САМАРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
Справа № 206/5300/24
1-кп/206/291/24
УХВАЛА

Іменем України

16 жовтня 2024 року Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у кримінальному провадженні №0000579 по обвинуваченню ОСОБА_3 у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.296, ч.2 ст.122 КК України, та ОСОБА_4 , у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.296 КК України -

за участю: прокурора ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 ,

представника потерпілої ОСОБА_7 ,

захисників ОСОБА_8

ОСОБА_9 ,

обвинувачених ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4 -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Самарського районного суду м. Дніпропетровська перебуває кримінальне провадження №0000579 по обвинуваченню ОСОБА_3 у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.296, ч.2 ст.122 КК України, та ОСОБА_4 , у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.296 КК України

Прокурор звернувся до суду із клопотанням про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 .

Клопотання обґрунтовано тим, що 09 серпня 2024 року приблизно о 21 год. 14 хв. ОСОБА_3 спільно з ОСОБА_4 , ОСОБА_10 та малолітньою ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , прибули за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем проживання останніх, де на вулиці біля входу до під`їзду № 3 вказаного будинку, зустріли ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . В цей час, у ОСОБА_3 з ОСОБА_6 виник словесний конфлікт, в ході якого у ОСОБА_4 раптово виник злочинний умисел, спрямований на хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю.

Так, ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, 09.08.2024 приблизно о 21 год. 16 хв., перебуваючи навпроти під`їзду АДРЕСА_2 , діючи умисно, розуміючи, що знаходиться у громадському місці та своїми діями порушує громадський порядок, нехтуючи загальноприйнятими нормами поведінки, поводячись нахабно, в присутності інших осіб, проявляючи особливу зухвалість, та знаходячись в безпосередній близькості до потерпілої ОСОБА_6 , вхопив її правою рукою за кисть правої руки та, незважаючи на опір останньої, потягнув до себе, чим спричинив останній тілесне ушкодження у вигляді синця правої кисті, що відноситься до ЛЕГКОГО тілесного ушкодження, що має незначні скороминущі наслідки (на підставі п. 2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995р. №6).

Перебуваючи в цей же час та у цьому ж місці ОСОБА_3 побачив, що ОСОБА_4 вчиняє хуліганські дії та у нього раптово виник злочинний умисел, спрямований на хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчинене групою осіб.

Реалізуючи свій злочинний умисел, 09.08.2024 приблизно о 21 год. 17 хв. ОСОБА_3 , перебуваючи навпроти під`їзду АДРЕСА_2 , приєднався до хуліганських дій ОСОБА_4 та грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, прагнучі до самовираження шляхом приниження потерпілої, розуміючи, що за ним спостерігають інші особи, діючи без будь-якого мотиву, умисно завдав своєю правою рукою, стиснутою у кулак не менше двох ударів в область голови ОСОБА_6 , від яких остання втратила рівновагу і впала на бетонне покриття. Далі, ОСОБА_3 , не зупиняючись на досягнутому, підійшов ближче до останньої та стопою правої ноги, взутої у взуття, наніс не менше двох ударів по правій руці та голові ОСОБА_6 з правого боку, чим спричинив своїми діями останній тілесні ушкодження у вигляді: закритого перелому другої п`ясної кістки правої кисті, забійної рани тім`яної ділянки зліва, шість синців голови, обличчя, лівого колінного суглобу; садно правого колінного суглобу; скол зубів: 13, 12, 11, 21, 22, 31, 32.

Виявлені тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому 2-ї п`ясної кістки правої кисті відносяться до СЕРЕДНЬОГО ступеню тяжкості, що призвели до тривалого розладу здоров`я понад 21 добу (на підставі: п.2.2.2. «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995р. №6).

Виявлені тілесні ушкодження у вигляді забійної рани тім`яної ділянки зліва відносяться до ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, тобто понад 6 днів, але не більше як три тижні - 21 день (на підставі п. 2.3.3. «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995р. №6).

Виявлені тілесні ушкодження у вигляді синців голови, обличчя, правої кисті, лівого колінного суглобу; садно правого колінного суглобу; скол зубів: 13, 12, 11, 21, 22, 31, 32 як кожне окремо, так і в сукупності відносяться до ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки (на підставі п. 2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995р. №6).

Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, що кваліфікується за ч.2 ст.296 КК України, тобто у хуліганстві, грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчиненому групою осіб.

Окрім того, 09 серпня 2024 року приблизно о 21 год. 14 хв. ОСОБА_3 прибув до місця свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , де на вулиці біля входу до під`їзду №3 вказаного будинку зустрів раніше незнайому йому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . В цей час, у ОСОБА_3 з ОСОБА_6 виник словесний конфлікт, в ході якого у ОСОБА_3 раптово виник злочинний умисел, спрямований на нанесення ОСОБА_6 умисного тілесного ушкодження.

Так, ОСОБА_3 , керуючись раптово виниклим злочинним умислом, направленим на спричинення умисного тілесного ушкодження ОСОБА_6 , 09 серпня 2024 року приблизно о 21 год. 17 хв., перебуваючи у тому ж місці, а саме: біля входу до під`їзду АДРЕСА_2 , стоячи обличчям до ОСОБА_6 , тобто в безпосередній близькості, усвідомлюючи протиправність своїх дій, бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді умисного середньої тяжкості тілесного ушкодження, своєю правою рукою, стиснутою у кулак, завдав не менше двох ударів в область голови ОСОБА_6 , від яких остання втратила рівновагу і впала на бетонне покриття. Далі, ОСОБА_3 , не зупиняючись на досягнутому, підійшов ближче до останньої та стопою правої ноги, взутої у взуття, наніс не менше двох ударів по правій руці та голові ОСОБА_6 з правого боку, чим спричинив своїми діями останній тілесні ушкодження у вигляді: закритого перелому другої п`ясної кістки правої кисті, забійної рани тім`яної ділянки зліва, шість синців голови, обличчя, лівого колінного суглобу; садно правого колінного суглобу; скол зубів: 13, 12, 11, 21, 22, 31, 32.

Виявлені тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому 2-ї п?ясної кістки правої кисті відносяться до СЕРЕДНЬОГО ступеню тяжкості, що призвели до тривалого розладу здоров`я понад 21 добу (на підставі: п.2.2.2. «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995р. №6).

Виявлені тілесні ушкодження у вигляді забійної рани тім?яної ділянки зліва відносяться до ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, тобто понад 6 днів, але не більше як три тижні - 21 день (на підставі п. 2.3.3. «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995р. №6).

Виявлені тілесні ушкодження у вигляді синців голови, обличчя, правої кисті, лівого колінного суглобу; садно правого колінного суглобу; скол зубів: 13, 12, 11, 21, 22, 31, 32 як кожне окремо, так і в сукупності відносяться до ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки (на підставі п. 2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995р. №6).

Таким чином, ОСОБА_3 , обвинувачується в умисному середньої тяжкості тілесному ушкодженні, тобто умисному ушкодженні, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я, що кваліфікується за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.122 КК України.

Ухвалою слідчого судді Самарського районного суду міста Дніпропетровська від 21.08.2024, відносно ОСОБА_3 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 20.10.2024 включно.

На переконання прокурора необхідністю продовження раніше обраного запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_3 є те, що ризики, які стали підставою для обрання вказаного запобіжного заходу, не зменшилися і продовжують існувати дотепер.

Прокурор зазначає, що застосування до обвинуваченого більш м`яких запобіжних заходів, що передбачені Кримінальним процесуальним кодексом України, є недостатньою мірою, оскільки не будуть слугувати забезпеченню виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також не зможе запобігти спробам обвинуваченого переховуватися від органів досудового розслідування або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Прокурор просить суд продовжити обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжний захід тримання під вартою на строк шістдесят днів, без альтернативи внесення застави.

Потерпіла ОСОБА_6 та її представник підтримали клопотання прокурора.

Обвинувачені ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , а також їх захисники в судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання прокурора та просили обрати більш м`який запобіжний захід.

Вислухавши думку учасників судового засідання та дослідивши подані матеріали, суд приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання прокурора з огляду на наступні підстави.

Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Обираючи ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою слідчий суддя мотивував необхідність обрання саме такого запобіжного заходу наявністю ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме можливість переховування обвинуваченого від органу досудового розслідування, прокуратури та суду, незаконного впливу на потерпілу та свідків з метою зміни ними показань та спотворення фактичних обставин події кримінальних правопорушень, а також вчиненні інших кримінальних правопорушень.

Ухвалюючи рішення про необхідність продовження обвинуваченому ОСОБА_3 раніше обраного запобіжного заходу, суд приймає до уваги що обставини, які сталі підставою для обрання зазначеного запобіжного заходу продовжують існувати, а ризики передбачені пунктами 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України не зникли, у зв`язку з чим у суду є підстави вважати, що усвідомлюючи покарання, яке йому загрожує, обвинувачений ОСОБА_3 може переховуватись від суду, може незаконно впливати на потерпілу та свідків, шляхом вмовляння, підкупу, психологічними чи фізичними методами впливу, з метою схилення їх до зміни показань, чим перешкоджатиме забезпеченню швидкого, повного та неупередженого розслідування у даному кримінальному провадженні, а також вчинити інші кримінальні правопорушення, у зв`язку з чим застосування до обвинуваченого більш м`яких запобіжних заходів, що передбачені Кримінальним процесуальним кодексом України, є недостатньою мірою, оскільки вони не будуть слугувати забезпеченню виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та не зможуть запобігти ризикам, передбаченим ч.1 ст.177 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 176-184, 193-194, 196, 197, 205, 206, 369-372, 376 Кримінального процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора про продовження ОСОБА_3 запобіжного заходу задовольнити.

Продовжити стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави на строк до 14 грудня 2024 року включно.

Ухвала суду може бути оскаржена протягом семи днів з дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя ОСОБА_1