Справа № 308/7247/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 липня 2024 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, відомості про яке 12.07.2022 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000365 по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця Закарпатської області, м. Чоп, який зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого, одруженого, раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України -

ВСТАНОВИВ:

У невстановлений досудовим розслідуванням час та місці у ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виник злочинний умисел, спрямований на організацію незаконного переправлення осіб призовного віку від 18 до 60 років, яким обмежено виїзд за кордон, через державний кордон України, всупереч обмеженням, встановленим Законом України «Про правовий режим воєнного стану».

Так, ОСОБА_6 , разом із ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , розробили злочинну схему, відповідно до якої, особі призовного віку від 18 до 60 років, якій обмежено виїзд за кордон, надаються засоби та вказівки щодо місця та маршруту незаконного перетину державного кордону поза пунктами пропуску.

На виконання заздалегідь розробленої злочинної схеми, ОСОБА_6 , діючи умисно, 12 липня 2022 року о 11:00 год., перебуваючи за адресою: м. Ужгород, вул. Грушевського №33, біля магазину «Океан», зустрівся з ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та іншою невстановленою особою, достовірно знаючи, що ОСОБА_7 та іншій невстановленій особі обмежено виїзд за кордон, повідомив останнім, що він організує їхнє переправлення через державний кордон України поза пунктами пропуску, а саме до Словацької Республіки.

В подальшому, цього ж дня близько 14:30 год. ОСОБА_6 , перебуваючи у невстановленому на даний час органом досудового розслідування місці, реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на організацію незаконного переправлення особи через державний кордон України, зателефонував ОСОБА_4 та домовився про зустріч з останнім на непрацюючій АЗС, що по автомобільній дорозі М-06 «Київ-Чоп», а саме перед в`їздом у АДРЕСА_1 .

Після цього, ОСОБА_6 реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на організацію незаконного переправлення особи через державний кордон України, надав вказівку ОСОБА_7 та іншій невстановленій органом досудового розслідування особі сісти до його автомобіля марки «Kia», моделі «SORENTO», д.н.з. НОМЕР_1 та відвіз вказаних осіб до залізничного вокзалу в м. Чоп, де пересадив їх до автомобіля марки «ВАЗ», моделі «Kalina», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , після чого надав вказівку через деякий час поїхати до непрацюючої АЗС, що по автомобільній дорозі М-06 «Київ-Чоп», а саме перед в`їздом у місто Чоп Ужгородського району Закарпатської області.

Надалі, цього ж дня близько 16:00 годин перебуваючи на непрацюючій АЗС, що по автомобільній дорозі М-06 «Київ-Чоп», а саме перед в`їздом у АДРЕСА_1 , продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_6 зустрівся з ОСОБА_4 , під час чого повідомив останньому про необхідність відвезти ОСОБА_7 та іншу невстановлену особу чоловічої статі до прикордонного населеного пункту АДРЕСА_2 , надати вказівки та вказати місце та маршрут незаконного перетину через державний кордон України поза пунктами пропуску до Словацької Республіки та останні зможуть безперешкодно перетнути державний кордон України, всупереч обмежень, встановлених Законом України «Про правовий режим воєнного стану».

Разом з цим, того ж дня близько 16:20 год., ОСОБА_4 , на виконання заздалегідь розробленої з ОСОБА_6 злочинної схеми, спрямованої на організацію незаконного переправлення осіб через державний кордон України, перебуваючи за вищевказаною адресою, сів до автомобіля марки «ВАЗ», моделі «Kalina», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_9 , в якому на задньому сидінні перебував ОСОБА_7 та невстановлена органом досудового розслідування особа, та надав водію вказаного автомобіля вказівку їхати до населеного пункту Шишлівці, Ужгородського району, Закарпатської області.

Крім цього, близько о 16:50 год. ОСОБА_4 надав вказівку водію автомобіля марки «ВАЗ», моделі «Kalina» зупинитись в населеному пункті Шишлівці, Ужгородського району, після чого ОСОБА_4 вийшов з автомобіля, надавши вказівку водію вказаного вище автомобіля відвести невстановлену органом досудового розслідування особу та ОСОБА_7 до населеного пункту Палло Ужгородського району Закарпатської області, що межує з Словацькою Республікою, після чого останні мали пройти в обхід прикордонного контролю до лінії державного кордону України та потрапити на територію Словацької Республіки.

У свою чергу, на виконання вказаної схеми, ОСОБА_6 , діючи умисно, 12 липня 2022 року о 16:50 год., приїхав до заздалегідь обумовленого з ОСОБА_4 місця за адресою: АДРЕСА_2 , де став очікувати ОСОБА_4 , однак був викритий працівниками поліції.

У свою чергу, ОСОБА_4 перебуваючи у населеному пункті Шишлівці, перед в`їздом у населений пункт Палло Ужгородського району, Закарпатської області, був викритий працівниками поліції.

Таким чином, ОСОБА_4 , обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України тобто незаконне переправлення осіб через державний кордон України порадами, вказівками та наданням засобів, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Прокурор в судовому засіданні просив затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 29.02.2024 року між прокурором Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_10 та обвинуваченим ОСОБА_4 та призначити останньому визначену в угоді міру покарання.

Обвинувачений у судовому засіданні свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України визнав, та надав суду згоду на затвердження угоди про визнання винуватості, вказавши, що він повністю розуміє свої права та характер обвинувачення, вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди, а також наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 473 КПК України та п.1 ч.4 ст. 474 КПК України, які йому роз`яснені судом.

Захисник обвинуваченого у судовому засіданні просив угоду про визнання винуватості затвердити.

Заслухавши сторони, дослідивши зміст угоди стосовно свідомої добровільної узгодженості сторонами її істотних умов, кримінальне правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_4 беззастережно визнав себе винним, він розуміє права, визначені п. п. 1, 4 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, угода не суперечить вимогам КК та КПК України, суд приходить до переконання про можливість затвердження угоди про визнання винуватості.

Згідно з п. 1 ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів. Інкриміноване кримінальне правопорушення є тяжким злочином.

Окрім цього, до угоди про визнання винуватості долучено заяву потерпілого, відповідно до якої, він надав письмову згодуна укладення угоди про визнання винуватості з обвинуваченим ОСОБА_4 .

Подана на розгляд суду угода відповідає вимогам кримінального процесуального закону, правова кваліфікація кримінального правопорушення вірна, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Із змісту угоди слідує, що прокурор та обвинувачений дійшли згоди щодо всіх істотних обставин даного кримінального провадження, обвинувачений у повному обсязі обвинувачення беззастережно визнає свою винуватість у вчиненому діянні.

Також, сторонами визначено узгоджене ними покарання за ч. 3 ст. 332 КК України 5 років позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням зі встановленням іспитового строку.

В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, зміст обвинуваченому, яких роз`яснено.

Відповідно до ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Вина обвинуваченого ОСОБА_4 доведена і його дії кваліфіковано за ч. 3 ст. 332 КК України, а саме незаконне переправлення осіб через державний кордон України порадами, вказівками та наданням засобів, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 не встановлено.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 судом є вчинення злочину з використанням умов воєнного стану.

Виходячи з вищенаведеного, враховуючи конкретні обставини справи, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також вимоги ч. 2 ст. 65 КК України, відповідно до яких особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення, попередження нових злочинів, та враховуючи вимоги ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до яких покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів, суд приходить до переконання про можливість затвердження угоди про визнання винуватості і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ч. 9 ст. 100 КПК України.

Розподіл витрат на залучення експерта вирішити відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 314,369,370,373,374,376,473,475 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 29 лютого 2024 року між прокурором Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_10 та обвинуваченим ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000365 від 12.07.2022 року.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі статті 75 КК України, звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 1 (один) рік, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України, а саме:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Відповідно до ч. 4 ст. 76 КК України покласти нагляд за засудженим ОСОБА_4 на уповноважений орган з питань пробації за місцем його проживання.

Запобіжний захід ОСОБА_4 у вигляді застави скасувати.

Заставу в розмірі 198 480/сто дев`яносто вісім тисяч чотириста вісімдесят/ гривень, внесену за квитанцією № від 15.07.2022 року повернути заставодавцю ОСОБА_11 (РНОКПП НОМЕР_3 ).

Роз`яснити ОСОБА_4 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до відповідальності, встановленої законом.

Оскарження вироку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорення встановлених досудовим розслідуванням обставин не допускається.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку суду після його проголошення негайно вручити прокурору, обвинуваченому та його захиснику.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду: ОСОБА_1