Справа № 367/7422/24
Провадження по справі № 1-кп/367/883/2024
У Х В А Л А

Іменем України

12 вересня 2024 року Ірпінський міський суд Київської області у складі:

головуючої судді - ОСОБА_1 ,

із секретарем судового засідання - ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

з боку обвинувачення - прокурора Київської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону- ОСОБА_3 ,

з боку захисту - захисника адвоката ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Ірпінського міського суду Київської області у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001360 від 05.06.2024 року за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Медвин, Богуславського району, Київської області, громадянина України, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України;

клопотання прокурора Київської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_6 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 строком на 60 днів із утриманням на гауптвахті ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

клопотання захисника про залишення без розгляду клопотання захисника адвоката ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши останньому залишати місце свого проживання: АДРЕСА_1 у нічний час доби,

В С Т А Н О В И В :

24 липня 2024 до Ірпінського міського суду Київської області згідно ст. 291 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України) надійшов від Київської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001360 від 05.06.2024 року за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

30.07.2024 року ухвалою Ірпінського міського суду Київської області кримінальне провадження №0001360 від 05.06.2024 року було призначено до судового розгляду та продовжено ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 11 год. 43 хв. 27 вересня 2024 року включно.

У судовому засіданні 12.09.2024 року прокурор Київської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону подав клопотання про продовження строком на шістдесят днів строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України. Клопотання обґрунтоване тим, що:

Київською спеціалізованою прокуратурою у сфері оборони Центрального регіону здійснюється підтримання у кримінальному провадженні № 0001360 від 05.06.2024 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України;

12.03.2022 ОСОБА_5 призвано на військову службу під час мобілізації, на особливий період до

ІНФОРМАЦІЯ_3 . Відповідно до наказу начальника Північного Київського територіального управління по особовому складу від 23.02.2024 за №11 о/с молодшого сержанта ОСОБА_5 призначено на посаду командира 1 мінометного взводу - старшого офіцера 1 мінометної батареї 4 батальйону оперативного призначення війської частини. Будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілзації, молодший сержант ОСОБА_5 , відповідно до вимог ст. ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 2, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути готовим до виконання завдань, пов`язаних із захистом Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, додержуватися військової дисципліни, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг завдань, доручених йому за посадою, не допускати негідних вчинків, у разі потреби відлучитися питати дозволу в командира, а після повернення доповідати йому про прибуття.

однак, під час дії воєнного стану військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 молодший сержант ОСОБА_5 , у порушення вимог ст. ст. 17, 65, 68 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. ст. 11, 16, 127, 128 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 2, 4 Дисциплінарного статуту Збройних сил України, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, бажаючи тимчасово ухилитись від обов`язків військової служби, діючи з прямим умислом, без наказу або дозволу відповідних командирів і начальників, близько 08 год 00 хв 23.05.2024 року, в умовах воєнного стану, не з`явився вчасно без поважних причин на службу до військової частини НОМЕР_1 , що дислокується за адресою: АДРЕСА_2 , після чого проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його із проходженням військової служби;

у подальшому, 06.06.2024 молодшого сержанта ОСОБА_5 затримано у порядку ст.208 КПК України;

07.06.2024 на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва обвинуваченому ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 04.08.2024;

24.07.2024 обвинувальний акт стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 у порядку ст. 291 КПК України скеровано до Ірпінського міського суду київської області

29.07.2024 року обвинуваченому ОСОБА_5 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 11 год. 43 хв. 27 вересня 2024 року включно.

обставини, що дають підстави обґрунтовано обвинувачувати солдата ОСОБА_5 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, підтверджуються зібраними у ході досудового розслідування матеріалами;

зухвалість вищевказаного кримінального правопорушення свідчить про відсутність у обвинуваченого будь-яких моральних принципів та дає підстави вважати, що ОСОБА_5 , розуміючи невідворотність покарання за вчинене ним діяння, знаючи про чисельність вчинених ним інших кримінальних правопорушень, намагатиметься у будь-який спосіб уникнути відповідальності шляхом переховування від органів досудового розслідування та/або суду;

поряд з цим, обвинувачений ОСОБА_5 може незаконно впливати на свідків, схиляти їх до дачі неправдивих показань, а також з цією метою вчинити щодо них інше кримінальне правопорушення, перешкоджати проведенню досудового розслідування іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення, існує висока вірогідність ризику вчинення обвинуваченим ОСОБА_5 іншого кримінального правопорушення пов`язаного із ухилення проходження військової служби в умовах воєнного стану;

метою та підставами застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою є забезпечення виконання обвинуваченим покладення на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, у цьому кримінальному провадженні, перешкоджати проведенню досудового розслідування, вчинити інше кримінальне правопорушення;

інші менш суворі запобіжні заходи не зможуть запобігти уникненню вищезазначених ризиків з боку обвинуваченого ОСОБА_5 , а тому відповідно до вимог ст. 199 КПК України щодо нього необхідно продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Копія клопотання про застосування запобіжного заходу стороні захисту вручена, судове засідання відбувається у встановлений законом строк.

12.09.2024 року захисник адвокат ОСОБА_4 через канцелярію суду подав письмове клопотання про зміну запобіжного заходу з запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на ІНФОРМАЦІЯ_4 на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши останньому залишати місце свого проживання: АДРЕСА_1 у нічний час доби. У судовому засіданні 12.09.2024 року захисник просив залишити подане ним клопотання про зміну запобіжного заходу без розгляду, проти клопотання прокурора не заперечував, просив суд продовжити запобіжний захід у вигляді тримання на ІНФОРМАЦІЯ_4 з можливістю внесення застави.

Суд, вислухавши учасників судового засідання, вивчивши надані матеріали, дійшов таких висновків.

Встановлено, що Ірпінським міським судом Київської області здійснюється судове провадження з розгляду обвинувального акта у кримінальному провадженні №0001360 від 05.06.2024 року за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України;

Під час досудового розслідування до ОСОБА_5 ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 07 червня 20224 року справа №757/26035/24-к застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування до 04.08.2024 року на ІНФОРМАЦІЯ_4 по АДРЕСА_2 , а при наявності медичних показань у спеціально відведених кімнатах, які забезпечують надання медичної допомоги, без визначення розміру застави.

Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 30.07.2024 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 11 год. 43 хв. 27 вересня 2024 року включно.

12.09.2024 року надійшло клопотання прокурора про продовження відносно обвинуваченого ОСОБА_5 строком на 2 місяці запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою із утриманням на гауптвахті ЦУ ВСП , оскільки продовжують існувати ризики, передбачені пунктами 1, 3 та 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, що, перебуваючи на волі ОСОБА_5 : зможе переховуватися від органу досудового розслідування та суду; незаконно впливати свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Частиною першою статті 176 КПК України встановлено що запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3)застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою.

Згідно з ч.4 ст. 176 КПК України запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування та до початку підготовчого судового засідання - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Згідно п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчинені злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

За правилами ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті (ч.2 ст. 194 КПК України).

Злочин, в скоєнні якого обвинувачується ОСОБА_5 передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років та згідно статті 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів.

На даному етапі кримінального провадження суд не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього обмежувального заходу.

Більш того, якщо виходити з поняття «обґрунтована підозра», приведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Тлумачення наведених вище процесуальних норм у їх логічному зв`язку з положеннями Глави 4 КПК приводить суд до висновку, що під час вирішення питання щодо застосування до особи запобіжних заходів оцінка наданих сторонами доказів має спрямовуватися не на досягнення остаточного переконання у винуватості особи у вчиненні інкримінованого правопорушення, а має на меті встановити, чи є підозра обґрунтованою.

Згідно з положеннями статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод нікого не може бути позбавлено свободи, крім установлених цією статтею Конвенції випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Враховуючи, що відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, слідчий суддя приймає до уваги, що у рішенні ЄСПЛ у справі «Соловей і Зозуля проти України» Європейський Суд наголосив, що суд має перевірити не лише дотримання процесуальних норм національного законодавства, а й обґрунтованість підозри, яка, виходячи з практики Європейського Суду з прав людини, передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

Надходження до суду обвинувального акта за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 407 КК України свідчить про наявність обгрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим ОСОБА_5 інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення

Відповідно до ч.1 ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Згідно з ч.3 ст. 331 КПК України за наявністю клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Вирішуючи питання про існування передбачених кримінальним процесуальним законом ризиків неправомірної процесуальної поведінки обвинуваченого, суд вважає ризиком у даному випадку є дія, яка може вчинитися з високим ступенем ймовірності.

Оцінюючи передбачений п. 1 ч.1 ст. 177 КПК України ризик переховування ОСОБА_5 слід зазначити, що санкція статті кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 , передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років, усвідомлюючи невідворотність покарання, яке пов`язане із позбавленням волі за вчинення вказаного кримінального правопорушення, ОСОБА_5 , може переховуватися від суду, а тому відповідний ризик є обґрунтованим.

Щодо ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, згідно з яким ОСОБА_5 може впливати на свідків у кримінальному провадженні, схиляючи їх до дачі неправдивих показань, суд дійщов висновку про відсутність даних, які б підтверджували його обгрунтованість.

Оцінюючи передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України ризик, що обвинувачений може вчинити інше кримінальне право порушення, пов`язане з ухиленням проходження військової служби в умовах воєнного стану суд дійщов висновку про відсутність даних, які б підтверджували його обгрунтованість.

Таким чином, у судовому засіданні достеменно встановлено, що є обґрунтовані підстави вважати, що обвинувачений, під важкістю відповідальності, може переховуватися від органів суду, а відтак прокурором доведена наявність ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України.

Обвинувачений відповідно до п. 4 ч. 2 ст.183 КПК України відноситься до осіб, до яких можливо застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Вирішуючи клопотання про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 , обставини та наслідки його чинення, соціальну небезпеку вказаного кримінального правопорушення, що обставини, на які посилається прокурор у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що обвинувачений може переховуватися від суду. Для запобігання цього ризику суд вважає недостатнім застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

Питання доведеності вини обвинуваченого у скоєнні інкримінованого злочину і правильності кваліфікації його дій судом під час розгляду клопотання не вирішувалися, оскільки це є предметом судового розгляду справи по суті. У відповідності до змісту статті 368 КПК України, питання щодо наявності чи відсутності події та складу кримінального правопорушення в діянні, винуватості особи в його вчиненні, у тому числі наявності або відсутності умислу в діях особи, належності та допустимості зібраних у справі доказів, вирішуються судом під час ухвалення вироку, тобто на стадії судового провадження.

Ч.8 ст. 176 КПК України встановлено, що під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 Кримінального кодексу України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті.

Прокурором було доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, у тому числі домашній арешт, не зможе запобігти ризику, передбаченому п.1 ч. 1 ст. 177 КПК України, та забезпечити виконання покладених на обвинуваченого обов`язків і дотримання останнім належної процесуальної поведінки, у зв`язку з чим є достатні підстави для продовження такого виду запобіжного заходу, як тримання під вартою.

На підставі викладеного приходжу до висновку про задоволення клопотання прокурора про продовження строком на шістдесят днів строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) діб із утриманням на гауптвахті ІНФОРМАЦІЯ_2 із визначенням застави відносно ОСОБА_5 .

Згідно ч. 3 ст.183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначає розмір застави, достатній для забезпечення виконання підозрюваною обов`язків, передбачених КПК України.

Абзацом восьмим частини четвертої статті 183 КПК України встановлено, що під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 Кримінального кодексу України.

Застава є запобіжним заходом, який полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків (ч. 1 ст. 182 КПК України).

Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Згідно з п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У рішенні «Мангурас проти Іспанії» ((Mangouras v. Spain) від 20 листопада 2010 року, п.п.78-81, ECHR 2010, ЄСПЛ зазначив, що гарантії, передбачені п. 3 статті 5 Конвенції, покликані забезпечити не компенсацію втрат, а, зокрема явку підозрюваного, обвинуваченого на судове засідання. Таким чином, сума (застави) повинна бути оцінена враховуючи самого обвинуваченого, його активи та його взаємовідносини з особами які мають забезпечити його безпеку, іншими словами, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри (впевненості), при якому перспектива втрати застави, у випадку відсутності на суді, буде достатнім стримуючим засобом, щоб унеможливити перешкоджання особою встановленню істини у кримінальному провадженні. При цьому має бути враховано наявність грошових засобів у обвинуваченого.

Суд приходить до висновку, що з урахуванням особи обвинуваченого, його майнового та соціального стану, доведеного ризику передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, одночасно можливо визначити заставу в розмірі 40 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 121 120 (сто двадцять одна тисяча сто двадцять) гривень., яка є для обвинуваченого помірною та здатна забезпечити виконання останнім належної процесуальної поведінки та покладених на нього обов`язків.

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання прокурора Київської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_6 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 строком на 60 днів із утриманням на гауптвахті ІНФОРМАЦІЯ_2 - задовольнити.

Продовжити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченому у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів на гауптвахті ІНФОРМАЦІЯ_2 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 до 11 год. 43 хв. 11 листопада 2024 року включно. Одночасно визначити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заставу в розмірі 40 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 121 120 (сто двадцять одна тисяча сто двадцять) гривень і може бути внесена як самим обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України в Київській області (Отримувач ТУ ДСА України в Київській області, код отримувача (код ЄДРПОУ) 26268119, банк отримувача: Держказначейська служба України, м. Київ, рахунок отримувача UA0018661.

У разі внесення застави, зобов`язати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 :

- прибувати до суду, прокурора за кожним викликом;

- не відлучатися за межі міста Києва та Київської області без дозволу прокурора та/або суду;

- повідомляти суд та/або прокурора про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватися від позапроцесуального спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до уповноважених органів державної влади паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити, що у разі, якщо ОСОБА_5 , будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом до суду та/або до прокурора без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього ухвалою суду та КПК України процесуальні обов`язки обвинуваченого, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України.

Роз`яснити обвинуваченому, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на вказаний депозитний рахунок коштів, має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення. Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа місця ув`язнення має негайно здійснити розпорядження про звільнення з-під варти та повідомити усно і письмово прокурора Київської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону та Ірпінський міський суд Київської області. У разі внесення застави та з моменту звільнення обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, обвинувачений зобов`язаний виконувати покладені на ннього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.

Клопотання захисника про залишення без розгляду клопотання захисника адвоката ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши останньому залишати місце свого проживання: АДРЕСА_1 у нічний час доби, - задовольнити: залишити без розгляду клопотання захисника адвоката ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст ухвали виготовлено в межах встановленого ч.2 ст. 367 КПК України строку 16.09.2024 року.

Суддя: ОСОБА_1