ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2024 року місто Фастів

Фастівський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

за участі:

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,

провівши судове засідання у кримінальному проваджені, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000833 відносно ОСОБА_4 , що обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Прокурор звернувся з клопотанням про продовження раніше обраного запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_4 у виді тримання під вартою строком на 2 місяці, строк дії якого спливає 17 вересня 2024 року, посилаючись на наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст.177 КПК України, а саме обвинувачений ОСОБА_4 перебуваючи на волі матиме можливість переховуватися від суду, оскільки обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі строком до 15 років, тому прогнозуючи неминучість тривалого покарання у вигляді ув`язнення, він без виключення, буде переховуватися від суду, маючи на меті уникнення кримінальної відповідальності та відбування призначеного покарання. Крім того, обвинувачений ОСОБА_4 перебуваючи на волі матиме можливість вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Захисник та обвинувачений не заперечували проти продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Суд, заслухавши думки учасників судового провадження про заявлене прокурором клопотання, дійшов висновку про наступне.

Заявлене прокурором клопотання про продовження запобіжного заходу у виді тримання обвинуваченого ОСОБА_4 під вартою за процесуальним змістом і формою відповідає вимогам ст.184 КПК України.

При наданні оцінки наявного ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України суд виходить з тих обставин, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі строком до 15 років. Усвідомлення можливості настання вказаних вкрай несприятливих для ОСОБА_4 наслідків може спонукати його змінити місце проживання та уникати суду з метою уникнення кримінальної відповідальності. Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (позиція європейського Суду з прав людини у справі «Бекчиєв проти Молдови»).

При наданні оцінки наявного ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст.177 КПК України суд виходить з тих обставин, що обвинувачений ОСОБА_4 може незаконно впливати на потерпілого з метою ухилення від подальшого покарання чи спотворення об`єктивної картини вчиненого. З урахуванням того, що обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_4 наразі перебуває на стадії підготовчого судового розгляду, суд вважає, що ризик прийняття обвинуваченим спроб незаконного впливу на потерпілого та свідків, які безпосередньо судом не допитані, з метою переконання або змушення останніх надати покази у вигідному для нього аспекті є реальним.

Надаючи оцінку ступеню наявного ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст.177 КПК України, обґрунтовується тим, що обвинувачений ОСОБА_4 , на даний час не має постійного місця роботи, тобто джерело його доходів не відоме, а тому перебуваючи на волі, в разі застосування більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч.1 ст.176 КПК України, останній матиме можливість вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Тому судом була встановлена наявність ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст.177 КПК України.

Обґрунтовуючи необхідність продовження обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою, прокурор посилається на те, що ризики, передбачені п. 1, 3, 5 ч. 1 ст.177 КПК України не зменшились, що в повній мірі виправдовує тримання особи під вартою.

Відповідно до листа Верховного Суду від 03.03.2022 р. «Щодо окремих питань здійснення кримінального провадження в умовах воєнного стану» за №1/0/2-22, зазначено, що вирішуючи питання про продовження запобіжного заходу, суд може зважати на попередню оцінку окремих фактичних обставин, здійснену ним при вирішенні попередніх клопотань у цьому кримінальному провадженні на підставі відповідних матеріалів, і не здійснювати надмірного витребування матеріалів у сторін кримінального провадження.

Так, вирішуючи питання про доцільність застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до обвинуваченого суд враховує суспільну небезпечність діяння, у вчиненні якого обвинувачуються останній, що наразі не перестали існувати ризики, які стали підставою для обрання відносно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а саме, визначені п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України: можливість переховування від суду, зважаючи на тяжкість покарання; незаконний вплив на свідків, потерпілого та його законного представника.; ризик вчинення іншого кримінального правопорушення.

Суд вважає, що інший запобіжний захід не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, тому суд приходить до висновку, що з метою забезпечення належної процесуальної поведінки ОСОБА_4 , виконання ним своїх процесуальних обов`язків, клопотання прокурора підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 176, 177,178,183, 186, 193, 194,199, 314-315,370-372 КПК, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Фастівської окружної прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу ОСОБА_4 у виді тримання під вартою - задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 15 листопада 2024 включно без визначення розміру застави.

Строк дії ухвали суду про запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, обчислювати з 16 вересня 2024 року до 15 листопада 2024 року, включно.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1