Справа № 489/6964/24
Провадження № 1-кп/489/940/24
Ленінський районний суд міста Миколаєва
Ухвала

іменем України

27 вересня 2024 року місто Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва в складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду міста Миколаєва кримінальне провадження №0001645 від 15.12.2023 за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва Миколаївської області, громадянина України, з професійно-технічною освітою, працюючого на посаді водія автотранспортних засобів ТОВ «ВК ІКУНА», одруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

з участю прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 , потерпілої ОСОБА_5 ,

встановив:

ОСОБА_3 обвинувачується у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, за таких обставин.

15.12.2023 близько 09:00 год. водій ОСОБА_3 , керуючи технічно справним автомобілем «Daewoo Sens», р.н. НОМЕР_1 , у світлий час доби, за відсутності опадів, рухався по мокрій, чистій, асфальтованій проїзній частині проспекту Миру, яка має по дві смуги руху протилежних напрямків, розділених між собою дорожньою розміткою 1.3 розділу 34 Правил дорожнього руху, у лівій смузі проїзної частини від вулиці Новозаводської до вулиці Космонавтів у місті Миколаєві Миколаївської області.

Під час руху в обраному напрямку, при наближенні до нерегульованого пішохідного переходу, позначеного дорожніми знаками 5.38.1 та 5.38.2 розділу 33 ПДР та дорожньою розміткою 1.14.2 розділу 34 ПДР, розташованого на проїзній частині АДРЕСА_2 , водій ОСОБА_3 , діючи із злочинною самовпевненістю, тобто передбачаючи можливість настання суспільно-небезпечних наслідків свого діяння та легковажно розраховуючи на їх відведення, грубо порушив вимоги п.п. 1.3, 1.5, 2.3 «б», 12.3, 18.1, 18.4 ПДР, а саме: будучи зобов`язаним знати й неухильно виконувати вимоги ПДР, розуміючи, що його дії не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, проявив неуважність, не стежив за дорожньою обстановкою, відповідно не реагуючи на її зміни, не зменшив швидкість свого транспортного засобу та не зупинився перед нерегульованим пішохідним переходом, перед яким зупинився інший транспортних засіб у лівій смузі проїзної частини у попутному напрямку, надаючи дорогу пішоходу ОСОБА_5 , яка перетинала проїзну частину проспекту Миру зліва направо відносно напрямку руху транспорту по пішохідному переходу, а навпаки продовжуючи рух, перестроївся в праву смугу проїзної частини та при виникненні небезпеки для руху у вигляді вищевказаного пішохода не вжив своєчасних заходів для зменшення швидкості аж до повної зупинки, внаслідок чого допустив наїзд на пішохода ОСОБА_5 .

В результаті зазначеної дорожньо-транспортної пригоди пішоходу ОСОБА_5 спричинено тілесні ушкодження у вигляді перелому рукоятки грудини, забою лівого ліктьового суглобу, які відносяться до категорії середнього ступеню тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я.

В ході підготовчого судового засідання обвинувачений заявив клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням з потерпілою, оскільки він повністю відшкодував заподіяну їй шкоду.

Потерпіла не заперечувала проти закриття кримінального провадження відносно обвинуваченого та підтвердила, що останній примирився з нею та повністю відшкодував їй заподіяну шкоду. Будь-яких претензій матеріального характеру вона не має.

Прокурор не заперечував проти закриття кримінального провадження у зв`язку з примиренням обвинуваченого з потерпілим, зазначивши про те, що останній вперше вчинив необережний нетяжкий злочин, примирився з потерпілою та повністю відшкодував заподіяну його діями шкоду.

Вислухавши учасників, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд дійшов таких висновків.

Згідно з ч. 4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Відповідно до ст. 46 КК України, особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Згідно зі ст. 12 КК України, вчинене обвинуваченим кримінальне правопорушення належить до категорії необережних нетяжких злочинів та не відноситься до корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, а також до порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до пунктів 3 та 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 №12 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», такою, яка вчинила злочин уперше, вважається особа, котра раніше не вчиняла злочинів або раніше вчинила злочин, що вже втратив правове значення. Примирення винної особи з потерпілим (потерпілими) належить розуміти як акт прощення її ним (ними) в результаті вільного волевиявлення, що виключає будь-який неправомірний вплив, незалежно від того, яка зі сторін була ініціатором, та з яких мотивів. Звільнення винної особи від кримінальної відповідальності та закриття справи у зв`язку з примиренням із потерпілим можливе тільки в разі відшкодування завданих збитків або усунення заподіяної шкоди. За наявності передбачених у ст. 46 КК України підстав звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язковим.

При розгляді клопотання встановлено, що ОСОБА_3 вчинив необережний нетяжкий злочин, примирився з потерпілою та відшкодував їй заподіяну шкоду. При цьому обвинувачений згідно з вимогою про судимість є не судимим.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284, ч. 1 ст. 286 КПК України, кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності. Звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом.

Таким чином, встановлені судом обставини є підставою для звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням винного з потерпілим та закриття кримінального провадження.

Цивільний позов не заявлявся.

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 126 КПК України, суд вирішує питання щодо процесуальних витрат у вироку суду або ухвалою. Відповідно до висновку, сформованого у постанові Великої Палати Верховного Суду від 17.06.2020 у справі № 598/1781/17, вбачається, що суд повинен вирішити питання про розподіл процесуальних витрат у будь-якому рішенні, яким завершується розгляд кримінального провадження по суті, у тому числі й в ухвалі про закриття кримінального провадження у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності. У зв`язку з цим, з обвинуваченого підлягають стягненню на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експертів.

Керуючись статтями 284, 286, 370, 372 КПК України, суд

постановив:

Кримінальне провадження №0001645 від 15.12.2023 за обвинуваченням ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 286 КК України закрити та звільнити обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України у зв`язку з примиренням винного з потерпілим.

Речові докази:

- автомобіль «Daewoo Sens», р.н. НОМЕР_1 , - залишити у власника ОСОБА_3 ;

- цифровий носій CD-R диск залишити в матеріалах кримінального провадження (досудового розслідування).

Стягнути із ОСОБА_3 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експертів Миколаївського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України в сумі 6058 (шість тисяч п`ятдесят вісім) грн 24 коп.

Стягнути із ОСОБА_3 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експертів Миколаївського відділення Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України в сумі 5300 (п`ять тисяч триста) грн 96 коп.

На ухвалу протягом семи днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга до Миколаївського апеляційного суду через Ленінський районний суд міста Миколаєва.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1