У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

6 листопада 2024 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Окружної прокуратури м. Миколаєва ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 6 вересня 2024 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Філіпені район Леова Республіки Молдова, мешкає в АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 310 КК України, у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000332.

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_5 ,

підозрюваний ОСОБА_7 ,

захисник ОСОБА_8 .

Короткий зміст рішення слідчого судді.

Ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 6 вересня 2024 року відносно підозрюваного ОСОБА_6 застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 02.11.2024 р., з визначенням застави у розмірі 100 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 302 800 грн., з покладенням обов`язків: прибувати до слідчого у справі за кожною вимогою; не відлучатися з населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, тобто з м. Миколаєва, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу слідчого суді скасувати та постановити нову, якою задовольнити клопотання про застосування відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням застави у розмірі 5 000 000 грн.

Узагальнені доводи апелянта.

Не оспорюючи висновків суду про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, прокурор вважає, що ухвала слідчого судді в частині визначеного розміру застави є незаконною та необґрунтованою.

На думку прокурора, слідчим суддею не враховано всіх обставин кримінального правопорушення та існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, зокрема переховування від слідства та суду, незаконного впливу на свідків чи інших підозрюваних, вчинення нових кримінальних правопорушень, а тому визначений розмір застави не зможе достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Прокурор звертає увагу на те, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за який передбачено покарання від 3 до 8 років позбавлення волі, може ухилятись від органів досудового розслідування, при цьому, наявність дружини та дітей не перешкоджає можливості вчиненню інших кримінальних правопорушень. Звертає увагу на те, що досудове розслідування триває, а тому перебуваючи на волі підозрюваний ОСОБА_7 матиме можливість перешкоджати встановленню інших причетних до кримінального правопорушення осіб. Крім того, ОСОБА_7 не працює, підозрюється у незаконному вирощуванні рослин коноплі у великій кількості, що дає підстави вважати про можливий збут вказаної коноплі та продовження злочинної діяльності у разі перебування на волі.

З урахуванням обставин кримінального провадження об`єму вилучених рослин коноплі та їх вартості, у разі реалізації, сімейного та майнового стану підозрюваного, наявності нерухомого та рухомого майна у виді автомобіля марки BMW530D, прокурор вважає, що відносно ОСОБА_6 слід застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з визначенням застави у розмірі 5 000 000 грн.

Обставини, встановлені слідчим суддею.

Слідчим відділом Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000332 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 309, ч. 2 ст. 310 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у ОСОБА_6 у невстановлені досудовим розслідуванням дату та час, виник злочинний умисел, спрямований на вирощування рослин роду конопель на території належного йому домоволодіння за адресою АДРЕСА_2 .

Реалізовуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_7 у невстановлені під час досудового розслідування час та місці придбав насіння коноплі. Після цього, продовжуючи свої злочинні дії, обладнав на території вказаного домоволодіння тимчасову споруду, призначену для вирощування рослин теплицю, яку обладнав системою поливу.

Продовжуючи злочинні дії, ОСОБА_7 , діючи умисно, посягаючи на встановлені законодавством України суспільні відносини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів, суспільні відносини, що охороняють здоров`я населення України, в порушення вимог ст. ст. 7, 12, 15, 17, 25, 30 ЗУ «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», у вказаній тимчасовій споруді вніс у ґрунт придбане насіння коноплі, тобто здійснив незаконний посів конопель, та в подальшому протягом невстановленого часу їх вирощував, окультурював, поливав та прополював, з метою доведення їх до стадії визрівання, тобто незаконно вирощував рослини роду коноплі в кількості 301 рослини, до моменту їх вилучення працівниками правоохоронного органу.

04.09.2024 р. під час проведення обшуку на території домоволодіння, яке належить ОСОБА_9 , розташованого за адресою АДРЕСА_2 , виявлено саморобну тимчасову споруду теплицю, де у ґрунті виявлено та в подальшому вилучено 301 рослину роду конопель, які відносяться до рослин, які містять наркотичні засоби та психотропні речовини, і обіг яких допускається для промислових цілей.

04.09.2024 р. ОСОБА_6 затримано в порядку ст. 208 КПК України та 05.09.2024 р. повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 310 КК України, а саме незаконному посіві та вирощуванні конопель у кількості п`ятдесят та більше рослин.

Слідчий звернувся до суду з клопотанням про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою з визначенням застави. Клопотання мотивоване тим, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, вчиненому у період воєнного стану, наявні ризики переховування від слідства та суду, незаконного впливу на свідків або вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення, у якому підозрюється, з урахуванням даних про особу підозрюваного, кількості вилучених рослин коноплі та їх вартості у разі реалізації, сімейного та майнового стану просив визначити заставу у розмірі 5 000 000 грн.

Врахувавши, що підозрюваний ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчинені тяжкого злочину, що підтверджується долученими до клопотання матеріалами, характер та спосіб ймовірно вчиненого кримінального правопорушення, наявність ризиків передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, дані про особу підозрюваного, який раніше не судимий, зі слів зареєстрований як фізична особа підприємець, має міцні соціальні зв`язки та задовільний стан здоров`я, слідчий суддя дійшов висновку, що відносно підозрюваного ОСОБА_6 слід застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням застави у розмірі 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора на підтримку апеляційної скарги, думку підозрюваного та його захисника, які вважали ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, вивчивши матеріали надані судом, обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступного.

Обставини, встановлені судом апеляційної інстанції. Мотиви, з яких суд апеляційної інстанції виходить при постановленні ухвали, і положення закону, яким керується.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, слідчий суддя відповідно до вимог ст. 178 КПК України, перевіряє вагомість доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей та інші обставини, які забезпечать належну процесуальну поведінку особи під час досудового розслідування та судового розгляду.

Відповідно до вимог ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Кримінальне процесуальне законодавство України складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України. Відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ).

Відповідно до ст. 29 Конституції України ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як на підставах та у порядку, встановлених законом.

Вимога законності не може бути задоволена лише шляхом дотримання національного законодавства, яке само по собі повинно відповідати Конвенції (рішення ЄСПЛ у справі «Плесо проти Угорщини»), тому позбавлення волі може бути цілком законним з точки зору внутрішнього права, однак, бути свавільним, виходячи зі змісту Конвенції, порушуючи тим самим її положення (рішення ЄСПЛ у справі «А. та інші проти Об`єднаного Королівства»).

З наведеного слідує, що рішення суду про застосування до особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або продовження строку дії такого запобіжного заходу буде обґрунтованим не лише, якщо воно відповідає внутрішньому законодавству, але й постановлене з урахуванням положень Конвенції та рішень Європейського суду.

ЄСПЛ наголосив, що п. 3 ст. 5 Конвенції гарантовані загальні принципи щодо права на судовий розгляд протягом розумного строку або звільнення під час провадження. У рішеннях «Кудла проти Польщі» та «МакКей проти Сполученого Королівства» ЄСПЛ констатував, що основною метою ст. 5 Конвенції, якою гарантовані загальні принципи щодо права на судовий розгляд протягом розумного строку або звільнення під час провадження, є запобігання свавільному або необґрунтованому позбавленню свободи. Безперервне тримання під вартою є виправданим лише за умови, якщо у справі наявний значний суспільний інтерес, який переважає принцип поваги до особистої свободи.

Конвенцією покладається обов`язок вжити заходи до забезпечення прав людини, яка тримається під вартою.

Як зазначив ЄСПЛ у справі «Летельє проти Франції» особлива тяжкість деяких злочинів викликає таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення принаймні протягом певного часу. За виняткових обставинах, цей момент може бути врахований у світлі Конвенції, у всякому разі в тій мірі в якій внутрішнє право визнає поняття порушення публічного порядку внаслідок скоєння злочину. Однак цей фактор можна вважати виправданим і необхідним, тільки, якщо є підстави вважати, що звільнення затриманого реально порушить публічний порядок, або якщо цей порядок дійсно перебуває під загрозою. Попереднє затримання не має перебувати покаранню у вигляді позбавлення свободи, не може бути «формою очікування» обвинувального вироку.

Вказані вимоги закону, а також норм міжнародного права слідчим суддею дотримані, а також оцінені у сукупності всі обставини, які, відповідно до ст. 178 КПК України, враховуються при обранні запобіжного заходу.

Слідчий суддя, на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, дійшов висновку про причетність ОСОБА_6 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 310 КК України, з чим погоджується і апеляційний суд, виходячи з наступного.

Так, наявні докази, які містяться в матеріалах клопотання слідчого у кримінальному провадженні, зокрема, дані протоколу обшуку від 04.09.2024 р., за місцем мешкання ОСОБА_6 , висновку експерта № СЕ-19/115-24/16456-НЗРАП від 05.09.2024 р. та інші долучені матеріали, свідчать про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, зазначеного у повідомленні про підозру.

Слідчим суддею встановлено наявність достатніх підстав вважити про існування ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, з чим погоджується і апеляційний суд.

Так, ризики, які дають достатні підстави суду вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливого здійснення підозрюваним зазначених дій. При цьому, КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Наявність ризиків переховування від слідства та суду, незаконного впливу на свідків та вчинення іншого кримінального правопорушення, в даному випадку, є доведеними, з огляду на тяжкість інкримінованого ОСОБА_9 кримінального правопорушення та обставини ймовірно вчиненого ним кримінального правопорушення.

За наведеного, апеляційний суд погоджується з висновками слідчого судді про те, що запобігти ризикам переховування ОСОБА_6 від органу досудового розслідування та суду, незаконного впливу на свідків та вчинення іншого кримінального правопорушення, може запобігти запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з визначення певного розміру застави.

Що стосується розміру визначеного слідчим суддею застави у сумі 302 800 грн., апеляційний суд доходить наступного.

Відповідно до вимог ч. ч. 4, 5 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і, щодо особи підозрюваної у вчиненні тяжкого злочину застава визначається у межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Виходячи з практики Європейського суду з прав людини розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

При визначенні розміру застави, слідчий суддя зазначених вимог закону дотримався та врахувавши дані про особу підозрюваного ОСОБА_6 , який раніше не судимий, зі слів працює, як фізична особа підприємець, одружений, утримує двох малолітніх дітей 2022 року народження, зважаючи на тяжкість інкримінованого кримінального правопорушення, майновий стан підозрюваного, обставини можливо вчиненого умисного злочину, пов`язаного незаконним вирощуванням наркотичних засобів, а також те, що розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього, дійшов правильного висновку про необхідність визначення підозрюваному ОСОБА_9 застави у розмірах, що перевищують розміри визначені п. 3 ч. 5 ст.182 КПК України, що забезпечить виконання підозрюваним ОСОБА_10 покладених на нього обов`язків, буде достатнім для запобігання ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України та гарантуватиме виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків у разі внесення застави.

В той же час, доводи прокурора про те, що об`єм виявлених та вилучених за місцем мешкання підозрюваного ОСОБА_6 наркотичних засобів, може свідчити про отримання останнім значних доходів, у разі продажу вказаних наркотичних засобів, є непереконливими, оскільки прокурором, станом на день розгляду слідчим суддею клопотання слідчого, не наведено фактів збуту підозрюваним наркотичних засобів.

Отже, апеляційний суд доходить висновку, що слідчим суддею всебічно, повно та об`єктивно розглянуто клопотання слідчого про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу, враховані всі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування запобіжного заходу та визначення розміру застави, тому апеляційна скарга прокурора є необґрунтованою, і, підстав для скасування ухвали слідчого судді не має.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 419, 422, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 06 вересня 2024 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням застави у розмірі 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 302 800 грн. відносно ОСОБА_6 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 310 КК України, у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000332 залишити без змін, апеляційну скаргу прокурора без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3