Справа №478/1329/24 пров. №1-в/478/374/2024
У х в а л а

І м е н е м У к р а ї н и

04 листопада 2024 року Суддя Казанківського районного суду Миколаївської області ОСОБА_1 розглянувши подання адміністрації ДУ «Казанківська виправна колонія (№93)» про звільнення від відбування покарання за вчинення кримінального правопорушення, у зв`язку з набуттям чинності Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 року, який набув чинності 09.08.2024 року, щодо засудженого ОСОБА_2 ,

В с т а н о в и в:

30.09.2024 року до Казанківського районного суду Миколаївської області надійшло подання адміністрації ДУ «Казанківська виправна колонія (№93)» про приведення вироків щодо ОСОБА_2 у відповідність до Закону України від 18.07.2024 № 3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів».

Клопотання обґрунтоване тим, що у ДУ «Казанківська виправна колонія (№93)» відбуває покарання ОСОБА_2 засуджений: 23.09.2019 року вироком Роздільнянського районного суду Одеської області за ч.2 ст.190, ч.3 ст.185, ч.1 ст.70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років. На підставі ст.71 КК України шляхом часткового складання невідбутої частини покарання за вироком Роздільнянського районного суду від 03.07.2017 року з покаранням призначеним за даним вироком, остаточно призначено ОСОБА_2 покарання у виді 5 років 1 місяця позбавлення волі; 06.12.2019 року вироком Роздільнянського районного суду Одеської області за ч.2 ст. 185, ч.3 ст.185, ч.1 ст.70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки. На підставі ст.71 КК України частково приєднано частину невідбутого покарання за вироком Роздільнянського районного суду від 23.09.2019 року та остаточно призначено ОСОБА_2 , покарання у виді 5 років 3 місяців позбавлення волі; 12.02.2020 року вироком Роздільнянського районного суду Одеської області зач.1 ст.263 КК України до покарання у виді 4 років позбавлення волі, на підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів призначено покарання шляхом поглинання менш суворого покарання за цим вироком більш суворим покаранням за вироком Роздільнянського районного суду Одеської області від 23.09.2019 року і остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років і 1 місяць; ухвалою Малиновського районного суду від 10.12.2020 року на підставі ч.4 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання призначеного вироком Роздільнянського районного суду від 12.02.2020 року, більш суворим покаранням, призначеним вироком Роздільнянського районного суду від 06.12.2019 року, визначено остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років і 3 місяці; 11.12.2023 року вироком Малинівського районного суду м. Одеси від 11.12.2023 року за ч.1 ст.309 КК України до покарання у виді арешту строком на 4 місяці, на підставі ст.71 КК України до призначеного покарання повністю приєднано невідбуту частину покарання призначеного вироками Роздільнянського районного суду Одеської області від 06.12.2019 року та від 12.02.2020 року, остаточно визначеного ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 10.12.2020 року, та остаточно призначено покарання за сукупністю вироків у виді позбавлення волі строком на 1 рік 4 місяці і 5 днів.

Однак, 09.08.2024 року набрав чинності Закон №3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів». Цим законом внесені зміни до ст.51 КУпАП, згідно з якими викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати вважається дрібним, якщо його вартість на момент вчинення правопорушення не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Адміністрація ДУ «Казанківська виправна колонія (№93)» посилаючись на те, що відповідно до ч.1 ст.5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, який скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання, але судимість не знято і не погашено, просить вирішити питання щодо приведення вироків відносно засудженого ОСОБА_2 у відповідність до вимог Закону України №3886-IX.

Перевіривши матеріали подання, прихожу такого висновку.

З повідомлення ДУ «Казанківська виправна колонія (№93)» від 04.11.2024 року за вих.№93/6.3-4892 вбачається, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно наряду на направлення засудженого на госпіталізацію до лікарняного закладу, 07.10.2024 року вибув із ДУ «Казанківська виправна колонія (№93)» до ДУ «Шепетівська виправна колонія (№98).

Згідно із ч.1 ст.539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Пунктом 2 ч.2 ст.539 КПК України передбачено, що клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 10 (у частині клопотань про заміну покарання відповідно до ч.3 ст.57, ч.1 ст.58, ч.1 ст.62 Кримінального кодексу України), 11, 13, 13-2 ч.1 ст.537 цього Кодексу.

Відповідно до п.13 ч.1 ст.537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Виходячи з системного аналізу положень ст.ст.537, 539 КПК України, в частині віднесення вирішення під час виконання вироків окремих питань до певного суду, питання звільнення від покарання під час виконання вироку, має вирішуватися місцевим судом, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок (п.2 ч.2 ст.539 КПК України).

Враховуючи те, що засуджений ОСОБА_2 станом на 04.11.2024 року відбуває покарання у ДУ «Шепетівська виправна колонія (№98), юридична адреса: 30433, Хмельницька обл., Шепетівський р-н, с. Климентовичі, вул. Тараса Шевченка, буд.№60, що згідно із адміністративно-територіальним поділом не відноситься до територіальної юрисдикції Казанківського районного суду Миколаївської області, вважаю за необхідне подання повернути заявнику для звернення до суду, за територіальною юрисдикцією якого виконується вирок.

Керуючись ст.537, ст.539 КПК України, суддя

П о с т а н о в и в:

Подання адміністрації ДУ «Казанківська виправна колонія (№93)» про звільнення від відбування покарання за вчинення кримінального правопорушення, у зв`язку з набуттям чинності Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 року, який набув чинності 09.08.2024 року, щодо засудженого ОСОБА_2 , - повернути заявнику.

Роз`яснити заявнику про його право звернення з аналогічним поданням до суду в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Миколаївського апеляційного суду через Казанківський районний суд протягом семи днів з дня її отримання.

Суддя ОСОБА_1