УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2024 року

м. Харків

Справа № 638/16823/24

Провадження № 1-кс/638/3295/24

Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

слідчого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

підозрюваної - ОСОБА_4 ,

захисниці - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові клопотання прокурора Шевченківської окружної прокуратури міста Харкова ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0001881 від 07 вересня 2024 року за ознаками кримінальних правопорушень-злочинів, передбачених ч. 2,3 ст. 307 КК України,

про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Вільногірськ Дніпропетровської області, українки, громадянки України, з повною середньою освітою, незаміжньої, офіційно непрацевлаштованої, має на утриманні малолітню дитину ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судима,

у с т а н о в и в:

08 жовтня 2024 року до Дзержинського районного суду м. Харкова надійшло прокурора Шевченківської окружної прокуратури міста Харкова ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0001881 від 07 вересня 2024 року за ознаками кримінальних правопорушень-злочинів, передбачених ч. 2,3 ст. 307 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Клопотання обгрунтовано тим, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , маючи умисел на вчинення особливо тяжкого злочину у сфері незаконного обігу особливо небезпечних психотропних речовин на території міста Харкова, а саме умисел на збут особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено PVP перебуваючи у невстановленому в ході досудового розслідуванні місці, у невстановлену в ході досудового розслідування дату та час, але не пізніше 18 год. 05 хв. 07.09.2024, використовуючи власний мобільний телефон марки «Apple», модель «Iphone 12 Pro Max», IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , з корисливих мотивів з метою особистого збагачення зв`язалась та попередньо узгодила умови здійснення вищевказаної протиправної діяльності з невстановленою під час досудового розслідування особою.

Згідно узгоджених умов з невстановленою під час досудового розслідування особою, ОСОБА_4 повинна була отримувати у зазначених невстановленою особою місцях особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP у не розфасованому стані, та в подальшому, шляхом фасування роблячи так звані «закладки», збувати особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP, шляхом залишення в різних місцях на території міста Харкова.

Після чого, ОСОБА_4 , виконавши вищевказані дії повинна була повідомляти невстановленій досудовим розслідуванням особі координати місць залишення так званих «закладок» для подальшої передачі інформації покупцям, в результаті чого отримувала б прибуток у вигляді попередньо обумовленої оплати.

Реалізуючи свій злочинний умисел на збут особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено PVP, ОСОБА_4 , перебуваючи у невстановленому в ході досудового розслідуванні місці, у невстановлену в ході досудового розслідування дату та час але не пізніше 18 год. 05 хв. 07.09.2024, отримала в ході телефонної розмови по власному мобільному телефону марки «Apple» модель «Iphone 12 Pro Max», IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 від невстановленої в ході досудового розслідування особи координати місця отримання посилки з особливо небезпечною психотропною речовиною, обіг якої заборонено PVP.

Далі, у невстановлену в ході досудового розслідування дату та час але не пізніше 18 год. 05 хв. 07.09.2024, ОСОБА_4 , діючи умисно та всупереч ст. 14 Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів» №863 від 08.07.1999 (зі змінами), а також ст. 2 Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживання ними» №62/95-ВР від 15.02.1995 (зі змінами), прослідувала до невстановленого в ході досудового розслідування місця та забрала посилку із особливо небезпечною психотропною речовиною, обіг якої заборонено PVP, як це було обумовлено із невстановленою в ході досудового розслідування особою, після чого почала зберігати з метою подальшого збуту на території міста Харкова.

07.09.2024 приблизно о 18 год. 05 хв. ОСОБА_4 , перебуваючи на відкритій ділянці місцевості за адресою: АДРЕСА_3 була зупинена співробітниками поліції, в ході спілкування з якими, ОСОБА_4 повідомила, що має при собі згорток з чорної ізоленти, в середині якого міститься особливо небезпечна психотропна речовина, обіг якої заборонено PVP, яку ОСОБА_4 зберігала при собі з метою подальшого збуту.

У цей же день, у період часу з 19 год. 06 хв. до 19 год. 14 хв., біля будинку 2А по вул. Буковій в м. Харкові, під час проведення огляду місця події ОСОБА_4 дістала з сумки рожевого кольору, яка була на ній, та видала 1 згорток з чорної ізоленти, в середині якого згідно висновку експерта №СЕ-19/121-24/26744 НЗПРАП від 16.09.2024 за результатами судової експертизи дослідження матеріалів, речовин та виробів, за експертною спеціальністю 8.6 «Дослідження наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів», міститься речовина, яка містить в своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP. Маса PVP, в перерахунку на масу наданої на експертизу речовини, склала: 74,2715 г.

Згідно таблиці невеликих, великих та особливо великих розмірів психотропних речовин, що знаходяться у незаконному обігу, затвердженої наказом МОЗ України № 188 від 01.08.2000, особливо небезпечна психотропна речовина, обіг якої заборонено - PVP, масою 74,2715 г, відноситься до особливо великих розмірів.

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, а саме незаконне придбання та зберігання особливо небезпечної психотропної речовини з метою збуту за попередньою змовою групою осіб в особливо великих розмірах.

Крім того, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , маючи умисел на вчинення тяжкого злочину у сфері незаконного обігу особливо небезпечних психотропних речовин на території міста Харкова, а саме умисел на збут особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено PVP перебуваючи у невстановленому в ході досудового розслідуванні місці, у невстановлену в ході досудового розслідування дату та час, але не пізніше 18 год. 05 хв. 07.09.2024, використовуючи власний мобільний телефон марки «Apple», модель «Iphone 12 Pro Max», IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , з корисливих мотивів з метою особистого збагачення зв`язалась та попередньо узгодила умови здійснення вищевказаної протиправної діяльності з невстановленою під час досудового розслідування особою.

Згідно узгоджених умов з невстановленою під час досудового розслідування особою, ОСОБА_4 повинна була отримувати у зазначених невстановленою особою місцях особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP у не розфасованому стані, та в подальшому, шляхом фасування роблячи так звані «закладки», збувати особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP, шляхом залишення в різних місцях на території міста Харкова.

Після чого, ОСОБА_4 , виконавши вищевказані дії повинна була повідомляти невстановленій досудовим розслідуванням особі координати місць залишення так званих «закладок» для подальшої передачі інформації покупцям, в результаті чого отримувала б прибуток у вигляді попередньо обумовленої оплати.

Реалізуючи свій злочинний умисел на збут особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено PVP, ОСОБА_4 , перебуваючи у невстановленому в ході досудового розслідуванні місці, у невстановлену в ході досудового розслідування дату та час але не пізніше 18 год. 05 хв. 07.09.2024, отримала в ході телефонної розмови по власному мобільному телефону марки «Apple» модель «Iphone 12 Pro Max», IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 від невстановленої в ході досудового розслідування особи координати місця отримання посилки з особливо небезпечною психотропною речовиною, обіг якої заборонено PVP.

Далі, у невстановлену в ході досудового розслідування дату та час але не пізніше 18 год. 05 хв. 07.09.2024, ОСОБА_4 , діючи умисно, повторно та всупереч ст. 14 Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів» №863 від 08.07.1999 (зі змінами), а також ст. 2 Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживання ними» №62/95-ВР від 15.02.1995 (зі змінами), прослідувала до невстановленого в ході досудового розслідування місця та забрала посилку із особливо небезпечною психотропною речовиною, обіг якої заборонено PVP, як це було обумовлено із невстановленою в ході досудового розслідування особою, після чого почала зберігати з метою подальшого збуту на території міста Харкова.

07.09.2024 під час проведення обшуку за місцем фактичного проживання ОСОБА_4 у період з 20 години 46 хвилин по 23 годину 08 хвилин за адресою АДРЕСА_4 , було виявлено та вилучено 21 зіп-пакет кристалічною речовиною світлого кольору, всередині яких, згідно висновку експерта № СЕ-19/121-24/26746 НЗПРАП від 17.09.2024 знаходиться особливо небезпечна психотропна речовина, обіг якої заборонено PVP. Маса PVP в перерахунку на масу представленої речовини, становить 0,1236 г; 0,6335 г; 0,6295 г; 0,5589 г; 0,6040 г; 0,5597 г; 0,6768 г; 0,6624 г; 0,6043 г; 0,7978 г; 0,6410 г; 0,6153 г; 0,6511 г; 0,6329 г; 0,6302 г; 0,6111 г; 0,7327 г; 0,6580 г; 0,6407 г; 0,6788 г; 0,5741 г. ( в сумі 12,9164 г.).

Згідно таблиці невеликих, великих та особливо великих розмірів психотропних речовин, що знаходяться у незаконному обігу, затвердженої наказом МОЗ України № 188 від 01.08.2000, особливо небезпечна психотропна речовина, обіг якої заборонено - PVP, масою 12,9164 г, відноситься до великих розмірів.

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, а саме незаконне придбання та зберігання особливо небезпечної психотропної речовини з метою збуту за попередньою змовою групою осіб вчинений повторно у великих розмірах.

07.10.2024 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , оголошено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень злочинів, передбачених, ч. 2,3 ст. 307 КК України.

Органом досудового розслідування дотримано вимогу розумної (обґрунтованої) підозри, оскільки наявні на даний час докази у кримінальному провадженні свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваної із вчиненням кримінального правопорушення (злочину), тобто виправдовують необхідність дотримання імперативних завдань кримінального провадження, визначених ст. 2 КПК України.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого їй злочину повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколами огляду місця події, протоколами допитів свідків, висновками судової експертизи матеріалів, речовин і виробів за експертною спеціальністю 8.6 «дослідження наркотичних засобів, психотропних речовин їх аналогів та прекурсорів», протоколом обшуку та протоколами за результатами проведення НСРД іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 178 КПК України, однією з обставин, що враховується судом при обранні запобіжного заходу є тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_4 у разі визнання її винуватою у вчинені злочину в якому вона підозрюється. Вказана обставина може бути врахована судом при обранні відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу, оскільки остання підозрюється у вчинені особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 9 до 12 років з конфіскацією майна.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України

Зазначені ризики підтверджуються наступними фактичними даними.

Ризик, передбачений п.1 ч.1 ст. 177 КПК України, обґрунтовується тим, що ОСОБА_4 , може переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду, так як остання підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, за яке законом передбачене покарання у вигляді позбавлення волі строком від 9 до 12 років з конфіскацією майна, тобто у вчиненні особливо тяжкого злочину.

Прецедентною практикою Європейського суду з прав людини (надалі - ЄСПЛ) у справі «Ілійков проти Болгарії» від 26.01.2001 зазначено, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування», а тому ймовірна тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_4 у разі визнання останньою винуватою у вчиненні злочину, є суттєвим елементом, який підтверджує існування ризику переховування останньої від органу досудового розслідування та/або суду. Так, ОСОБА_4 , усвідомлюючи факт притягнення його до кримінальної відповідальності, призначення їй покарання у вигляді позбавлення волі та невідворотності покарання, може зникнути зі свого постійного місця проживання та переховуватися від слідства, що призведе до тяганини по даному кримінальному провадженню, а також тяганини у прийнятті відносно підозрюваної ОСОБА_4 судового рішення.

Ризик, передбачений п. 3 ч.1 ст. 177 КПК України, обґрунтовується тим, що підозрювана з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинення тяжкого злочину може одноосібно або за допомогою інших осіб, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні шляхом умовляння, залякування чи іншим чином змусити свідків, змінити свої покази.

Ризик, передбачений п. 5 ч.1 ст. 177 КПК України, обґрунтовується тим, що підозрювана офіційно не працевлаштована, стійких соціальних зв`язків не має, є підстави вважати, що остання може вчинити новий злочин, або продовжити вчиняти злочини у сфері незаконного обігу наркотичних засобів та психотропних речовин з метою отримання прибутку.

Таким чином, фактичні обставини справи, особистість підозрюваної, характер висунутої підозри та тяжкість покарання, що загрожує підозрюваній, у їх взаємозв`язку з можливими ризиками по справі, свідчать про неможливість застосування інших запобіжних заходів, альтернативних цілодобовому домашньому арешту, як таких, що недостатні для запобіганню ризиків та виконанню підозрюваним процесуальних обов`язків.

Беручи до уваги те, що підозрювана ОСОБА_4 з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності, може переховуватись від органів досудового розслідування, оскільки санкція статті передбачає тільки реальний термін покарання, та перебуваючи на свободі може продовжувати свою злочинну діяльність, з метою отримання грошових коштів для свого існування, оскільки офіційно не працевлаштована, що свідчить про неможливість запобігання ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Підставою застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особливо тяжкого злочину, а також наявність вищезазначених ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрювана може здійснити зазначені вище дії.

Враховуючи викладене, жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, зазначеним у ст. 177 КПК України.

Застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, особистої поруки, фактично не зможе забезпечити реальне запобігання спробам вчинити нею дії, передбачені п. 1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України:

- у разі обрання запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, особистої поруки ОСОБА_4 може впливати на свідків, покинути відомі слідству її можливі місця перебування, внаслідок чого прокурор не зможе фактично контролювати його виконання;

- під час досудового розслідування не надійшло жодних звернень про передачу ОСОБА_4 комусь на поруки, що виключає передачу її на поруки;

Клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки в провадженні існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, а також цілком відповідають практиці Європейського Суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права обвинувачених, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства. Отже, саме запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту має забезпечити виконання ОСОБА_4 процесуальних обов`язків у даному кримінальному провадженні.

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання з підстав, викладених в клопотанні, просив його задовольнити.

Підозрювана та її захисниця у судовому засіданні проти задоволення клопотання про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту не заперечували.

При обранні запобіжного заходу просили суд взяти до уваги, що ОСОБА_4 незаміжня, при цьому проживає одна та має на утриманні малолітню дитину ІНФОРМАЦІЯ_2 , та обрати домашній арешт у певний період доби на розсуд суду. Також просили врахувати ставлення підозрюваної до скоєного кримінального правопорушення, її щире каяття, та активне сприяння органу досудового розслідування в розкритті злочину.

Слідчий суддя, вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання, встановив таке.

Положеннями статті 186 КПК України визначено, що клопотання про застосування або зміну запобіжного заходу розглядається слідчим суддею, судом невідкладно, але не пізніше сімдесяти двох годин з моменту фактичного затримання підозрюваного, обвинуваченого або з моменту надходження до суду клопотання, якщо підозрюваний, обвинувачений перебуває на свободі, чи з моменту подання підозрюваним, обвинуваченим, його захисником до суду відповідного клопотання.

Згідно з частиною першою статті 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Статтею 177 КПК України визначено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також, наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України.

Отже, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення дієвості кримінального провадження, тобто досягнення його завдань.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК (частина друга статті 177 КПК).

Крім того, статтею 178 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про запобіжний захід, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, необхідно враховувати в тому числі й вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого, міцність його соціальних зв`язків, наявність постійного місця роботи, навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання раніше застосованих запобіжних заходів та інше.

Виходячи з положень розділу ІІ КПК України, зокрема статей 131, 176 вказаного Кодексу, запобіжні заходи, в тому числі домашній арешт, є одними з видів заходів забезпечення кримінального провадження.

Відповідно частини першої, другої та шостої статті 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим.

Відповідно до висновків щодо застосування норм права, викладених, зокрема, в постановах Верховного Суду від 20 червня 2019 року по справі № 166/313/17, від 13.08.2020 по справі № 674/1202/19, від 27 лютого 2019 року по справі № 0503/10653/2012, усвідомлення імовірності визнання вини особи за висунутим їй обвинуваченням та тиск тягаря можливого відбування покарання, є обставинами, що свідчить про наявність ризику переховування від суду та є підставою для застосування запобіжного заходу.

Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» вказав, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

07.10.2024 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , оголошено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень злочинів, передбачених, ч. 2,3 ст. 307 КК України.

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, а саме незаконне придбання та зберігання особливо небезпечної психотропної речовини з метою збуту за попередньою змовою групою осіб вчинений повторно у великих розмірах.

Органом досудового розслідування дотримано вимогу розумної (обґрунтованої) підозри, оскільки наявні на даний час докази у кримінальному провадженні свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваної із вчиненням кримінального правопорушення (злочину), тобто виправдовують необхідність дотримання імперативних завдань кримінального провадження, визначених ст. 2 КПК України.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого їй злочину повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколами огляду місця події, протоколами допитів свідків, висновками судової експертизи матеріалів, речовин і виробів за експертною спеціальністю 8.6 «дослідження наркотичних засобів, психотропних речовин їх аналогів та прекурсорів», протоколом обшуку та протоколами за результатами проведення НСРД іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 178 КПК України, однією з обставин, що враховується судом при обранні запобіжного заходу є тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_4 у разі визнання її винуватою у вчинені злочину в якому вона підозрюється. Вказана обставина може бути врахована судом при обранні відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу, оскільки остання підозрюється у вчинені особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 9 до 12 років з конфіскацією майна.

Ризик, передбачений п.1 ч.1 ст. 177 КПК України, обґрунтовується тим, що ОСОБА_4 може переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду, так як остання підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, за яке законом передбачене покарання у вигляді позбавлення волі строком від 9 до 12 років з конфіскацією майна, тобто у вчиненні особливо тяжкого злочину. Прецедентною практикою Європейського суду з прав людини (надалі - ЄСПЛ) у справі «Ілійков проти Болгарії» від 26.01.2001 зазначено, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування», а тому ймовірна тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_4 у разі визнання останньою винуватою у вчиненні злочину, є суттєвим елементом, який підтверджує існування ризику переховування останньої від органу досудового розслідування та/або суду. Так, ОСОБА_4 усвідомлюючи факт притягнення його до кримінальної відповідальності, призначення їй покарання у вигляді позбавлення волі та невідворотності покарання, може зникнути зі свого постійного місця проживання та переховуватися від слідства, що призведе до тяганини по даному кримінальному провадженню, а також тяганини у прийнятті відносно підозрюваної ОСОБА_4 судового рішення.

Ризик, передбачений п. 3 ч.1 ст. 177 КПК України, обґрунтовується тим, що підозрювана з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинення тяжкого злочину може одноосібно або за допомогою інших осіб, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні шляхом умовляння, залякування чи іншим чином змусити свідків, змінити свої покази.

Ризик, передбачений п. 5 ч.1 ст. 177 КПК України, обґрунтовується тим, що підозрювана офіційно непрацевлаштована, стійких соціальних зв`язків не має, є підстави вважати, що остання може вчинити новий злочин, або продовжити вчиняти злочини у сфері незаконного обігу наркотичних засобів та психотропних речовин з метою отримання прибутку.

Таким чином, фактичні обставини справи, особистість підозрюваної, характер висунутої підозри та тяжкість покарання, що загрожує підозрюваній, у їх взаємозв`язку з можливими ризиками по справі, свідчать про неможливість застосування інших запобіжних заходів, альтернативних цілодобовому домашньому арешту, як таких, що недостатні для запобіганню ризиків та виконанню підозрюваним процесуальних обов`язків.

Беручи до уваги те, що підозрювана ОСОБА_4 з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності, може переховуватись від органів досудового розслідування, оскільки санкція статті передбачає тільки реальний термін покарання, та перебуваючи на свободі може продовжувати свою злочинну діяльність, з метою отримання грошових коштів для свого існування, оскільки офіційно не працевлаштова, що свідчить про неможливість запобігання ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Підставою застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особливо тяжкого злочину, а також наявність вищезазначених ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрювана може здійснити зазначені вище дії.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України судом встановлено наявність ризиків, передбачених п. 1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України

Застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, особистої поруки, фактично не зможе забезпечити реальне запобігання спробам вчинити нею дії, передбачені п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України:

Враховуючи викладене, жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, зазначеним у ст. 177 КПК України.

Приймаючи до уваги вищевикладене, при вирішенні питання щодо застосування запобіжного заходу суд враховує, що передбачені п. п. 1, 3, 5 частини першої статті 177 КПК України ризики прокурором є доведеними, а також сукупність обставин, визначених статтею 178 КПК України, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що їй загрожує у разі визнання винуватою у злочині, у вчиненні якого вона підозрюється, а також суд враховує дані про особу підозрюваної, яка ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Вільногірськ Дніпропетровської області, українка, громадянка України, з повною середньою освітою, незаміжня, офіційно непрацевлаштована, має на утриманні малолітню дитину ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судима.

Крім того, суд бере до уваги ставлення підозрюваної до скоєного кримінального правопорушення, її щире каяття, активне сприяння органу досудового розслідування в розкритті злочину, а також враховує, що ОСОБА_4 є матір`ю-одиначкою, має на утриманні малолітню дитину ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , виданого Четвертим відділом державної реєстрації цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції 24 серпня 2024 року.

Також, як пояснила у судовому засіданні ОСОБА_4 , інших осіб вона на утриманні не має, її батьки є живими та здоровими, однак вони позбавлені стосовно неї батьківських прав, з ними не спілкується, в їхній родині всього є 13 дітей, однак всі вони були роз`єднані та проживають в інших різних міста, вона спілкується лише з однією сестрою ОСОБА_7 , яка проживає в АДРЕСА_5 , займається родиною та вихованням маленької дитини, тому можливості приїхати не має, ОСОБА_4 незаміжня, при цьому проживає проживає одна разом із дитиною в орендованій квартирі за адресою: АДРЕСА_2 , допомогти їй нікому.

З огляду на встановлені під час розгляду клопотання обставини, слідчий суддя вважає, що необхідність застосування щодо підозрюваної запобіжного заходу у виді домашнього арешту у певний період доби, з покладенням відповідних обов`язків, передбачених статтею 194 КПК України, який в повній мірі забезпечить запобіганню ризиків, передбачених частиною першою статтею 177 КПК України, та забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваної, є обгрунтованою.

Враховуючи наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, а також існування ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 частини першої статті 177 КПК України, а саме, переховування від органів досудового розслідування або суду; незаконного впливу на потерпілих, свідків у цьому кримінальному провадженні; вчинення іншого кримінальне правопорушення чи продовження кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується, зважаючи на наявність на утриманні малолітньої двомісячної дитини, з метою надання можливості задовольнити природні потреби, насамперед в харчуванні, суд дійшов висновку про наявність підстав для обрання запобіжного заходу у виді домашнього арешту у певний період доби.

Саме такий запобіжний захід узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, буде відповідати даним про особу обвинуваченого, а також буде пропорційним тим ризикам, які об`єктивно існують, забезпечить в повній мірі належну процесуальну поведінку підозрюваної, а також відповідатиме охороні прав та інтересів суспільства.

Водночас, суд вважає, що обов`язки, покладені на підозрювану за своєю суттю є пропорційними, помірними та такими, що не становитимуть надмірний тягар для підозрюваної, у зв`язку з чим їх застосування відповідає приписам п. 2 частини третьої статті 132 КПК України.

З огляду на положення частини сьомої статті 194 КПК України, у зв`язку із застосуванням щодо ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, суд покладає на неї визначені статтею 194 КПК України обов`язки на строк два місяці.

Керуючись статтями 131, 132, 176 - 178, 181, 182-184, 194 КПК України, слідчий суддя -

постановив:

Клопотання прокурора Шевченківської окружної прокуратури міста Харкова ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0001881 від 07 вересня 2024 року за ознаками кримінальних правопорушень-злочинів, передбачених ч. 2,3 ст. 307 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - задовольнити частково.

Обрати щодо підозрюваної ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний період доби, а саме, з 13 години 00 хвилин до 08 години 00 хвилин, за місцем фактичного проживання, а саме: АДРЕСА_2 , на строк два місяці, тобто до 09 грудня 2024 року.

Покласти на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такі обов`язки:

- заборонити у період часу з 13 години 00 хвилин до 08 години 00 хвилин залишати місце фактичного мешкання: АДРЕСА_2 .

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому вона зареєстрована, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду.

Дозволити ОСОБА_4 залишати місце перебування під домашнім арештом у період доби з 13 години 00 хвилин до 08 години 00 хвилин наступної доби під час повітряної тривоги задля укриття в захисних спорудах цивільного захисту з метою уникнення загрози життю та здоров`ю.

За умови неможливості залишатися за місцем перебування під домашнім арештом, зумовленої режимом воєнного стану чи у випадку загрози здоров`ю, життю та безпеці, виходячи з поточної ситуації у відповідному регіоні, стану ведення активних бойових дій, дозволити ОСОБА_4 залишити місце перебування під домашнім арештом з обов`язковим повідомленням про це прокурора та суддю протягом 48 годин із зазначенням нової адреси місця перебування.

Роз`яснити підозрюваній ОСОБА_4 , що відповідно до частини п`ятої статті 181 КПК

України, працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за її поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому вона перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї обов`язків, використовувати електронні засоби контролю.

Роз`яснити ОСОБА_4 про її право на звернення до суду із клопотанням про зміну адреси перебування під домашнім арештом з метою забезпечення безпеки життю та здоров`ю під час дії воєнного стану в Україні.

Ухвалу направити для виконання органу внутрішніх справ за місцем проживання підозрюваної.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня ї проголошення, а ОСОБА_4 - в той же строк, але з моменту вручення йому ухвали суду.

Строк дії ухвали встановити до 09 грудня 2024 року включно.

Повний текст ухвали складено та проголошено 09 жовтня 2024 року о 16 годині 30 хвилин.

Слідчий суддя ОСОБА_1