Провадження № 1-кп/592/558/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 серпня 2024 року м.Суми

Ковпаківський районний суд міста Суми у складі:

головуючого - судді - ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми кримінальне провадження № 0001748, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09.06.2024 за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Суми, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України НОМЕР_1 , виданий Ковпаківським ВМ СМВ УМВС України в Сумській області 21.10.2008 року, раніше судимого,

- 7.02.2024 Ковпаківським районним судом м. Суми за ч.1 ст.185 КК України до покарання у виді громадських робіт на строк 120 годин;

- 05.04.2024 Ковпаківським районним судом м. Суми за ст. 126-1 КК України до покарання у виді громадських робіт на строк 150 годин,

у вчиненні злочину, передбаченого 126-1 Кримінального кодексу України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора Окружної прокуратури міста Суми - ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_3 ,

захисника - адвоката - ОСОБА_5 ,

встановив:

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.

ОСОБА_3 у порушення вимог ст. 28 Конституції України, згідно якої кожен має право на повагу до його гідності, а також у порушення вимог Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», умисно систематично вчиняє психологічне насильство по відношенню до своєї співмешканки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з якою він проживає в одному помешканні, що призвело до психологічних страждань останньої.

Зокрема, ОСОБА_3 неодноразово, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, вчиняв по відношенню до своєї співмешканки ОСОБА_6 дії, виражені у словесних образах, погрозах, нецензурних висловлюваннях на її адресу, приниженні та залякуванні, чим саме викликав у ОСОБА_6 побоювання за свою безпеку, спричинив емоційну невпевненість, нездатність захистити себе, призвело до психологічних страждань потерпілої та виразилось у формі пониження самооцінки, втрати позитивних емоцій.

Так, 12.04.2024 о 13:00 год. ОСОБА_3 , перебуваючи за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_2 , вчинив домашнє насильство відносно своєї співмешканки ОСОБА_6 , а саме: ображав, кричав, кидався битися, чим спричинив емоційну невпевненість та нездатність захистити себе.

У зв`язку з чим на ОСОБА_3 складено адміністративні протоколи та постановою Ковпаківського районного суду м. Суми від 21.05.2024 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП України (вчинення насильства в сім`ї) та призначено адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі 340 (триста сорок) гривень.

Крім того, 16.05.2024 о 20:50 год. ОСОБА_3 , перебуваючи за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_2 , вчинив сімейну сварку з співмешканкою ОСОБА_6 , у ході якої висловлював в її бік словесні образи, кричав, погрожував фізичною розправою, чим завдав шкоди психологічному здоров`ю потерпілої.

В подальшому, 23.05.2024 о 00:20 год. за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_3 вчинив домашнє насильство стосовно своєї співмешканки ОСОБА_6 , а саме висловлювався в її бік словами нецензурної лайки та ображав, кричав, погрожував фізичною розправою, чим завдав шкоди її психологічному здоров`ю.

У зв`язку з чим на ОСОБА_3 складено адміністративні протоколи та об`єднаною постановою Ковпаківського районного суду м. Суми від 28.05.2024 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП України (вчинення насильства в сім`ї) та призначено адміністративне стягнення у виді адміністративного арешту на строк десять діб.

Незважаючи на неодноразове накладення стягнень за вчинення адміністративних правопорушень, пов`язаних із вчиненням насильства у сім`ї, ОСОБА_3 продовжив вчиняти протиправні дії стосовно своєї матері.

Так, 08.06.2024 близько 11:28 ОСОБА_3 , перебуваючи за місцем мешкання за адресою: АДРЕСА_2 , вчинив домашнє насильство відносно своєї співмешканки ОСОБА_6 в ході якої виражався в її бік нецензурною лайкою, принижував та погрожував фізичною розправою чим своїми діями завдав психологічної шкоди її здоров`ю.

За даним фактом відомості було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001748 від 09.06.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України.

Згідно висновку експертизи № 520 від 18.06.2024 встановлено, що ОСОБА_6 перебуває в стані нестабільної психоемоційної напруги, відчуває негативно забарвлені переживання, які порушують її звичну життєдіяльність, погіршують умови повсякденного функціонування, знижується загальна якість життя, ушкоджується її соціальне функціонування. Наявний у ОСОБА_6 на даний час емоційний стан (нестабільної психоемоційної напруги) зумовлений (перебуває у причинно-наслідковому зв`язку) агресивними діями співмешканця ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 Поведінка ОСОБА_3 постає для ОСОБА_6 психотравмуючою та викликає формування негативних психоемоційних змін останньої.

Стаття (частина статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений.

Відповідно до ч. 1 ст. 337 Кримінального процесуального кодексу України судовий розгляд проведено в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту.

Суд вважає вину ОСОБА_3 у пред`явленому обвинуваченні доведеною.

Дії ОСОБА_3 суд кваліфікує за статтею 126-1 Кримінального кодексу України, як домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо співмешканки ОСОБА_6 , з якою винний перебуває близьких відносинах, що призвело до психологічних страждань, емоційної залежності та погіршення якості життя потерпілої.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин, мотиви суду.

Визнавши на підставі ч. 3 ст. 349 Кримінального процесуального кодексу України недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, з`ясувавши правильне розуміння учасниками судового провадження змісту цих обставин, за відсутності сумнівів у добровільності їх позиції, роз`яснивши, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку, враховуючи думку учасників судового провадження, суд обмежився допитом обвинуваченого, дослідженням доказів щодо спричинення шкоди психічному здоров`ю потерпілої та дослідженням матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого, а також необхідних для вирішення інших питань, зокрема, щодо долі речових доказів, запобіжного заходу.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 по пред`явленому йому обвинуваченню за ст. 126-1 Кримінального кодексу України свою вину за фактичних обставин, установлених під час досудового розслідування та викладених у обвинувальному акті визнав повністю. Суду пояснив, що згоден з обвинуваченням, у обвинувальному акті все вірно зазначено, кається, на підставі ст. 63 Конституції України відмовився надавати більш детальні пояснення з приводу обвинувачення.

Крім повного визнання обвинуваченим вини у пред`явленому обвинуваченні за ст. 126-1 Кримінального кодексу України вина ОСОБА_3 доведена дослідженими судом доказами.

Відповідно до Протоколу прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 08.06.2024 ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 , будучи попередженою за ст. 383 КК України за завідомо неправдиве повідомлення про вчинення злочину звернулась з відповідною заявою про вчинення відносно неї ОСОБА_3 злочину - домашнє насильство.

Згідно висновку експертизи № 520 від 18.06.2024 встановлено, що ОСОБА_6 перебуває в стані нестабільної психоемоційної напруги, відчуває негативно забарвлені переживання, які порушують її звичну життєдіяльність, погіршують умови повсякденного функціонування, знижується загальна якість життя, ушкоджується її соціальне функціонування. Наявний у ОСОБА_6 на даний час емоційний стан (нестабільної психоемоційної напруги) зумовлений (перебуває у причинно-наслідковому зв`язку) агресивними діями співмешканця ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 Поведінка ОСОБА_3 постає для ОСОБА_6 психотравмуючою та викликає формування негативних психоемоційних змін останньої.

Згідно висновку експерта від 25.06.2024 № 546 за результатами проведення судової психіатричної експертизи на даний час ОСОБА_3 виявляє ознаки легкої розумової відсталості (легкої дебільності). В момент скоєння кримінального правопорушення ОСОБА_3 виявляв ознаки легкої розумової відсталості (легка дебільність), не виявляв ознак якого-небудь тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності, знаходився в стані простого алкогольного сп`яніння, міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. За своїм психічним станом на теперішній час ОСОБА_3 не потребує застосування до нього примусових заходів медичного характеру.

Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання.

Обставинами, які пом`якшують покарання суд відповідно до статті 66 Кримінального кодексу України визнає: молодий вік, наявність вад здоров`я.

Обставин, що відповідно до статті 67 Кримінального кодексу України обтяжують покарання не встановлено.

Мотиви призначення покарання.

Злочин, передбачений ст. 126-1 Кримінального кодексу України, вчинений обвинуваченим відповідно до ч. 4 ст. 12 Кримінального кодексу України є злочином невеликої тяжкості.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 Кримінального кодексу України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень, а згідно з ч. 2 ст. 50 Кримінального кодексу України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, суд на підставі ст. 65 Кримінального кодексу України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Вирішуючи питання про вид та розмір покарання, яке буде необхідне та достатнє для виправлення ОСОБА_3 , попередження нових злочинів, суд враховує тяжкість та ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, яке є нетяжким злочином, особу обвинуваченого, який є раніше судимим, за місцем мешкання характеризується негативно, перебуває під консультативним спостереженням лікаря-психіатра, у лікарів-наркологів на обліку не перебуває, не працює, не одружений.

Враховуючи засади законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, а також беручи до уваги все наведене в сукупності, із врахуванням всіх обставин провадження та особи обвинуваченого, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_3 покарання у виді громадських робіт в межах санкції ст. 126-1 Кримінального кодексу України. Підстави до застосування положень ст.69 КК України не встановлені.

Згідно ч. 1 ст. 71 Кримінального кодексу України якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження ОСОБА_3 раніше був засуджений вироком Ковпаківського районного суду м. Суми від 05.04.2024 за ст. 126-1 Кримінального кодексу України та йому призначено покарання у виді громадських робіт на строк 150 годин.

Згідно повідомлення Сумського міського відділу Філії державної установи «Центр пробації» в Сумській області від 19.08.2024 № 4457/26/5/1-24 ОСОБА_3 , засуджений вироком Ковпаківського районного суду м. Суми за ст. 126-1, ст. 70 КК України до покарання у виді 150 годин громадських робіт, призначене покарання у виді громадських робіт, станом на 25.04.2024, не відбув, до відбуття залишилось 126 годин.

Після постановлення вироку ОСОБА_3 знову вчинив новий злочин, що є підставою для застосування ст. 71 Кримінального кодексу України та призначенню покарання за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання до покарання, що призначається за цим вироком, невідбутої частини покарання за попереднім вироком Ковпаківського районного суду м. Суми від 05.04.2024 у видіі громадських робіт.

Саме визначене покарання на переконання суду, відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності через призму того, що втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи).

Таке покарання перебуває у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винної, адже справедливість розглядається як властивість права, виражена, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому порушенню, так як Конституційний Суд України у рішенні від 2 листопада 2004 року № 15-рп/2004 зазначив, що: «Справедливе застосування норм права - є передусім недискримінаційний підхід, неупередженість. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного. Адекватність покарання ступеню тяжкості злочину випливає з принципу правової держави, із суті конституційних прав та свобод людини і громадянина, зокрема права на свободу, які не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України. Окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину; категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину».

Дана позиція відповідає практиці Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при розгляді справ застосовується як джерело, зокрема у справах «Ювченко та інші проти України» (рішення від 09 квітня 2020 року), та в справі «Скачкова та Рижа проти України» (рішення від 16 липня 2020 року), де зазначено, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним».

У справі «Белане Надь проти Угорщини» (рішення від 13 грудня 2016 року) та у справі «Садоха проти України» (рішення від 11 липня 2019 року) Європейський Суд вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

Вимога додержуватися справедливості при застосуванні кримінального покарання закріплена в міжнародних документах з прав людини, зокрема у статті 10 Загальної декларації прав людини 1948 року, статті 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права 1966 року, статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року.

Крім того, одночасно з призначенням покарання, не пов`язаного з позбавленням волі, в інтересах потерпілої від злочину, пов`язаного з домашнім насильством, суд вважає за необхідне застосувати до ОСОБА_3 обмежувальні заходи, передбачені ст. 91-1 КК України.

Вирішення цивільного позову

Цивільний позов заявлений не був.

Вирішення питання про долю речових доказів, процесуальних витрат, заходів забезпечення кримінального провадження.

Процесуальні витрати за твердженням прокурора відсутні.

Питання про речові докази слід вирішити у відповідності до вимог ст. 100 Кримінального процесуального кодексу України.

Ухвалою слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 21.06.2024 (справа № 592/10450/24, провадження № 1-кс/592/4275/24) до обвинуваченого ОСОБА_3 застосовано запобіжний захід у виді особистого зобов`язання. Покладено обов`язок прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора та у відповідності до частини 5 статті 194 КПК України наступні обов`язки: 1) повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну місця свого проживання, роботи; 2) не відлучатись із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду; 3)утримуватись від спілкування із потерпілою ОСОБА_6 , свідками ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ; 4) докласти зусиль до пошуку роботи. Застосовано обмежувальний захід у виді заборони листування, телефонних переговорів, інших контактів через засоби зв`язку чи електронні комунікації особисто чи через третіх осіб з особою, яка постраждала від домашнього насильства, з ОСОБА_6 . Визначено строк дії ухвали слідчого судді в частині покладення обов`язків на ОСОБА_3 до 16 серпня 2024 року включно.

Прокурором заявлено клопотання про залишення застосованого запобіжного заходу обвинуваченому у виді особистого зобов`язання з покладенням обов`язків для запобігання наявних ризиків, передбачених п.п. 3, 5 частини 1 статті 177 КПК України, існування зазначених ризиків не зменшилося.

Ураховуючи викладене, до набрання вироком законної сили, суд вважає за необхідне залишити ОСОБА_3 застосований ухвалою слідчого судді від 21.06.2024 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України та застосуванням відповідно до п. 4 ч. 6 ст. 194 КПК України обмежувальних заходів.

Керуючись статтями 368, 371, 374, 376, 392, 615 Кримінального процесуального кодексу України, суд,

ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого статтею 126-1 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у виді громадських робіт на строк 150 (сто п`ятдесят) годин.

На підставі ч. 1 ст. 71 Кримінального кодексу України за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Ковпаківського районного суду м. Суми від 05.04.2024 ОСОБА_3 остаточно призначити покарання у виді громадських робіт на строк 240 (двісті сорок) годин.

В інтересах потерпілої від злочину застосувати до ОСОБА_3 передбачені ст. 91-1 КК України обмежувальні заходи строком на 3 місяці, а саме: - заборонити перебувати в місці спільного проживання з ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_2 ; - заборонити наближатися на відстань 100 метрів до місця постійного проживання ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_2 ; - заборонити листування, телефонні переговори з ОСОБА_6 , інші контакти через засоби зв`язку чи електронних комунікацій особисто або через третіх осіб.

Контроль за поведінкою ОСОБА_3 покласти на орган пробації за місцем його проживання.

ОСОБА_3 залишити без змін до набрання вироком законної сили запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: 1) повідомляти суд про зміну місця свого проживання; 2) не відлучатись із населеного пункту, в якому він проживає, без суду; 3)утримуватись від спілкування із потерпілою ОСОБА_6 ; 4) докласти зусиль до пошуку роботи.

Застосувати відповідно до п. 4 ч. 6 ст. 194 КПК України до ОСОБА_3 обмежувальний захід у виді заборони листування, телефонних переговорів, інших контактів через засоби зв`язку чи електронні комунікації особисто чи через третіх осіб з особою, яка постраждала від домашнього насильства, з ОСОБА_6 .

Речовий доказ у кримінальному провадженні відповідно до постанови слідчого від 19.06.2024 - оптичний диск CD-R з аудіозаписом дзвінка на лінію «102» за фактом домашнього насильства - залишити в матеріалах кримінального провадження, які знаходяться у прокурора.

Вирок може бути оскаржений до Сумського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Роз`яснити обвинуваченому право подати клопотання про помилування, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1