Справа №694/2790/24
провадження № 1-кс/694/1017/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.10.2024 року м. Звенигородка

Звенигородський районний суд Черкаської області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4

розглянувши у судовому засіданні клопотання старшого слідчого слідчого відділу Звенигородського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області капітана поліції ОСОБА_5 , погоджене начальником Шполянського відділу Звенигородської окружної прокуратури ОСОБА_6 , у кримінальному провадженні № 0001036 від 04.08.2024 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Журавка, Шполянського району, Черкаської області, українця, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , освіта середня-спеціальна, працюючого охоронцем в ТОВ «Шпола-АгроІндустрі», одруженого, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , учасника бойових дій, раніше не судимого,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України,-

з участю підозрюваного ОСОБА_7 ,

захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_10

в с т а н о в и в:

Старший слідчий СВ Звенигородського районного відділу поліції ГУНП в Черкаській області капітан поліції ОСОБА_4 звернулася до суду із клопотанням про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування клопотання вказує, що ОСОБА_7 , діючи з прямим умислом, всупереч встановленому законом порядку, без передбаченого законом дозволу, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, в період перебування на службі в ЗСУ з 26.02.2022 до 21.08.2023, більш точний час досудовим розслідуванням не встановлений, при невстановлених обставинах та у не встановленому місці придбав вогнепальну зброю - автомат Калашникова, яку після звільнення з військової служби привіз до місця свого проживання, а саме до домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , де приховав її та таким чином почав зберігати без передбаченого законом дозволу.

Злочинна діяльність ОСОБА_7 була припинена працівниками поліції, які 23.10.2024 в період часу з 08 год. 26 хв. до 11 год. 28 хв. під час санкціонованого обшуку домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 виявили та вилучили предмет, який відповідно до висновку експерта від 24.10.2024 № СЕ-19/124-24/15250-БЛ являється бойовою нарізною автоматичною вогнепальною зброєю, 5.45 мм автоматом Калашникова зразка 1974 року (АК-74), придатний для стрільби.

Таким чином, ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України придбання та зберігання вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу.

23.10.2024 ОСОБА_7 затримано в порядку ст. 208 КПК України, та 24.10.2024

повідомлено про підозру у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.263 КК України.

В матеріалах кримінального провадження міститься достатньо фактичних даних для обґрунтованої підозри ОСОБА_7 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, які містяться у протоколах слідчих дій та інших документах.

Крім того слідчий вказує, що в ході досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених у п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які обґрунтовані тим, що підозрюваний ОСОБА_7 усвідомлює, що за вчинений злочин вразі доведення його вини йому загрожує максимальне покарання у вигляді 7 років позбавлення волі, а тому з метою уникнення від покарання останній може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду. Також

ОСОБА_7 може вчинити інший аналогічний злочин, або ж продовжити кримінальне правопорушення в якому підозрюється. Беручи до уваги стан здоров`я підозрюваного, особливості його життєдіяльності, вагомість доказів на підтвердження обґрунтованості підозри на даній стадії досудового розслідування, обставини кримінального правопорушення (спосіб, місце, час вчинення, тяжкість наслідків), ступінь суспільної небезпечності, ризиків, єдиним запобіжним заходом, спроможним досягнути мети застосування запобіжного заходу в кримінальному провадженні є тримання під вартою.

Беручи до уваги вище викладене, з урахуванням тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, репутації та характеристики підозрюваного, застосування більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам передбачених ст. 177 КПК України.

В судовому засіданні прокурор та слідчий підтримали дане клопотання та просили його задовольнити.

Підозрюваниий ОСОБА_7 та захисник в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечували, просили застосувати більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час доби за місцем реєстрації та проживання підозрюваного. Вказав, що на його утриманні перебуває дружина, неповнолітні діти ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , та повнолітня дитина ОСОБА_13 , яка навчається. Він працює офіційно і забезпечує родину.

Заслухавши учасників судового розгляду, вивчивши зміст та мотиви клопотання і додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до наступного.

Згідно ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми,

щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_7 слід виходити з наступного.

У даному кримінальному провадженні зв`язок підозрюваного ОСОБА_7 з вчиненим кримінальним правопорушенням підтверджується наявними у кримінальному провадженні доказами. Сукупність цих доказів дають підстави вважати, що причетність ОСОБА_7 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.263 КК України є обґрунтованою, що дає підстави для застосування до нього одного з запобіжних заходів, передбачених ч. 1 ст. 176 КПК України, з метою забезпечення кримінального провадження. Такими доказами є: - дані протоколу обшуку за адресою: АДРЕСА_1 від 23.10.2024;- дані протоколу затримання ОСОБА_7 від 23.10.2024;- дані протоколу свідка ОСОБА_14 від 23.10.2024;- дані протоколу свідка ОСОБА_15 від 23.10.2024;- дані протоколу свідка ОСОБА_16 від 23.10.2024;- інші матеріали кримінального провадження.

Щодо наявності вказаних ризиків слідчий суддя приходить до наступного.

Стаття 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 передбачає, що при розгляді справ, суди застосовують Конвенцію та практику Суду, як джерело права.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує вимоги п.п.3, 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу та особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Так, слідчий суддя вважає доведеним ризик передбачений п. 1 ч. 1 ст.177 КПК, оскільки ризик переховування від органу досудового розслідування/суду є актуальним безвідносно до стадії кримінального провадження та обумовлений серед іншого можливістю притягненням до кримінальної відповідальності та пов`язаними із цим можливими негативними для особи наслідками (обмеженнями) і, зокрема, суворістю передбаченого покарання (злочин за ч. 1 ст. 263 КК України), у якому обґрунтовано підозрюється ОСОБА_7 , передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до семи років. Тяжкість ймовірного покарання особливо сильно підвищують ризик переховування від органу досудового розслідування та/або суду на перших етапах притягнення особи до кримінальної відповідальності.

Ризик передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України слідчим і прокурором в судовому засіданні не доведений, даний ризик ґрунтується виключно на припущеннях. Припущення вказаного ризику ані слідчим ані прокурором в судовому засіданні не заперечувалося, більш того останні зазначили, що свідки не є невстановленими, а можуть бути понятими при проведенні слідчих дій. Інші свідки у даному провадженні відсутні.

Відтак слідчий суддя вважає доведеними лише ризик, передбачений п.п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м"яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

При вирішенні питання щодо заявленого клопотання, суд приймає до уваги практику Європейського суду з прав людини, а саме справу «Харченко проти України», за якою встановлено порушення вимог п.3 ст. 5 Конвенції щодо тримання особи під вартою, а також те, що національні суди не розглядали жодних альтернативних триманню під вартою запобіжних заходів.

По справі «Мамедова проти Росії», ЄСПЛ зазначив, що посилання на тяжкість обвинувачення, як на головний чинник при оцінці ймовірності того, що особа буде переховуватиметься від правосуддя, перешкоджатиме ходові розслідування або вчинятиме нові злочини є недостатнім, хоча суворість покарання і є визначальним елементом при оцінці ризику переховування від правосуддя чи вчинення нових злочинів, і що потребу позбавлення волі не можна оцінювати з винятково абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину.

При цьому ЄСПЛ зазначає, що існує презумпція на користь звільнення з-під варти. Доводи «за» і «проти» такого звільнення не повинні бути «загальними й абстрактними» (рішення ЄСПЛ у справі «Смирнова проти Росії» ). У всіх випадках, коли ризик ухилення обвинуваченого від слідства ( суду ) можна запобігти за допомогою застави чи інших запобіжних заходів, обвинуваченого має бути звільнено, і в таких випадках національні органи завжди мають належним чином досліджувати можливість застосування таких альтернативних заходів ( рішення ЄСПЛ від 23 вересня 2008 року у справі «Вренчев проти Сербії»).

Тримання під вартою до вирішення питання про винність особи не має бути «загальним правилом», і слід виходити з презумпції залишення підозрюваного на свободі у кожному випадку, коли вирішується питання щодо тримання під вартою або звільнення, діє презумпція на користь звільнення.

Тобто, вбачається, що наразі виключних обставин для утримання підозрюваного ОСОБА_7 під вартою немає, тобто необхідність у обранні найтяжчого запобіжного заходу відсутня. Встановлений у судовому засіданні ризик можливого переховування від органів досудового розслідування та суду, на думку слідчого судді, не виправдовує застосування найтяжчого виняткового запобіжного заходу.

Прокурором та слідчим на сьогоднішній день не доведено виняткових обставин, які б виправдовували обмеження права обвинуваченого на свободу та свідчили б про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів. раз

Крім того, у слідчого судді відсутні підстави вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи, передбачені ст.176 КПК України, не зможуть забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків, що випливають із ч.5 ст.194 КПК України.

Слідчий суддя вважає достатнім запобіжним заходом домашній арешт і саме такий запобіжний захід на думку слідчого судді зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного. На переконання слідчого судді, на даній стадії досудового розслідування та, за встановлених слідчим суддею обставин в ході розгляду цього клопотання, нічний домашній арешт у поєднанні з покладеними на підозрюваного обов`язками, повністю нівелює заявлені та встановлені ризики і в змозі урівноважити інтереси сторін.

При цьому, слідчий приймає до уваги, що ОСОБА_7 має постійне місце проживання де він зможе перебувати під домашнім арештом. Має позитивну характеристику, раніше не судимий, являється учасником бойових дій, одружений, має на утриманні двох неповнолітніх дітей ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та повнолітню дочку ОСОБА_13 яка навчається. Під час проходження служби та безпосередньої участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, у період дії воєнного стану зазнав контузії внаслідок чого має неврологічні захворювання. Визначаючи час перебування під домашнім арештом слідчий суддя враховує, що підозрюваний офіційно працевлаштований, а відтак для забезпечення життєвих потреб має залишати місце перебування під домашнім арештом.

Отже, з урахуванням викладеного вище, суд вважає, що в теперішній час запобіжний

захід у виді домашнього арешту у нічний час є обґрунтованим і співмірним з існуючими ризиками, відповідає особі підозрюваного ОСОБА_7 , характеру та тяжкості діяння, яке йому інкримінується, не надає можливості перешкоджання інтересам правосуддя, зокрема, переховуванням від органів досудового розслідування та суду. Саме такий запобіжний захід може як запобігти імовірному ризику, так і забезпечити належну поведінку підозрюваного ОСОБА_7 на стадії досудового розслідування та в процесі розгляду кримінального провадження в суді.

Окрім цього, відповідно до норм ст. 181 КПК України слідчий суддя вважає за необхідне покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

Керуючись вимогами ст.ст. 132, 176 178, 183, 184, 194, 196, 206, 372 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого слідчого відділу Звенигородського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області капітана поліції ОСОБА_5 , погоджене начальником Шполянського відділу Звенигородської окружної прокуратури ОСОБА_6 , у кримінальному провадженні № 0001036 від 04.08.2024 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити частково.

Застосувати до ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Журавка, Шполянського району, Черкаської області, українця, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , освіта середня-спеціальна, працюючого охоронцем в ТОВ «Шпола-АгроІндустрі», одруженого, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , учасника бойових дій, раніше не судимого запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у період з 21.00 год. до 07.00 год. за місцем проживання, за адресою: АДРЕСА_1 .

Покласти на підозрюваного ОСОБА_7 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;

- не залишати місце постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора та суду у період з 21.00 год. до 07.00 год.;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

В задоволенні іншої частини клопотання відмовити.

Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч.5 ст. 181 КПК України, працівниками органу внутрішніх справ з метою контролю за поведінкою мають право з`явитися у житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього обов`язків, використовувати електронні засоби контролю.

Застосувати запобіжний захід на строк 59 днів до 21.12.2024 включно.

Строк дії ухвали до 21.12.2024 включно.

Копія ухвали про застосування запобіжного заходу вручається підозрюваному після її оголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а підозрюваним - в цей же строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Повний текст ухвали виготовлено 28.10.2024 р.

Слідчий суддя ОСОБА_1