Справа № 629/2299/22
провадження № 1-кс/632/168/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про повернення клопотання

20 листопада 2024 р. м. Златопіль

Слідчий суддя Первомайського міськрайонного суду Харківської області ОСОБА_1 , вирішуючи питання про призначення до розгляду клопотання потерпілого по справі ОСОБА_2 про часткове скасування постанови дізнавача сектору дізнання Лозівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції України лейтенанта поліції ОСОБА_3 в частині відмови у задоволенні клопотання потерпілого про призначення додаткової судово-медичної експертизи з призначенням експертизи слідчим суддею,

ВСТАНОВИВ:

15.11.2024 року на підставі ухвали Харківського апеляційного суду про зміну підсудності справи від 31.10.2024 року по провадженню №11-п/818/419/24 матеріали справи надійшли до Первомайського міськрайонного суду Харківської області та були розподілені вказаному складу слідчого судді.

В обгрунтування клопотання потерпілий повідомив, що в межах об`єднаного кримінального провадження №0000089, внесеного 13.03.2022 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань, здійснюється розслідування кримінального проступку за ч.1 ст.125 КК України щодо спричинення ОСОБА_2 12.03.2022 року тілесних ушкоджень на території центрального ринку м. Лозова Харківської області двома конкретними особами, за яким ним була подано клопотання до дізнавача ОСОБА_4 про проведення додаткової судово-медичної експертизи у кримінальному провадженні та здійснення інших процесуальних дій, отримана дізнавачем 18.10.2024 року, в задоволенні якого частково було відмовлено, що і стало підставою для звернення потерпілого до слідчого судді. Зокрема, потерпілий просив дізнавача призначити у кримінальному провадженні додаткову судово-медичну експертизу з дев`ятьма питаннями, а дізнавач відмовив потерпілому в задоволенні вказаного клопотання через наявність в матеріалах провадження трьох висновків експерта в частині судово-медичної експертизи: первинного №12-14/38-ЛЗ/22 від 15.03.2022 року, додаткового №12-14/195-ЛЗ/22 від 06.12.2022 року та ще одного додаткового №12-14/21-ЛЗ/24 від 24.01.2024 року.

Окрім власно клопотання та постанови дізнавача в частині доданих документів відносно необхідності призначення експертизи потерпілий жодних інших доказів власної позиції не надав.

Крім цього, у скарзі потерпілий ОСОБА_2 повідомив про те, що ще 16.10.2024 року прокурор у даному кримінальному провадженні ОСОБА_5 в задоволенні його клопотання про призначення додаткової судово-медичної експертизи, яка була ідентичній оскаржуваній, вже своєю постановою від 16.10.2024 року відмовив у її задоволенні. Також потерпілий посилався на те, що сторона обвинувачення в особі дізнавача, керівника сектору дізнання Лозівського РВП ГУНП у Харківській області ОСОБА_6 , та процесуального керівника прокурора ОСОБА_7 в даному кримінальному провадженні постійно ігнорують клопотання потерпілого, відмовляючи по суті в їх задоволенні, порушуючи вимоги кримінально-процесуального закону та не намагаючись розслідувати кримінальне провадження у визначений строк. Також на підтвердження власної позиції щодо неправомірних дій сторони обвинувачення потерпілий ОСОБА_2 надав суду постанову першого заступника (на час винесення) керівника Харківської обласної прокуратури ОСОБА_8 від 04.10.2024 року щодо визначення Лозівського РВП ГУНП у Харківській області органом досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000226, внесеному до ЄРДР 29.08.2024 року за ч.1 ст.126 КК України щодо нанесення невстановленими особами ОСОБА_2 побоїв на підстави ухвали Червонозаводського районного суду м. Харкова від 13.08.2024 року (справа №646/9385/24).

Первинно слідчий суддя встановлює, що підстав для розгляду скарги на постанову прокурора від 16.10.2024 року ОСОБА_7 про відмову у призначення додаткової судово-медичної експертизи немає, оскільки потерпілий відповідно до прохальної частини його скарги, її не оскаржує, а тому відсутні підстави навіть для посилання на неї щодо прийнятого слідчим суддею процесуального рішення.

По-друге, слідчий суддя також не надає жодного процесуального значення доводам потерпілого про те, що дізнавач, керівник органу дізнання та процесуальний керівник у вищевказаному досудовому розслідуванні №0000089 від 13.03.2022 року порушують права ОСОБА_2 , постійно відмовляючи у задоволенні клопотань останнього на підставі ст.220 КПК України, оскільки для цього вказаний факт щодо не неналежного виконання своїх обов`язків повинен бути встановлений відносно дізнавача та керівника органу дізнання шляхом проведення (за наявності для цього правових підстав) службового розслідування відповідно до вимог статей 14 та 15 Закону України «Про дисциплінарний статут Національної поліції України», а відносно прокурора кваліфікаційно-дисциплінарною комісією прокуратури за підстав, визначених статтею статею 43 Закону України «Про прокуратуру». Відповідно до вимог КПК України слідчий суддя до вказаних дій відносно працівників поліції та прокурора жодного відношення не має, а з наданих слідчому судді доводів потерпілого встановити факт порушення вимог КПК України з боку вказаних осіб неможливо та це не входить до компетенції слідчого судді.

По-третє, відносно посилання потерпілого на реєстрацію Харківською обласною прокуратурою кримінального провадження за ч.1 ст.126 КК України 29.08.2024 року, то вказана підстава для даної справи та відповідного об`єднаного кримінального провадження №0000089 від 13.03.2022 року жодного значення не має, а тому до уваги слідчим суддею не приймається.

Вказані доводи слідчого судді повністю підпадають під дію принципу диспозитивності кримінального процесу, визначеного у ч.3 ст.26 КПК України.

Щодо безпосередньо скарги на постанову дізнавача від 18.10.2024 року. Слідчий суддя погоджується з тим, що потерпілий не пропустив строк на її оскарження на вірно визначив підставу для оскарження - п.7 ч.1 ст.303 КПК України. Однак в цій частині слідчий суддя зазначає, що за загальним правилом відповідно до вимог ч.2 ст.307 КПК України підстави для призначення експертизи, яку просить призначити потерпілий, саме слідчим суддею за результатами розгляду справи відсутні, оскільки така дія слідчим суддею саме за результатами розгляду скарги не може бути вчинена. Це ж саме зазначено у нормах ст.244 КПК України, яка вказує, що призначення експертизи слідчим суддею можливе виключно за клопотанням сторони захисту, до якої потерпілий не відноситься. Тобто, за загальним правилом, потерпілий просить вчинити дію, яку слідчий суддя, не може не тільки задовольнити, а й розглянути, оскільки вона виходить за межі його процесуальних можливостей саме в частині призначення експертизи, яку просить призначити потерпілий.

Тому для подальшого вирішення руху справи, слідчий суддя первинно зазначає, що він вважає, що потерпілий у кримінальному провадженні не є представником сторони обвинувачення, а має окремий власний процесуальний статус, не зважаючи на те, що у п.19 ч.1 ст.3 КПК України потерпілого віднесено до сторони обвинувачення. Підставою цього слідчий суддя вважає недосконалість діючого КПК України, який, у той же час, у п.п.25,26 ч.1 ст.3, у ч.4 ст.26 та ст.93 КПК України виокремлює потерпілого від сторони обвинувачення, надаючи йому інші, відмінні від сторони обвинувачення, права.

Враховуючи викладене застосуванню підлягає ч.6 ст.9 КПК України як частина принципу законності, відповідно до якої у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.

Для даної скарги належним принципом застосування є змагальність сторін, що передбачено ч.2 та ч.6 ст.22 КПК України, а тому слідчий суддя вважає, що потерпілий у кримінальному провадженні має право на заявлення клопотання про призначення експертизи, тобто норми статей 243 та 244 КПК України щодо призначення експертизи можуть бути застосовані відносно клопотання потерпілого.

Саме тому вирішення питання за відповідним клопотанням потерпілого про призначення експертизи здійснюється слідчим суддею на протязі 5 днів, як це передбачено ч.3 ст.244 КПК України.

Відносно можливості призначити вказане клопотання до розгляду, то в цій частині слідчий суддя не вбачає підстав для вказаної процесуальної дії, оскільки потерпілим не виконані вимоги п.3 ч.2 ст.244 КПК України в частині належного обгрунтування підстав взагалі для призначення експертизи. Потерпілий просить призначити у кримінальному провадженні додаткову судово-медичну експертизу. Додаткова експертиза призначається, якщо висновок експерта буде визнано неповним або неясним. У кримінальному провадженні наявні три висновки експертизи: первинний №12-14/38-ЛЗ/22 від 15.03.2022 року, додатковий №12-14/195-ЛЗ/22 від 06.12.2022 року та ще один додатковий №12-14/21-ЛЗ/24 від 24.01.2024 року. Про вказані висновки потерпілому відомо. Який із вказаних висновків він вважає неповним або неясним він у скарзі не вказав. Мотиви призначення експертизи саме з 9 зазначеними потерпілим питаннями взагалі у клопотанні не розкриті, що саме повинно слугувати підставою для призначення експертизи та відповідно визнання якогось із вказаних висновків неповним чи неясним відсутні. Свою заяву на адресу дізнавача від 18.10.2024 року потерпілий слідчому судді не надав, що є його правом, однак для слідчого судді на час вирішення питання про прийняття клопотання дозволяє встановити відсутність обгрунтованості підстав для прийняття скарги до розгляду, що є підставою для її повернення потерпілому, оскільки він на стадії подання скарги не зміг пояснити для чого потрібна додаткова судово-медична експертиза у кримінальному провадженні, який судово-медичний висновок (ки) він вважає неповним (и) чи неясним (и), враховуючи мету кримінального провадження, що саме повинні підтвердити відповіді на поставлені ним питання в контексті продовження досудового розслідування та чому інші висновки судово-медичної експертизи не змогли або не можуть використовуватися у кримінальному провадженні, як про те вказав дізнавач. Пояснення вказаних питань прямо входить в обов`язок особи, яка звертається до слідчого судді з відповідним клопотанням.

Відповідно до ч.4 ст.244 КПК України у разі встановлення слідчим суддею, що клопотання подано без додержання вимог частини другої цієї статті, слідчий суддя повертає таке клопотання особі, яка його подала, про що постановляє ухвалу.

Згідно з ч.1 ст.22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

При цьому матеріали справи потерпілому не повертаються, оскільки справа надійшла до суду в порядку зміни підсудності на підставі ухвали Харківського апеляційного суду.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 7, 9, 22, 26, 243-244, 303, 304, 307 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання потерпілого ОСОБА_2 про часткове скасування постанови дізнавача сектору дізнання Лозівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції України лейтенанта поліції ОСОБА_3 від 18.10.2024 року в частині відмови у задоволенні клопотання потерпілого про призначення додаткової судово-медичної експертизи з призначенням експертизи слідчим суддею повернути потерпілому.

Копію ухвали направити потерпілому засобами Електронного суду та поштового зв`язку.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду безпосередньо шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`яти днів з дня її отримання заявником, що відповідає вимогам ч.6 ст.304 КПК України.

Слідчій суддя - ОСОБА_9