Справа №766/9693/24
н/п 1-кс/766/4662/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2024 року

Слідчий суддя Херсонського міського суду Херсонської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши клопотання старшого слідчого СВ Відділення поліції № 1 Херсонського районного управління поліції Головного управління національної поліції в Херсонській області ОСОБА_3 про арешт тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні № 0000482 від 18.06.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України,

встановила:

Слідчий звернулася до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на майно, вилучене в ході проведення слідчої дії, а саме: змиви з лівої та правої руки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запаковано до паперових конвертів та опечатано печаткою «Для пакетів», залишивши в розпорядженні органу досудового розслідування на час проведення досудового розслідування та в розпорядженні суду на час судового розгляду.

Обґрунтування клопотання:

Слідчим відділенням Відділення поліції №1 ХРУП ГУНП в Херсонській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000218, відомості по якому внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18.06.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, а саме: що 18.06.2024 до чергової частини ВП №1 ХРУП ГУНП в Херсонській області надійшло повідомлення про те, що невстановлена особа спричинила тілесні ушкодження ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , внаслідок чого труп останнього виявлено за адресою: АДРЕСА_1 .

18.06.2024 проведено освідування ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в ході проведення слідчої дії, вилучено змиви з лівої та правої руки та букальний епітелій, запаковано до паперових конвертів та опечатано печаткою «Для пакетів».

У подальшому постановою слідчого від 18.06.2024 вилучені в ході освідування змиви з лівої та правої руки, визнані речовими доказами у кримінальному провадженні.

Метою арешту майна є збереження вищезазначеного вилученого, що визнано речовим доказом оскільки воно може бути використане, як доказ та має важливе значення для встановлення об`єктивної істини у кримінальному провадженні.

Необхідність накладення арешту саме на це майно обґрунтована необхідністю збереження речових доказів, запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення чи відчуження, а також, необхідності проведення з ним експертних досліджень.

При цьому, існують обставини щодо необхідності у застосуванні заборон відчуження, користування та розпорядження тимчасово вилученим майном, які речовим доказом, оскільки не накладення ухвалою слідчого судді на вказане майно арешту та відповідно їх подальше повернення володільцю унеможливить подальше проведення відповідних експертних досліджень та може призвести до їх приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення чи відчуження, та, відповідно, до визнання неналежним та недопустимим речовими доказами при подальшому судовому розгляді вказаного кримінального провадження.

У разі зволікання із наданням дозволу на арешт майна (речових доказів) виникає ризик їх знищення або переховування, тощо, а тому є необхідність розглянути клопотання у відсутності власника вилученого майна.

Відповідно до ч. 2 ст. 64-2 КПК України, якщо вирішується питання про арешт майна третьої особи то до суду із клопотанням про арешт майна звертається прокурор.

Думка учасників процесу.

Слідчий надала заяву про розгляд клопотання без її участі.

Мотивація суду:

Дослідивши клопотання та додані до нього документи, слідчий суддя вважає, що клопотання не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно п.1 ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому п.1 ч.2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, якою визначено, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Частиною 2 ст. 173 КПК України визначено, що повинен врахувати слідчий суддя при вирішенні питання про арешт майна.

Слідчим суддею встановлено, що слідчим відділом Відділення поліції №1 ХРУП ГУНП в Херсонській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000218 від 18.06.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

Обставини правопорушення викладені у клопотанні.

Відповідно до постанови про освідування особи від 18.06.2024 та протоколу отримання біологічних зразків для експертизи від 18.06.2024 було отримано змиви з лівої та правої руки та букальний епітелій підозрюваного ОСОБА_4 , запаковано до паперових конвертів та опечатано печаткою «Для пакетів».

Постановою старшого слідчого від 18.06.2024 зазначені вилучені речі визнано речовим доказом.

Разом з цим, слід зазначити, що «змив» не є майном в розумінні КПК України, яке може бути арештоване. Майном у ст. 139 Господарського Кодексу України визнається сукупність речей та інших цінностей (включаючи нематеріальні активи), які мають вартісне визначення, виробляються чи використовуються у діяльності суб`єктів господарювання та відображаються в їх балансі або враховуються в інших передбачених законом формах обліку майна цих суб`єктів.

Вилучені «змиви» не мають вартісної цінності. Це є речовий доказ, який відповідно до ст.100 КПК України повинен зберігатися слідчим у кримінальному провадженні. Відсутні ризики щодо приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження вказаних речей. До вказаного речового доказу має доступ тільки слідчий, а тому вказаний речовий доказ не може бути приховано, знищено, пошкоджено, зіпсовано, відчужено тощо.

Більш того, слід зауважити, що «змив» не є фізичним предметом або річчю, оскільки означаю дію, а не предмет, а тому не може мати не те що ознак майна, а й взагалі ознак речі.

Арешт майна є дієвим заходом забезпечення кримінального провадження. Для цього КПК України визначено багато чинників і критеріїв, за наявності яких може бути накладено арешт на майно. А тому арешт майна не може зводитись до формального звернення прокурора або слідчого до слідчого судді із клопотанням про накладення арешту на майно, а відповідно постановленням слідчим суддею процесуального документа Ухвали Іменем України про накладення арешту на майно, яке не є таким.

За викладених обставин, враховуючи правове обґрунтування клопотання, яке відповідає положенням ст.ст.170-173 КПК України, слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання не підлягає задоволенню.

Слідчий суддя роз`яснює, що після того, як буде забезпечена мета, для забезпечення якої накладається арешт, сторони мають право у порядку, визначеному ст.174 КПК України, звернутися із клопотанням про скасування арешту майна.

Керуючись ст.ст.98, 170-173 КПК України, слідчий суддя,

постановила:

Відмовити старшому слідчому СВ Відділення поліції № 1 Херсонського районного управління поліції Головного управління національної поліції в Херсонській області ОСОБА_3 у задоволенні клопотання про арешт тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні № 0000482 від 18.06.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, а саме: змиви з лівої та правої руки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , які запаковано до паперових конвертів та опечатано печаткою «Для пакетів».

Ухвала слідчого судді протягом п`яти днів з дня її проголошення може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Херсонського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1