ВІННИЦЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

Іменем України

10 вересня 2024 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі

слідчого судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

особи, яка подала скаргу, ОСОБА_3 ,

представника особи, яка подала скаргу, ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вінниці скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність Вінницької обласної прокуратури щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за його заявою від 18 липня 2024 року,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області з даною скаргою, обґрунтовуючи свої доводи тим, що 18 липня 2024 року до Вінницької обласної прокуратури ним подано звернення про вчинення корупційного кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 191, ч. 3 ст. 191 КК України суддями Любарського районного суду Житомирської області ОСОБА_5 та Орджонекідзевського районного суду м. Маріуполя ОСОБА_6 , які відповідно до рішення Вищої ради правосуддя були відряджені до Тиврівського районного суду Вінницької області.

Відповіддю першого заступника керівника Вінницької обласної прокуратури від 19.07.2024 було відмовлено у внесенні відомостей до ЄРДР. Приймаючи рішення про відмову у внесенні відомостей до ЄРДР, прокурор прийшов до висновку про те, що ним не подано фактичних доказів, які б дійсно свідчили про ознаки та подію злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). У своїй заяві він виклав конкретні обставини вчинення суддями ОСОБА_5 та ОСОБА_6 дій, які містять ознаки кримінальних правопорушень. Цих відомостей, на його думку, було достатньо для висновку про ймовірне вчинення кримінальних правопорушень. Ці фактичні дані вимагали відповідного реагування з боку правоохоронних органів. КПК України не вимагає від заявника надавати докази на підтвердження обставин вчинення кримінального правопорушення. Ненадання відповідних доказів не є підставою для відмови у внесенні відомостей, зазначених у заяві про вчинення кримінального правопорушення до ЄРДР. Власне повідомлення (заява) про вчинення кримінального правопорушення має лише містити дані, які можуть свідчити про вчинення відповідного кримінального правопорушення. Його заява, як він вважає, містить конкретні обставини щодо вчинення корупційних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 191, ч. 3 ст. 191 КК України, та службового підроблення, передбаченого ст. 366 КК України. В свою чергу перевірка викладених в заяві доводів може бути здійснена лише в межах досудового розслідування, яке починається з внесення відомостей до ЄРДР. Враховуючи вищезазначене, ОСОБА_3 просив зобов`язати прокурора Вінницької обласної прокуратури внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань на підставі його звернення, як виконуючого обов`язки голови Тиврівського районного суду Вінницької області, від 18 липня 2024 року.

В судовому засіданні ОСОБА_3 та його представник адвокат ОСОБА_4 , пославшись на вищезазначені обставини, скаргу підтримали та просили їх вимоги задовольнити.

Прокурор ОСОБА_7 в судовому засіданні заперечував проти задоволення скарги, пославшись на те, що підстав для внесення відомостей до ЄРДР за заявою ОСОБА_3 немає.

Заслухавши пояснення ОСОБА_3 , його представника адвоката ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_7 , дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст. 55 Конституції України, права і свободи громадянина України захищаються судом. Суть такого захисту полягає в тому, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади.

Вимогами п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України визначено, що слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні. Основним завданням слідчого судді при виконанні функцій судового контролю є встановлення факту, чи дійсно права і свободи людини було порушено або вони порушуються; чи було створено або створюються перешкоди для їх реалізації; чи має місце інше обмеження прав і свобод; які перешкоди він зобов`язаний поновити або усунути для їх реалізації.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч. 1 ст. 303 КПК України.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора як бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 18 липня 2024 року звернувся до Вінницької обласної прокуратури із письмовим зверненням про вчинення корупційного кримінального правопорушення суддями Любарського районного суду Житомирської області ОСОБА_5 та Орджонекідзевського районного суду м. Маріуполя ОСОБА_6 , які відповідно до рішення Вищої ради правосуддя були відряджені до Тиврівського районного суду Вінницької області. У своєму зверненні просив вирішити питання щодо реєстрації відомостей в Єдиному реєстрі досудових розслідувань щодо вчинення кримінального правопорушення суддями ОСОБА_5 та ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 191, ч. 3 ст. 191 КК України та розпочати досудове розслідування.

Касаційний кримінальний суд Верховного Суду у своїй постанові від 30 вересня 2021 року у справі №556/450/18 зазначив, що підставою початку досудового розслідування є не будь-які прийняті та зареєстровані заяви, повідомлення, а лише ті з них, з яких вбачаються вагомі обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, короткий виклад яких разом із прізвищем, ім`ям, по батькові (найменуванням) потерпілого або заявника, серед іншого, вноситься до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Тобто підставами вважати заяву чи повідомлення саме про злочин є наявність в них об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Відповідно до ч. 1 ст. 214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування.

Таким чином, КПК України містить безумовний обов`язок внести про кримінальне правопорушення невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення, а відмова прийнятті та реєстрації такої заяви чи повідомлення не допускається.

Разом із тим, цей обов`язок виникає лише у випадку подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення, а не будь-якої заяви взагалі.

Так, відповідно до п.п. 2 п. 1 Розділу ІІ «Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань», затвердженого наказом Генеральної прокуратури України від 06.04.2016 №139, відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела, повинні відповідати вимогам п. 4 ч. 5 ст. 214 КПК України, зокрема мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ст. 11 ч. 1 КК України злочином є передбачене КК України суспільно небезпечне вчинене діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом злочину.

Таким чином, слідчий суддя має з`ясувати, чи можна розглядити заяву - повідомлення ОСОБА_3 , як заяву про вчинене кримінальне правопорушення з огляду на її зміст. У даному контексті слідчий суддя звертає увагу на те, що положення ст. 214 КПК України перебувають у взаємозв`язку з ч. 1 ст. 2 КК України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу злочину - кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення відповідних відомостей до ЄРДР. Зокрема, певне звернення особи можна розглядати саме як заяву чи повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення, якщо воно містить об`єктивні дані, які дійсно вказують на існування реального факту вчинення певного діяння, яке має ознаки кримінального правопорушення.

Відповідно до висновку зробленого у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі №818/1526/18 у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Відповідно до ч. 4 ст. 214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення; відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

Разом з тим зміст ч. 1 ст. 214 КПК України не передбачає обов`язку слідчого, дізнавача чи прокурора вносити до ЄРДР всі прийняті та зареєстровані ними заяви, зокрема ті, що не містять у собі відомостей про склад кримінального правопорушення, передбаченого діючим КК України.

Зі змісту письмового звернення ОСОБА_3 вбачається, що у ньому не наведено об`єктивних даних про вчинення суддями ОСОБА_5 та ОСОБА_6 суспільно небезпечних діянь, передбачених ч. 2, ч. 3 ст. 191 КК України, тому підстави для внесення відомостей до ЄРДР уповноваженою особою Вінницької обласної прокуратури відсутні.

Таким чином, проаналізувавши вищезазначені обставини, слідчий суддя вважає, що в задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність Вінницької обласної прокуратури щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за його заявою від 18 липня 2024 року слід відмовити.

Зі змісту ст. 307 КПК України вбачається, що за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування слідчий суддя може винести ухвалу про: скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора; скасування повідомлення про підозру; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову в задоволенні скарги.

Керуючись ст.ст. 2, 11, 214, 303-307, 309 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність Вінницької обласної прокуратури щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за його заявою від 18 липня 2024 року - відмовити.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Вінницького міського суду

Вінницької області ОСОБА_9