурсу « ІНФОРМАЦІЯ_25 ». У даній статті йдеться про продаж 7 та землі у центрі м. Ялта з корпусами на 612 місць санаторію ім. Кірова, яка була реалізована приватній особі за 7 мільйонів гривень. Журналісти повідомляють, що власником санаторію став народний депутат від Партії регіонів ОСОБА_28 . В подальшому відкрито посилання nttps://sanctions.nazk.gov.ua/ru/sanction-company/6683/ інтернет ресурсу sanctions.nazk.gov.ua» в якій міститься інформація про інформації про «ООО «Санаторий Кирова», що також підтверджується додатком №1, а саме: Виписка из Единого государственного реестра юридических лиц «ООО «Санаторий Кирова», що розташований за адресою: АДРЕСА_10 , директором якого являється ОСОБА_5 .

Згідно листа першого заступника начальника Управління СБ України в Івано-Франківській області від 07.07.2023 вбачається, що рамках вищевказаного кримінального провадження здійснено комплекс заходів направлених на встановлення обставин вчинення ОСОБА_5 вказаного кримінального правопорушення: - за результатами отриманої інформації встановлено місцезнаходження ОСОБА_5 на ТОТ АР Крим. Також, отримано інформацію щодо номеру мобільного телефону ОСОБА_5 : НОМЕР_7 (не активний). Поряд з цим. встановлено, що в ОСОБА_5 наявний обліковий запис (верифікована сторінка) в CM « ІНФОРМАЦІЯ_26 » - ІНФОРМАЦІЯ_27 який знаходиться в його особистому користуванні. Вказану сторінку він використовує для поширення Інформації щодо виправдовування та визнання правомірною збройної агресії проти України. Також вказана особа має верифіковану сторінку в CM « ІНФОРМАЦІЯ_28 » ІНФОРМАЦІЯ_29 (остання активність в травні 2021р.);

- встановлено, що ОСОБА_5 створив в АР Крим за законодавством рф дві юридичні особи: ООО «Санаторий Кирова» (ИНН , АДРЕСА_7 , директор ОСОБА_14 , засновники: ОСОБА_14 (50%). ОСОБА_15 (50%); ЧУ «Музей «Усадьба княгини Н.А.. Барятинской» (ИНН , АДРЕСА_5 , директор ОСОБА_14 , засновник OCX Кирова»).

Службові особи вищевказаних юридичних осіб, з метою організації охоронної сигналізації на об`єктах, уклали договори на монтаж та обслуговування технічних засобів охорони майна, що їм належить, із т.зв. «ФГУП «Охрана» Росгвардии по Республике Крым» (ИНН , АР Крим, м. Сімферополь, вул. Рубцова, 44-а) який являється філіалом т.зв. «ФГУП «Охрана» Росгвардии» ( АДРЕСА_11 , 1) та таким чином здійснюють фінансування збройного та воєнізованого формування держави агресора, зокрема підрозділу росгвардии рф.

Також встановлено, що до протиправної діяльності причетна ОСОБА_12 ( ІНФОРМАЦІЯ_30 , уродженка та зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_8 , м.т. НОМЕР_9 ), яка спільно з ОСОБА_5 являється засновником ООО «Санаторий Кирова».

Відповідно до отриманих даних, загальна сума перерахованих коштів за послуги охорони, спільно з пуско -налагоджувальними роботами за період 2019-2023рр. складає близько 250 тис. рос. рублів. З метою отримання інформації щодо майна що належить ОСОБА_5 проаналізовано дані Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності не нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек та Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта. Отримані відомості направляємо витягами Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Згідно отриманих даних, в переписках (листуваннях) електронних пошт: ІНФОРМАЦІЯ_8 (належить «ФГУП « Охрана» Росгвардии по Республике Крым ») та ІНФОРМАЦІЯ_9 (належить відділу бухгалтерії ООО « Санаторий Кирова ») можуть міститись відомості про протиправну діяльність службових осіб ООО «Санаторий Кирова», ЧУ «Музей «Усадьба княгини Н.А. Барятинской», ОСОБА_5 та інших причетних осіб, що підтверджується відповідним витягом.

Згідно протоколу огляду від 10.11.2023, вбачається, що веб-сторінка за інтернет-адресою: ІНФОРМАЦІЯ_31 , під назвою: « ТЕРРИТОРИАЛЬНЫЕ ПОДРАЗДЕЛЕНИЯ ВНЕВЕДОМСТВЕННОЙ ОХРАНЫ РЕСПУБЛИКИ КРЫМ » (веб-сайт «Главного управления Федеральной службы войск национальной гвардии Российской Федерации по Республике Крым и городу Севастополю»).

Згідно листа начальника УСБ в Івано-Франківській області ОСОБА_30 , вбачається, що здійснено комплекс заходів направлених на встановлення місцезнаходження та засобів зв`язку які використовує ОСОБА_5 із своїм оточенням. В ході проведених заходів було встановлено, що ОСОБА_5 з 2014 року перебуває на ТОТ АР Крим, а також періодично відвідує російську федерацію. Для зв`язку використовує номер мобільного телефону НОМЕР_2 , який зареєстрований в месенджері «Telegram» (профіль « ІНФОРМАЦІЯ_7 »).

Ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 21.11.2023 (Справа №127/35406/23), накладено арешт на майно.

Ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 09.01.2024 (Справа №127/673/24), накладено арешт на майно, а саме: квартиру за адресою: АДРЕСА_12 , яка на праві власності належить ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 .

Вказані докази підтверджують причетність ОСОБА_5 у фінансуванні дій, вчинених з метою зміни меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, вчинених повторно, з корисливих мотивів.

Оцінюючи наявність в діях ОСОБА_5 доказів у фінансуванні дій, вчинених з метою зміни меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, вчинених повторно, з корисливих мотивів. Суд зазначає, що досліджені в судовому засіданні письмові докази беззаперечно свідчать, що ОСОБА_5 діяв умисно, з корисливих мотивів.

Зокрема, судом встановлено, що 20.11.2014 зареєстровано ООО «Санаторий Кирова» (ИНН , АР Крим м. Ялта вул. Кірова, буд. 39, к.53, офіс 1), учасниками якого є ОСОБА_5 50% та його дружина - ОСОБА_12 50 %. Директором названої юридичної особи призначено ОСОБА_5 . 22.01.2021 ОСОБА_5 створено ЧУ «Музей «Усадьба княгини Н.А. Барятинской» (ИНН , АР Крим м. Ялта вул. Кірова, буд. 39А), засновником якого є ООО «Санаторий Кирова» 100 %. Директором названої юридичної особи призначено ОСОБА_5 . А тому, ОСОБА_5 діючи умисно, з корисливих мотивів - збереження майна підприємств, які здійснюють незаконну підприємницьку діяльність у відповідності до російського законодавства на окупованих територіях АР Крим, вирішив забезпечити його охорону шляхом надання збройним та воєнізованим формуванням окупаційної влади РФ фінансових ресурсів, отриманих в тому числі від діяльності підконтрольних йому юридичних осіб.

Так, ОСОБА_5 усвідомлюючи, що незаконно створені на території АР Крим воєнізовані і збройні формування РФ приймали участь у вчиненні дій з метою незаконної зміни меж території та державного кордону України, а також забезпечують окупаційний режим на вказаній території, умисно, з корисливою метою, бажаючи сприяти такій діяльності через надання фінансових ресурсів, створив протиправний механізм їх фінансування шляхом передачі грошових коштів під виглядом господарських операцій з оплати послуг охорони майна, належного йому прямо та опосередковано через підконтрольні юридичні особи, що незаконно зареєстровані ним на території АР Крим.

20.04.2021 ОСОБА_5 з метою фінансування незаконних окупаційних військових формувань країни-агресора як директор ЧУ «Музей «Усадьба Княгини Н.А.Барятинской» уклав договір № 1 від 20.04.2021 із т.зв. «Федеральное государственное унитарное предприятие «Охрана» Федеральной службы войск национальной гвардии Российской Федерации (ФГУП «Охрана» Росгвардии) про виконання робіт з монтажу (пуско-налагоджування) технічних засобів охорони тривожної сигналізації за адресою: АДРЕСА_4 , відповідно розділу 6 «Вартість робіт і порядок розрахунків» вартість робіт складає 51 178,91 російських рублів.

В подальшому, ОСОБА_5 діючи, як директор ЧУ «Музей «Усадьба Княгини Н.А.Барятинской» уклав договір № 0 від 15.05.2021 із «Федеральное государственное унитарное предприятие «Охрана» Федеральной службы войск национальной гвардии Российской Федерации (ФГУП «Охрана» Росгвардии) про виконання робіт з технічного обслуговування комплексу технічних засобів охорони ЧУ «Музей» «Усадьба Княгини Н.А.Барятинской» за адресою: АДРЕСА_5 . на суму 1449,4 російські рублі.

В подальшому, діючи умисно, з корисливим мотивом, на порушення порядку, встановленого Конституцією України, діючи повторно, з корисливих мотивів ОСОБА_5 як директор ООО «Санаторий Кирова» уклав договір № 5 від 19.09.2022 із «Федеральное государственное унитарное предприятие «Охрана» Федеральной службы войск национальной гвардии Российской Федерации (ФГУП «Охрана» Росгвардии) про виконання робіт з монтажу (пуско-налагоджування) технічних засобів охорони тривожної сигналізації за адресою: АДРЕСА_6 , та перерахував грошові кошти, що становлять вартість відповідних робіт у сумі 35693,36 російських рублів.

Тобто, ОСОБА_5 , достовірно знаючи про обставини окупації, а саме збройну агресію РФ щодо України, окупацію частини суверенної території України саме збройними силами РФ, і те що ними вчиняються активні дії, спрямовані на зміну меж території і державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України. Проте, ОСОБА_5 , маючи корисливі мотиви, усвідомлюючи явно злочинний характер своїх дій, їх суспільно небезпечні наслідки, бажаючи їх настання, розуміючи неприпустимість вчинення злочинів проти основ національної безпеки України в умовах збройного протистояння Українського народу державі-агресору, порушуючи ст. 17 та ст. 65 Конституції України, діючи умисно, прийняв рішення про фінансування дій воєнізованих формувань окупаційної влади на території АР Крим, які протиправно порушили територіальну цілісність України в межах установлених кордонів та захопили державну владу на території АР Крим.

Аналізуючи та оцінюючи усі докази в сукупності, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 повністю знайшла своє підтвердження у ході судового провадження та підтверджується дослідженими у ході судового провадження доказами, які є належними, допустимими та такими, що узгоджуються між собою, а тому його дії слід кваліфікувати за ч. 3 ст. 110-2 КК України, а саме у фінансуванні дій, вчинених з метою зміни меж території та державного кордону України на порушення порядку , встановленого Конституцією України, вчинених повторно, з корисливих мотивів.

При вирішенні питання щодо обрання ОСОБА_5 покарання, суд керується вимогами ст.ст. 65-67 КК України, роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», приймає до уваги ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу винного, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання та слідує принципам законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

З матеріалів судового провадження вбачається, що обвинувачений ОСОБА_5 , одружений, має на утриманні неповнолітню дитину, на обліку у лікаря-нарколога та психіатра не перебуває, раніше до кримінальної відповідальності не притягувалася.

Обставин, що відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , судом не встановлено.

Обставин, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , суд визнає вчинення злочину з використанням умов воєнного стану.

З урахуванням наведеного, конкретних обставин справи, враховуючи ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, вчинення особливо тяжкого злочину проти основ національної безпеки України, особу обвинуваченого ОСОБА_5 , суд вважає, що покаранням необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень буде покарання у виді позбавлення волі на певний строк, без призначення додаткового покарання у виді конфіскації майна.

Згідно положень ч. 4 ст. 174 КПК України суд, одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 323, 368, 369, 370, 371, 374, 615 КПК України, ст. 65-67, 70, 110-2 КК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Визнати винним ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 110-2 КК України.

Призначити ОСОБА_6 покарання за ч. 3 ст. 110-2 КК України у виді 8 (восьми) років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади в правоохоронних органах, органах державної влади та місцевого самоврядування будь-яких рівнів на строк 3 (три) роки, з конфіскацією всього належного йому на праві власності майна.

Початок строку відбування основного покарання рахувати з дня затримання ОСОБА_6 на виконання вироку.

Арешт, накладений ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 09.01.2024 (Справа №127/673/24), скасувати.

Арешт, накладений ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 21.11.2023 (Справа №127/35406/23), скасувати.

Вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого п. 1 ч. 2 ст. 395 КПК України, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Вручити копію вироку прокурору - негайно.

Копію вироку, яка підлягає врученню ОСОБА_6 , вручити захиснику, а інформацію про вирок опублікувати у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження, згідно з положеннями ст. 297-5 КПК України та на офіційному веб-сайті суду.

Суддя: