1 УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИСправа № 335/7887/24 1-кс/335/3496/2024
06 серпня 2024 року м. Запоріжжя
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Оріхів Пологівського (до 17.07.2020 - Оріхівського) району Запорізької області, громадянина України, освіти середньої спеціальної, неодруженого, такого, який на утриманні неповнолітніх дітей не має, зареєстрованого та такого, що фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,
06.08.2024 до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя надійшло клопотання слідчого СВ ВП № 4 Пологівського РВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_6 , погоджене з начальником Оріхівського відділу Пологівської окружної прокуратури Запорізької області ОСОБА_3 , про обрання щодо ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання з покладенням відповідних обов`язків.
Зокрема, органом досудового розслідування встановлено таке.
Крім того, в середині червня 2024 року, в після обідній час, більш точної дати та часу досудовим слідством не встановлено, ОСОБА_4 , діючи повторно, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, будучи обізнаним про введення в країні воєнного стану, заздалегідь знаючи, що приміщення кіоску № НОМЕР_1 , розташованого на території ринку, за адресою: АДРЕСА_1 , використовується для збереження майна, переконавшись в тому, що за його діями не спостерігають сторонні особи та він залишається непоміченим, за допомогою фізичної сили відкрив металеву вертикальну завісу кіоску та проник до приміщення цього кіоску, звідки таємно скоїв крадіжку електричного побутового вібраційного насосу «Нива БВ-01-63 220 V 220 W SO HZ», вартість якого згідно висновку експерта складає 1245 грн. 67 коп., який належить ОСОБА_8 , після чого покинув місце злочину та в подальшому розпорядився викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_8 майнову шкоду на зазначену суму.
31 липня 2024 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185 КК України.
Клопотання про застосування щодо ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання обґрунтовується наявністю ризиків, зазначених у п. п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримав, пославшись на факти та доводи, викладені у ньому.
Підозрюваний ОСОБА_4 проти задоволення клопотання не заперечував. Його захисник, адвокат ОСОБА_5 , будучи пов`язаним позицією свого підзахисного, поклався на розсуд суду.
Заслухавши учасників провадження, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов висновку про наявність підстав для задоволення клопотання, виходячи з такого.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Щодо обґрунтованості підозри.
Кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики ЄСПЛ (частина 5 статті 9 КПК).
У своїх рішеннях, зокрема, «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук та Йонкало проти України», Європейський суд з прав людини наголошує, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.
«Обґрунтована підозра» існує тоді, коли факти, якими обґрунтовується затримання, можна «розумно» вважати такими, що підпадають під опис одного з правопорушень, визначених у законі про кримінальну відповідальність. Тобто явно не може йтися про наявність «обґрунтованої підозри», якщо дії, у вчиненні яких підозрюється особа, не становлять кримінального правопорушення на момент вчинення (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Волох проти України»).
При цьому факти, що підтверджують обґрунтовану підозру, не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок. Стандарт доказування «обґрунтована підозра» не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав особи
Уявлення про «обґрунтовану підозру» має ґрунтуватися поміж інших факторів, на двох ключових критеріях: суб`єктивному та об`єктивному.
Перший критерій означає, що підозра має бути добросовісною, тобто особа, яка виконала затримання та оголосила підозру, має щиро підозрювати особу у вчиненні кримінального правопорушення, другий що об`єктивно існують дані про скоєне кримінальне правопорушення і причетність особи до вчинення правопорушення. Такими даними можуть бути дії самого підозрюваного, наявні документи, речові докази, показання очевидців тощо.
Обґрунтованість підозри підтверджується сукупністю доданих до клопотання доказів:
- протоколом огляду місця події від 25.06.2024 за місцем скоєння крадіжки, за адресою: АДРЕСА_2 , здійснено фіксацію відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення;
- згідно протоколу допиту потрпілої ОСОБА_8 , яка повідомила, що в кіоску АДРЕСА_2 , зберігалося її майно, а саме запчастини та комплектуючи до велосипедів та різного інструменту. 20.06.2024 їй стало відомо, що вказане майно було викрадене з приміщення зазначеного кіоску;
- протоколом огляду місця події від 10.07.2024 за адресою: АДРЕСА_3 , здійснено фіксацію відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення;
- протоколом огляду предмету від 10.07.2024 за адресою: АДРЕСА_3 , в ході якого вилучено викрадені предмети;
- протоколами допиту свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , які повідомили, що підозрюваний надав їм для користування викрадений ним електричний насос;
- протоколом огляду предмету від 10.07.2024 за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого вилучено викрадений електичний насос;
- протоколами допиту свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , які були присутні в якості понятих при проведенні процесуальної дії, в ході якої працівниками поліції в ході проведення огляду від 10.07.2024 за адресою: АДРЕСА_3 , вилучено викрадені речі в підозрюваного ОСОБА_4 , які той зберігав в приміщенні гаражу за вказаною адресою;
- протоколом допиту свідка ОСОБА_13 , який пояснив, що є власником гаражу, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 та приблизно рік тому дав ключі від вказаного гаражу знайомому ОСОБА_4 та дозволив там зберігати особисті речі останнього;
- протоколами допиту свідків ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , які були присутні в якості понятих при проведенні процесуальної дії, в ході якої працівниками поліції в ході проведення огляду від 10.07.2024 за адресою: АДРЕСА_1 , вилучено викрадений електричний насос, який надав свідок ОСОБА_9 ;
- протоколами огляду предмету за участі потерпілої ОСОБА_8 , в ході проведення яких вона впізнала вилучені речі, як такі, що були в неї викрадені з кіоску АДРЕСА_2 ;
- згідно протоколу допиту підозрюваного ОСОБА_4 на початку червня 2024 року, в обідній час він за допомогою фізичної сили відкрив металеву завісу кіоску, розташованого на території ринку в АДРЕСА_1 та проник всередину кіоску з метою вчинення крадіжки майна, що знаходилось всередині. Речі, а саме запчастини та комплектуючи до велосипеду та інструментів поклав до коробки та відніс до приміщення гаражу, що розташований за адресою: АДРЕСА_3 . Далі, приблизно в 10-х числах червня 2024 року в післяобідній час він пішов до того самого кіоску, проник всередину та повторно викрав майно, а саме запчастини та комплектуючи до велосипеду та інструментів, які поклав до коробки та відніс до приміщення того самого гаражу. Крім того, приблизно всередині червня 2024 року, він зустрів свого знайомого ОСОБА_9 , який спитав, чи є в підозрюваного насос для води. Після чого, ОСОБА_4 повторно проник до зазначеного кіоску, та викрав з нього насос білого кольору «Нива», та віддав його ОСОБА_16 . 10.07.2024 за місцем мого мешкання приїхали працівники поліції та він розповів, що вчинив крадіжку майна з кіоску та видав працівникам поліції викраденні речі.
Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, на етапі досудового розслідування слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, та за якою нормою кримінального закону ця особа підлягає відповідальності, оскільки належна оцінка представлених у справі доказів буде здійснена в межах судового провадження.
Не вирішуючи питання про доведеність вини та остаточної кваліфікації дій ОСОБА_4 , виходячи з наданих стороною обвинувачення документів, зазначених вище, слідчий суддя дійшов висновку про наявність обґрунтованої підозри, на час розгляду клопотання, щодо можливого вчинення ОСОБА_4 інкримінованого йому кримінального правопорушення.
Щодо наявності ризиків.
Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створитимуть загрозу суспільству. Слідчий суддя, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності поза процесуальних дій зазначеної особи.
Як було встановлено з матеріалів клопотання, ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні декількох епізодів кримінального правопорушення за ч. 4 ст. 185 КК України під час дії воєнного стану в Україні, санкція цієї статті передбачає максимальне покарання у вигляді позбавлення волі строком від 5 до 8 років.
Отже, є підстави вважати, що розуміючи суворість та невідворотність покарання, обвинувачений може ухилитись від органу досудового розслідування та у подальшому від суду, що є ризиком, передбаченим п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Крім того, ОСОБА_4 , хоча й раніше не судимий, але офіційно не працевлаштований, не має жодного офіційного та систематичного джерела доходів, проживає у місті Оріхів у безпосередній близькості до зони активних бойових дій, у зв`язку з чим є ймовірність того, що підозрюваний може вчинити нове кримінальне правопорушення, пов`язане з посяганням на майно, що було залишене мешканцями м. Оріхів у зв`язку з евакуацією із зони бойових дій та (або) зруйнуванням їхнього житла внаслідок обстрілів.
Відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України, якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором.
На переконання слідчого судді, у урахуванням особи підозрюваного, способу його життя, запобіжний захід у виді особистого зобов`язання буде співмірним ступеню вказаних вище ризиків.
Враховуючи вищенаведене, керуючись ст. ст. 176-179, 194, 372, 376 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя
Клопотання слідчого СВ ВП № 4 Пологівського РВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_6 задовольнити.
Обрати відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, починаючи з 06.08.2024 і по 04.10.2024 включно.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, в межах строку дії даної ухвали, а саме:
- прибувати за викликом до слідчого, прокурора та суду;
- не відлучатися за межі Запорізької області без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання.
Попередити підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що в разі невиконання вказаних у цій ухвалі обов`язків до нього може бути застосований більш суворий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1