Провадження № 1-кп/344/1212/24
У Х В А Л А

24 жовтня 2024 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої-судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участі:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши під час відкритого судового засідання матеріали кримінального провадження про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області знаходиться кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

На адресу суду надійшло клопотання захисника ОСОБА_5 про скасування запобіжного заходу для проходження військової служби за призовом під час мобілізації щодо ОСОБА_4 . Посилався на те, що підзахисний ОСОБА_4 проходив військову службу на посаді стільця і зарекомендував себе з позитивного боку, відзначений почесним нагрудним знаком «Сталевий хрест». У нього є бажання продовжити проходження військової служби. Додав, що відсутні ризики, які передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Обвинувачений просив клопотання задоволити, щоб він міг продовжити військову службу. Дане правопорушення ним було вчинено в період коли він отримав поранення та почав вживати наркотичні засоби. Не знав, що перебуває в розшуку. Додав, що маєте стійкі соціальні зв`язки. Також, не бачить користі у триманні його під вартою, оскільки він може бути кориснішим на фронті.

Прокурор заперечив щодо задоволення клопотання. Вказав на те, що однією з умов задоволення даного клопотання є відсутність ризиків передбачених ст. 177 КПК України, що неможливо побачити в обвинуваченого, оскільки він схильний до вчинення майнових правопорушень.

Вивчивши клопотання та доводи, якими обґрунтовується клопотання, заслухавши думку учасників кримінального провадження, суд дійшов такого висновку.

У силу ст.ст. 131, 132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження та застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно з ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.

У ч. 1 ст. 178 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Даючи оцінку цьому, суд враховує, що при визначенні ризиків закон не вимагає неспростованих доказів того, що обвинувачений однозначно, поза всяким сумнівом, здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає обгрунтування, що він має реальну можливість їх здійснити під час вирішення питання про продовження запобіжного заходу або в майбутньому.

Ризик кримінального провадження має прогностичний характер, його визначення у конкретний проміжок часу спрямоване на усунення негативного впливу на кримінальне провадження в майбутньому. При встановленні ризиків кримінального провадження суд застосовує стандарт достатності підстав вважати, що обвинувачений може вдатися до дій, які можуть зашкодити кримінальному провадженню у формах, що передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Ймовірна можливість переховування обвинуваченого від суду підтверджується тим, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі, усвідомлює неминучість покарання за нього, тому ризик втечі для нього може бути менш небезпечним, ніж призначене покарання і його відбування.

Також заслуговує на увагу і ризик вчинення ОСОБА_4 іншого кримінального правопорушення, адже він засуджений вироком Солом`янського районного суду у м. Київ за ч. 4 ст. 185 КК України від 18.08.2022 року до позбавлення волі терміном на 5 років, на підставі ст. 75 КК України призначено покарання у виді трьох років іспитового строку, вироком Шевченківського районного суду м. Києва за ч. 1 ст. 309 КК України від 26.08.2022 року до покарання у виді арешту терміном на 1 місяць та відносно якого направлено обвинувальний акт 28.07.2022 року за ч. 4 ст. 185 КК України до Голосіївського районного суду м. Києва, проходить військову службу за призовом під час мобілізації у Збройних Силах України на посаді старшого навідника 3 гранатометного відділення гранатометного взводу роти вогневої підтримки військової частини НОМЕР_1 , військове звання «солдат».

Ураховуючи наведене, суд приходить до висновку, що при розгляді клопотання скасування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, не доведено, що на даний час ризики, передбачені п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, не продовжують існувати, а їх запобігання можливе шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу. Доводи сторони захисту про застосування до ОСОБА_4 більш м`яких запобіжних заходів не переважають вимог громадського інтересу, який полягає у встановленні істини у справі, недопущенню перешкоджанню цьому, забезпеченні належної процесуальної поведінки обвинуваченого у процесуальних діях, які необхідно провести у межах розгляду судом кримінального провадження і виконання процесуальних рішень по справі.

Неналежна процесуальна поведінка обвинувачених та інших учасників судового розгляду, зловживання своїми процесуальними правами з метою ускладнення та затягнення судового процесу під час дії воєнного стану спричинюють істотну шкоду інтересам правосуддя.

Згідно з ст. 616 КПК України, визначено підстави та порядок скасування запобіжного заходу для проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період та/або військової служби за контрактом осіб рядового, сержантського і старшинського та офіцерського складу або зміна запобіжного заходу з інших підстав. Так, положеннями ч. 1, 2 ст. 616 КПК України передбачено, що у разі введення воєнного стану, здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації та/або інших держав проти України підозрюваний, обвинувачений, який під час досудового розслідування або судового розгляду тримається під вартою, крім тих, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів проти основ національної безпеки України, умисного вбивства двох або більше осіб або вчиненого з особливою жорстокістю, або поєднаного із зґвалтуванням або сексуальним насильством, або особливо тяжких корупційних кримінальних правопорушень чи у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених статтями 152-156-1, 258-258-6, частиною четвертою статті 286-1, статтею 348 Кримінального кодексу України, а також підозрюваний, обвинувачений, який згідно з підпунктом 1 пункту 3 примітки до статті 368 Кримінального кодексу України на момент вчинення кримінального правопорушення займав особливо відповідальне становище, має право звернутися до прокурора з клопотанням про ініціювання перед слідчим суддею або судом питання про скасування цього запобіжного заходу для продовження та/або проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період та/або військової служби за контрактом осіб рядового, сержантського і старшинського та офіцерського складу. За результатами розгляду клопотання, передбаченого абзацом першим цієї частини, прокурор має право звернутися до слідчого судді або суду, який розглядає кримінальне провадження, з клопотанням про скасування цій особі запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для продовження та/або проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період та/або військової служби за контрактом осіб рядового, сержантського і старшинського та офіцерського складу.

Тобто, скасування запобіжного заходу у виді тримання під вартою може відбутись за наслідками розгляду судом відповідного клопотання прокурора, а не захисника. Разом з цим, аналізуючи зміст ст. 616 КПК України, можна дійти до висновку, що таке скасування можливе у разі, якщо прокурор дійде висновку про наявність обставин, які вказують на те, що відсутні ризики, передбачені частиною першою статті 177 цього Кодексу. При цьому прокурором у кримінальному провадженні клопотання про скасування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 для проходження військової служби на особливий період подано не було.

За результатами розгляду клопотання, передбаченого абзацом першим цієї частини, прокурор має право звернутися до слідчого судді або суду, який розглядає кримінальне провадження, з клопотанням про скасування цій особі запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період.

Отже, враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 131, 132, 177, 178, 183, 331, 616 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

У задоволені клопотання захисника ОСОБА_5 в інтересах його підзахисного ОСОБА_4 , про скасування запобіжного заходу у виді тримання під вартою - відмовити.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію ухвали суду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено та підписано 24 жовтня 2024 року.

Головуюча-суддя ОСОБА_6