№ провадження 1-кс/208/2223/24
УХВАЛА

Іменем України

31 жовтня 2024 р. м. Кам`янське

Слідчий суддя Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 (в режимі відео конференції), розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кам`янське Дніпропетровської області клопотання прокурора Донецької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_4 , про арешт майна в межах кримінального провадження №0000638 від 20.10.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 415 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Донецької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону звернувся до слідчого суддіЗаводського районного суду м. Дніпродзержинська з клопотанням, в якому просив накласти арештна тимчасово вилучені 19.10.2024 під час огляду місця події транспортні засоби, а саме: на автомобіль «КАМАЗ» військовий реєстраційний номер НОМЕР_1 , автомобіль «Mitsubishi» моделі «L200», європейський реєстраційний номер НОМЕР_2 , автомобіль «Volkswagen» моделі «Т4», реєстраційний номер НОМЕР_3 , автомобіль «Volkswagen» моделі «Т5», реєстраційний номер НОМЕР_4 , шляхом позбавлення права на відчуження, розпорядження та користування вказаним майном.

На обґрунтування зазначеного клопотання прокурором було зазначено, що 19.10.2024 приблизно о 18 годині 40 хвилин в темну пору доби на мокрій дорозі вантажний автомобіль марки «КАМАЗ» військовий реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (військовослужбовець ЗСУ, солдат, водій-механік, ВЧ НОМЕР_5 ) перебував у лівій смузі у статичному положенні без ввімкнених світла фар та габаритних вогнів частково на роздільному газоні, частково на проїжджій частині автодороги М04 сполученням «Знам`янка Луганськ Ізванине» в районі кілометрового знаку «1133 км + 500м» на території Покровського району Донецької області, на автодорозі яка має по дві смуги для руху у кожному напрямку та розділені газоном. В цей час по вказаній проїжджій частині по лівій смузі для руху рухався автомобіль марки «Volkswagen» моделі «Т5», реєстраційний номер НОМЕР_4 під керуванням військовослужбовця ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (військовослужбовець ЗСУ, солдат, водій другого розвідувального відділення розвідувального взводу ВЧ НОМЕР_6 ), який вході руху здійснив наїзд на задню частину вантажного автомобіля марки «КАМАЗ», військовий реєстраційний номер НОМЕР_1 та в некерівному стані виїхав на праве узбіччя. Далі по вказаній проїжджій частині рухався автомобіль марки «Volkswagen» моделі «Т4», європейський реєстраційний номер НОМЕР_7 під керуванням водія ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (військовослужбовець ЗСУ, діловод служби засобів ураження, молодший сержант, ВЧ НОМЕР_8 ), який також здійснив наїзд на задню частину вантажного автомобіля марки «КАМАЗ», військовий реєстраційний номер та внаслідок наїзду виїхав за межі проїжджої частини вліво на роздільний газон. Також позаду їхав автомобіль марки «Mitsubishi» моделі «L200», європейський реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , (військовослужбовець ЗСУ, ст. солдат, ВЧ НОМЕР_9 ), який також здійснив наїзд на задню частину вантажного автомобіля марки «КАМАЗ» військовий реєстраційний номер НОМЕР_1 та внаслідок наїзду виїхав за межі проїжджої частини вліво на роздільний газон.

В результаті ДТП пасажири автомобіля «Mitsubishi» моделі «L200» ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (військовослужбовець ЗСУ, головний сержант 10 роти, ВЧ НОМЕР_9 ) та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_6 (військовослужбовець ЗСУ, розвідник- НОМЕР_10 групи, ВЧ НОМЕР_9 загинули на місці події.

Також було травмовано водія автомобілю марки «Volkswagen» моделі «Т5» реєстраційний номер НОМЕР_4 ОСОБА_6 , який помер під час евакуації до медичного госпіталю м. Добропілля.

Крім того, були травмовані водій ОСОБА_8 , який отримав тілесні ушкодження у вигляді ЗЧМТ, СГМ, перелому ключиці та водій ОСОБА_7 , який отримав тілесні ушкодження у вигляді рубленої рани голови, СГМ.

За вказаним фактом 20.10.2024 відділом розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління ГУНП в Донецькій областірозпочато досудове розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 415 КК України.

20.10.2024 року проведений огляд місця дорожньо-транспортної пригоди, в ході якого оглянуто автомобілі «КАМАЗ» військовий реєстраційний номер НОМЕР_1 , «Mitsubishi» моделі «L200», європейський реєстраційний номер НОМЕР_2 , «Volkswagen» моделі «Т4», європейський реєстраційний номер НОМЕР_7 , автомобіль марки «Volkswagen» моделі «Т5», реєстраційний номер НОМЕР_4 на яких були зафіксовані механічні пошкодження. Після проведення огляду транспортні засоби були вилучені.

20.10.2024 року вказані транспортні засоби визнані речовими доказами у кримінальному провадженні.

Згідно ч. 7 ст. 237 КПК України, вказані автомобілі є тимчасово вилученим майном.

Прокурором зазначено, що під час досудового розслідування для встановлення об`єктивних обставин дорожньо-транспортної події є необхідним та обов`язковим проведення слідчих дій із транспортними засобами, а саме огляду транспортного засобу за участю експерта-автотехніка, призначення по ньому відповідних судових автотехнічних експертиз.

Таким чином, необхідно накласти арешт на майно, а саме - автомобілі «КАМАЗ» військовий реєстраційний номер НОМЕР_1 , «Mitsubishi» моделі «L200», європейський реєстраційний номер НОМЕР_2 , «Volkswagen» моделі «Т4», реєстраційний номер НОМЕР_3 , «Volkswagen» моделі «Т5», реєстраційний номер НОМЕР_4 , які є речовими доказами, оскільки вони є предметами та засобом вчинення кримінального правопорушення, на них збереглися сліди кримінального правопорушення, що можуть бути використані як доказ у кримінальному провадженні.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримала в повному обсязі з підстав, викладених у клопотанні, просила задовольнити.

Від власника автомобіля «Volkswagen» моделі «Т4», реєстраційний номер НОМЕР_3 , ОСОБА_11 , до суду надійшла заява про розгляд клопотання за його відсутності. Питання щодо арешту автомобіля просив вирішити на розсуд суду.

Від представника власника автомобіля «КАМАЗ» військовий реєстраційний номер НОМЕР_1 , начальника служби військової техніки-озброєння логістики військової частини НОМЕР_5 , ОСОБА_12 , до суду надійшла заява про розгляд клопотання за його відсутності. Питання щодо арешту автомобіля просив вирішити на розсуд суду.

Щодо інших двох власників вилучених автомобілів, прокурором після перерви в судовому засіданні 31.10.2024 року, слідчому судді був наданий рапорт старшого слідчого ОСОБА_13 , відповідно якого автомобіль «Mitsubishi» моделі «L200», європейський реєстраційний номер НОМЕР_2 - власник громадянин іноземної держави, реєстраційні документи на вказаний автомобіль відсутні, як у автомобілі та на місці ДТП, так і у командування його водія ОСОБА_8 , який на теперішній час перебуває на стаціонарному лікуванні у медичному закладі у м. Кропивницький. у зв`язку із чим проведення з ним слідчих дій на теперішній час не можливе. Автомобіль «Volkswagen» моделі «Т5», реєстраційний номер НОМЕР_4 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу на місці ДТП не виявлено, у командування його водія документи відсутні. У зв`язку з механічними пошкодженнями аварійного характеру кузова автомобіля, номер шасі (кузова, рами) в ході огляду не проглядався. Згідно облікових баз Сервісних центрів МВС України, реєстраційний номер НОМЕР_4 . встановлений на автомобілі ««Volkswagen» моделі «Т5», не обліковується. Інших правовстановлюючих документів на автомобіль «Volkswagen» моделі «Т5» на теперішній час не встановлено. Встановлено, що користувачем та фактичним володільцем автомобіля «Volkswagen» моделі «Т5» є ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , який керував даним транспортним засобом на момент дорожньо-транспортної події та загинув під час евакуації до медичного закладу м. Добропілля.

Слідчий суддя, вислухавши прокурора, дослідивши матеріали клопотання, приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно до п. 1 ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до ч. 2 ст. 93 КПК України сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони, зокрема підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом.

В силу ч. 1 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, слідчий суддя накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього Кодексу, а саме: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності у підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, і перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб, а також які перебувають у власності юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, з метою забезпечення можливої конфіскації майна, спеціальної конфіскації або цивільного позову (ч. 3 ст. 170 КПК України).

При цьому, ч. 3 та ч. 5 ст. 132 КПК України передбачено, що під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, в тому числі при вирішенні питання про накладення арешту на майно (п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України), сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Згідно положень ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 статті 173 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; 3) розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; 4) наслідки арешту майна для інших осіб; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Характер та обсяг доказів, що збираються стороною обвинувачення, мають відповідати фактичним обставинам справи та правовій кваліфікації кримінального провадження.

Основним безпосереднім об`єктом злочину за ст. 286 КК України, є безпека руху й експлуатації автомобільного та деяких інших видів транспорту, перелік яких наведений у примітці до ст. 286, а його додатковим обов`язковим об`єктом - життя і здоров`я особи.

Об`єктивна сторона злочину включає такі обов`язкові ознаки:1) діяння, 2) обстановку, 3) наслідки та 4) причинний зв`язок між діянням і наслідками.

Діяння полягає у порушенні правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту. Воно може вчинятися шляхом дії або бездіяльності і полягати у; 1) вчиненні дій, які заборонені правилами; 2) невиконанні дій, які особа може і зобов`язана вчинити відповідно до вимог правил безпеки руху й експлуатації транспорту.

У відповідності до ч. 5 ст. 9 КПК України, слідчий суддя враховує, що виходячи з положень Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства.

У ст. 1 Першого протоколу до Конвенції зазначено, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», n. 50, Series A N 98).

Тому враховуючи вимоги ст. 170 КПК України, обставини встановлені під час розгляду клопотання у їх сукупності, позиції прокурора, який довів обґрунтованість заявленого клопотання, а тому враховуючи що підставою клопотання є необхідність проведення ряду процесуальних дій в межах кримінального провадження, щодо транспортних засобів, з застосуванням яких відбулася подія, за ознаками ч. 2 ст.415 КК України, в тому числі експертиз транспортних засобів, а тому з метою його збереження, унеможливлення пошкодження та знищення, що може призвести до нівелювання доказової бази арешт майна є в достатній мірі необхідним та таким, що забезпечить потреби кримінального провадження.

Керуючись ст. 36, 131-132, 170-171, 173 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучені 19.10.2024 під час огляду місця події транспортні засоби, які є речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000638 від 20.10.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 415 КК України, а саме на:

автомобіль «КАМАЗ» військовий реєстраційний номер НОМЕР_1 , шляхом позбавлення права на відчуження, розпорядження та користування вказаним майном;

автомобіль «Mitsubishi» моделі «L200», європейський реєстраційний номер НОМЕР_2 , шляхом позбавлення права на відчуження, розпорядження та користування вказаним майном;

автомобіль «Volkswagen» моделі «Т4», реєстраційний номер НОМЕР_3 , шляхом позбавлення права на відчуження, розпорядження та користування вказаним майном;

автомобіль «Volkswagen» моделі «Т5», реєстраційний номер НОМЕР_4 , шляхом позбавлення права на відчуження, розпорядження вказаним майном.

Скасування арешту майна проводиться в порядку передбаченому ст. 174 КПК України.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1