Справа № 478/1437/24 Провадження №1-в/478/407/2024
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07.11.2024 року смт. Казанка
Казанківський районний суд Миколаївської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Казанка Миколаївської області подання державної установи «Казанківська виправна колонія (№ 93)» про звільнення від покарання та пом`якшення покарання відносно засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженеця с. Секретарка Кривоозерського району Миколаївської області, проживав до засудження: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, із середньою освітою, не одруженого, до арешту не працював. По теперішній справі засудженого: 14.03.2022 року Первомайським міським судом Миколаївської області за ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 125, ч. 1 ст. 70, ч. 1 ст. 72, ст. 75 КК України до 2 років 10 днів позбавлення волі. Звільнений з іспитовим строком на 2 роки. 04.01.2024 року Первомайським міським судом Миколаївської області за ч. 1 ст. 357, ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі. За ч. 1 ст. 71 КК України до призначеного вироком Первомайського міського суду Миколаївської області від 14.03.2022 року до 5 років 2 місяця позбавлення волі. Вирок набрав законної сили 06.02.2024 року,
В клопотанні вказано, що 09.08.2024 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 року № 3886-ІХ, яким збільшені межі застосування Кодексу України про адміністративні правопорушення за вчинення правопорушень, щодо викрадення чужого майна. Зокрема, ст. 51 КУпАП викладено в новій редакції, відповідно до якої дрібним вважається викрадення чужого майна, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Вироком Первомайського міського суду Миколаївської області за ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 125, ч. 1 ст. 70, ч. 1 ст. 72, ст. 75 КК України ОСОБА_3 засуджено до 2 років 10 днів позбавлення волі за те, що в середині травня 2018 року, вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно, чим спричинив потерпілому ОСОБА_4 матеріальних збитків на суму 4428,90 грн. Крім того, 05.11.2018 року ОСОБА_3 , перебуваючи на території домоволодіння по АДРЕСА_1 спричинив легкі тілесні ушкодження ОСОБА_5 . Звільнений з іспитовим строком на 2 роки. Вироком Первомайського міського суду Миколаївської області за ч. 1 ст. 357, ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України ОСОБА_3 засуджений до 5 років позбавлення волі. Вирок набрав законної сили 06.02.2024 року. Тому ініціатор звернення просить, з урахуванням ст. 5 КК України, вирішити питання щодо приведення вироку суду у відповідність до вимог вказаного Закону.
Представник ДУ «Казанківська виправна колонія (№ 93)» в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином. Згідно поданої заяви просив справу розглядати без його участі, подання підтримав, просив задовольнити зазначене клопотання.
Прокурор в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином. Згідно поданої заяви просив справу розглядати без його участі, подання підтримав, вважає що подання є обргунтованим та підлягає задоволенню.
Засуджений ОСОБА_3 про дату, час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином. Подав до суду заяву в якій просить розгляд подання установи виконання покарань розглядати без його участі, подання підтримав та просив його задовольнити.
Вивчивши матеріали, які наявні в особовій справі засудженого, суд дійшов таких висновків.
Згідно з ч. 1 ст. 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.
Судом встановлено, що вироком Первомайського міського суду Миколаївської області за ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 125, ч. 1 ст. 70, ч. 1 ст. 72, ст. 75 КК України ОСОБА_3 засуджено до 2 років 10 днів позбавлення волі за те, що в середині травня 2018 року, вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно, чим спричинив потерпілому ОСОБА_4 матеріальних збитків на суму 4428,90 грн., що складає більше двох неоподаткованих мінімумів доходів громадян для працездатних осіб на момент вчинення засудженим кримінального правопорушення. Крім того, 05.11.2018 року ОСОБА_3 , перебуваючи на території домоволодіння по АДРЕСА_1 спричинив легкі тілесні ушкодження ОСОБА_5 . Звільнений з іспитовим строком на 2 роки.
Вироком Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області за ч. 1 ст. 357, ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України ОСОБА_3 засуджений до 5 років позбавлення волі.

Як вбачається з вказаного вироку 04.03.2023 року ОСОБА_3 привласнив знайдену банківську карту, тобто вчинив приховування офіційного документа, чим вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 357 КК України.

Крім того, ОСОБА_3 було вчинено чотири епізоди таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, а саме: 04.03.2023 року на суму 89,90 грн., 220 грн., 415 грн., 44,70 грн. та 769,70 грн. відповідно, що складає менше двох неоподаткованих мінімумів доходів громадян для працездатних осіб на момент вчинення засудженим кримінального правопорушення.

За вказаним вироком суду ОСОБА_6 було засуджено : за ч. 1 ст. 357 КК України до 2 років обмеження волі, за ч. 4 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі.

Вказаний засуджений відбуває покарання в ДУ «Казанківська виправна колонія (№ 93). Початок строку: 20.10.2023 року, кінець строку: 20.12.2028 року, який він відбуває в ДУ «Казанківська виправна колонія (№ 93)».

Встановивши наведені обставини, суд враховує наступне.

Згідно з п. 13 ч. 1статті 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3статті 74 Кримінального кодексу України.

Відповідно п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 10 (у частині клопотань про заміну покарання відповідно до частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України), 11, 13, 13-2 частини першої статті 537 цього Кодексу.

Відповідно до положень ч. 2 статті 74 КК України особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Згідно з ч. 6 ст. 3 КК України зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.

09.08.2024 року набув чинності Закон України від 18.07.2024 року № 3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» (далі - Закон № 3886-IX), яким було внесено зміни до ст. 51 КУпАП (Дрібне викрадення чужого майна).

Положеннями ч. 1 ст. 51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-IX) передбачено відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Частиною 2 ст. 51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-IX) установлено, що відповідальність за вчинення дій, передбачених ч. 1 ст. 51 КУпАП настає, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, особа, яка вчинила дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, підлягає адміністративній відповідальності у випадку, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З огляду на зазначене, аналіз указаних норм закону свідчить про те, що кримінальна відповідальність настає у випадку, якщо розмір такого майна перевищує розмір, установлений ст. 51 КУпАП, а саме 2 неоподатковуваних мінімуми доходів громадян.

Частиною 1статті 5 КК України передбачено, що Закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Згідно з ч. 5 Підрозділу 1 Розділу ХХ Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 грн., крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної п.п. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року, яка дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленого законом станом на 01 січня звітного податкового року.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» прожитковий мінімум для працездатної особи станом на 1 січня 2018 року становить 1762 грн.

Таким чином, з огляду на зміст положень Податкового кодексу України, Закону № 3886-IX та ст. 5 КК України, на момент вчинення (травень 2018 року) ОСОБА_3 діяня, за яке він засуджений вищевказаним вироком суду від 14.03.2022 року, розмір вартості викраденого майна, з якого настає кримінальна відповідальність за ст. 185 КК України, становить 1762 грн.

Водночас, вартість викраденого майна, що встановлена вищевказаним вироком суду, за епізодом від травня 11.2018 року становила 4428,90 грн.

Таким чином, виходячи з розміру вартості викраденого в травні 2018 року засудженим майна (4428,90 грн) суд приходить до висновку, що усунення кримінальної караності вчиненого ОСОБА_3 наведеного вище діяння за епізодом від травня 2018 року за вироком суду від 14.03.2022 року за законом № 3886-IX не відбулося.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» прожитковий мінімум для працездатної особи станом на 1 січня 2023 року становить 2684 грн.

Таким чином, з огляду на зміст положень Податкового кодексу України, Закону № 3886-IX та ст. 5 КК України, на момент вчинення (березень 2023 року) ОСОБА_3 діянь, за які він засуджений вищевказаним вироком суду від 04.01.2024 року, розмір вартості викраденого майна, з якого настає кримінальна відповідальність за ст. 185 КК України, становить 2684 грн.

Таким чином, виходячи з розміру вартості викраденого в березні 2023 року засудженим майна, суд приходить до висновку, щодо усунення кримінальної караності вчиненого ОСОБА_3 діянь за епізодами від 04.03.2023 року на суму 89,90 грн., 220 грн., 415 грн., 44,70 грн. та 769,70 грн. відповідно, що складає менше двох неоподаткованих мінімумів доходів громадян для працездатних осіб на момент вчинення засудженим кримінального правопорушення.

З огляду на наведене, суд вважає необхідним застосувати зворотну дію у часі Закону України «Пр овнесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення» та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року № 3886-IX, яким внесені зміни до законодавства в частині розмежування відповідальності за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати від кримінально караного діяння, відповідальність за яке передбачена відповідними статями Кримінального кодексу України за принципом визначення граничного розміру викраденого майна у розмірі до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, за вчинення якого особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності.

Отже, суд вважає за необхідне звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від покарання за вироком Первомайського міськрайонного суду від 04.01.2024 за ч.4 ст.185 КК України. Вважати засудженим за вироком Первомайського міськрайонного суду від 04.01.2024 за ч.1 ст. 357 КК України до 2 років обмеження волі.На підставі ч.1 ст. 71, 72 КК України до призначеного покарання частково приєднати невідбуте покарання за вироком Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 14.03.2022 року у справі № 484/2909/18, провадження № 1-кп/484/20/22 та остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років 10 днів.

При цьому, суд саме звільняє засудженого від відбування покарання, а не приводить вирок суду у відповідність до нового Закону, оскільки таке приведення у випадку декриміналізації діянь, за які особа була засуджена, фактично є скасуванням або зміною вироку, що виходить за межі повноважень суду, який не ухвалював зазначений вирок, на стадії його виконання.

На пiдставi ст. 58 Конституції України, ст. 5, ч. 2 ст. 74 КК України, Закону України № 3886-ІХ від 18.07.2024 року «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», керуючись ст. ст. 336, 537,539 КПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Подання начальника Державної установи «Казанківська виправна колонія (№ 93)» про звільнення від покарання та пом`якшення покарання відносно засудженого ОСОБА_3 , - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від покарання за вироком Первомайського міськрайонного суду від 04.01.2024 за ч.4 ст.185 КК України.

Вважати засудженим за вироком Первомайського міськрайонного суду від 04.01.2024 за ч.1 ст. 357 КК України до 2 років обмеження волі.

На підставі ч.1 ст. 71, 72 КК України до призначеного покарання частково приєднати невідбуте покарання за вироком Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 14.03.2022 року у справі № 484/2909/18, провадження № 1-кп/484/20/22 та остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років 10 днів.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу до Миколаївського апеляційного суду через Казанківський районний суд протягом семи днів з дня її оголошення, а засудженим - протягом семи днів з моменту вручення йому копії цієї ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали складено 07.11.2024 року.

Суддя: ОСОБА_1