22.08.24
Справа №635/4210/24
Провадження по справі 1-в/635/238/2024
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 серпня 2024 року смт Покотилівка Харківського району Харківської області

Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю прокурора ОСОБА_2 ,

засудженого ОСОБА_3 (в режимі відеоконференції),

секретар судового засідання ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Покотилівка Харківського району Харківської області клопотання засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Мельня Конотопського району Сумської області, громадянина України, з професійно-технічною освітою, зареєстрованого та раніше проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 16 березня 2015 року Глухівським міськрайонним судом Сумської області за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 357, ч. 1 ст. 70 КК України до 3 місяців арешту;

- 18 вересня 2015 року Глухівським міськрайонним судом Сумської області за ч. 3 ст. 185, ст. 69 КК України до 2 років 6 місяців обмеження волі;

- 03 серпня 2017 року Глухівським міськрайонним судом Сумської області за ч. 1 ст. 390, ст.ст. 71, 72 КК України до 1 року 3 місяців позбавлення волі;

- 24 вересня 2019 року Глухівським міськрайонним судом Сумської області за ч. 2 ст. 289, ст. 69, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 357, ч. 1 ст. 70 КК України до 3 років позбавлення волі без конфіскації майна;

- 23 липня 2020 року Путивльським районним судом Сумської області за ч. 2 ст. 289, ч. 4 ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі без конфіскації майна,

про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання

В С Т А Н О В И В:

Вироком Путивльського районного суду Сумської області від 23 липня 2020 року ОСОБА_3 засуджений за ч. 2 ст. 289, ч. 4 ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі без конфіскації майна.

Засуджений ОСОБА_3 звернувся до Харківського районного суду Харківської області з заявою про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, посилаючись на те,що він відбув 2/3 строку покарання.

Прокурор у судовому засіданні заперечував проти задоволення заяви засудженого ОСОБА_3 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Представник Державної установи «Темнівська виправна колонія (№100)» ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність.

Засуджений ОСОБА_3 у судовому засіданні підтримав заяву, просив звільнити його умовно-достроково від відбування покарання.

Суд, заслухавши прокурора, засудженого, дослідивши матеріали клопотання та матеріали особової справи засудженого, вважає клопотання таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що вироком Путивльського районного суду Сумської області від 23 липня 2020 року ОСОБА_3 засуджений за ч. 2 ст. 289, ч. 4 ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі без конфіскації майна. Вирок суду набрав законної сили 19 січня 2021 року.

Початок строку відбуття покарання ОСОБА_3 11 листопада 2019 року, кінець строку 11 листопада 2024 року.

З 17 грудня 2019 року засуджений відбуває строк покарання в Державній установі «Темнівська виправна колонія (№100)».

Станом на 11 березня 2023 року засуджений ОСОБА_3 фактично відбув 2/3 фактичного строку покарання.

Відповідно до положень ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим: не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний нетяжкий злочин або кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисне кримінальне правопорушення і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисне кримінальне правопорушення, за яке вона засуджена до позбавлення волі.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.50 КК України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.

Слід зазначити, що виконання призначеного покарання є доцільним тільки за тієї умови, що ним досягається поставлена в законі мета: крім кари ще і виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів. Якщо ця мета може бути досягнута ще до закінчення призначеного судом строку покарання, то в подальшому у його виконанні відпадає необхідність. З огляду на це, закон передбачає можливість застосування судом умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

За змістом цього кримінального закону умовно-дострокове звільнення від відбування покарання є правом, а не обов`язком суду і можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого, а умовно-достроковому звільненню підлягають лише ті засуджені, які протягом всього, а не певного періоду часу, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення. Для цього всі дані про особу беруться у сукупності, в тому числі й дані, що характеризують ступінь тяжкості вчиненого злочину і особу засудженого в цілому. При цьому вирішальним є не факт відбуття певної частини покарання, а саме виправлення засудженого.

У відповідності до положень п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про умовно дострокове звільнення від відбування покарання і заміни не відбутої частини покарання більш м`яким» № 2 від 26 квітня 2002 року, суду слід ретельно з`ясувати: ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях, а також його наміри щодо залучення до праці. Висновок суду про виправлення засудженого повинен бути зроблений і з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, а також даних, що характеризують його особу.

Згідно до положень ст.6 КВК України, виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки, свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства; повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві.

Сумлінна поведінка засудженого означає зразкове дотримання вимог режиму, правил внутрішнього розпорядку; додержанні дисципліни; виконанні вказівок і розпоряджень адміністрації пенітенціарної установи; наявності заохочень і відсутності стягнень; участі у самодіяльних організаціях засуджених; товариському ставленні до інших засуджених.

Крім того, сумлінна поведінка передбачає не тільки наявність у засудженого заохочень, застосованих у порядку, визначеному законодавством, а і те, що він подає позитивний приклад для поведінки інших засуджених.

Під сумлінним ставленням до праці слід розуміти добропорядне, відповідальне та чесне ставлення до покладених на особу трудових обов`язків; працьовитість, додержання правил трудового розпорядку, вимог трудового законодавства, правил охорони праці та техніки безпеки; бережливе використання певного обладнання, інструментів, матеріалів тощо.

При визначенні сумлінності в поведінці засудженого та його ставленні до праці мають значення не окремі вчинки, а стабільна, постійна лінія поведінки та спосіб життя засудженого за весь час відбування ним покарання.

Судом встановлено, що згідно характеристики на засудженого, наданої начальником відділення соціально-психологічної служби лейтенантом внутрішньої служби ОСОБА_6 , погодженої заступником начальника установи із соціально-виховної та психологічної роботи «Темнівська виправна колонія (№100)» полковником внутрішньої служби ОСОБА_7 від 04 липня 2024 року, засуджений ОСОБА_3 з 17 грудня 2019 року відбуває строк покарання в державній установі «Темнівська виправна колонія (№100)». Засуджений працевлаштований до промислової зони установи, виконує поставлені завдання, до праці ставиться посередньо. Відбуваючи покарання в державній установі виконання покарань засуджений підтримує доброзичливі зв`язки з рідними та друзями шляхом телефонних розмов, стосунки доброзичливі. Відповідальність за вчинені дії бере на себе. Усвідомлює наслідки вчиненого правопорушення. Не має негативної спрямованості у відношенні до працівників органів та установ виконання покарань. Вину у скоєному злочині визнає повністю, щиро розкаюється. За оцінюваний період відбування покарання не зафіксовано спроб втечі, на профобліку не перебуває. За час відбування покарання характеризується посередньо, персоналом установи заохочувався 8 разів, притягався до дисциплінарної відповідальності 2 рази. У засудженого відсутні прояви неадекватної поведінки, відсутні явні ознаки нервового збудження чи пригнічення. Самооцінка адекватна. Засуджений приймає участь у програмі диференційованого виховного впливу «Професія», до реалізації програми ставиться посередньо. Засуджений не в повній мірі усвідомлює, що саме треба змінювати, має середню мотивацію змінити своє життя на краще, бере участь в реалізації плану індивідуальної роботи. Має позитивні плани на майбутнє. Спальне місце та приліжкову тумбочку утримує у чистоті і порядку, має охайний зовнішній вигляд. Дбайливо ставиться до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснює за ними належний догляд. Самостійно виконує роботи із самообслуговування, має достатній рівень необхідних навичок. До виконання робіт із благоустрою установи ставиться з розумною ініціативою, не допускає порушень вимог пожежної безпеки і безпеки праці. ОСОБА_3 неодноразово засуджений, має ризик вчинення повторного кримінального правопорушення, має постійне місце проживання. Засуджений вмотивований до змін і самовдосконалення. За вироком суду має сплатити на користь держави процесуальні витрати на загальну суму 1256,08 гривень. На адресу установи виконавчих листів не надходило. Питання про можливе застосування статей 100, 101 КВК України, було розглянуто комісією установи, засудженому відмовлено у застосуванні передбаченої законодавством заохочувальної норми як особі, що не стає на шлях виправлення. Питання щодо можливого застосування заміни не відбутої частини покарання більш м`яким згідно статті 82 КК України, було розглянуто комісією установи, вирішено відмовити у застосуванні даної статті, як особі, яка не стала на шлях виправлення. Питання щодо можливого застосування умовно-дострокового звільнення згідно статті 81 КК України, було розглянуто комісією установи, засудженому відмовлено у застосуванні передбаченої законодавством заохочувальної норми як особі, що не довела свого виправлення.

Згідно довідки про заохочення та стягнення на засудженого ОСОБА_3 , останній за час відбуття покарання має вісім заохочень та два стягнення, які погашені в установленому законом порядку.

Згідно довідки про працевлаштування засудженого ОСОБА_3 в державній установі «Темнівська виправна колонія (№ 100)» останній з квітня 2020 року по червень 2020 року, з липня 2022 року по вересень 2022 року, з жовтня 2022 року по листопад 2022 року був працевлаштований до 1 цеху з механічної обробки деталей, в грудні 2022 року був працевлаштований до 1 цеху з сортування сировини, в січні 2023 року був працевлаштований до 1 цеху з механічної обробки деталей, в лютому 2023 року не працював, в березні 2023 року був працевлаштований до 1 цеху з виготовлення розкладачки, крісла, складових до велосипеда та меблів, сортування сировини, з липня 2023 року по вересень 2023 року був працевлаштований до 1 цеху з сортування сировини.

Відповідно до довідки від 01 липня 2024 року про майновий позов, який підлягає відшкодуванню за вироком суду, на виконанні в бухгалтерії Темнівської виправної колонії (№100) знаходиться виконавчий лист на загальну суму 1458,97 гривень про стягнення з ОСОБА_3 на користь держави процесуальних витрат. Станом на 01 липня 2024 року за виконавчим листом утримано 7 гривень, залишок заборгованості складає 1451,97 гривень.

Дослідивши матеріали особової справи засудженого, які відображають процес його виправлення за весь час відбування покарання, судом встановлено, що виправлення засудженого не мало систематичного характеру, оскільки останній як вбачається із його характеристик від 19 січня 2022 року, 25 травня 2022 року та 05 квітня 2023 року за час відбування покарання в ДУ "Темнівська виправна колонія (№100)" характеризувався посередньо, мав два стягнення, залучається до оплачувальних робіт на виробництві установи та робіт з благоустрою установи, проте до праці ставиться посередньо, не завжди адекватно реагує на критику у свою адресу та не завжди має охайний зовнішній вигляд, участь в організації виховних заходів, які проводяться в установі не приймає, брав участь у реалізації програм диференційованого виховного впливу «Професія», до реалізації програми ставився без зацікавленості, до підвищення наявного загальноосвітнього рівня та вдосконалення наявних професійно - технічних навичок ставиться посередньо, участі у роботі самодіяльних організацій не приймає. За вироком суду має сплатити на користь держави процесуальні витрати на загальну суму 1256,08 гривень, до відшкодування витрат ставиться байдуже, не вбачає в цьому соціальної потреби.

Згідно витягу з протоколу №33 від 03 липня 2024 року засідання комісії державної установи «Темнівська виправна колонія (№100)» по розгляду висновків щодо ступеню виправленню засуджених до позбавлення волі, засуджений ОСОБА_3 не може бути представлений на умовно-дострокове звільнення, як особа, яка не довела своє виправлення.

Відтак, вважати, що засуджений протягом часу відбування покарання сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення підстав немає.

Факт працевлаштування засудженого та його залучення до робіт по благоустрою установи, наявність вісьмох заохочень не є безумовною підставою для прийняття рішення про його умовно-дострокове звільнення з урахуванням наведеного вище.

Враховуючи викладене, приймаючи до уваги рішення засідання комісії державної установи «Темнівська виправна колонія (№ 100)» по розгляду висновків щодо ступеню виправлення засуджених до позбавлення волі, за яким ОСОБА_3 не може бути представлений до умовно-дострокового звільнення як особа, яка не довела своє виправлення, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу засудженого, його ставлення до вчиненого кримінального правопорушення, поведінку та спосіб життя за весь час відбуття покарання, суд приходить до висновку про відсутність достатніх та переконливих даних, які б свідчили про виправлення засудженого та досягнення цілей покарання в більш короткий термін, а тому суд вважає неможливим застосування до засудженого умовно-дострокового звільнення.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України, ст. 81 КК України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_3 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання відмовити.

Ухвала протягом семи днів з дня її проголошення може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Харківський районний суд Харківської області, а засудженим в той же строк, з моменту вручення йому копії ухвали суду.

Повний текст ухвали складено та підписано 26 серпня 2024 року.

Суддя ОСОБА_1