Справа № 348/2509/24
Провадження № 11-сс/4808/374/24
Категорія ст. 170 КПК України
Слідчий суддя у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2024 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого судді ОСОБА_3 ,

суддів: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

з участю:

секретаря с/з ОСОБА_6 ,

апелянта - ОСОБА_7 ,

адвоката - ОСОБА_8 (конференція),

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Надвірнянського районного суду від 15.10.2024 та ,

в с т а н о в и в :

1.1.Зміст ухвали суду першої інстанції.

Ухвалою слідчого судді клопотання слідчого задоволено.

Накладено арешт у вигляді заборони у користуванні, відчуженні та розпорядженні на тимчасово вилучене майно транспортний засіб марки «КАМАЗ», д.н.з. НОМЕР_1 та причіп із державним номерним знаком НОМЕР_2 , навантажений деревиною породи «ялина» у кількості 50 колод.

1.2. Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що вказані вилучені речі мають значення речового доказу, так як є безпосереднім об`єктом кримінального правопорушення, являються засобами та знаряддями вчинення злочину і зберегли на собі його сліди.

2. Доводи апеляційної скарги ОСОБА_7 :

2.1. Ухвала слідчого судді незаконна та необґрунтована, суперечить вимогам законодавства та фактичним обставинам.

2.2. Автомобіль ОСОБА_7 визнаний речовим доказом, а тому згідно із ч. 1 ст. 100 КПК України повинен бути як найшвидше повернутий власнику.

2.3. ОСОБА_7 проживає в гірській місцевості і потребує транспорту.

2.4. ОСОБА_7 жодного відношення до цього кримінального провадження не має.

2.5. При винесенні ухвали слідчий суддя не в повній мірі надав належну оцінку клопотанню слідчого, що відповідно вплинуло на прийняте рішення, яке не відповідає вимогам ст. 173 КПК України;

Враховуючи наведені обставини, просить ухвалу слідчого судді скасувати.

3. Позиції сторін в суді апеляційної інстанції.

3.1. В судовому засіданні ОСОБА_7 та її адвокат ОСОБА_8 доводи апеляційної скарги підтримали, просили її задовольнити. ОСОБА_7 пояснила, що її позбавили можливості користуватися своїм майном, а в гірській місцевості транспорт дуже потрібний. Вона надала свої транспортні засоби, не знаючи, що їх можуть використати як знаряддя злочину. Цей арешт накладає на власника надмірний тягар.

3.2. Прокурор був належно повідомлений, в судове засідання не з`явився.

4. Апеляційну скаргу належить залишити без задоволення з огляду на таке.

4.1. Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Згідно ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.

4.2. Транспортний засіб Камаз та причіп, який був навантажений деревиною породи ялина визнані речовими доказами у кримінальному провадженні №0000376 від 11.10.2024.

Це майно, відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, є знаряддям вчинення злочину та може бути використано як доказ під час кримінального провадження.

При цьому апеляційний суд вважає, що матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси володільця майна з метою запобігання відчуження, знищення чи пошкодження майна, що може перешкодити кримінальному провадженню.

5. Висновки.

Мета арешту цього майна (збереження речового доказу) є легітимною, сам арешт проведено в інтересах правосуддя й згідно законної процедури, а обмеження права власності є тимчасовим і необхідним для виконання завдань кримінального провадження. На цій стадії провадження не накладає на власника надмірний тягар. Водночас це не позбавляє власника права звернутися з клопотанням про скасування арешту відповідно до приписів ст. 174 КПК України.

Підстави для скасування обґрунтованої ухвали слідчого судді відсутні, відтак апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Керуючись статтями 376, 404, 405, 419, 422 КПК України апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Надвірнянського районного суду від 15.10.2024 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000376 від 11.10.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 246 КК України - залишити без змін.

Ухвала не оскаржується.

Головуючий ОСОБА_3

Судді: ОСОБА_4

ОСОБА_5