19.09.2024
Справа: № 642/5609/24
Провадження: № 1-кс/642/3097/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2024 року слідчий суддя Ленінського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , розглянувши матеріали скарги представника військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 на бездіяльність уповноважених осіб Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі ЄРДР) після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення,-

в с т а н о в и в:

18.09.2024 заявник звернувся до суду зі скаргою на бездіяльність уповноважених осіб Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі ЄРДР) після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Скарга обґрунтована тим, що 17 липня 2024 року заявник звернувся із заявою (повідомленням) про вчинене кримінальне правопорушення (в порядку ст. 214 КПК України) до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві, проте відомості за скаргою до Єдиного реєстру досудових розслідувань не внесені. 28.08.2024 заявник отримав відповідь про відмову у внесенні відомостей до ЄРДР. Заявник вважає, що допущено бездіяльність органу досудового розслідування та просить зобов`язати внести відомості про злочин, викладений в його заяві, до ЄРДР та розпочати розслідування.

Перевіривши скаргу та додані до неї матеріали, слідчий суддя приходить до висновку, що вона підлягає поверненню заявнику через пропущення строку для звернення до суду.

Відповідно до положень ст.24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого у порядку, передбаченому цим Кодексом.

Реалізація конституційного права на оскарження в суді будь-яких рішень, дій чи бездіяльності у кримінальному провадженні забезпечується у порядку, визначеному кримінальним процесуальним законодавством України.

Зокрема, подання скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора під час досудового розслідування має відбуватись з дотриманням певних умов.

Згідно п.1 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена, зокрема, бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Так, згідно ч. 1 ст. 304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності.

Як вбачається зі скарги, оскаржуваною є бездіяльність щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, викладених в заяві від 17.07.2024.

Слідчий суддя зазначає, що за змістом ст.ст.214, 304 КПК України подана заява про вчинене кримінальне правопорушення підлягала реєстрації не пізніше 24 годин після подання (отримання) заяви, тобто відлік початку десятиденного строку для оскарження бездіяльності слід відраховувати за закінченням 24 годин після отримання заяви органом досудового розслідування, отже й зі скаргою на бездіяльність слідчого заявник мав би звернутись до суду протягом 10 днів, починаючи з наступного дня після отримання уповноваженими працівниками зазначеної заяви та відсутністю відомостей про внесення до ЄРДР, а скарга подана до суду лише 18.09.2024.

Відповідно до п.1-1 ч.2 ст.60 КПК України заявник має право отримувати витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Тобто встановлено, що в межах строків визначених в ст.ст.214, 304 КПК України для оскарження бездіяльності уповноваженої особи органу досудового розслідування, заявник не скористався правом на отримання витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, що стало наслідком пропуску строку для оскарження бездіяльності, який слідчий суддя вважає таким, що пропущений без поважних причин.

При цьому до скарги не додано обґрунтоване клопотання про поновлення строку для звернення до слідчого судді. Натомість, заявник в скарзі зазначає, що 28.08.2024 отримав відповідь з Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві про відмову у внесенні відомостей до ЄРДР.

Слід зазначити, що законодавець виникнення права на оскарження бездіяльності слідчого чи прокурора пов`язує з моментом вчинення відповідної бездіяльності, а не з моментом, коли особа дізналась про таку бездіяльність, так як невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР не оформлюється окремим рішенням (постановою), яке в обов`язковому порядку мало б бути направлене заявнику та з моменту отримання якого й розпочався б строк на оскарження. Тобто, звернувшись до відділу поліції з заявою про вчинення кримінального правопорушення заявник має реагувати на відсутність інформації по заяві протягом 10-ти днів з моменту її подання, а не чекати відповіді на неї.

При цьому, зауважую, що відповідь старшого слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві про відмову у внесенні відомостей до ЄРДР не є процесуальним рішенням, в розумінні ст.110 КПК України, яке може бути оскаржене в порядку та за умов, викладених у ч.1 ст.304 КПК України.

Так, слідчий суддя констатує, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження постанови слідчого перебуває в межах дискреційних повноважень суду, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм провадження (рішення ЄСПЛ у справі "Олександр Шевченко проти України" (Aleksandr Shevchenko v. Ukraine), заява N 8371/02, п. 27, рішення від 26 квітня 2007 року).

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження; не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28 жовтня 1998 року та «Круз проти Польщі» від 19 червня 2001 року.

У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

У зв`язку з наведеним, вказані висновки суду не є порушенням права на справедливий судовий захист та не можуть вважатися обмеженням права доступу до суду.

Разом з тим, заявник не позбавлений права повторного звернення до органу досудового розслідування з заявою про злочин та, у разі нехтування вповноваженою особою вимогами ст. 214 КПК України, оскаржити таку бездіяльність у строки, встановлені законом, тобто протягом 10 днів з моменту подання заяви.

При цьому, слідчий суддя роз`яснює, що відповідно до ч.7 ст.304 КПК України, повернення скарги не позбавляє права повторного звернення до слідчого судді, суду в порядку, передбаченому КПК України.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 303, 304, 309 КПК України,-

п о с т а н о в и в :

Скаргу представника військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 на бездіяльність уповноважених осіб Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі ЄРДР) після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення - повернути особі, яка її подала.

Повернення скарги не позбавляє особи, яка її подала, права повторного звернення до слідчого судді в порядку, передбаченому КПК України.

Копію ухвали про повернення скарги невідкладно надіслати особі, яка її подала, разом із скаргою та усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: