Справа № 309/3709/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02.09.2024 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участі секретаря: ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження № 11-сс/4806/566/24, за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Хустського районного суду Закарпатської області від 02 серпня 2024 року,

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою слідчого судді Хустського районного суду Закарпатської області від 02 серпня 2024 року задоволено клопотання старшого слідчого СВ Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_7 , погоджене з прокурором Хустської окружної прокуратури ОСОБА_8 , про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 .

Продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 30 днів, а саме: з 3 серпня 2024 року по 3 вересня 2024 року.

З матеріалів вбачається, що старший слідчий СВ Хустського РУП ГУНП України в Закарпатській області ОСОБА_7 , за погодженням з прокурором Хустської окружної прокуратури ОСОБА_8 , звернувся в суд з клопотанням про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який не має зареєстрованого місця проживання в Україні.

Клопотання обґрунтоване тим, що досудовим розслідуванням встановлено, що 5 червня 2024 року ОСОБА_6 , діючи умисно, з корисливих мотивів, приїхав на автомобілі марки «Фольксваген Пасат», д.н.з. НОМЕР_1 , у АДРЕСА_1 , де зустрівся з громадянами України: ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованим за адресою: АДРЕСА_2 , та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованим за адресою: АДРЕСА_1 , яким, у зв`язку із введенням на території України «Воєнного стану» і обмеженням виїзду за кордон осіб чоловічої статі з числа громадян України віком від 18 до 60 років, у зв`язку з Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 69 "Про загальну мобілізацію", заборонено виїзд за кордон, та які мали намір виїхати за межі України, шляхом незаконного перетину державного кордону, поза межами пункту пропуску.

Під час його особистої зустрічі з вищевказаними громадянами, здійснюючи організацію незаконного переправлення даних осіб через державний кордон України, з корисливих мотивів, ОСОБА_6 роз`яснив даним особам, що на транспортному засобі марки «Фольксваген Пасат», д.н.з. НОМЕР_1 , він особисто відвезе їх до населеного пункту АДРЕСА_3 , де їх буде переправлено через державний кордон для його незаконного перетину ними та дасть їм необхідні вказівки та поради щодо його перетину, при цьому забезпечить безперешкодний проїзд через блокпости, які встановлені на маршруті їх руху з АДРЕСА_1 , та за вказані послуги повідомив, що їм необхідно сплатити грошові кошти в сумі 5500 Євро з кожного. На вказані вимоги ОСОБА_9 та ОСОБА_10 погодилися, та знаходячись у транспортному засобі марки «Фольксваген Пасат», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням якого був ОСОБА_6 , 5 червня 2024 року за межами населеного пункту м.Стрий Львівської області, передали громадянину ОСОБА_6 обумовлену суму коштів, яку останній помістив в «бардачок» вищевказаного транспортного засобу.

В подальшому, в період часу з 06 години до 10 години 5 червня 2024 року, підозрюваний ОСОБА_6 , умисно, з метою незаконного переправлення осіб через державний кордон України, керуючи транспортним засобом марки «Фольксваген Пасат», д.н.з. НОМЕР_1 , використовуючи власний документ у вигляді службового посвідчення, серії НОМЕР_2 , з відтиском гербової печатки та з вклеєною фотокарткою з власним зображенням у військовій формі, представляючись підполковником, безперешкодно проїхав два блокпости, які було встановлено по їх маршруту руху, при цьому повідомив, що їх буде доставлено до смт.Вишково Хустського району Закарпатської області, з метою подальшого їхнього незаконного переправлення через державний кордон України, де буде забезпечено їх безперешкодний перехід державного кордону на територію Румунії.

Також ОСОБА_6 , діючи умисно, усвідомлюючи, що перетин державного кордону буде здійснюватися незаконно, поза пунктом пропуску, передбачаючи можливість їх затримання працівниками прикордонної служби, під час руху на автомобілі марки «Фольксваген Пасат», д.н.з. НОМЕР_1 , з міста Стрий Львівської області, до смт.Вишково Хустського району Закарпатської області, проінструктував громадян: ОСОБА_10 та ОСОБА_9 про не повідомлення про організацію ним переправлення через державний кордон України, в разі їх затримання, та повідомив, що при зупинці автомобіля на блокпостах, він буде вести діалог, а в разі чого ОСОБА_10 та ОСОБА_9 повинні повідомити, що рухаються за транспортним засобом в смт.Вишково Хустського району Закарпатської області, для подальшої передачі ЗСУ.

5 червня 2024 року, близько 10-00, ОСОБА_6 супроводжуючи громадян: ОСОБА_10 та ОСОБА_9 на автомобілі «Фольксваген Пасат», д.н.з. НОМЕР_1 , та при спробі перетину блокпосту в АДРЕСА_3 , показавши власний документ у вигляді службового посвідчення, серії НОМЕР_2 , з відтиском гербової печатки та з вклеєною фотокарткою із власним зображенням у військовій формі та представившись підполковником, був викритий працівниками прикордонної служби та затриманий разом з особами, які намагалися незаконно перетнути державний кордон України ОСОБА_10 та ОСОБА_9 ..

Беручи до уваги вищевикладене, встановлена достатність доказів, для підозри громадянина ОСОБА_6 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України, за кваліфікуючими ознаками - організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України, сприянні вчиненню таких дій порадами, вказівками та наданням засобів, вчинене щодо кількох осіб з корисливих мотивів.

7 червня 2024 року ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який не має зареєстрованого місця проживання в Україні, громадянину України, раніше не судимому, вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України.

У ході досудового розслідування встановлено достатні підстави для підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.332 КК України, які підтверджуються отриманими у встановленому КПК України порядку доказами, які наведені в матеріалах кримінального провадження.

У даному випадку щодо обґрунтованості підозри, слід звернути увагу на практику Європейського суду з прав людини, згідно якої під «розумною» підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, слід розуміти наявність обставин або відомостей, які б переконали неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо вчинила злочин.

Згідно статті 131 КПК України: до видів заходів забезпечення кримінального провадження віднесено запобіжні заходи.

Відповідно до ст.176 КПК України запобіжними заходами є: особисте зобов`язання; особиста порука; застава; домашній арешт; тримання під вартою, з яких особисте зобов`язання є найбільш м`яким, а тримання під вартою найбільш суровим запобіжними заходами.

Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України: метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватись від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-які речі чи документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконного впливати на свідків у цьому ж провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчиняти інше кримінальне правопорушення.

На виконання вимог ст.178 КПК України, в якості обставин, що обов`язково враховуються судом при обранні запобіжного заходу, сторона обвинувачення вважає за необхідне зазначити:

-наявність вагомих доказів які підтверджують вчинення підозрюваним ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України, які наведенні в матеріалах кримінального провадження;

-злочин у якому підозрюється ОСОБА_6 , передбачений ч.3 ст.332 КК України є умисним тяжким кваліфікованим злочином, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дев`яти років;

-відсутність у підозрюваного постійного зареєстрованого місця проживання та постійного місця роботи, що дає стороні обвинувачення вважати, що ОСОБА_6 продовжуватиме вчиняти інші умисні корисливі злочини, спрямовані на протиправне збагачення;

-усвідомлюючи міру покарання, з метою його уникнення може переховуватись від органу досудового розслідування та в подальшому суду;

-крім того, ОСОБА_6 є тимчасовим мешканцем іншої області, та в подальшому може переховуватись від органу досудового розслідування та в подальшому суду з метою уникнення покарання.

Зазначені обставини прямо свідчать про наявність ризиків передбачених, п.1-5 ч.1 ст.177 КК України, виправдовують необхідність продовження відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу, а тому старший слідчий у клопотанні просив продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_6 на 30 днів, а саме по 3 вересня 2024 року.

В ухвалі слідчий суддя зазначив, що ОСОБА_6 є підозрюваним у кримінальному провадженні №0000338 від 05.06.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України.

6 липня 2024 року стороною обвинувачення, відповідно до ст.278 КПК України повідомлено про підозру ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України.

Ухвалою слідчого судді Хустського районного суду Закарпатської області відносно ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою до 3 серпня 2024 року.

Слідчим суддею встановлено, що по даному кримінальному провадженню досудове слідство не закінчено, оскільки не проведено ще ряд слідчих та процесуальних дій, що перешкоджає завершенню досудового розслідування до закінчення дії ухвали про тримання ОСОБА_6 під вартою.

В апеляційній скарзі, захисник ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 вказує на те, що оскаржувана ухвала слідчого судді є необґрунтованою, незаконною, такою, що підлягає скасуванню. Просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід з визначенням застави.

Апеляційна скарга розглядається за відсутності прокурора, підозрюваного, захисника, неявка яких, з огляду на положення ч. 4 ст. 405 КПК України, не перешкоджає її розгляду. Приймаючи рішення про розгляд справи за відсутності вищевказаних осіб апеляційний суд бере до уваги, що учасники судового процесу належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги; заяви про відкладення розгляду апеляційної скарги не подавали.

Заслухавши суддю-доповідача про суть ухвали слідчого судді, повідомлення про те, ким і в якому обсязі вона оскаржена, пояснення підозрюваного ОСОБА_6 на підтримання апеляційної скарги, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали судового провадження, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 3 ст. 197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно із ч. 3 ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Розглядаючи клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою для прийняття законного та обґрунтованого рішення в порядку ст. 199 КПК України, суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу, та умови, за яких таке продовження можливе.

Колегія суддів вважає, що зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону при розгляді клопотання слідчим суддею дотримані, висновки суду про необхідність продовження строку тримання під вартою ОСОБА_6 обґрунтовані та підтверджуються матеріалами справи.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Ухвалою слідчого судді Хустського районного суду Закарпатської області відносно ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою до 3 серпня 2024 року.

При розгляді в суді першої інстанції клопотання про продовження запобіжного заходу, слідчий та прокурор довели обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати про існування хоча б одного із ризиків про те, що підозрюваний ОСОБА_6 може вчинити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, що застосований до нього запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою не забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, що вірно встановив слідчий суддя.

Колегія суддів вважає, що ризики, враховані при обранні запобіжного заходу не зменшились, з моменту взяття підозрюваного під варту та до моменту вирішення вказаного клопотання, не змінилися обставини, які стали підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді взяття під варту, а відтак продовження дії раніше обраного запобіжного заходу щодо ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою до 03 вересня 2024 року є необхідним, у зв`язку із чим немає підстав вважати, що належну процесуальну поведінку підозрюваного зможе забезпечити більш м`який запобіжний захід про що фактично просить захисник.

Враховуючи наведене, апеляційний суд приходить до висновку, що клопотання слідчого об`єктивно задоволено слідчим суддею.

Відомостей про те, що встановлені ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України перестали існувати чи зменшилися в матеріалах судового провадження немає і на такі захисник не вказує.

Разом з тим, слідчий суддя врахував те, що хоча законодавством і встановлено, що тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється (обвинувачується) особа і не є безумовною підставою для обрання/продовження щодо неї запобіжного заходу тримання під вартою, однак, поряд з іншими обставинами це також враховується, з чим погоджується і апеляційний суд.

Апеляційний суд погоджується з висновком слідчого судді про те, що надані органом досудового розслідування докази доводять обставини, що свідчать про обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України. Погоджуючись з вказаним висновком, колегія суддів також враховує позицію Європейського суду з прав людини, відображену в п. 175 рішення від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990, п. 32, Series A, N 182).

При цьому, колегія суддів доходить висновку про те, що додані до клопотання матеріали (докази) підтверджують на даному етапі досудового розслідування обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, а також підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний має відношення до вчинення кримінального правопорушення.

Також, слідчий суддя при прийнятті рішення обґрунтовано врахував, що на даному кримінальному провадженню досудове слідство не закінчено, оскільки не проведено ще ряд слідчих та процесуальних дій, що перешкоджає завершення досудового розслідування до закінчення дії ухвали про тримання під вартою.

За такого, колегія суддів не вбачає підстав для скасування ухвали слідчого судді, про що просить апелянт.

Виходячи з вищенаведеного, колегія суддів дійшла висновку про те, що слідчим суддею підозрюваному ОСОБА_6 обґрунтовано продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, так як існують ризики невиконання ним своїх процесуальних обов`язків, а інший, менш суворий, запобіжний захід чи застави в меншому розмірі, не зможуть запобігти вищевказаним ризикам перешкоджати кримінальному провадженню.

При цьому, апеляційний суд бере до уваги те, що підозрюваним ОСОБА_6 не надано доказів, зокрема висновків компетентних осіб (лікарів), які б свідчили про те, що стан його здоров`я унеможливлює утримання його під вартою.

Процесуальних порушень, які б могли слугувати підставами для зміни чи скасування ухвали суду першої інстанції, колегією суддів не встановлено.

На підставі вищенаведеного, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга, доводи якої не знайшли свого підтвердження і не впливають на висновки суду першої інстанції, не може бути задоволена, а ухвалу слідчого судді суду першої інстанції, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 407 КПК України, як законну та обґрунтовану, необхідно залишити без зміни.

Керуючись ст. ст. 176-179, 183, 194, 376, 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Хустського районного суду Закарпатської області від 02 серпня 2024 року про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді