ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 жовтня 2024 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора - ОСОБА_6 ,

підозрюваного - ОСОБА_7 ,

захисника підозрюваного - ОСОБА_8 ,

слідчого - ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 21 вересня 2024 року про застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави, строком на 60 (шістдесят) днів, тобто до 18 листопада 2024 року включно,

В С Т А Н О В И В:

До Луцького міськрайонного суду Волинської області надійшло клопотання старшого слідчого Третього слідчого відділу (з дислокацією у м.Луцьку) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові ОСОБА_9 , яке погоджено прокурором Волинської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні ОСОБА_7 .

Клопотання мотивував тим, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України.

У зв`язку із неможливістю вручення повідомлення про підозру особисто ОСОБА_7 18.09.2024 року письмове повідомлення про підозру останньому у вчиненні злочину, передбаченого ч.5 ст.407 КК України, у зв`язку із не встановленням місцезнаходження підозрюваного, згідно вимог ч.1 ст.278, ч.2 ст.135 КПК України направлено за місцем реєстрації.

ОСОБА_7 20.09.2024 року повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України. 20.09.2024 року о 12 годині 20 хвилин у зв`язку із наявністю обґрунтованих підстав ОСОБА_7 затримано в порядку п.6 ч.1 ст.615 КПК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому злочину повністю підтверджується зібраними доказами та матеріалами кримінального провадження. Вказані матеріали є вагомими та дають обґрунтовані підстави для підозри ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення. З метою забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного, запобігання продовженню злочинної діяльності та визначеним законодавством ризикам виникла необхідність в обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Метою обрання запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спроб: переховуватися від органу досудового розслідування та суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення та продовжити кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється.

Ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 21.09.2024 року задоволено клопотання старшого слідчого Третього слідчого відділу (з дислокацією у м.Луцьку) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові ОСОБА_9 , яке погоджено прокурором Волинської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні ОСОБА_7

Обрано стосовно підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави, строком на 60 (шістдесят) днів, тобто до 18.11.2024 року, включно.

Строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою становить 60 днів з дня затримання, тобто з 20.09.2024 року до 18.11.2024 року, включно.

Не погоджуючись із ухвалою слідчого судді захисник ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу. Висловлюючи позицію свого підзахисного вважає ухвалу незаконною та такою, що підлягає скасуванню.

Вказує на те, що суд першої інстанції, обмежившись формальним розглядом, не дослідив допустимості жодного доказу наведеного у клопотанні про обрання запобіжного заходу, не розглянув та не надав оцінки обставинам безпідставності обрання запобіжного заходу, а саме: відсутності вагомості наявних доказів про причетність та вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; обмежився вказівкою на тяжкість покарання, що може загрожувати ОСОБА_7 лише у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він необгрунтовано підозрюється; вік та стан здоров`я обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків обвинуваченого, його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини: дружини і неповнолітньої дочки; репутацію підозрюваного, яка є позитивною; також відсутність наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; відсутність ризику продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризику летальності, адже його не може створювати підозрюваний.

Просить ухвалу слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 21.09.2024 року про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою скасувати та постановити нову ухвалу, якою обрати до ОСОБА_7 менш суворий запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.

Заслухавши суддю-доповідача, який виклав суть ухвали слідчого судді та доводи апеляційної скарги; пояснення підозрюваного та його захисника, які апеляційну скаргу підтримали та просили її задовольнити, застосувати до обвинуваченого запобіжний захід у вигляді домашнього арешту; прокурора, який апеляційну скаргу заперечив та просив залишити ухвалу слідчого судді без змін; пояснення слідчого; дослідивши матеріали провадження, апеляційний суд доходить наступного висновку.

Згідно ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що в разі обрання іншого більш м`якого запобіжного заходу підозрюваний, обвинувачений може ухилитися від слідства або суду, знищити, перешкоджати встановленню істини у справі або продовжувати злочинну діяльність.

Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті (ч.2 ст.177 КПК України).

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі й обставини, зазначені у ст.178 КПК України.

Згідно із ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Судом вірно встановлено і це відповідає матеріалам провадження, що в провадженні Третього слідчого відділу (з дислокацією у м.Луцьку) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові знаходиться кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000359 від 25.04.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України.

У вчиненні вказаного кримінального правопорушення обґрунтовано підозрюється ОСОБА_7 , якому 20.09.2024 року повідомлено про підозру у вчиненні цього кримінального правопорушення. Обґрунтованість підозри стверджується зібраними у кримінальному провадженню доказами, яким слідчий суддя дав належну правову оцінку.

Відповідно до ч.8 ст.176 КПК України передбачено, що під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 КК України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті, тобто виключно тримання під вартою.

Так, 24.02.2022 року Указом Президента України № 64/2022 Про введення воєнного стану в Україні, затвердженого Законом України № 2102-IX «Про затвердження Указу Президента України Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 року в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 року строком на 30 діб. Станом на теперішній час воєнний стан триває.

Враховуючи положення ч.8 ст.176 КПК України та введення воєнного стану в Україні, слідчий суддя позбавлений можливості застосувати до військовослужбовця, який підозрюється у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 КК України, інший запобіжний захід, окрім такого виняткового запобіжного заходу як тримання під вартою.

З огляду на вищенаведене апеляційний суд вважає, що до ОСОБА_7 неможливо застосувати інший більш м`який запобіжний захід, а саме домашній арешт, як про це вказує сторона захисту.

На думку апеляційного суду слідчий суддя у відповідності з вимогами кримінального процесуального законодавства, врахувавши майновий та сімейний стан підозрюваного, міцність соціальних зв`язків, інші дані про його особу, ризики, передбачені ст.177 КПК України, обґрунтовано обрав йому запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 18.11.2024 року, без визначення розміру застави.

ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України є тяжким злочином, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років, є військовослужбовцем, а вчинення злочину інкремінується в умовах воєнного стану.

Крім цього, апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 молодший сержант ОСОБА_7 , 12.06.2022 року самовільно, без належних підстав, залишив місце несення служби в умовах воєнного стану. Після того, до військової частини не повертався. Доказів того, що після самовільного залишення військової частини ОСОБА_7 перебував на лікуванні, матеріли провадження не містять та стороною захисту суду не надано.

Усі доводи сторони захисту, викладені в апеляційній скарзі та наведені в ході апеляційного розгляду, з урахуванням наведених вище мотивів, не зменшують ризиків, передбачених п.п.1, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України, та не дають підстав для застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою.

Крім цього, відповідно до ч.4 ст.183 КПК України, під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 КК України, тому слідчий суддя вважав за недоцільне визначати розмір застави, з чим повністю погоджується апеляційний суд.

За таких обставин слідчий суддя обґрунтовано обрав підозрюваному винятковий запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави, а тому законних підстав для скасування ухвали і постановлення нової ухвали, відповідно до викладених в апеляційній скарзі доводів захисника підозрюваного, апеляційний суд не вбачає.

Дані про особу підозрюваного, а саме те, що ОСОБА_7 має міцні соціальні зв`язки, постійне місце проживання, у тому числі наявність в нього родини: дружини і неповнолітньої дочки; репутацію підозрюваного, яка є позитивною, на які посилається апелянт у апеляційній скарзі, ризики у кримінальному провадженні не зменшують та на правильність висновку щодо необхідності обрання до підозрюваного саме запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не впливають.

Матеріали провадження не містять, а також ні підозрюваним ні його захисником не надано в ході розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, як суду першої, так і апеляційної інстанцій жодних медичних документів, які підтверджували б неможливість перебування ОСОБА_7 в умовах слідчого ізолятора.

З урахуванням вищевикладеного апеляційний суд відмовляє у задоволенні апеляційної скарги захисника.

Керуючись ст.ст.376, 405, 407, 422 КПК України, Волинський апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 21 вересня 2024 року про застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави, строком на 60 (шістдесят) днів, тобто до 18 листопада 2024 року включно, залишити без змін.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: