Дата документу 17.07.2024 Справа № 336/5849/24
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
Єдиний унікальний №336/5849/24 Слідчий суддя в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження №11-сс/807/489/24 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія ст.183 КПК України
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2024 року місто Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянула в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Запоріжжя, громадянина України, який має повну середню освіту, не працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_7 - в режимі відеоконференції (EASYCON);

підозрюваного ОСОБА_6 - в режимі відеоконференції з приміщенням ДУ «Запорізький слідчий ізолятор»,

захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_8 .

Підозрюваний ОСОБА_6 звернувся до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 12 червня 2024 року, якою задоволено клопотання слідчого СВ відділу поліції № 3 Запорізького районного управління ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_9 та застосовано до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк у шістдесят днів, до 08 серпня 2024 року включно із встановленням застави у розмірі, кратному двадцяти розмірам прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а саме: у сумі 60560 гривень.

Своє рішення суд першої інстанції мотивував тим, що оцінивши сукупність наданих стороною обвинувачення на користь клопотання фактичних даних, слідчий суддя дійшов висновку про неможливість відвернення передбачених статтею 177 КПК України ризиків з використанням інших, більш м`яких запобіжних заходів.

В апеляційній скарзі підозрюваний ОСОБА_6 просить не застосовувати до нього найбільш суворий запобіжний захід у виді тримання під вартою.

В обґрунтування своїх вимог в апеляційній скарзі зазначає, що не погоджується з інкримінованим йому кримінальним правопорушенням.

Вказує, що слідчий суддя належної оцінки його свідченням не надав та необґрунтовано застосував запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Зазначає, що прокурором в суді не було доведено про необхідність застосування до нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Згідно з ухвалою слідчого судді, слідчий СВ відділу поліції № 3 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_9 за погодженням з прокурором ОСОБА_7 звернулася до слідчого судді з клопотанням про обрання відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

В обґрунтування клопотання зазначила, що 10 червня 2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000871 внесено відомості за ч.4 ст.186 КК України за фактом відкритого заволодіння чужим майном, яке мало місце о 22 годині 22 хвилині 9 червня 2024 року біля будинку АДРЕСА_3 та спричинило потерпілому ОСОБА_10 майнову шкоду в сумі 6000 грн.

10 червня 2024 року ОСОБА_6 затримано за підозрою у вчиненні злочину.

В цей же день йому повідомлено про підозру у вчиненні описаних дій за ч.4 ст.186 КК України.

Заслухавши доповідь судді; підозрюваного ОСОБА_6 , його захисника, які підтримали апеляційну скаргу; прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та вважав, що оскаржувана ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою; перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, переглядаючи оскаржувану ухвалу в межах апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що остання задоволенню не підлягає, з таких підстав.

Згідно з вимогами ст.ст.177, 178 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а підставою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого, міцність його соціальних зв`язків, наявність у нього постійного місця роботи або навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосування запобіжних заходів, якщо вони застосовувались до нього раніше, наявність повідомлень особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, а також розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа.

На думку колегії суддів, слідчий суддя дотримався цих вимог закону при розгляді клопотання.

З наданих суду матеріалів кримінального провадження убачається, що наведені у клопотанні слідчого підстави для застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою перевірялись слідчим суддею при розгляді клопотання. При цьому, у судовому засіданні заслухані пояснення підозрюваного, доводи його захисника, прокурора, та з`ясовані обставини, які мають значення при вирішенні питання щодо застосування запобіжного заходу.

Відповідно до вимог ст.178 КПК України, слідчим суддею врахована вагомість наявних доказів вчинення кримінального правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_6 , дані про його особу, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у інкримінованому йому правопорушенні, а також конкретні обставини вказаного кримінального правопорушення.

Як убачається з наданих матеріалів провадження та встановлено слідчим суддею, ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України, а саме: відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

Обґрунтованість підозри підтверджується доданими до клопотання доказами, вказаними як в самому клопотанні, так і в оскаржуваній ухвалі слідчого судді, а саме: відомостями з протоколу допиту потерпілого ОСОБА_10 ; протоколу проведення впізнання особи за фотознімками за участю потерпілого ОСОБА_10 ; протоколу допиту свідка ОСОБА_11 ; протоколу проведення впізнання особи за фотознімками за участю свідка ОСОБА_11 ; протоколу допиту свідка ОСОБА_12 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_13 ; протоколу огляду мобільного телефону ОСОБА_11 ; постанови про визнання речовим доказом: мобільний телефон марки «IPhone» моделі №8 на 64 Gb imei: НОМЕР_1 в корпусі золотого кольору, силіконовий чохол фіолетового кольору, сім-карта мобільного оператора ТОВ «Лайфсел» з номером НОМЕР_2 ; протоколу огляду: мобільний телефон марки «iPhone» моделі N?8 на 64 Gb imei: НОМЕР_1 в корпусі золотого кольору, силіконовий чохол фіолетового кольору, сім-карта мобільного оператора ТОВ «Лайфсел» з номером НОМЕР_2 ; протоколу затримання ОСОБА_14 ; іншими матеріалами кримінального провадження.

Окрім того, як неодноразово зазначав у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими самими переконливими як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи суто висунення обвинувачення, що здійснюється на наступній стадії процесу («Мюррей проти Сполученого Королівства» («Murrey v. the United Kingdom»)). Наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити злочин, однак те, що можна вважати «обґрунтованим», залежить від усіх обставин справи («Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» («Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom»)).

У рішенні Європейського Суду з прав людини «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13 листопада 2007 року вказано на те, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності зі статтею 5 § 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення ані в момент арешту, ані під час перебування заявника під вартою. Також, не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання.

Колегія суддів вважає, що надані слідчим та прокурором докази є переконливими, узгоджуються між собою та є достатніми для висновку, що ОСОБА_6 міг вчинити вищевказане кримінальне правопорушення, тобто про те, що підозра є обґрунтованою.

Об`єктивних даних, які б свідчили про те, що надані слідчим докази отримані з порушенням порядку, передбаченого Кримінальним процесуальним кодексом України, колегією суддів не встановлено.

Доводи підозрюваного про те, що в його діях відсутній склад злочину, оскільки ОСОБА_10 не зміг відати йому борг та запропонував взяти його телефон на тимчасове зберігання до моменту повернення боргу, є передчасними, оскільки досудове розслідування ще триває та всі обставини провадження мають бути повно, всебічно і ретельно досліджені під час досудового розслідування. Версія підозрюваного має перевірятися в установленому законом порядку під час досудового розслідування, а в подальшому судового розгляду, та оцінюватись у сукупності з іншими доказами.

Перевіряючи доводи клопотання щодо наявності ризиків, про які вказано у клопотанні, слідчий суддя фактично дійшов висновку про те, що ризики, передбачені п.п.3,5 ч.1 ст.177 КПК України, існують, а саме: ризик продовження вчинення кримінальних правопорушень; ризик незаконного впливу на потерпілого та свідків.

Окрім іншого слідчий суддя врахував також фактичні обставини кримінального правопорушення, його тяжкість, суворість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вищевказаному кримінальному правопорушенні, дані про особу підозрюваного, який раніше притягувався до кримінальної відповідальності, та якому повідомлено про підозру у вчиненні злочину під час іспитового строку.

Згідно з матеріалами провадження, підозрюваний офіційно ніде не працює, законного джерела доходів не має, відомості про наявність в нього міцних соціальних зв`язків відсутні.

В ході апеляційного розгляду прокурор зазначив, що напередодні йому стало відомо про те, що підозрюваний з 2021 року є військовослужбовцем та в Заводському районному суді м.Запоріжжя перебуває на розгляді обвинувальний акт щодо ОСОБА_6 за ст.408 КК України.

Підозрюваний підтвердив вказані обставини.

З огляду на фактичні обставини провадження, ступінь тяжкості інкримінованого ОСОБА_6 правопорушення та суворість можливого покарання, а також враховуючи відомості про особу підозрюваного у сукупності, колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді про доведеність ризиків, вказаних у клопотанні.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про недостатність застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів для запобігання встановленим ризикам.

В ухвалі зазначені обставини, з урахуванням яких суд дійшов висновку про неможливість застосування до підозрюваного ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу.

Вказані висновки слідчого судді стороною захисту не спростовані з наданням відповідних доказів.

Разом з цим, слідчим суддею при застосуванні щодо підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою одночасно визначено заставу у мінімального розміру, передбаченому п.2 ч.5 ст.182 КПК України.

Колегія суддів вважає, що слідчий суддя врахував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість тримання особи під вартою, суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи та не суперечить практиці Європейського суду з прав людини і вимогам Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, та своїм рішенням забезпечив високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі, та ті, що заявлені при апеляційному розгляді, на думку колегії суддів, правильності висновків суду першої інстанції не спростовують.

Твердження сторони захисту в судовому засіданні про відсутність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, перевірялися слідчим суддею та спростовані в оскаржуваній ухвалі.

З матеріалів провадження та з оскаржуваної ухвали убачається, що всі обставини, що мають значення для правильного вирішення клопотання, слідчим суддею дослідженні повно і всебічно.

Колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції є законною, обґрунтованою та належним чином вмотивованою, а доводи апелянта про протилежне суперечать матеріалам провадження і змісту цієї ухвали.

Інші доводи, викладені в апеляційній скарзі підозрюваного, та заявлені під час апеляційного розгляду, на думку колегії суддів, правильності висновків суду першої інстанції не спростовують.

В ході апеляційного розгляду прокурор зазначив, що напередодні йому стало відомо про те, що підозрюваний з 2021 року є військовослужбовцем та в Заводському районному суді м.Запоріжжя перебуває на розгляді обвинувальний акт щодо ОСОБА_6 за ст.408 КК України.

Підозрюваний підтвердив вказані обставини.

Дані про те, що підозрюваний за станом здоров`я не може утримуватися в умовах СІЗО, в матеріалах провадження відсутні.

Отже, підстав для задоволення поданої апеляційної скарги колегія суддів не убачає.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які тягнуть скасування ухвали слідчого судді, при апеляційному розгляді не встановлено.

Керуючись ст.407, 422 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 12 червня 2024 року, якою задоволено клопотання слідчого СВ відділу поліції № 3 Запорізького районного управління ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_9 та застосовано до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк у шістдесят днів, до 08 серпня 2024 року включно із встановленням застави у розмірі, кратному двадцяти розмірам прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а саме: у сумі 60560 гривень, залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4