Справа № 444/1720/24
Провадження № 1-кп/444/243/2024
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 липня 2024 року м. Жовква

Жовківський районний суд Львівської області у складі:

головуючий суддя ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

потерпілої ОСОБА_6 ,

представника потерпілих ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Жовкві кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000246 від 06.03.2024 року, щодо ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Рава-Руська, Жовківського району Львівської області, українець, громадянин України, одружений, має на утриманні малолітню дитину, безробітний, з середньою освітою, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий, адвокатом, нотаріусом чи депутатом не являється, РНОКПП НОМЕР_1 ),

обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286-1 КК України,

сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження: прокурор ОСОБА_3 , обвинувачений, цивільний відповідач ОСОБА_4 , потерпіла, цивільний позивач ОСОБА_6 , потерпілий ОСОБА_8 , захисник ОСОБА_5 , представник потерпілих ОСОБА_7

В С Т А Н О В И В :

06 березня 2024 року приблизно о 17 год. 27 хв. ОСОБА_4 , керуючи транспортним засобом автомобілем марки «Аudі А4», реєстраційний номер НОМЕР_2 , та рухаючись ним автодорогою сполученням с. Старе Село - м. Рава-Руська, в напрямку до м. Рава-Руська, Львівського району Львівської області, неподалік сільського кладовища, розташованого в с. Старе Село, Львівського району Львівської області, всупереч ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», згідно якої учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, порушив вимоги чинних ПДР, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001, а саме: Розділу 1 п. 1.5, Розділу 2 п. п. 2.1 а), 2.3 б), д), 2.9 (а), 2.10 Розділу 12 п. 12.1, які виразились в тому, що він, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, керуючи технічно-справним транспортним засобом, без посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, був не уважним, створив своїми діями загрозу безпеці дорожнього руху, а саме не вибрав у встановлених межах безпечної швидкості руху, не врахував дорожню обстановку, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати транспортним засобом, внаслідок чого, без причин технічного характеру, виїхав на зустрічну смугу руху та скоїв зіткнення із зустрічним автомобілем марки «Volkswagen Polo», реєстраційний номер НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_9 .

В результаті порушення Правил дорожнього руху водієм ОСОБА_4 відбулася дорожньо-транспортна пригода - зіткнення транспортних засобів, внаслідок якої водій автомобіля марки «Volkswagen Polo», реєстраційний номер НОМЕР_3 , ОСОБА_9 від отриманих тілесних ушкоджень помер на місці пригоди. Причиною смерті водія ОСОБА_9 є тупа закрита травма грудної клітки у вигляді множинних синців та крововиливів, переломів ребер, крововиливів на поверхні правої легені та в корені легень, розриву аорти у грудній частині низхідного відділу, який проходить через усі її стінки, що призвело до гострої крововтрати (об`ємом близько 2980 мл). Виявлена тупа закрита травма грудної клітки перебуває у прямому причинному зв`язку з настанням смерті потерпілого ОСОБА_9 і за критерієм небезпеки для життя в момент її спричинення має ознаки тяжких тілесних ушкоджень.

В судовому засіданні обвинувачений свою вину визнав повністю, щиро розкаявся та надав наступні показання. 06 березня 2024 року десь під вечір він їхав з села Йоничі в Старе Село за кермом технічносправного автомобіля Ауді А4. Машина пішла наліво, він викрутив кермо направо і відчув удар. Відбулося зіткнення. Він підійшов до потерпілого, який ще дихав. Хтось викликав швидку. Він зняв з машини реєстраційні номери і хотів викинути, але відразу під`їхала поліція. Керує транспортними засобами він з 1999 року, має категорію « ОСОБА_10 . В той день падав дощ та ще було видно. В той день він вживав алкогольні напої, десь 300 грам коньяку і пиво. До того він теж так їздив. Як він потім побачив, зіткнення відбулося на зустрічній смузі. Потерпілий в автомобілі був один. За скоєне він просив вибачення. Шкоду відшкодувати він не має матеріальної можливості.

При визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню, на підставі та в порядку, встановленому ч.3 ст.349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, що підлягають доказуванню, оскільки проти цього не заперечили учасники судового провадження і такі обставини ніким не оспорюються. Зазначені особи правильно розуміють зміст цих обставин, їх позиція є добровільною. При цьому їм було роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Крім цього в судовому засіданні судом було досліджено:

- довідку № 290 від 28.03.2024 року, видану Рава-Руською міською радою, з якої вбачається, що ОСОБА_11 , інвалід І групи ОСОБА_12 , перебуває на утриманні свого чоловіка ОСОБА_4 ;

- копію свідоцтва про НОМЕР_4 ОСОБА_13 , 2008 року народження;

- копію свідоцтва про шлюб НОМЕР_5 ОСОБА_4 та ОСОБА_14 ;

- копію свідоцтва про укладення шлюбу ІІ- НОМЕР_6 ОСОБА_9 та ОСОБА_6 ;

- копію свідоцтва про смерть серії НОМЕР_7 ОСОБА_9 ;

- копію заяви ОСОБА_6 до ПрАТ «СК «Євроінс України» про виплату страхового відшкодування;

- копію довідки до акта огляду МСЕК серії 12 ААВ № 613421, з якої вбачається, що ОСОБА_15 встановлено першу групу інвалідності;

- постанову про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання від 07.03.2024 року;

- ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 07.03.2024 року;

- свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_8 ;

- висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, від 07.03.2024 року, відповідно до якого ОСОБА_4 07.03.2024 року о 00:58 год. перебував в стані алкогольного сп`яніння;

- вимога про судимість, згідно якої ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності не притягувався;

- протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, від 07.03.2024 року;

- відомості КНП «Жовківська лікарня» від 14.03.2024 року про неперебування ОСОБА_4 на обліку у нарколога та психіатра;

- довідку № 415 від 28.03.2024 року, видану КП «Рава-Руське будинкоуправління № 2», про склад сім`ї ОСОБА_4 ;

- характеристику від 28.03.2024 року, видану КП «Рава-Руське будинкоуправління № 2», відповідно до якої ОСОБА_4 по місцю проживання характеризується посередньо;

- характеристику від 08.03.2024 року, видану Рава-Руською міською радою, відповідно до якої ОСОБА_4 по місцю проживання характеризується посередньо;

- довідку Рава-Руської лікарні від 080.03.2024 року;

- виписку із медичної карти ОСОБА_15 від 07.06.2024 року;

- довідку про склад сім`ї від 08.03.2024 року.

Встановлені судом обставини, які в порядку ч.3 ст.349 КПК України ніким не оспорюються, підтверджуються наданими у судовому засіданні показаннями обвинуваченого.

Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, вирішив наступне.

Діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , мало місце. Це діяння містить склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286-1 КК України - порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керувала транспортним засобом перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, що спричинило смерть потерпілого. Обвинувачений винен у вчиненні цього кримінального правопорушення та підлягає покаранню за вчинене ним кримінальне правопорушення.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, є щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Вирішуючи питання про міру покарання обвинуваченого за вчинення даного кримінального правопорушення, суд виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання та відповідно до ст.65 КК України бере до уваги: ступінь тяжкості вчиненого злочину, що згідно із ст.12 КК України є тяжким злочином, враховує наслідки та обставини вчиненого злочину (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності), особу винного - його вік, сімейний та матеріальний стан, стан здоров`я, враховуючи, що обвинувачений в судовому засіданні підтвердив, що він неодноразово керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, за наявності обставини, яка пом`якшує покарання, та відсутності обставин, які б обтяжували покарання, тому приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченого з обранням покарання у виді позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами в межах санкції статті, за якою кваліфіковано його дії. Така міра примусу на переконання суду є достатньою для виправлення обвинуваченого та для попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Обвинувачений не вчинив кримінальне правопорушення у стані обмеженої осудності. Обставини, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження, чи є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності, відсутні.

Потерпіла ОСОБА_6 подала цивільний позов до ОСОБА_4 , в якому просила стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 (РНОКПП НОМЕР_9 ) моральну шкоду в розмірі 500 000 (п`ятсот тисяч) гривень 00 копійок. Свій цивільний позов мотивувала тим, що порушення вимог Правил дорожнього руху водієм ОСОБА_4 знаходяться у прямому причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди та її наслідками заподіянням смерті її чоловікові ОСОБА_9 . Вказала, що у зв`язку з смертю чоловіка вона зазнала неоціненної моральної шкоди, яка полягає у раптовій втраті найближчої людини. Разом з ОСОБА_16 вони вели спільне господарство, тому через його раптову смерть вона змушена самостійно робити все, що до того виконував він, позбавлена підтримки чоловіка. У зв`язку з цим вона постійно перебуває у напруженому психологічному етапі, важкому стресі та нервовому напруженні. З часу раптової смерті чоловіка в неї значно погіршився психоемоційний стан, вона відчуває апатію, тугу, тривогу, загальну слабкість, втратила сон, страждає на постійні головні болі, що в значній мірі призвело до погіршення стану здоров`я. Все це призводить до того, що вона постійно перебуває у депресивному настрої, є надмірно чутливою. Смерть чоловіка завдала їй сильні психічні страждання, відновити її душевний стан неможливо. Звернула увагу, що відшкодування моральної шкоди у визначених вище розмірах не включає у себе розмір страхового відшкодування, які вона має намір стягнути із ПрА`Г «СК «Євроінс Україна» у позасудовому порядку.

Цивільний позивач та його представник у судовому засіданні з підстав, викладених в позовній заяві, підтримали цивільний позов. Представник позивача наголосив, що окрім заявленої вимоги до цивільного відповідача, потерпілі звернулись до страхової компанії з заявою щодо виплати страхового відшкодування.

Цивільний відповідач в судовому засіданні цивільний позов визнав частково.

Захисник у судовому засіданні цивільний позов визнав частково, зазначив, що в подальшому страховою компанією буде стягуватися в порядку регресу відшкодування, сплачене потерпілим, тому просив в цій частині позовних вимог відмовити.

Дослідивши та проаналізувавши в сукупності всі докази, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Згідно роз`яснень, викладених у пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується.

Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Твердження захисника про те, що в подальшому страховою компанією буде стягуватися в порядку регресу відшкодування, сплачене потерпілим, є припущенням.

За таких обставин, оцінюючи в сукупності встановлені обставини справи, враховуючи, що зі слів представника потерпілих, окрім заявленої вимоги до цивільного відповідача, потерпілі звернулись до страхової компанії з заявою щодо виплати страхового відшкодування, суд приходить до висновку про те, що обвинуваченим потерпілій ОСОБА_6 , яка зазнала душевні страждання, було завдано моральну шкоду у зв`язку із смертю її чоловіка. Виходячи з засад справедливості, добросовісності та розумності, беручи до уваги характер вчиненого правопорушення, тяжкість моральних страждань, перенесених потерпілою у зв`язку із смертю її чоловіка та майновий стан обвинуваченого, суд вважає за необхідне позовні вимоги до цивільного відповідача про відшкодування моральної шкоди задовольнити повністю у розмірі 500000,00 грн.

Питання щодо майна, на яке накладено арешт, потрібно вирішити у відповідності до ст. 174 КПК України.

Питання про документи та речові докази потрібно вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Питання про процесуальні витрати потрібно вирішити в порядку ст. 124 КПК України.

Питання заходу забезпечення кримінального провадження потрібно вирішити в порядку Глави 18 КПК України.

З огляду на вищевказане, керуючись ст.ст. 91, 94, 370, 374 Кримінального процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286-1 Кримінального кодексу України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 6 (шість) років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 8 (вісім) років.

Строк відбуття покарання ОСОБА_4 рахувати з часу його фактичного затримання 06.03.2024 року.

ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою залишити в силі до набрання вироком законної сили, але не більше ніж на 60 (шістдесят) днів.

Скасувати арешти майна, накладені ухвалами слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 07.03.2024 року по даному кримінальному провадженні.

Речові докази:

- транспортний засіб автомобіль марки «Аudі А4», реєстраційний номер НОМЕР_2 , повернути ОСОБА_4 ;

- транспортний засіб автомобіль марки «Volkswagen Polo», реєстраційний номер НОМЕР_3 , повернути ОСОБА_9 ;

- DVD-диск із записами з нагрудних камер поліцейських залишити в матеріалах кримінального провадження.

Стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави витрати на проведення:

- інженерно-транспортної експертизи із транспортно-трасологічних досліджень визначення місця зіткнення ДТП № 1094-Е від 20.03.2024 року, які становлять 12 116,48 грн.;

- інженерно-транспортної експертизи із дослідження технічного стану транспортного засобу № СЕ-19/114-24/5666-ІТ від 05.04.2024 року, які становлять 3 786,40 грн.;

- інженерно-транспортної експертизи із дослідження технічного стану транспортного засобу № СЕ-19/114-24/5667-ІТ від 05.04.2024 року, які становлять 3 786,40 грн.;

- інженерно-транспортної експертизи із дослідження обставин та механізму ДТП № СЕ-19/114-24/6537-ІТ від 11.04.2024 року, які становлять 3 786,40 грн.

Цивільний позов задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_4 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )на користь ОСОБА_6 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_9 ) моральну шкоду в розмірі 500 000 (п`ятсот тисяч) гривень 00 копійок.

Документи залишити у матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.

Вирок може бути оскаржений шляхом подачі апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення через Жовківський районний суд Львівської області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційного оскарження, а у разі подання апеляційної скарги, якщо судове рішення не скасовано після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Роз`яснити право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Копію вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, а інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Копію вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надіслати учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Головуючий ОСОБА_1