Справа № 296/6676/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2024 року м.Житомир

Слідчий суддя Корольовського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Житомирі клопотання захисника ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , про скасування арешту майна

ВСТАНОВИВ:

23.07.2024 захисник ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , звернувся до слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира з клопотанням і просить арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду м.Житомира від 31.05.2024 року, на речі та грошові кошти ОСОБА_4 скасувати, а саме на мобільний телефон марки «iPhone 14Рго» НОМЕР_1 , планшет «Apple» ІМЕІ07603, ноутбук марки «НР», блокнот (зошит) із записами, листок з даними (паролями) для телефону «Apple» ID, чек про сплату у «Приватбанку», грошові кошти у сумі 2809 гривень.

В обґрунтування клопотання зазначає, що на підставі ухвали слідчого судді Корольовського районного суду м.Житомира від 07.05.2024 року за місцем фактичного проживання ОСОБА_4 у АДРЕСА_1 29.05.2024 року було проведено обшук, у ході якого виявлено та вилучено: мобільний телефон «iPhone 14Рго» НОМЕР_1 , планшет «Apple» ІМЕІ07603, ноутбук марки «НР», блокнот (зошит) із записами, листок з даними (паролями) для телефону «Apple» 1D, чек про сплату у «Приватбанку» та грошові кошти в сумі 2809 гривень.

Ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду м.Житомира від 31.05.2024 року задоволено клопотання слідчої СУ ГУНП в Житомирський області в рамках кримінального провадження №0000108 від 01.02.24 та накладено арешт на майно, вилучене у ході обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 за адресою АДРЕСА_1 , а саме: мобільний телефон марки «iPhone 14Рго» НОМЕР_1 , планшет « Apple » ІМЕІ07603, ноутбук марки «НР», блокнот (зошит) із записами, листок з даними (паролями) для телефону «Apple» ID, чек про сплату у «Приватбанку», грошові кошти у сумі 2809 гривень.

На безпідставність та незаконність арешту майна вказують наступні факти.

Відповідно до приписів ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен врахувати: правову підставу для арешту майна, можливість використання доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт накладається у випадку, передбаченому п.3,4 ч,2 ст.170 КПК України), розумність та спів розмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третьої особи.

Жодна з зазначених вимог закону не була додержана слідчим суддею. Суд не з`ясував кому саме належить вилучене майно, чи зазначена ця особа слідчим у клопотання про арешт майна, чи є вона підозрюваним, обвинуваченим або третьою особою у кримінальному провадженні.

ОСОБА_4 не зазначена в клопотанні слідчого, і в ухвалі судді як підозрювана або обвинувачена, на сьогодні вона має статус свідка.

Ні в клопотанні слідчого ні в ухвалі також не зазначено відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, у тому числі предмети, що були об`єктом кримінальних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.

Таким чином, законом визначено вичерпний перелік осіб, до майна яких може бути застосовано арешт. ОСОБА_4 має статус свідка, тому не існує законних підстав чи розумних підозр вважати, що вилучене у неї майно (грошові кошти) є доказом злочину, отримано злочинним шляхом, тому це майно (грошові кошти) у даному випадку не підлягають арешту.

У зв`язку з тим, що розгляд клопотання про арешт майна може проводитись слідчим суддею без участі власника майна, що і відбулось при постановленні ухвали, а лише за участі ініціатора арешту, тому на суддю покладається функція судового захисту конституційних прав громадян. І слідчий суддя мав у даному випадку з`ясувати законність вилучення грошових коштів та речей слідчим під час обшуку місця проживання ОСОБА_4 їх володільця та походження.

Крім того, ч.1 ст.173 КПК України передбачено, що слідчий суддя відмовляє у задоволені клопотання про арешт майна, якщо слідчий не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абз.2 ч.1 ст.170 КПК України.

Судячи з тесту ухвали слідчим суддею наявність таких ризиків взагалі не перевірялась як і не перевірялось і те кому належать грошові кошти та процесуальний статус власника.

Статтею 16 КПК України встановлено, що позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення.

Таким чином, володілець речей та грошових коштів ОСОБА_4 має статус свідка, арештовані речі та грошові кошти не є такими, шо підлягають спеціальній конфіскації або здобуті злочинним шляхом

Вказані обставини дають підстави однозначно стверджувати про те, що прийняте слідчим суддею рішення про арешт майна (грошових коштів) є безпідставним і майно на сьогодні має бути повернуто власнику.

Враховуючи вищевикладене захисник просить клопотання задовольнити.

Під час судового розгляду клопотання про скасування арешту майна фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснювалося.

Захисник у судове засідання не з`явився, згідно поданої заяви просить розгляд справи провести за його відсутності та задовольнити клопотання в повному обсязі.

Слідча у судове засідання не з`явилася, через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи за її відсутності, щодо задоволення клопотання заперечує, однак, зазначила, що майно ОСОБА_4 наразі органом досудового розслідування оглянуто.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Згідно ст.3 КПК України до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Відповідно до положень ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Відповідно до абз.3 п.1 Постанови №5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 03.06.2016 "Про судову практику в справах про зняття арешту з майна" за наявності кримінального провадження власник чи інший володілець майна може звернутися до суду за захистом свого порушеного, невизнаного чи оспорюваного права власності у загальному порядку. Після підтвердження цього права зазначена особа, як і титульний власник майна, у тому числі й особа, яка не є учасником кримінального провадження, має право на звернення з клопотанням про скасування арешту та вирішення інших питань, які безпосередньо стосуються її прав, обов`язків чи законних інтересів, у порядку, передбаченому статями 174, 539 КПК України, до суду, що наклав арешт чи ухвалив вирок.

Отже, арешт майна має бути скасованим, якщо відпали підстави його застосування або арешт було накладено необґрунтовано.

Відповідно до положень ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч.1 ст.173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом 2 ч.1 ст.170 КПК України.

Відповідно до ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п.1 ч.2 ст.170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених п. п.3, 4 ч.2 ст.170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п.2 ч.2 ст.170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п.4 ч.2 ст.170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Встановлено, що СУ ГУНП в Житомирській області розслідується кримінальне провадження за №0000108 від 01.02.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.14, ч.4 ст.190, ч.4 ст.190 КК України.

Ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду міста Житомира від 31.05.2024 у справі №296/5124/24; 1-кс/296/2024/24 за клопотанням слідчої СУ ГУНП в Житомирській області ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0000108 від 01.02.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.14, ч.4 ст.190, ч.4 ст.190 КК України, накладено арешт на майно, у тому числі на мобільний телефон марки «iPhone 14Рго» НОМЕР_1 , планшет «Apple» ІМЕІ07603, ноутбук марки «НР», блокнот (зошит) із записами, листок з даними (паролями) для телефону «Apple» ID, чек про сплату у «Приватбанку», грошові кошти у сумі 2809 гривень.

Враховуючи, що однією з засад кримінального провадження є принцип змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом, тоді як орган досудового розслідування не представив слідчому судді належних доказів для безспірного висновку щодо необхідності продовження дії даного заходу забезпечення кримінального провадження, та принципу диспозитивності кримінального провадження, відповідно до якого сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом, а слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність у кримінальному провадженні даних, які б виправдовували подальше втручання держави у право на мирне володіння заявником належним йому майном, тому вважає за доцільне скасувати арешт майна не вбачаючи підстав для подальшого застосування вказаного заходу забезпечення кримінального провадження.

Керуючись ст.ст.169-174, 309, 376, 532 КПК України

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Скасувати арешт на майно ОСОБА_4 , накладений ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду м.Житомира від 31.05.2024, а саме на мобільний телефон марки «iPhone 14Рго» НОМЕР_1 , планшет «Apple» ІМЕІ07603, ноутбук марки «НР», блокнот (зошит) із записами, листок з даними (паролями) для телефону «Apple» ID, чек про сплату у «Приватбанку», грошові кошти у сумі 2809 гривень.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1