Справа № 299/5014/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31.10.2024 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участі секретаря: ОСОБА_4 ,

учасників судового розгляду ОСОБА_5 , його захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження № 11-сс/4806/553/24 за апеляційною скаргою прокурора Берегівської окружної прокуратури ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Виноградівського районного суду Закарпатської області від 24 липня 2024 року,

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою слідчого судді Виноградівського районного суду Закарпатської області від24 липня 2024 року частково задоволено клопотання слідчого СВ Відділення поліції №1 Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_8 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні №0000454 від 22 липня 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України,.

Обрано у кримінальному провадженні №0000454 від 22 липня 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України, відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді домашнього арешту на строк 60 днів, починаючи із 24.07.2024 року по 22 вересня 2024 року (включно).

Датою закінчення запобіжного заходу є 23 вересня 2024 року.

Покладено на підозрюваного ОСОБА_5 певні обов`язки.

Попереджено підозрюваного, що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі 1 мінімальної заробітної плати.

У задоволенні решти вимог клопотання відмовлено.

В ухвалі слідчий суддя зазначив, що сторона обвинувачення довела наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; доведено також наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий та прокурор.

Разом із тим, суд погодився зі стороною захисту, що сторона обвинувачення не надала достатніх доказів на обґрунтування недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, що мають місце.

Сторона захисту переконала, що підозрюваний не має наміру ухилятися від слідства та суду, перешкоджати кримінальному провадженню, не буде продовжувати протиправні дії. Слідчий суддя пересвідчився, що підозрюваний має постійне місце проживання, його сім`я є багатодітною, на утриманні має трьох малолітніх дітей, має міцні соціальні зв`язки, позитивно охарактеризований за місцем проживання.

Слідчий суддя дійшов висновку, що для запобігання вказаним ризикам достатнім є застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою домашній арешт із покладенням на підозрюваного обов`язків, передбачених частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

В апеляційній скарзі прокурор вказує на те, що оскаржувана ухвала слідчого судді є необґрунтованою, незаконною, такою, що підлягає скасуванню. Просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову, якою відносно підозрюваного ОСОБА_5 обрати запобіжний захід тримання під вартою на строк 60 днів.

На апеляційну скаргу прокурора захисник адвокат ОСОБА_6 , в інтересах ОСОБА_5 подав заперечення, в яких просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, ухвалу слідчого судді Виноградівського районного суду Закарпатської області від24 липня 2024 року без змін.

Заслухавши суддю-доповідача щодо суті поданої апеляційної скарги, підозрюваного ОСОБА_5 , його захисника ОСОБА_6 , перевіривши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, приходить до наступного висновку.

Доводи апеляційної скарги про незаконність та необґрунтованість судового рішення колегія суддів відхиляє з наступних підстав.

Як вбачається з ухвали, слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_5 обгрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України, тобто у сприянні незаконному переправленню осіб через державний кордон України порадами, вказівками, наданням засобів, вчинене щодо кількох осіб за попередньою змовою групою осіб.

ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України.

При розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя правильно встановив, що достатніх обставин для застосування підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою немає, оскільки даних, які б вказували на безумовну необхідність застосування щодо останнього запобіжного заходу у виді тримання під вартою, з огляду на недоведеність ризиків, й свідчили б про недостатність застосування щодо нього більш м`яких запобіжних заходів, у клопотанні слідчого не вказано та прокурором в судовому засіданні не доведено.

Апеляційний суд зауважує, що одна лише тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , не може вважатись виключною підставою для попереднього його ув`язнення.

Колегія суддів вважає, що з урахуванням обставини кримінального провадження та даних про особу ОСОБА_5 (має постійне місце проживання, його сім`я є багатодітною, на утриманні має трьох малолітніх дітей, має міцні соціальні зв`язки, позитивно характеризується), слідчий суддя дійшов вірного висновку про можливість застосування до останнього більш м`якого запобіжного заходу, а саме домашнього арешту. Такий запобіжний захід зможе забезпечити дотримання підозрюваним ОСОБА_5 покладених на нього процесуальних обов`язків.

Слідчий суддя поклав на підозрюваного ОСОБА_5 й певні обов`язки, які повинні забезпечити виконання ним процесуальних дій, зокрема: прибувати до слідчого чи прокурора за кожним їх викликом, вимогою та визначеною ними періодичністю; не відлучатися за межі населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого чи прокурора або суду; повідомляти слідчого та прокурора про зміну свого місця проживання та місця роботи (служби); утримуватися від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні; здати на зберігання свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Таким чином, висновок слідчого судді про те, що докази та обставини, зазначені у клопотанні та наведені у судовому засіданні, не дають підстав застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 винятковий запобіжний захід - тримання під вартою, ґрунтуються на матеріалах справи. Така позиція слідчого судді відповідає вимогам ст. 176-178,183,193,194 КПК України, що регулюють вирішення питання про обрання запобіжного заходу щодо підозрюваного.

На думку апеляційного суду, застосування відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді домашнього арешту та покладенням додаткових обов`язків є доцільним, достатнім та таким, що відповідає меті його застосування. При цьому, не порушує прав підозрюваного, гарантованих ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, та не суперечить практиці Європейського суду з прав людини.

Колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді щодо наявності відносно підозрюваного ризиків з числа передбачених ст. 177 КПК України, втім недостатньої їх вагомості для застосування до цього підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Доводи прокурора щодо необхідності застосування до підозрюваного ОСОБА_5 виключного запобіжного заходу, колегія суддів не вважає достатньо переконливими і такими, що у сукупності свідчать про можливість усунення встановлених щодо останнього ризиків з числа передбачених ст. 177 КПК України, лише у такий спосіб.

Так, сам по собі факт вчинення інкримінованих ОСОБА_5 кримінальних правопорушень та ймовірність призначення йому суворого покарання, за відсутності конкретних фактів ухилення його від слідства та суду, переховування, перешкоджання досудовому розслідуванню у будь-який спосіб, не свідчить про недостатність запобіжного заходу у виді домашнього арешту.

Разом з тим, домашній арешт по встановленій ч.1 ст.176 КПК України ієрархії тяжкості запобіжних заходів передує триманню під вартою, а тому є достатньо суворим заходом. З урахуванням встановлених слідчим суддею обставин з покладенням на підозрюваного обов`язків, домашній арешт цілком забезпечує мету застосування запобіжних заходів та повною мірою може запобігти наявним ризикам кримінального провадження без надмірного втручання в його повсякденний спосіб життя.

При цьому апеляційний суд враховує, відсутність в матеріалах судового провадження даних про недотримання підозрюваним ОСОБА_5 покладених на нього оскаржуваною ухвалою обов`язків. Інші обставини, на які вказує прокурор в апеляційній скарзі були враховані слідчим суддею при прийнятті рішення. Зазначені посилання не можуть бути правовою підставою для скасування ухвали, у зв`язку з чим до підозрюваного ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід, який, на думку колегії суддів є співмірним з наведеними ризиками і відповідає даним про особу підозрюваного, тяжкості кримінального правопорушення та його наслідкам, і підстав вважати його м`яким, не має.

Доводи прокурора стосовно незаконності та необґрунтованості оскаржуваної ухвали є непереконливими, оскільки слідчий суддя при розгляді клопотання повно та об`єктивно дослідив всі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, при цьому вислухавши та врахувавши пояснення всіх учасників судового розгляду.

З огляду на викладене, зазначені в апеляційній скарзі прокурора доводи та підстави, з яких просить скасувати ухвалу слідчого судді не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду апеляційної скарги, і не є визначеними законом підставами для скасування оскаржуваного рішення, а тому колегія суддів доводи апеляційної скарги прокурора відхиляє.

Порушень правових позицій Європейського суду з прав людини чи істотних процесуальних порушень у цьому провадженні не виявлено.

На підставі наведеного, колегія суддів вважає, що підстав для задоволення апеляційної скарги не має, у зв`язку із чим, беручи до уваги положення ч. 3 ст. 407 КПК України, ухвала слідчого судді як законна та обґрунтована підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 176-179, 183, 194, 376, 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу апеляційною скаргою прокурора Берегівської окружної прокуратури ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Виноградівського районного суду Закарпатської області від24 липня 2024 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді