УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.10.2024 року м. Житомир

Слідчий суддя Богунського районного суду міста Житомира ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Житомирського РУП ГУПН в Житомирській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Житомирської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Житомир, розлученого, з середньою спеціальною освітою, пенсіонера, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, винесене в кримінальному провадженні № 0003105 від 04.10.2024,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернулась до суду з клопотанням, в якому вказав, що досудовим розслідуванням встановлено, що 04.10.2024 близько 17 години 00 хвилин, ОСОБА_4 перебував разом зі своїм сином ОСОБА_8 та двома сусідами у гаражному приміщенні розташованому за адресою: АДРЕСА_2 , де спільно розпивали алкогольні напої. В цей день, час та місці, під час спільного розпивання алкогольних напоїв, на ґрунті раптово виниклого словесного конфлікту, ОСОБА_8 почав бійку з ОСОБА_9 . Внаслідок дій сина, у ОСОБА_4 виник раптовий злочинний умисел направлений на спричинення тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_8 . Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , достовірно знаючи про протиправність своїх дій, маючи на меті спричинення тяжких тілесних ушкоджень, розуміючи настання суспільно-небезпечних наслідків, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, взяв до своєї правої руки господарську побутову кувалду та наніс два удари по голові ОСОБА_8 , тим самим спричинив йому тілесні ушкодження у вигляді відкритої черепно-мозкової травми, втисненого багатоуламкового перелому лобної та тім`яної кістки праворуч, тім`яної кістки ліворуч, оболонкових гематом лобних часток мозку з обох сторін.

Зі змісту клопотання вбачається, що наявність обґрунтованої підозри сторона обвинувачення підтверджує зібраними в кримінальному провадженні доказами, а саме: повідомленням на спец. лінію «102»; протоколом обшуку житла та іншого володіння особи від 04.10.2024; протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_4 від 05.10.2024; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 05.10.2024; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 05.10.2024; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 05.10.2024; повідомленням про підозру ОСОБА_4 ; іншими матеріалами кримінального провадження.

В обґрунтування доводів щодо застосування стосовно підозрюваного запобіжного заходу слідчий посилається на наявність ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Мотивуючи наявність ризиків слідчий зазначає, що підозрюваний вчинив кримінальне правопорушення у стані алкогольного сп`яніння, не одружений, на утриманні неповнолітніх дітей не має а тому не має міцних соціальних зв`язків які б утримували його за місцем проживання, крім того, потерпілим у вказаному кримінальному провадженні є син підозрюваного, а основними свідками сусіди з якими ОСОБА_4 підтримує дружні стосунки, тому в разі не перебування під вартою останній може незаконно впливати на них шляхом підкупу, переконання, залякування чи схиляння їх до зміни, наданих ними показань, узгодження своїх показань з показаннями вказаних осіб. Слідчий вказує, що підозрюваний і потерпілий перебували в неприязних стосунках, не були близькими, тому не виключає можливості виникнення подібних ситуацій між ними, та ймовірність продовження кримінального правопорушення чи вчинення іншого кримінального правопорушення підозрюваним відносно потерпілого.

У судовому засіданні прокурор підтримав дане клопотання, просили його задовольнити з викладених у ньому підстав.

Захисник та підозрюваний в судовому засіданні заперечували з приводу задоволення клопотання та просили застосувати цілодобовий домашній арешт.

Заслухавши пояснення учасників кримінального провадження, дослідивши клопотання, матеріали кримінального провадження, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що 04.10.2024 о 22:46 год, ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Протокол про затримання останнього складено 05.10.2024 о 00 годині 59 хвилин.

05.10.2024 року ОСОБА_4 вручено письмове повідомлення про підозру.

Статтею 177 КПК України визначено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Слідчий суддя, суд, при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, згідно із ст.178 КПК України та зважаючи на практику Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваній особі у разі визнання її винною у вчиненні кримінального правопорушення, та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Вимогами ст. ст. 176, 183 КПК України, визначено що тримання під вартою є виключним запобіжним заходом і застосовується лише, якщо жоден із інших більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам передбаченим ст.177 КПК України.

За правовими позиціями Європейського суду з прав людини «обґрунтована підозра» це наявність фактів або відомостей, які здатні переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа могла вчинити це правопорушення. Наявність обґрунтованої підозри є обов`язковим елементом застосування запобіжного заходу на стадії досудового розслідування (досудового розгляду кримінальної справи). Зазначене свідчить про те, що на стадії вирішення питання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя не може надавати оцінку «обґрунтованості підозри» в розрізі оцінки всіх доказів у справі, а повинен виходити з поняття наявності відомостей, які здатні переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа могла вчинити це правопорушення. Матеріали кримінального провадження свідчать, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права підозрюваного, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості саме для встановлення вини чи її відсутності у особи у вчиненні злочину та остаточної кваліфікації її дій, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї запобіжного заходу. Наявні у провадженні докази вказують на обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_4 , інкримінованого кримінального правопорушення, у об`ємі, як того вимагає закон, на момент вирішення питання про застосування запобіжного заходу, виходячи із критеріїв «розумної підозри», тобто наявності фактів і іншої інформації, яка могла б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що ОСОБА_4 міг вчинити кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 121 КК України.

Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі «Клішин проти України» наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами.

Отже, наявність підстав для застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою має бути ретельно перевірено, існування ризиків негативної поведінки особи чітко наведені та проаналізовано питання щодо можливості застосування альтернативного запобіжного заходу. При цьому, сама по собі тяжкість кримінального правопорушення не може бути підставою для тримання особи під вартою, що слідує із усталеної практики Європейського суду з прав людини. Слідчий суддя враховує вимоги ст.5 Конвенції, правову позицію ЄСПЛ у рішенні від 12.01.2012 р. у справі «Тодоров проти України», відповідно до якої «для продовження тримання під вартою повинні бути винятково вагомі причини, при цьому тільки тяжкість вчиненого злочину, складність справи та серйозність обвинувачень не можуть вважатися достатніми причинами для тримання особи під вартою протягом досить тривалого строку». Слідчий суддя враховує, що підозрюваний визнає фактичні обставини інкримінованого йому кримінального правопорушення, його щире каяття, останній сприяє у розслідуванні органу досудового розслідування, є особою похилого віку, раніше не судимий, не перебуває на спецобліках. Разом з тим слідчий суддя вважає, що прокурором доведено наявність ризику, передбаченого п.п. 2, ч. 1 ст. 177 КПК України. Ризик можливого впливу на свідків та потерпілого в даному провадженні обгрунтований тим, що свідки є знайомими та сусідами підозрюваного, потерпілий є сином підозрюваного. Зазначене опосередковано свідчить про можливість незаконно впливу на потерпілого та свідків, на зміст та обсяг їх показань та процесуальну поведінку, що в подальшому може негативно відобразитися на встановленні об`єктивної істини по провадженню. Водночас, слідчий суддя дійшов висновку про недоведенність прокурором ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. З урахуванням сукупності даних про особу підозрюваного, запобіжним заходом, який зможе забезпечити виконання процесуальних рішень та забезпечить належну поведінку підозрюваного, на думку слідчого судді, може бути домашній арешт з встановленням заборони залишати місце проживання цілодобово, з покладенням на останнього відповідних процесуальних обов`язків. Покладені обов`язки, а також перебування під цілодобовим арештом суттєво зменшать ризики на які послався прокурор у судовому засіданні та буде відповідати меті обраного запобіжного заходу. Згідно зі ст. 181 КПК України домашній арешт полягає у забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосований до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчинені злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі. Одночасно із застосуванням запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту слідчий суддя покладає на підозрюваного обов`язки, передбачені п. п. 1, 2, 4 ч. 5 ст. 194 КПК України.

На підставі вищевикладеного, згідно ст. ст. 176 - 178, 181, 183, 194, 196, 197, 200, 309 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання про обрання запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , задовольнити частково.

Відмовити в задоволенні клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Обрати стосовно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, без застосування електронних засобів контролю.

Заборонити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , строком до 04.12.2024 року.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 наступні обов`язки:

1) не залишати своє місце проживання, а саме: кв. АДРЕСА_3 цілодобово;

2) прибувати за кожною вимогою до суду, прокурора чи слідчого;

3) не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду;

4) повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання.

5) утримуватись від спілкування із потерпілим ОСОБА_8 , а також свідками ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , ОСОБА_11 ,

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , що у разі невиконання обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Встановити строк дії ухвали до 04.12.2024 року.

По закінченню даного строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим.

Виконання ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту направити для виконання СВ Житомирського РУП ГУПН в Житомирській області.

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Оголошення повного тексту ухвали о 15-30 год. 09.10.2024.

Слідчий суддя ОСОБА_1