Провадження № 1-кп/643/735/24
Справа № 643/8304/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.08.2024 Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_4

обвинуваченого - ОСОБА_5

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0004189 від 04.12.2023 за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Охтирка, Сумської області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не одруженого, офіційно не працюючого, в силу ст. 89 КК України не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 03 грудня 2023 року о 20 годині 10 хвилин, знаходячись за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_2 , висловлювався нецензурною лайкою в бік своєї цивільної дружини ОСОБА_4 , а також завдав удар рукою по обличчю, чим вчинив психологічне та фізичне насильство у сім`ї та вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП. Постановою Московського районного суду міста Харкова від 17 січня 2024 року, за вказаним фактом ОСОБА_5 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, а саме - домашньому насильстві, відносно ОСОБА_4 , з якою спільно проживає однією сім`єю, але не перебуває у шлюбі, піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу у розмірі 170 гривень 00 копійок.

ОСОБА_5 09 березня 2024 року о 21 годині 00 хвилин, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння знаходячись за адресою: АДРЕСА_2 , вчинив сварку із ОСОБА_4 , з якою спільно проживає однією сім`єю, але не перебуває у шлюбі, під час якої висловлювався нецензурною лайкою в присутності малолітньої ОСОБА_7 2022 року народження, чим скоїв насильство в сім`ї повторно. Постановою Московського районного суду міста Харкова від 17 квітня 2024 року, за вказаним фактом ОСОБА_5 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, а саме - домашньому насильстві, відносно ОСОБА_4 , з якою спільно проживає однією сім`єю, але не перебуває у шлюбі, піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу у розмірі 680 гривень 00 копійок.

ОСОБА_5 03 січня 2024 року о 02 годині 00 хвилин, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , вчинив сварку із ОСОБА_4 , з якою спільно проживає однією сім`єю, але не перебуває у шлюбі, ображав останню нецензурними словами, внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров`ю потерпілого. Постановою Московського районного суду міста Харкова від 01 лютого 2024 року, за вказаним фактом ОСОБА_5 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, а саме - домашньому насильстві, відносно ОСОБА_4 , з якою спільно проживає однією сім`єю, але не перебуває у шлюбі, піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу у розмірі 170 гривень 00 копійок.

Крім цього, ОСОБА_5 за вчинення домашнього насильства відносно ОСОБА_4 , складені протоколи про адміністративні правопорушення: ВАВ 745444 від 30.09.2023 року за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП; ВАВ 552623 від 06.10.2023 року за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП; ВАД 079533 від 03.12.2023 року за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП; ВАД 079532 від 03.12.2023 року за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

Таким чином, ОСОБА_5 , у період часу з вересня 2023 року по березень 2024 року по відношенню до ОСОБА_4 , з якою спільно проживає однією сім`єю, але не перебуває у шлюбі, будучи притягнутим неодноразово до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства щодо ОСОБА_4 , не зважаючи на вжиті заходи у виді адміністративних стягнень, в порушення вимог ст. 28 Конституції України, згідно якої кожен має право на повагу до його гідності; ст. 29 Конституції України, згідно якої кожна людина має право на особисту недоторканість, а також в порушення вимог Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», безпричинно, умисно, систематично вчиняв психологічне та фізичне насильство, шляхом словесних образ у вигляді нецензурної лайки, залякування, що призвело до психологічних страждань потерпілої, що призвело до погіршення якості життя та завдання шкоди її психологічному здоров`ю, у формі емоційної невпевненості, нездатності захистити себе, заниження самооцінки, втрати позитивних емоцій, також, систематичного завдання тілесних ушкоджень потерпілій, а саме, штовхання, кусання, нанесення побоїв.

Так, ОСОБА_5 , 03.12.2023, приблизно о 18:30 годині, більш точний час в ході судового розгляду не встановлено, знаходячись за місцем спільного мешкання з потерпілою ОСОБА_4 , а саме за адресою: АДРЕСА_2 , в ході раптово виниклого конфлікту вчинив словесну сварку з ОСОБА_4 , з якою вони проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі, та відносно якої ОСОБА_5 систематично вчиняв психологічне та фізичне насильство, в ході словесного конфлікту, усвідомлюючи свою перевагу у фізичному розвитку, діючи умисно, вчинив щодо ОСОБА_4 дії психологічного насильства, які виразилися в словесних образах нецензурною лайкою, приниженні її гідності та демонстрації своєї фізичної переваги погрожуючи фізичною розправою, що призвело до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої, тим самим завдав шкоду психічному здоров`ю ОСОБА_4 .

Крім того, ОСОБА_5 , 19.03.2024 року, приблизно о 20:30 годині, більш точний час в ході судового розгляду не встановлено, знаходячись за місцем спільного мешкання з потерпілою ОСОБА_4 , а саме за адресою: АДРЕСА_2 , в ході раптово виниклого конфлікту вчинив словесну сварку з ОСОБА_4 , з якою вони знаходяться у близьких відносинах, та відносно якої ОСОБА_5 систематично вчиняв психологічне та фізичне насильство, в ході словесного конфлікту, усвідомлюючи свою перевагу у фізичному розвитку, діючи умисно, вчинив щодо ОСОБА_4 дії психологічного насильства, які виразилися в словесних образах нецензурною лайкою, приниженні її гідності та демонстрації своєї фізичної переваги погрожуючи фізичною розправою, що призвело до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої, тим самим завдав шкоду психічному здоров`ю ОСОБА_4 . Далі, ОСОБА_5 , на фоні заздалегідь виниклих неприязних відносин, діючи з прямим умислом на вчинення домашнього насильства, сидячи на дивані, наніс декілька ударів кулаками в обличчя ОСОБА_4 , після чого лобною ділянкою обличчя ОСОБА_5 вдарив ОСОБА_4 в область носу, та схопив однією рукою за руку ОСОБА_4 , іншою схопив за губу, та почав тягнути, чим ОСОБА_5 спричинив тілесні ушкодження ОСОБА_4 у вигляді синців на голові та правій руці, забійної рани на голові. Вищевказану сварку та нанесення тілесних ушкоджень, а також, систематичні сварки, між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , до цієї, бачила малолітня донька ОСОБА_4 - ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , чим було завдано психологічних страждань та погіршення якості життя Мирослави, тим самим завдав шкоду психічному здоров`ю ОСОБА_8 .

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, визнав повністю та пояснив, що дійсно він неодноразово вчиняв адміністративні правопорушення та притягувався до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства, психологічного та фізичного характеру. Фактичних обставин справи не оспорював. При цьому ОСОБА_5 зазначив, що дуже шкодує та розкаюється у вчиненому.

Потерпіла ОСОБА_4 , яка також є законним представником малолітньої потерпілої ОСОБА_8 в судовому засіданні просила не карати обвинуваченого суворо.

У відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд, враховуючи те, що проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що зазначені особи правильно розуміють зміст цих обставин та відсутність сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснено їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Даючи оцінку показанням ОСОБА_5 , суд визнає їх правдивими і достовірними, оскільки вони послідовні, об`єктивно і досить повно відображають обстановку і обставини скоєного обвинуваченим кримінального правопорушення, підстав для самообмови судом не встановлено.

Кримінальна відповідальність за ст. 126-1 КК настає за вчинення домашнього насильства, тобто умисне систематичне вчинення фізичного, психологічного або економічного насильства щодо подружжя чи колишнього подружжя або іншої особи, з якою винний перебуває (перебував) у сімейних або близьких відносинах, що призводить до фізичних або психологічних страждань, розладів здоров`я, втрати працездатності, емоційної залежності або погіршення якості життя потерпілої особи.

Об`єктивну сторону зазначеного кримінального правопорушення складають діяння, що виражаються в систематичному насильстві в формах фізичного, психологічного та економічного насильства.

Невід`ємною ознакою домашнього насильства, передбаченого диспозицією статті 126-1 КК, є його систематичність, тобто вчинення ряду діянь, кожне з яких окремо може й не містити ознак цього злочину, але у сукупності призводить до наслідків, визначених диспозицією цієї статті КК.

Словосполучення «систематичне вчинення фізичного, психологічного або економічного насильства» описує діяння. Закінченим кримінальне правопорушення вважається з моменту вчинення хоча б однієї із трьох форм насильства (фізичного, психологічного чи економічного) втретє, у результаті чого настав хоча б один із вказаних в законі наслідків. При цьому не має значення, чи було відображено в адміністративному протоколі поліції, в обмежувальному приписі чи в іншому документі факт перших двох актів насильства. Факт документування має значення для доказування систематичності, але не більше ніж інші передбачені законом докази.

Відповідно до практики Касаційного кримінального суду у складі Верховного суду (далі - ККС ВС), відображеної, зокрема, у постанові від 28 лютого 2023 року (справі № 725/4683/20, провадження № 51-6067 км 21), домашнє насильство майже ніколи не становить собою окремий епізод, а зазвичай охоплює кумулятивне та взаємопов`язане фізичне, психологічне, сексуальне, емоційне, вербальне та фінансове насильство щодо близького члена сім`ї чи партнера, наслідки якого виходять за межі обставин окремого епізоду. Повторення послідовних епізодів насильства в особистих стосунках становить собою особливий контекст і динаміку домашнього насильств. Воно становить собою триваюче правопорушення, що характеризується продовжуваним зразком поведінки, в якому кожен окремий інцидент є цеглиною більш загального зразку поведінки. Для доведення систематичності домашнього насильства важливими є сам факт і обставини вчинення окремих його епізодів. Правові наслідки, які настали чи не настали для кривдника за цими окремими епізодами, а також час, коли такі наслідки настали, не є обставинами, які можуть впливати на доведеність цих епізодів. Мета адміністративного покарання і інших адміністративних заходів держави полягає в негайному реагуванні на окремий випадок домашнього насильства, який сам по собі не становить кримінального правопорушення, з метою своєчасно та ефективно запобігти подальшій ескалації насильства та захистити жертву.

Аналізуючи викладене, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення повністю доведена під час судового розгляду та кваліфікує дії ОСОБА_5 за ст. 126-1 КК України, як умисне систематичне вчинення психологічного та фізичного насильства щодо іншої особи, з якою винний перебував у близьких відносинах, що призводить до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої особи домашнє насильство.

Суд, керуючись ст. 65 КК України, при призначені покарання обвинуваченому, враховує ступінь тяжкості скоєного ним кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно класифікації кримінальних правопорушень, передбаченій ст.12 КК України, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, яке відноситься до нетяжкого злочину.

Вивченням в процесі судового розгляду даних про особу обвинуваченого ОСОБА_5 встановлено, що він в силу ст.89 КК України не судимий, офіційно не працевлаштований, не одружений, на обліку у лікаря нарколога не перебуває, перебуває на обліку у психіатра. Згідно висновку судово-психіатричного експерта №515 від 23.07.2024 ОСОБА_5 на теперішній час страждає на хронічне психічне захворювання у формі синдрому залежності внаслідок вживання алкоголю. Відповідно до свого психічного стану може усвідомлювати свої дії та керувати ними. У період часу, якому відповідають правопорушення, ОСОБА_5 перебував у стані вищевказаного хронічного психічного захворювання, поза тимчасового розладу психічної діяльності. Міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. ОСОБА_5 на теперішній час, відповідно до свого психічного стану, застосування примусових заходів медичного характеру не потребує.

У відповідності до ст. 66 КК України, обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Відповідно до ст. 67 КК України обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, суд визнає вчинення кримінального правопорушення щодо малолітньої дитини.

При призначенні ОСОБА_5 за ст.126-1 КК України покарання, суд відповідно до вимог ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характер та конкретні обставини його скоєння; дані про особу обвинуваченого, вказані вище, обставини, що обтяжують покарання, та відсутність обставин, які пом`якшують покарання, прохання прокурора про призначення обвинуваченому покарання із застосуванням ст.75 КК України та приходить до висновку про призначення ОСОБА_5 покарання в межах санкції статті інкримінованого йому кримінального правопорушення, а саме у виді обмеження волі із застосуванням ст.75 КК України та покладенням на нього обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

На переконання суду, саме таке призначене ОСОБА_5 покарання відповідає принципам співмірності вчиненому та індивідуалізації, є справедливим, необхідним і достатнім для його виправлення та попередження скоєнню нових кримінальних правопорушень.

Крім того, згідно ч. 1 ст. 91-1 КК України, в інтересах потерпілого від злочину, пов`язаного з домашнім насильством, одночасно з призначенням покарання, не пов`язаного з позбавленням волі, або звільненням з підстав, передбачених КК України, від кримінальної відповідальності чи покарання, суд може застосувати до особи, яка вчинила домашнє насильство, один або декілька обмежувальних заходів, відповідно до якого (яких) на засудженого можуть бути покладені визначені законом обов`язки.

Враховуючи систематичність вчинення обвинуваченим ОСОБА_5 домашнього насильства щодо потерпілих, суд приходить до висновку, що в інтересах потерпілих від кримінального правопорушення, пов`язаного з домашнім насильством, до обвинуваченого ОСОБА_5 необхідно застосувати обмежувальні заходи, поклавши на нього обов`язки, передбачені п. 5 ч. 1 ст. 91-1 КК України, а саме направлення для проходження програми для кривдників.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Речові докази та процесуальні витрати у справі відсутні.

Застосований до ОСОБА_5 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання ухвалою слідчого судді Московського районного суду м.Харкова від 22.07.2024, до вступу вироку в законну силу - залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 349, 370, 374 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України, і призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання у виді обмеження волі з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

На підставі п. 5 ч. 1 ст. 91-1 КК України застосувати до ОСОБА_5 обмежувальний захід, поклавши на нього обов`язок пройти програму для кривдників на строк 3 (три) місяці.

Роз`яснити ОСОБА_5 , що умисне невиконання обмежувальних заходів, передбачених статтею 91-1 КК України, або умисне невиконання обмежувальних приписів, або умисне ухилення від проходження програми для кривдників особою, щодо якої такі заходи застосовані судом, є підставою для притягнення засудженого до кримінальної відповідальності за ст. 390-1 КК України.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_5 у виді особистого зобов`язання до вступу вироку в законну силу - залишити без змін.

Вирок суду може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Московський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Роз`яснити учасникам судового провадження право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Копію судового рішення не пізніше наступного дня надіслати учасникам судового провадження, які не були присутні в судовому засіданні.

Суддя - ОСОБА_1