ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/3257/24 Справа № 213/1887/24 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2024 року м.Кривий Ріг

20.11.2024р. колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду в м. Кривий Ріг Дніпропетровської області у складі:

судді доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривий Ріг Дніпропетровської області апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23.07.2024р., яким обвинуваченого

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця рф, який до затримання мешкав без реєстрації в АДРЕСА_1 , відбуває покарання у ДУ «Солонянська ВК № 21» Дніпропетровської області

визнано винуватим за ч. 4 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на п`ять років

за участю прокурора ОСОБА_7

в с т а н о в и л а :

Оскаржуваним вироком обвинуваченого ОСОБА_6 визнано винуватим за ч. 4 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на п`ять років.

Вирок оскаржено обвинуваченим, який не оскаржуючи фактичних обставин справи, доведеності його винуватості, кваліфікації дій, виду та розміру призначеного покарання прохав застосувати до нього положення ЗУ № 3886-IX від 18.07.2024р. «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» (далі - Закон № 3886-IX), яким було внесено зміни до ст. 51 КУпАП, та закрити кримінальне провадження.

Про дату, час та місце судового розгляду учасники кримінального провадження повідомлені належним чином, обвинувачений та його захисник до судового засідання не прибули, їх відсутність не є перешкодою для розгляду апеляційної скарги обвинуваченого.

Суд апеляційної інстанції заслухавши доповідь судді доповідача, позицію прокурора, яка не заперечувала проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, дійшов висновку про задоволення апеляційної скарги за таких підстав.

Оскаржуваним вироком обвинуваченого визнано винуватим у тому, що він 08.06.2023р., приблизно о 17:05год., знаходячись біля буд. АДРЕСА_2 , реалізуючи злочинний намір спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, умисно, в умовах воєнного стану, скориставшись тим, що потерпілий ОСОБА_8 , ремонтує транспортний засіб та не спостерігає за його діями, таємно, шляхом вільного доступу підійшов до вказаного автомобілю та із відкритого багажника викрав набір інструментів «INTERTOOL» ET-6108 у кейсі чорного кольору.

Після чого, утримуючи викрадене майно при собі, з місця вчинення кримінального правопорушення зник, обернувши викрадене майно на свою користь та розпорядившись ним на свій розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_8 матеріальний збиток.

В результаті злочинних дій ОСОБА_6 , потерпілому ОСОБА_8 була завдана майнова шкода сума якої відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи № СЕ-19/104-23/20984-ТВ від 22 червня 2023 року, становить 2050,00 гривень.

Суд першої інстанції розглянувши матеріали кримінального провадження відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України встановив сукупність усіх передбачених законом ознак складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК, та, ухвалюючи вирок, дійшов обґрунтованого висновку про те, що обвинувачений 08.06.2023р. вчинив інкриміноване йому суспільно небезпечне діяння.

Разом із цим суд апеляційної інстанції зважає на те, що 09.08.2024р. набув чинності ЗУ від 18.07.2024р. № 3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», яким було внесено зміни до ст. 51 КУпАП.

Зокрема, у ст. 51 КУпАП, якою передбачена відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, підвищена верхня межа вартості майна, викрадення якого охоплюється цим положенням, до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (далі - НМДГ).

Об`єднана палата Касаційного кримінального суду Верховного Суду в постанові від 07 жовтня 2024 року (справа № 278/1566/21, провадження № 51-2555 кмо 24) дійшла висновку про те , що Закон № 3886-IX, яким внесені зміни до ст. 51 КУпАП, є законом про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність у значенні ст. 5 КК для тих діянь, які до набрання цим Законом чинності вважалися кримінальним правопорушенням, однак після набрання ним чинності підпадають під ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 51 КУпАП. Зміни, внесені Законом № 3886-IX, мають зворотню дію в часі. У ході з`ясування, чи перевищує вартість викраденого розмір, визначений ст. 51 КУпАП, має братися до уваги розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, установлений на час вчинення правопорушення, з урахуванням положень п. 5 підрозд. 1 розд. ХХ та пп. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розд. IV Податкового кодексу України. Питання, що виникають у кримінальних провадженнях у зв`язку з набуттям чинності Законом № 3886-IX, вирішуються судами за правилами, передбаченими для випадків, коли втратив чинність закон, яким установлювалася кримінальна протиправність діяння.

Як вбачається з оскаржуваного вироку обвинувачений 08.06.2023р. вчинив крадіжку майна потерпілого, вартість якого становила 2050,00грн.

Згідно із ЗУ від 03.11.2021р. № 2710-ІХ «Про державний бюджет на 2023рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 01.01.2023р. становив 2684грн., відповідно податкова соціальна пільга та НМДГ становили 1342грн.

З огляду на зміст положень Податкового кодексу України та Закону № 3886-IX, на момент вчинення обвинуваченим злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК, розмір вартості викраденого майна, з якого настає кримінальна відповідальність за ст. 185 КК, становив 2 684 грн.

Отже, вартість таємно викраденого обвинуваченим майна (2050грн.), є меншою, ніж два НМДГ, що застосовувалися у 2023 році, і це діяння не підпадає під ознаки злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК.

За приписами п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

За приписами ст. 417 КПК суд апеляційної інстанції, встановивши обставини, передбачені ст. 284 цього Кодексу, скасовує обвинувальний вирок чи ухвалу і закриває кримінальне провадження.

Суд апеляційної інстанції наголошує, що розгляд апеляційної скарги здійснюється без участі обвинуваченого, який в апеляційній скарзі прохав застосувати до нього Закону № 3886-IX та закрити кримінальне провадження та дійшов висновку, що вирок суду першої інстанції підлягає скасуванню, а кримінальне провадження щодо обвинуваченого ОСОБА_6 за ч. 4 ст. 185 КК - закриттю на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, а обвинувачений звільненню з під варти негайно.

Враховуючи викладене вище та керуючись ст.ст. 284, 405, 417, 419 КПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23.07.2024р., яким обвинуваченого ОСОБА_6 визнано винуватим за ч. 4 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на п`ять років - задовольнити.

Вирок Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23.07.2024р., яким обвинуваченого ОСОБА_6 визнано винуватим за ч. 4 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на п`ять років скасувати.

Кримінальне провадження № 0000344 від 09.06.2023р. щодо обвинуваченого за ч. 4 ст. 185 КК України ОСОБА_6 - закрити на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Обвинуваченого ОСОБА_6 звільнити з під варти у встановленому порядку відповідно до вимог ст. 203 КПК України.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня проголошення.

Судді