Справа №487/8567/24
Провадження №1-в/487/236/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.11.2024 Заводський районний суд м. Миколаєва в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , представника органу пронації - ОСОБА_4 , засудженого ОСОБА_5 , його законного представника - ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Миколаєва подання начальника сектора ювенальної пробації м. Миколаєва Заводського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях ОСОБА_4 про звільнення від покарання

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Мішково-Погорілово Жовтневого району Миколаївської області, українця, громадянина України, учня Мішково - Погорілівської загальноосвітньої школи-інтернату , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 засудженого вироком Ленінського районного суду м. Миколаєва від 22.05.2024 за ч.4 ст.185, ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185, 70 ч.1 КК України до покарання у вигляді 1 року 3 місяців апробаційного нагляду, з покладенням обов`язків, передбачених п.1, 2 ч.2 ст. 59-1 КК України

В С Т А Н О В И В:

Начальник сектора ювенальної пробації м. Миколаєва Заводського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях ОСОБА_8 , звернулася до суду з поданням про звільнення від виконання покарання та пом`якшення покарання засудженому ОСОБА_5 .

В поданні ставиться питання про звільнення засудженого ОСОБА_5 від відбування покарання за діяння, караність яких усунена відповідно до Закону України "Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів" № 3886-ІХ від 18 липня 2024 року, що набрав чинності 09.08.2024 і пом`якшення йому покарання. Зазначивши, що згідно вироку суду сума викраденого майна по епізоду від 08.03.2023 становить 332,50 грн., по епізоду від 18.03.2024 у період часу з 13:58 по 15:05 год. становить 1011,66 грн., по епізоду від 20.03.2024 становить 1128,32 грн., що не перевищує двох неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тому вказані дії необхідно кваліфікувати за відповідними частинами КУпАП, тому караність цих діянь усунена відповідно до Закону України № 3886-ІХ від 18 липня 2024 року, а епізод від 18.03.2024 у період часу з 15:37 по 16:24 год. оскільки сума крадіжки становить 3782,44 грн., не підпадають під дію вище вказаного Закону та кваліфікуються за відповідними частинами КК України.

В судовому засіданні начальник сектора ювенальної пробації м. Миколаєва Заводського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях ОСОБА_8 подання підтримала та просила про його задоволення.

Прокурор в судовому засіданні вважав, що подання підлягає задоволенню частково, оскільки наявні підстави для пом`якшення покарання засудженому ОСОБА_5 та відсутні підстави для звільнення від покарання.

В судовому засіданні захисник вважав, що подання підлягає частковому задоволенню, в частині ч.2 ст. 15 ч.4 ст. 185 КК України ОСОБА_5 підлягає звільненню від покарання відповідно до Закону України № 3886-ІХ від 18 липня 2024 року, а за ч. 4 ст. 185 КК України покарання підлягає пом`якшенню.

Засуджений ОСОБА_5 та його законний представник підтримали думку захисника.

Вислухавши думку учасників провадження та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що подання підлягає до задоволення, виходячи з наступного:

В процесі реалізації кримінальної відповідальності, найпоширенішою формою якої є покарання, іноді виникають такі юридичні факти, котрі призводять до необхідності звільнення особи від призначеного покарання. Одним із таких фактів є усунення злочинності діяння, тобто його декриміналізація, закріплене ч. 2 ст. 74 КК України. Слід зазначити, що застосування положень цієї норми ґрунтується на положеннях ст. 58 Конституції України про зворотню дію законів та інших нормативно-правових актів та ст. 5 КК України про зворотну дію кримінального закону у часі.

Так, згідно з ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, має зворотну дію у часі. Це означає, що він поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість. Звільнення від покарання осіб, засуджених за діяння, караність якого усунута, здійснюється судом (ч. 1 ст. 74 КК).

Скасування караності діяння означає його декриміналізацію (повну або часткову), яка може бути досягнута шляхом: 1) виключення з чинного Кримінального кодексу певної статті (частини статті) Особливої частини Кодексу; 2) внесення до диспозиції статті (частини статті) Особливої частини Кримінального кодексу певних змін; 3) внесення змін до норм Загальної частини КК; 4) внесення змін до інших нормативно-правових актів, зокрема, Кодексу України про адміністративні правопорушення

Вказана в ч. 2 ст. 74 КК України підстава застосовується у випадках, коли особу вже засуджено за вчинення діяння.

Звільнення від відбування покарання на підставі ч. 2 ст. 74 КК України можна застосувати лише після набрання законної сили обвинувальним вироком суду - засудження особи незалежно від того, відбуває вона покарання чи ні (наприклад, звільнена від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України чи виконання вироку відстрочене ст. 536 КПК України). При цьому законом передбачено негайне звільнення особи від відбування покарання. Слід зазначити, що вказана підстава є обов`язковою для застосування судом. Передумовою для початку провадження щодо звільнення засудженого від відбування покарання за ч. 2 ст. 74 КК України завжди є прийняття і набрання чинності спеціальним законом, яким усувається караність діяння, за яке особу засуджено. Він є передумовою або правовою підставою ініціювання, розгляду питання та прийняття рішення про застосування звільнення від покарання щодо конкретної особи. Така процедура завершується прийняттям конкретного процесуального рішення судом.

Відповідно до положень п.2 ч.2 ст. 539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається: до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 2-4,6, 7 (крім клопотання про припинення примусового лікування, яке подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться установа або заклад, в якому засуджений перебуває на лікуванні), 13-1, 14 ч.1 ст. 537 цього Кодексу.

Згідно п.13 ч.1 ст.537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений ч.2 ст. 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Як вбачається з вироку Ленінського районного суду м. Миколаєва від 22.05.2024 за ч.4 ст.185 КК України до покарання у вигляді 1 року 3 місяців пробаційного нагляду, за ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185, 69 КК України до покарання у вигляді 1 року пробаційного нагляду, на підставі ст.. 70 ч.1 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено покарання у вигляді 1 року 3 місяців пробаційного нагляду, з покладенням обов`язків, передбачених п.1, 2 ч.2 ст. 59-1 КК України: періодично з`являтися на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноваженого органу з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання.

Відповідно до положення ст. 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення, в редакції Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-ІХ від 18.07.2024, який набрав чинності 09.08.2024, декриміналізовано викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення менше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Неоподаткований мінімум доходів громадян, це грошова сума розміром 17 гривень, встановлена пунктом 5 підрозділу 1 розділу ХХ Податкового Кодексу України, яка застосовується при посиланнях на неоподаткований мінімум доходів громадян в законах або інших нормативно-правових актах, за винятком норм адміністративного та кримінального законодавства у частині кваліфікації злочинів або правопорушень, для яких сума неоподаткованого мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1, пункту 169.1 статті 169 розділу ІV Податкового Кодексу України. Підпунктом 169.1.1, пункту 169.1 статті 169 розділу ІV Податкового Кодексу України, визначено, що податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи ( у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Неоподаткований мінімум доходів громадян у розмірі податкової соціальної пільги з 01 січня 2024 року складав 1514 грн., тобто два неоподатковуваних мінімуму доходів громадян у 2023 році складають суму 3028 грн. = 1514 грн. х 2.

Згідно з ч. 1 ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Відповідно до ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення.

Згідно вироку Ленінського районного суду м. Миколаєва від 22.05.2024 у справі №489/3285/24, ОСОБА_5 за епізодом від 20.03.2024, за яким його дії кваліфіковані за ч.2 ст. 15 ч.4 ст. 185 КК України, викрав майно ТОВ «Вигідна покупка» на загальну суму 1128,32грн., що станом на момент вчинення крадіжки складає суму менше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (3028 грн.).

Таким чином, на ОСОБА_5 , який засуджений за ч.2 ст. 15 ч.4 ст. 185 КК України, розповсюджується дія Закону України № 3886-ІХ від 18.07.2024, який набрав чинності 09.08.2024, яким декриміналізовано викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 74 КК України, особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Таким чином, враховуючи те, що ОСОБА_5 , який засуджений за ч.2 ст. 15 ч.4 ст. 185 КК України, за діяння, караність якого законом усунена, суд дійшов до висновку, що подання в частині звільнення його від призначеного вироком Ленінського районного суду м. Миколаєва від 22.05.2024 покарання за ч.2 ст. 15 ч.4 ст. 185 КК України, у зв`язку з усуненням законом караності діяння, за яке він був засуджений, підлягає задоволенню.

Щодо звільнення ОСОБА_5 від призначеного вироком Ленінського районного суду м. Миколаєва від 22.05.2024 покарання за ч.4 ст. 185 КК України, суд вважає, що в цей частині подання задоволенню не підлягає.

Так, у вироку Ленінського районного суду м. Миколаєва від 22.05.2024 судом встановлено, що ОСОБА_5 08.03.2024 вчинив крадіжку майна з магазину «Аврора» ТОВ «Вигідна Покупна» вартістю 332,50 грн., що станом на момент вчинення крадіжки складає суму менше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. 18.03.2024 вчинив крадіжку майна з магазину «Аврора» ТОВ «Вигідна Покупна» загальною вартістю 1011,66 грн., що станом на момент вчинення крадіжки складає суму менше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а також 18.03.2024 знову вчинив крадіжку майна з магазину «Аврора» ТОВ «Вигідна Покупна» загальною вартістю 3782,44 грн., що станом на момент вчинення крадіжки складає суму більше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. При цьому, вказані три епізоду крадіжок кваліфіковані за ч. 4 ст. 185 КК України та за вказаною статтю закону ОСОБА_9 призначене покарання у вигляді 1 року 3 місяців пробаційного нагляду, що виключає можливість звільнення ОСОБА_9 від призначеного вироком Ленінського районного суду м. Миколаєва від 22.05.2024 покарання за ч.4 ст. 185 КК України.

На пiдставi ст. 58 Конституції України, ст. 5, ч.2 ст.74 КК України, Закону України №3886-ІХ від 18.07.2024 «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Подання начальника сектора ювенальної пробації м. Миколаєва Заводського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях ОСОБА_4 задовольнити частково.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 звільнити від призначеного вироком Ленінського районного суду м. Миколаєва від 22.05.2024 у справі №489/3285/24 покарання за ч.2 ст. 15 ч.4 ст. 185 КК України, у зв`язку з усуненням законом караності діяння, за яке він був засуджений.

Вважати ОСОБА_5 засудженим за вироком Ленінського районного суду м. Миколаєва від 22.05.2024 у справі №489/3285/24, за яким визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.185 КК України та призначено покарання у вигляді у вигляді 1 року 3 місяців пробаційного нагляду, з покладенням обов`язків, передбачених п.1, 2 ч.2 ст. 59-1 КК України: періодично з`являтися на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноваженого органу з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання.

В решті вимог подання відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду на протязі 7 (семи) діб з часу її проголошення через Заводський районний суд м. Миколаєва.

Суддя: ОСОБА_1