Справа № 305/177/23
Провадження по справі № 1-кп/305/132/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.07.2024 року м. Рахів

Рахівський районний суд Закарпатської області в складі: судді ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участі: прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_5 , потерпілих ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , представника потерпілих адвоката ОСОБА_8 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Рахів кримінальне провадження № 0000257 від 22.12.2022 року про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Пабраде, Литовської Республіки, мешканця АДРЕСА_1 , особи без громадянства, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

У судовому засіданні судом встановлено, ОСОБА_4 , 21 грудня 2022 року близько 18 години 00 хвилин на ділянці автодороги поблизу будинку АДРЕСА_1 , у громадському місці, діючи умисно, грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, ігноруючи загальноприйняті в суспільстві норми і правила поведінки, скерував мисливську гладкоствольну зброю невстановленої марки та моделі у сторону вантажного автомобіля марки ГАЗ-66 з номерним знаком НОМЕР_1 , що рухався дорогою, та у салоні якого знаходились ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , та здійснив два постріли по переднім пасажирським дверцятам вказаного автомобіля, пошкодивши їх. Після зупинки транспортного засобу, ОСОБА_4 , маючи на меті продемонструвати свою зверхність над загальноприйнятими правилами поведінки в суспільстві, не реагуючи на зауваження ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , підійшовши до останнього ОСОБА_4 вдарив його в ліве плече прикладом від мисливської гладкоствольної зброї невстановленої марки та моделі, після чого в їх присутності, здійснив з цієї ж зброї невстановленої марки один постріл у ґрунтову дорогу перед передньою частиною вантажного автомобіля марки ГАЗ-66 з номерним знаком НОМЕР_1 . Продовжуючи свої протиправні дії, ОСОБА_4 , маючи на меті продемонструвати свою зверхність над загальноприйнятими правилами поведінки в суспільстві, не реагуючи на зауваження ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , у їх присутності, здійснив з мисливської гладкоствольної зброї невстановленої марки один постріл у бік дороги поблизу задньої частини вантажного автомобіля марки ГАЗ-66 з номерним знаком НОМЕР_1 .

Враховуючи викладене, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчинене із застосуванням вогнепальної зброї.

Ухвалою судді Рахівського районного суду Закарпатської області від 31.01.2023 року дане кримінальне провадження було призначено до розгляду у підготовчому судовому засіданні.

Ухвалою Рахівського районного суду Закарпатської області від 31.03.2023 року, дане кримінальне провадження призначено до судового розгляду у відкритому судовому засіданні; доручено Рахівському районному відділу Філії державної установи «Центр пробації» в Закарпатській області, складання досудової доповіді стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; викликано у судове засідання, свідків: ОСОБА_10 , мешканку АДРЕСА_2 ; ОСОБА_9 , мешканця АДРЕСА_2 .

У судовому засіданні (згідно порядку та об`єму доказування, з урахуванням думок учасників процесу), яке відбулось 27.04.2023 року, потерпілі ОСОБА_6 та ОСОБА_7 при представнику адвокату ОСОБА_8 надали наступні свідчення, що з обвинуваченим попередньо були знайомі та перебували в нормальних стосунках, окремо потерпілі зазначили, що постійно виникають конфлікти з мешканцями АДРЕСА_1 у зв`язку з проїздом вантажних автомобілів, оскільки такі автомобілі пошкоджують дорогу (в той день коли відбулась подія, яка зазначена в обвинувальному акті, потерпілих ніхто не попереджав про те, що їхати по дорозі неможна, оскільки із-за постійних конфліктів водії вантажних автомобілів домовляються з мешканцями вулиці про проїзд по вулиці). Подія, зазначена в обвинувальному акті, дійсно відбулась 21.12.2022 року в вечері, близько 18 год. 00 хв. (в той вечір був мороз), конфлікт (сварка) відбувся внаслідок того, що дорога (кам`яниста) по якій рухались потерпілі, на зазначеному вантажному автомобіля марки ГАЗ-66 з номерним знаком НОМЕР_1 , постійно пошкоджується внаслідок проїзду вантажних автомобілів. Проїжджаючи, біля будинку свідка ОСОБА_10 , почули удар та спочатку подумали, що це тріснуло колесо, зупинились, не вимикаючи двигун, оглянули колеса, які були цілі, вирішили їхати далі, почувши постріл, зупинились, увімкнувши ліхтарик, побачили раніше відомого їм ОСОБА_4 на близькій відстані та в руках останнього була рушниця, яку він перезаряджав, потім зрозуміли, що це було два постріли з рушниці, які здійснив обвинувачений ОСОБА_4 , перелякались. Вийшовши з машини, потерпілого ОСОБА_7 обвинувачений ОСОБА_4 не сильно ударив прикладом рушниці по плечу, кричав (обвинувачений), що вони (потерпілі) псують дорогу, та здійснив ще один постріл з переду машини та один постріл позаду машини. Потім до них підійшли ОСОБА_11 та ОСОБА_12 (сусіди ОСОБА_13 ), забрали у ОСОБА_4 рушницю та понесли її до власного будинку, а саме ОСОБА_10 , а її чоловік ОСОБА_14 сказав потерпілим щоб вони уїжджали, після чого вони з місця події поїхали. В подальшому обвинувачений зателефонував потерпілим та почав погрожувати фізичною розправою, якщо вони (потерпілі) продовжать їхати. Після чого потерпілі лишили автомобіль. В подальшому від ОСОБА_15 (матері) потерпілий ОСОБА_6 дізнався, що горить автомобіль, та зателефонував на лінію «102».

В даному судовому засіданні свідок ОСОБА_16 надала наступні свідчення, вона була вдома почула постріл, вийшла на вулицю та побачила ОСОБА_4 з рушницею, почала його заспокоювати, забрала від нього рушницю, а її чоловік ОСОБА_17 сказав потерпілим аби вони сіли в машину та їхали. ОСОБА_4 кричав на потерпілих, що вони псують дорогу в мокру погоду. Після чого потерпілі поїхали, а в подальшому їй відомо, що дійсно горіла машина. Крім того свідок ОСОБА_10 пояснила: в той день (21.12.2022 року) днем було тепло, а ввечері трішки морозець; чи були раніше конфлікти у потерпілих з обвинуваченим вона не знає; в її присутності ОСОБА_4 нікому не дзвонив і не погрожував; хто і куди стріляв їй невідомо. Крім того, заперечувала щодо пояснень обвинуваченого, що вони разом вживали спиртні напої. Дійсно підтвердила, що конфлікти з водіями вантажних автомобілів відбуваються, у зв`язку з пошкодженням дороги.

З показами свідка, потерпілі були згодні повністю.

Обвинувачений не погодився з показами потерпілого ОСОБА_6 та показами свідка ОСОБА_10 , з показами потерпілого ОСОБА_7 обвинувачений погодився. Вважає, що з боку потерпілих це наклеп, вважає це помстою, зі сторони свідків це також наклеп, оскільки в той день разом вживали спиртні напої.

В подальшому у судовому засіданні, яке відбулось 04.07.2023 року, свідок ОСОБА_9 надав наступні пояснення, що він вийшов на двір по дрова, побачив сварку між потерпілими та обвинуваченим, сказав їм заспокоїтись, обернувшись почув два постріли, зброя знаходилась у ОСОБА_4 , його жінка (свідок ОСОБА_10 ) забрала зброю у обвинуваченого, оскільки він ( ОСОБА_4 ) погрожував потерпілим, після чого він (свідок ОСОБА_9 ) сказав потерпілим щоб вони їхали у низ, трішки згодом ОСОБА_4 забрав зброю і пішов. В подальшому приблизно через півтори години свідку стало відомо, що горить авто потерпілих. Крім того, свідок вказав, що дорога кам`яниста та ввечері був морозець. А також свідок ОСОБА_9 заперечив, що в той день (21.12.2022 року) вони з обвинуваченим вживали спиртні напої. Крім того, додав, що не все добре пам`ятає, оскільки все відбувалось швидко, а також пройшов тривалий проміжок часу.

Обвинувачений, не надаючи пояснень, не погодився з показами свідка ОСОБА_9 ..

В судовому засіданні, було досліджено письмові докази, які надані стороною обвинувачення, а саме:

- витяг з ЄРДР від 22.12.2022 (т. 1 а.с. 121);

??- рапорт чергового ОСОБА_18 РВІІ (т. 1 а.с. 122-123);

??- протокол заяви про вчинення злочину ОСОБА_6 (т. 1 а.с. 124-125);

??- постанова про призначення групи прокурорів (т. 1 а.с. 126);

??- постанова про визначення групи слідчих (т. 1 а.с. 127);

??- заяви про надання доступу для проведення огляду місця події (т. 1 а.с. 128-130);

??- протокол огляду місця події з фото таблицею (т. 1 а.с. 131-145);

??- постанова про визнання речовим доказом від 22.12.2022 (т. 1 а.с. 146);

??- заява про залучення потерплого ОСОБА_6 з пам' яткою про права та обов?язки та копія паспорту (т. 1 а.с. 147-152);

- заява про залучення потерпілого ОСОБА_7 з пам?яткою про права та обов`язки (т. 1 а.с. 153-154);

- протокол впізнання особи за фотознімками з потерпілим ОСОБА_7 (т. 1 а.с. 155-158);

- протокол впізнання особи за фотознімками з свідком ОСОБА_9 (т. 1 а.с. 159-162);

- протокол впізнання особи за фотознімками з свідком ОСОБА_10 (т. 1 а.с. 163-166);

- протокол впізнання особи за фотознімками з потерпілим ОСОБА_6 (т. 1 а.с. 167-170);

- протокол огляду місця події з фото таблицею (т. 1 а.с. 171-185);

??- відповідь на запит (т. 1 а.с. 186);

??- протокол проведення слідчого експерименту за участі потерпілого ОСОБА_6 та 1 оптичний диск (т. 1 а.с. 187-190);

- протокол проведення слідчого експерименту за участі потерпілого ОСОБА_7 та 1 оптичний диск (т. 1 а.с. 191-194);

- протокол проведення слідчого експерименту за участі свідка ОСОБА_10 та 1 оптичний диск (т. 1 а.с. 195-198);

- протокол проведення слідчого експерименту за участі свідка ОСОБА_9 та 1 оптичний диск (т. 1 а.с. 199-202);

?- заява про надання дозволу на огляд електронного кабінету потерпілого ОСОБА_6 та протокол огляду інтернет сорінки (т. 1 а.с. 203-210);

??- постанова про визначення речового доказу від 22.12.2022 та квитанція про поміщення речового доказу до кімнати зберігання (т. 1 а.с. 211);

??- повідомлення про підозру ОСОБА_4 від 22.12.2022 з пам?яткою про права та обов?язків, протоколом роз`яснення права на захист (т. 1 а.с. 213-218);

??- повідомлення про зміну підозри ОСОБА_4 від 25.01.2023 з пам?яткою про права та обов?язків (т. 1 а.с. 219-224);

??- протокол затримання ОСОБА_4 та доручення з БПД (т. 1 а.с. 225-229);

??- характеризуючи дані на обвинуваченого ОСОБА_4 (т. 1 а.с. 230-237);

??- ухвала про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою (т. 1 а.с. 238-244);

- довідка про звільнення ОСОБА_4 та копія квитанції про оплату застави (т. 1 а.с. 245-246);

- доручення про відкриття сторонам кримінального провадження, ??повідомлення у порядку ч. 6 ст. 290 КПК України та повідомлення про завершення досудового розслідування (т. 1 а.с. 247-249);

??- протокол про надання доступу підозрюваному та його захиснику для ознайомлення з матеріалами досудового розслідування (т. 1 а.с. 250);

- постанову про призначення комплексної судової експертизи (т. 2 а.с. 13-14);

- висновок експерта від 17.01.2023 року (т. 2 а.с. 15- 36);

- протокол отримання зразків для експертизи від 22.12.2023 року (т. 2 а.с. 37);

- постанову про відібрання біологічних зразків (т. 2 а.с. 38);

- постанову про визначення предметів речовими доказами (т. 2 а.с. 39).

Крім того, у судовому засіданні було долучено до матеріалів справи копію протоколу медичного огляду для встановлення факту вживання психоактивної речовини та стану сп`яніння № 601 від 22.12.2022 року на ім`я ОСОБА_4 , згідно якого обвинувачений ОСОБА_4 «тверезий» (т. 2 а.с. 1), проти зазначеного учасники судового процесу не заперечували.

В подальшому від захисника обвинуваченого до суду надійшло клопотання про визнання письмових доказів неналежними та недопустимими у кримінальному провадженні №0000457 від 22.12.2022 року (т. 2 а.с. 4-8), а також уточнене клопотання (т. 2 а.с. 63-67), а саме:

- витягу з ЄРДР від 22.12.2022 року, рапорту чергового ОСОБА_19 Рахівського РВП, протоколу заяви про вчинення злочину ОСОБА_6 , постанови про призначення групи прокурорів, постанова про визначення групи слідчих, заяви про надання доступу для проведення огляду місця події;

- протоколу огляду місця події від 21.12.2022 року з ілюстрованою таблицею;

- постанови від 22.12.2022 року про визнання речовими доказами відстріляну гільзу корпус з пластику білого кольору та відстріляну гільзу корпус з пластику червоного кольору, виявлені та вилучені в ході огляду місця події 21.12.2022 року;

- заяви про залучення потерпілого ОСОБА_6 та ОСОБА_7 з пам`яткою про права та обов`язки;

- протоколів пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 22.12.2022 року з потерпілими ОСОБА_7 , ОСОБА_6 та свідками ОСОБА_10 , ОСОБА_9 ;

- протоколу огляду місця події від 22.12.2022 року;

- відповіді на запит слідчого, надана старшим спеціалістом-криміналістом СВ Рахівського РВП ГУНП в Закарпатській області від 25.01.2023 року, в якому спеціаліст-криміналіст повідомляє слідчого, що гільза відстріляна з пластику білого кольору з маркуванням на дні гільзи «16» та гільза з маркуванням «16» відноситься до боєприпасів та в спорядженому вигляді придатна до стрільби з мисливської гладкоствольної зброї;

- протоколів проведення слідчого експерименту за участю потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_6 та свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_9 від 04.01.2023 року;

- заяви про надання дозволу на огляд електронного кабінету потерпілого ОСОБА_6 та протоколу огляду інтернет сторінки;

- постанови про визначення предметів речовими доказами від 22.12.2022 року (пошкоджений мобільний телефон, металева шрота з автомобіля, використаний прозорий контейнер з-під боєприпасу, металевий шрот з землі);

- постанови про відібрання біологічних зразків для експертизи від 22.12.2022 року;

- протоколу отримання зразків для експертизи від 22.12.2022 року;

- постанови про визначення предметів речовими доказами, якою слідчий визнав речовими доказами у справі пожежне сміття з вантажного автомобіля ГАЗ -66, д.н.з. НОМЕР_1 , яке упаковане до сейф-пакета №SUD 3009269, змиви з правої та лівої рук ОСОБА_4 ;

- постанови про призначення комплексної судової експертизи вибухових речовин, предметів вибуху та пострілу і судової експертизи нафтопродуктів і паливно-мастильних матеріалів від 22.12.2022 року;

- висновку експерта №КСЕ-19/107-23/53 від 17.01.2023 року.

Ухвалою Рахівського районного суду Закарпатської області від 15.11.2023 року, відмовлено у задоволенні клопотання захисника, як поданому передчасно, та вказано, що суд буде вирішувати питання щодо належності та допустимості доказів, при ухваленні остаточного рішення. (т. 2 а.с. 86-87)

Також ухвалою Рахівського районного суду Закарпатської області від 15.11.2023 року, прийнято відмову прокурора від допиту свідка обвинувачення, а саме свідка ОСОБА_20 (т. 2 а.с. 88)

Крім того, суд звертає увагу, що свідчення свідка ОСОБА_21 надані в судовому засіданні, не свідчать ні про винуватість або невинуватість обвинуваченого ОСОБА_4 , отже суд не бере такі до уваги.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у пред`явленому йому обвинуваченні не визнав, після оголошення обвинувального акту, обвинувачений та його захисник, не оспорювали, що подія яка зазначена в обвинувальному акті дійсно відбувалась, однак оспорювали фактичні данні, які викладені в обвинувальному акті, оскільки обвинувачений вважає, що потерпілі зі свідками його оговорили, однак не навів жодної обставини, що свідки та потерпілі мають підстави для наклепу на нього. В подальшому згідно порядку розгляду кримінального провадження, надав до суду письмові пояснення (т. 2 а.с. 96-97), з яких вбачається, що він (обвинувачений) взагалі ніяких дій не вчиняв із застосуванням рушниці, просив його виправдати.

Суд відноситься критично щодо наданих пояснень обвинуваченого, оскільки такі взагалі не узгоджуються з дослідженими матеріалами кримінального провадження та показами свідків та потерпілих наданими у судовому засіданні (які були приведені до присяги та попереджені про кримінальну відповідальність).

Прокурор у судовому засіданні, вважав, що дії обвинуваченого ОСОБА_4 кваліфіковано вірно, його вина у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, доведена, з урахування всіх обставин по справі, даних характеризуючи особу, наполягав на застосуванні покарання у вигляді позбавлення волі, без застосування умовного терміну покарання. Надавши письмову промову (т. 2 а.с. 115).

Потерпілі та їх представник погодились з думкою прокурора.

Захисник обвинуваченого в судовому засіданні надала письмову промову, в якій просила: докази зібрані у кримінальному провадженні № 0000457 від 22.12.2022 року, визнати неналежними та недопустимими; обвинуваченого ОСОБА_4 , виправдати. (т. а.с. 116-124).

Щодо протоколів впізнання за фото знімками, суд вважає такі належними та допустимими доказами, оскільки як свідки та потерпілі у судовому засіданні, вказали що вони з обвинуваченим були раніше знайомі, а також свідки та обвинувачений взагалі є сусідами, крім того в протоколі прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення ОСОБА_6 , прямо вказує на ОСОБА_4 (т. 1 а.с. 124-125), отже суд вважає, що свідкам та потерпілим взагалі не обов`язково, зазначати за яким реальним описом про зовнішній вигляд, прикметами або сукупністю ознак, вони могли впізнати особу.

Щодо висновку експерта про те, що на змиві з правої руки ОСОБА_22 , виявлено продукти пострілу, оскільки в сукупності з поясненнями свідків та потерпілих, такий доводить той факт, що у ОСОБА_4 в руках була рушниця та він здійснив з неї постріл.

Також суд зазначає, що на досудовому розслідуванні та під час судового розгляду справи ніхто із сторін не заявляв клопотань будь-якого характеру (призначення експертиз, допит будь-яких осіб які приймали участь під час досудового розслідування та інше).

Незважаючи на невизнання своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, вина обвинуваченого ОСОБА_4 повністю доведена прокурором та підтверджується зібраними та безпосередньо, відповідно до ч.1 ст. 23 КПК України, дослідженими в судовому засіданні доказами, на підставі всебічного, повного й неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, а саме показами потерпілих та свідків, які були приведені до присяги, надані у судовому засіданні, вказані вище, на думку суду є послідовними та такими, що перебувають у взаємозв`язку та не суперечать одні одним. Підстав наклепу, як зі сторони потерпілих, так і зі сторони свідків на обвинуваченого ОСОБА_4 , судом не встановлено.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. У своєму рішенні «Коробов проти України» від 21.10.2011 року Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Досліджені докази, відповідно до ст. 85, 86 КПК України, суд вважає належними та допустимими, оскільки вони прямо та опосередковано підтверджують обставини, що підлягають доказуванню та мають значення у даному провадженні, а також отримані у порядку, встановленому цим Кодексом. Крім того, такі є достовірними, а їх сукупність є достатньою для прийняття рішення по кримінальному провадженню.

Вирішуючи питання щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого, суд виходить з того, що, як вказує ВС у постанові від 03.07.2019 року в справі №288/1158/16-к, безпосереднім об`єктом кримінально-правової охорони за статтею 296 КК України є громадський порядок, тобто суспільні відносини, що сформовані внаслідок дії правових норм, а також моральних-етичних засад, звичаїв, традицій та інших позаюридичних чинників і полягає в дотриманні усталених правил співжиття. Підтримання громадського порядку є одним із важливих чинників захисту честі, гідності, здоров`я, безпеки громадян, їх спокійного відпочинку та безперешкодної праці, втілення інших природних, соціальних і культурних прав членів людської спільноти. Кримінально каране хуліганство з об`єктивної сторони полягає в посяганні на ці правоохоронювані цінності, що супроводжується особливою зухвалістю або винятковим цинізмом. Таке посягання, як правило, здійснюється у людних або громадських місцях, зазвичай з ініціативи правопорушника, супроводжується нецензурною лайкою та/або фізичним насильством, пошкодженням майна і призводить до заподіяння моральної та матеріальної шкоди. За зовнішніми ознаками хуліганство певним чином схоже на ряд інших злочинів, зокрема на ті з них, що посягають на здоров`я, честь і гідність людини, її майно. Критеріями розмежування цих діянь є насамперед об`єкт посягання, що визначає правову природу та суспільну небезпечність кожного з них, і мотив як ознака суб`єктивної сторони злочину. Хуліганські дії завжди посягають на громадський порядок. Проявами особливої зухвалості під час цих дій є нахабне поводження, буйство, бешкетування, поєднане з насильством, знищення або пошкодження майна, тривале порушення спокою громадян, зрив масового заходу, тимчасове порушення нормальної діяльності установи, підприємства, організації або громадського транспорту тощо. Обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони хуліганства є мотив явної неповаги до суспільства. Домінування у свідомості винного такого внутрішнього спонукання і відсутність особистого мотиву посягання на потерпілого є головним критерієм відмежування хуліганства як злочину проти громадського порядку та моральності від злочинів проти особи. Хоч хуліганські дії нерідко супроводжуються фізичним насильством і заподіянням тілесних ушкоджень, головною їх рушійною силою є бажання не завдати шкоди конкретно визначеному потерпілому, а протиставити себе оточуючим узагалі, показати свою зверхність, виразивши явну зневагу до загальноприйнятих норм і правил поведінки. Означені дії не зумовлені особистими мотивами й конкретною метою, а за своїми внутрішніми чинниками фокусуються в напрямку тотального негативізму й ворожого ставлення до суспільства. Протиправні діяння вчиняються за відсутності зовнішнього приводу або з незначного приводу і зазвичай спрямовані на випадкові об`єкти. Якщо хуліганству передує конфлікт винного з потерпілим (потерпілими), такий конфлікт провокується самим винним як зухвалий виклик соціальному оточенню, і реакція інших на провокуючі дії, в тому числі спроба їх припинити, стають приводом для подальшого насильства. З урахуванням зазначеного дії, що супроводжувалися погрозами вбивства, завданням побоїв, заподіянням тілесних ушкоджень, обумовлені особистими неприязними стосунками, підлягають кваліфікації за статтями КК України, що передбачають відповідальність за злочини проти особи. Як хуліганство зазначені дії кваліфікують лише в тих випадках, коли вони були поєднані з очевидним для винного грубим порушенням громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства та супроводжувались особливою зухвалістю чи винятковим цинізмом. Таким чином, для юридичної оцінки діяння заст. 296 КК України обов`язковим є поєднання ознак об`єктивної сторони цього злочину у виді грубого порушення громадського порядку, що супроводжується особливою зухвалістю чи винятковим цинізмом, і суб`єктивної сторони, зокрема, мотиву явної неповаги до суспільства. За відсутності відповідного мотиву, коли застосування насильства зумовлене неприязними стосунками з потерпілим і прагненням завдати шкоди конкретній особі з особистих спонукань, сам собою факт вчинення протиправних дій у громадському місці в присутності сторонніх осіб не дає достатніх підстав для кваліфікації їх як хуліганства. Зміст і спрямованість протиправного діяння, що має істотне значення для його правової оцінки, в кожному конкретному випадку визначається виходячи з часу, місця, обстановки й інших обставин його вчинення, характеру дій винного, а також поведінки потерпілого і стосунків, що склалися між ними.

Як встановлено в ході судового розгляду, конфлікт між обвинуваченим ОСОБА_4 та потерпілими ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , з яким вони раніше були знайомі, виник з обставин, які склались в гірській місцевості, а саме руйнування вантажними машинами проїжджої частини дороги по АДРЕСА_1 . Крім цього, суд приймає до уваги і той факт, що конфлікт мав місце в громадському місці, а саме на проїжджій частині дороги біля будинку АДРЕСА_1 .

Також суд відноситься критично до тверджень захисника про відсутність в діях її підзахисного - обвинуваченого ОСОБА_4 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, зокрема, відсутності з боку обвинуваченого прямого умислу на вчинення кримінального правопорушення, об`єктивної сторони та не відповідність правової кваліфікації дій хуліганства за ч. 4 ст. 296 КК України з боку ОСОБА_4 , з огляду на наступне.

Сутність мотиву полягає у тому, що він завжди пов`язаний з певними спонуканнями, які викликали у особи рішучість вчинити злочин. Мотив - це не просто спонукання до дій, а спонукання усвідомлене, обумовлене бажанням досягнути певної мети. Отже, мотив злочину можна визначити як усвідомлене спонукання особи, яке викликало у неї рішучість вчинення злочину. Мотив злочину значною мірою характеризує не лише особу злочинця, але і ступінь суспільної небезпечності вчиненого ним діяння. Мотивом злочину називаються спонукання до вчинення злочину. Мета злочину - це бажання особи, яка вчиняє суспільно небезпечне діяння, досягти певних шкідливих наслідків. Вона є характерною ознакою умисних злочинів, що вчиняються з прямим умислом. Визначити, які конкретні злочинні наслідки своїх дій передбачав винний та бажав їх настання, можливо лише при ретельному аналізі складу вчиненого злочину та виявленні його елементів і всіх обставин справи. Порушення цієї вимоги породжує серйозні помилки щодо кваліфікації злочину.

Суб`єктивна сторона хуліганства характеризується умисною виною і мотивом явної неповаги до суспільства. Неповага до суспільства - це прагнення показати свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві, самоутвердитися за рахунок приниження інших осіб, протиставити себе іншим громадянам, суспільству, державі. Вказана неповага має бути ОСОБА_23 . Це означає, що неповага до суспільства є очевидною, безсумнівною як для хулігана, так і для очевидців його дій.

Особливо кваліфікованими видами хуліганства є зокрема вчинення його із застосуванням вогнепальної або холодної зброї чи іншого предмета, спеціально пристосованого або заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень (ч. 4 ст. 296).

Суд враховує і той факт, що ОСОБА_4 було застосовано предмет, який зі слів свідків та потерпілих ззовні не відрізняється від рушниці та здійснено чотири постріли. Тобто умисел обвинуваченого був спрямований не на спричинення тілесних ушкоджень потерпілому, а на порушення громадського порядку з мотивів особистої зневаги та явної неповаги до суспільних норм поведінки. На думку суду, його поведінка свідчить про те, що у його свідомості мало місце переконання про його домінування та можливість такої протиправної поведінки, про що свідчить його непропорційна реакція на дії потерпілих, а відсутність особистого мотиву посягання на потерпілих свідчить про відсутність в його діях складу правопорушення саме проти життя та здоров`я, але в повній мірі відповідає диспозиції ст.296 КК України (постанова ВС від 25.01.2022 року в справі № 161/2203/20).

Кваліфікуючою ознакою хуліганства, що передбачена ч. 4 ст. 296 КК України, є застосування вогнепальної або холодної зброї чи іншого предмета, спеціально пристосованого або заздалегідь заготовленого для заподіяння тілесних ушкоджень. Таке застосування вогнепальної або холодної зброї чи іншого предмета полягає у фактичному їх використанні для спричинення шкоди здоров`ю та заподіяння тілесних ушкоджень, використанні бойових властивостей вогнепальної зброї, направленні такої зброї на особу, здійсненні пострілу в сторону потерпілого, намаганні завдати ударів ножем потерпілому, киданні ножа з метою ураження потерпілого, приставлянні ножа (його колото-ріжучої частини) до тіла потерпілого. Ця ознака має місце лише в тих випадках, коли винний за допомогою названих предметів заподіяв чи намагався заподіяти тілесні ушкодження або коли використання цих предметів під час учинення хуліганських дій створювало реальну загрозу для життя чи здоров`я громадян.

Таким чином, оцінивши всебічно, повно та неупереджено досліджені докази, які визнані судом належними, допустимими та достовірними, суд приходить до висновку про доведеність в судовому засіданні, що в діях ОСОБА_4 дійсно є склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України за ознаками вчинення умисних протиправних, дій, які виразилися у грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, вчинене із застосуванням вогнепальної зброї.

Сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) та негласних слідчих (розшукових) дій, шляхом витребування та одержання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Умовами допустимості доказів є: одержання фактичних даних із належного процесуального джерела, одержання фактичних даних належним суб`єктом; одержання фактичних даних у належному процесуальному порядку; належне оформлення джерела фактичних даних.

Таким чином ОСОБА_4 вчинив грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчинене із застосуванням вогнепальної зброї, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 296 КК України.

Обираючи вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує тяжкість вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України, відносяться до категорії тяжких.

Обставин, що пом`якшують покарання судом не встановлено.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого відповідно до ст. 67 КПК України, є вчинення злочину з використанням умов воєнного стану, вчинення злочину загальнонебезпечним способом.

Разом з тим, суд враховує і особу обвинуваченого, який є неодруженим, дітей не має, не працевлаштований, хоча є особою працездатного віку, раніше не судимим в силу ст. 89 КК України, на обліках в психоневрологічному та наркологічному диспансерах не перебуває, відповідно до наданої характеристики характеризується посередньо. Крім того відповідно до досудової доповіді наданої органом пробації відносно ОСОБА_4 (т. 1 а.с. 47-52), у останнього високий рівень ризику вчинення повторного злочину, дуже високий рівень небезпеки для суспільства, а тому орган пробації вражає, що виправлення ОСОБА_4 без позбавлення або обмеження волі на певний строк може становити високу небезпеку для суспільства у тому числі для окремих осіб, та середній рівень впливу динамічних факторів на протиправну поведінку. З таким висновком органу пробації та думкою прокурора щодо неможливості виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 без позбавлення чи обмеження волі, є неможливим, погодились потерпілі.

Згідно із ч.2 ст.65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Призначаючи покарання, суд також враховує характер та ступінь суспільної небезпеки кримінального правопорушення, мету вчинення суспільно небезпечних дій, зокрема те, що ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, яке характеризується нехтуванням існуючих правил і норм поведінки в суспільстві, та пов`язане з посяганням на суспільні відносини, задля збереження яких підтримується громадський порядок, та зачіпає питання безпеки в суспільстві (громадському місці) та інтереси багатьох осіб, а відновлення порядку вимагало зусиль.

Відтак, суд вважає, що для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, йому слід призначити покарання у межах санкцій ч. 4 ст. 296 КК України у виді позбавлення волі, що відповідатиме засадам, визначеним ст.50 КК України, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню ним інших злочинів.

Процесуальні витрати на залучення експерта (згідно обвинувального акту) становлять 4530 (чотири тисячі п`ятсот тридцять) гривень 72 копійки, за проведення комплексної судової експертизи вибухових речовин, предметів вибуху та пострілу та судової експертизи нафтопродуктів і паливно-мастильних матеріалів, долю яких суд вирішує на підставі ст.ст. 118-124 КПК України.

Запобіжний захід у вигляді застави, визначеної ухвалою слідчого судді Рахівського районного суду Закарпатської області від 23.12.2022 року, залишити без змін до вступу вироку в законну силу.

Долю речових доказів вирішити відповідно дост.100 КПК України.

Цивільний позов потерпілими до обвинуваченого не заявлено.

Керуючись ст.ст.368,370,373,374 КПК України, суд -

УХВАЛИВ :

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

Запобіжний захід ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді застави у розмірі 124050 (сто двадцять чотири тисячі п`ятдесят) гривень, залишити без змін до вступу вироку у законну силу.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України в строк відбування покарання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зарахувати строк перебування його під вартою з моменту його фактичного затримання, тобто з 22 грудня 2022 року по 03.01.2023 року, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь держави (чотири тисячі п`ятсот тридцять) гривень 72 копійки, витрат на залучення експерта, за проведення комплексної судової експертизи вибухових речовин, предметів вибуху та пострілу та судової експертизи нафтопродуктів і паливно-мастильних матеріалів.

Речові докази: гільза відстріляна з пластику білого кольору з маркуванням на дні гільзи «16», пожежне сміття з кабіни автомобіля марки ГА3-66 д.н.з. НОМЕР_1 , друга відстріляна гільза з маркуванням «16», яку видав ОСОБА_6 , пошкоджений мобільний телефон чорного кольору марки «Самсунг», одна металева шрота з автомобіля марки ГА3-66 д.н.з. НОМЕР_1 , використаний прозорий контейнер з-під боєприпасу з кузова вантажного автомобіля марки ГА3-66 д.н.з. НОМЕР_1 , металевий шрот з землі поблизу вантажного автомобіля ГАЗ-66 д.н.з. НОМЕР_1 , змиви з правої та лівої руки ОСОБА_4 , передані до камери схову речових доказів Рахівського РВП ГУНП в Закарпатській області, - знищити.

Вирок може бути оскаржений до Закарпатського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Рахівський районний суд Закарпатської області протягом 30 діб з дня його проголошення, а засудженим - в той же строк з часу отримання копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Згідно зі ст. 376 КПК України копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в Рахівському районному суді Закарпатської області копію цього вироку, подавши відповідну заяву.

Суддя: ОСОБА_1