Справа № 204/9409/24
Провадження № 1-кс/204/2417/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2024 року слідчий суддя Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , ознайомившись з матеріалами клопотання захисника ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_3 про незаконне затримання та позбавлення волі ОСОБА_3 , в порядку ст. 206 КПК України,-

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська 25 вересня 2024 надійшло клопотання ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_3 про незаконне затримання та позбавлення волі ОСОБА_3 , в порядку ст. 206 КПК України. В обґрунтування скарги зазначено, що на підставі Договору № 54 від 25 вересня 2024 року я, адвокат ОСОБА_2 надаю правову допомогу ОСОБА_4 в інтересах її рідного брата ОСОБА_3 . ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , повідомила мені, що її брата, ОСОБА_3 незаконно затримано працівниками ІНФОРМАЦІЯ_2 та доставлено до приміщення ІНФОРМАЦІЯ_3 з ранку 24 вересня 2024 року, де на даний час він і надалі неправомірно утримується. 24.09.24 о 07.00 за адресою АДРЕСА_1 , ОСОБА_3 їхав на роботу, та був зупинений групою чоловіків у військової однострої, які назвалися працівниками ІНФОРМАЦІЯ_3 . Співробітників поліції з ними не було. На їх вимогу надав для перевірки документи: паспорт та військово - обліковий документ в електронному вигляді з Резерв + на своєму смартфоні. Утримуючи його паспорт представники ІНФОРМАЦІЯ_3 заявили, що згідно їх даних ОСОБА_3 порушив правила військового обліку, та почали складати відносно нього протокол за ст. 210 КУпАП, на бланку якого запропонували йому розписатися. На закиди працівників ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 відповів, що це неможливо, тому що він нещодавно проходив ВЛК за місцем своєї реєстрації та оновлював свої дані, та надав на підтвердження цього військово обліковий документ в електронному вигляді з резерв +, згідно якого він стоїть на обліку у ІНФОРМАЦІЯ_4 (Софіївка), проходив ВЛК, отримав діагноз, та на вимогу законодавства свої дані уточнив вчасно. На це представники РТЦК та СП, утримуючи паспорт ОСОБА_3 у категоричній формі заявили, що Резерв+ - не документ, і якщо він не підписує протокол, то вони доставлять його для складання вказаного протоколу до РТЦК та СП. Однак близько 8 години ранку, замість РТЦК та СП, ОСОБА_3 доставлено до приміщення ВЛК, яке розташовано за адресою, АДРЕСА_2 . Одразу видали на руки бланк заяви про прийняття на облік та проходжнння ВЛК. Усвідомлюючи свій громадянський обов`язок, ОСОБА_3 від проходження ВЛК не відмовлявся. При огляді хирурга заявив про захворювання перенесені та заплановані хірургічні втручання, однак останній у відповідній графі відмітив «придатен», Коли ОСОБА_3 звернув увагу на бланк проходження ВЛК, то зрозумів, що проходе ВЛК у ІНФОРМАЦІЯ_5 , а саме, селищі Томаківка, але ж насправді знаходиться у м.Дніпро. Після цього відмовився підписувати вказане неправдиве ВЛК, заяву на взяття на облік у ІНФОРМАЦІЯ_5 , та завіряти копії своїх документів. Після чього, із використанням фізичної сили співробітниками ІНФОРМАЦІЯ_2 був доставлений до ІНФОРМАЦІЯ_3 , за адресою, АДРЕСА_3 . Зрозумівши незаконність дій представників РТЦК та СП, ОСОБА_3 Викликав поліцію на 102 та зателефонував на ОСОБА_5 гарячу лінію. Про це оповістив сестру, яка приїхала ще на АДРЕСА_2 , та постійно підтримувала з ним зв?язок. Запитання підстав та документів на затримання ігнорувалися. Однак з розмов із працівниками РТЦК та СП стало відомо, що вони з ІНФОРМАЦІЯ_2 , і тимчасово розміщенні у будівлі ІНФОРМАЦІЯ_3 . Як повідомила ОСОБА_4 , документи ОСОБА_3 вони утримували, фізично покинути приміщення можливості не було, виходи охороняли озброєні працівники ТЦК. При цьому вони усі були у військовому однострої без шевронов, розпізнавальних знаків і ідентифікуючих бейджіків Однак, працівників поліції, які прибули зща викликом, до ОСОБА_3 не допустили, та на звернення до ВСП та прокуратури відповіли - утром. Під час прибуття до приміщення ІНФОРМАЦІЯ_3 для з`ясування обставин затримання ОСОБА_3 , від ОСОБА_4 прийнято заяву про кримінальне правопорушення та відібрано особисті пояснення з приводу незаконного позбавлення свободи її брата. Пояснення відбирались працівниками поліції у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_3 . У відібраних поясненнях працівниками поліції, ОСОБА_4 підтверджується факт незаконного позбавлення свободи її брата, ОСОБА_3 , поза його волею без будь-яких на те документів. Працівниками поліції на місці відібрання пояснень та прийняття заяви ОСОБА_4 не вжито жодних заходів. Щодо подальших дій працівників поліції нічого не відомо та не повідомлялось. ОСОБА_4 особисто мала розмову з працівниками ТЦК які були присутні під час з`ясування обставин затримання ОСОБА_3 . На її прохання останні не представились, не назвали свої звання чи посади, та на вимогу роз`яснити підстави утримання ОСОБА_3 , повідомили, що останнього не відпустять та до прийняття відносно нього відповідного наказу, він буде знаходитись у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_3 що розташований за адресою АДРЕСА_3 . Зрозумівши, що її звернення до правоохоронних дії не мають, сестра звернулася до адвоката. З огляду на вказані обставини, відсутність жодних документів, які спростовують відповідні обставини або законні підстави затримання ОСОБА_3 , а також прийняття працівниками поліції від ОСОБА_4 заяви про кримінальне правопорушення щодо вказаного факту, відповідно до ст.214 КПК України є підставою невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення внести слідчим, дізнавачем, прокурором відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати досудове розслідування. Отже, відсутні підстави законного позбавлення свободи ОСОБА_3 , зокрема, судове рішення, яке набрало законної сили та за недоведеності наявності інших правових підстав для позбавлення цієї особи свободи, яка незаконно утримується без ухвали слідчого судді, представниками ІНФОРМАЦІЯ_2 в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_3 за адресою АДРЕСА_3 , його затримання є незаконним, останній підлягає звільненню. У зв`язку з наведеними обставинами виникла необхідність звернутися до слідчого судді з даною скаргою. У зв`язку з наведеним захисник ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_3 звертається до суду з даним клопотанням.

Дослідивши клопотання, приходжу до висновку про наявність правових підстав для відмови у відкритті провадження за цією скаргою, виходячи з наступного.

Так, відповідно до вимог, п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України, слідчий суддя здійснює судовий контроль за дотриманням прав, свобод та осіб виключно у кримінальному провадженні.

Кримінальне провадження це досудове розслідування і судове провадження, процесуальні дії у зв`язку із вчиненням діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (п.10 ч.1 ст.3 КПК України).

Положеннями ч. 3 ст. 26 КПК України, передбачено, що слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень КПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 206 КПК України, кожен слідчий суддя, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, яка тримається під вартою, має право постановити ухвалу, якою зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи.

Відповідно до ч. 3 ст. 206 КПК України, слідчий суддя зобов`язаний звільнити позбавлену свободи особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких тримається ця особа, не надасть судове рішення, яке набрало законної сили, або не доведе наявність інших правових підстав для позбавлення особи свободи.

Тримання під вартою є винятковим і найбільш суворим запобіжним заходом, пов`язаним із позбавленням особи свободи, і полягає в примусовій ізоляції підозрюваного, обвинуваченого шляхом поміщення його в установи тримання під вартою на певний строк із підпорядкуванням вимогам режиму цих установ.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про попереднє ув`язнення» (зі змінами та доповненнями), підставою для попереднього ув`язнення є вмотивоване рішення суду про обрання як запобіжного заходу тримання під вартою або про застосування тимчасового чи екстрадиційного арешту, винесене відповідно до Кримінального і Кримінального процесуального кодексів України та/або рішення компетентного органу іноземної держави у випадках, передбачених законом, рішення суду про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на прохання Міжнародного кримінального суду про тимчасовий арешт або про арешт і передачу, а також постанова прокурора, прийнята у випадках та порядку, передбачених статтею 615 КПК України.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про попереднє ув`язнення» (зі змінами та доповненнями) установами для тримання осіб, щодо яких як запобіжний захід обрано тримання під вартою або до яких застосовано тимчасовий чи екстрадиційний арешт, є слідчі ізолятори Державної кримінально-виконавчої служби України, гауптвахти Військової служби правопорядку у Збройних Силах України. В окремих випадках, що визначаються потребою в проведенні слідчих дій, ці особи можуть перебувати в ізоляторах тимчасового тримання.

Отже, відповідно до ч. 1 ст. 206 КПК України та Закону України «Про попереднє ув`язнення» (зі змінами та доповненнями) слідчий суддя може зобов`язати орган державної влади чи службову особу додержатися прав такої особи, якщо вона тримається під вартою в слідчому ізоляторі Державної кримінально-виконавчої служби України, гауптвахті Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, чи ізоляторі тимчасового тримання.

Як вбачається зі змісту клопотання, захисник ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_3 , звернувся до слідчого судді з клопотанням, в порядку ст. 206 КПК України, в якій просить звільнити ОСОБА_3 , оскільки він незаконно знаходиться на території ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Відповідно до ч. 2 ст. 206 КПК України, якщо слідчий суддя отримує з будь-яких джерел відомості, які створюють обґрунтовану підозру, що в межах територіальної юрисдикції суду знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, або не звільнена з-під варти після внесення застави в установленому цим Кодексом порядку, він зобов`язаний постановити ухвалу, якою має зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу, під вартою яких тримається особа, негайно доставити цю особу до слідчого судді для з`ясування підстав позбавлення свободи.

З аналізу ст. 206 КПК України, можна зробити висновок, що слідчий суддя забезпечує дотримання прав особи, яка тримається під вартою органом державної влади чи службовою особою, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, або не звільнена з-під варти після внесення застави в установленому цим Кодексом порядку.

Глава 18 КПК України, ст. 206 КПК України, регламентує відносини під час досудового розслідування, а саме запобіжні заходи, затримання особи.

Із клопотання захисника ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_3 , не вбачається, що правовідносини виникли на підставі норм КПК України, тобто не встановлено, що ОСОБА_3 , затримали уповноважені на те органи в порядку, визначеному Кримінальним процесуальним законодавством України. Водночас захисником не додано до клопотання жодних доказів того, що громадянина ОСОБА_3 , незаконно затримано працівниками ТЦК та СП.

Указом Президента України № 69/2022 «Про загальну мобілізацію» від 24.02.2022 р. у зв`язку з військовою агресією росії проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до ч. 2 ст.102, п. п. 1, 17, 20 ч. 1 ст.106 Конституції України, оголошено про проведення загальної мобілізації в тому числі на території Дніпропетровської області.

При цьому, зобов`язано місцеві органи виконавчої влади у взаємодії з територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки, за участю органів місцевого самоврядування та із залученням підприємств, установ та організацій усіх форм власності, фізичних осіб - підприємців організувати та забезпечити в установленому порядку своєчасне оповіщення і прибуття громадян, які призиваються на військову службу, прибуття техніки на збірні пункти та у військові частини, а також здійснення призову військовозобов`язаних, резервістів на військову службу, їх доставки до військових частин та установ Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, інших військових формувань України.

Відповідно до вимог ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» в редакції закону від 18.05.2024 р. з наступними змінами і доповненнями, під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися до військових частин або на збірні пункти територіального центру комплектування та соціальної у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках керівників територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки), або у строки, визначені командирами військових частин (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України за викликом керівників органів, в яких вони перебувають на військовому обліку, військовозобов`язані, резервісти Служби зовнішньої розвідки України за викликом керівників відповідних підрозділів Служби зовнішньої розвідки України, військовозобов`язані Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту за викликом керівників відповідних органів управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту).

Призов громадян на військову службу під час мобілізації або залучення їх до виконання обов`язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, здійснюють територіальні центри комплектування та соціальної підтримки за сприяння місцевих органів виконавчої влади або командири військових частин (військовозобов`язаних, резервістів Служби безпеки України Центральне управління або регіональні органи Служби безпеки України, військовозобов`язаних, резервістів Служби зовнішньої розвідки України відповідний підрозділ Служби зовнішньої розвідки України, військовозобов`язаних Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту відповідні органи управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту).

Виключний перелік рішень, дій чи бездіяльності, які можуть бути оскаржені до слідчого судді на стадії досудового розслідування, встановлений ст. 303 КПК України.

Виходячи з обставин клопотання та вищевказаних правових норм, слідчий суддя приходить до висновку, що затримання громадянина працівниками ІНФОРМАЦІЯ_3 , утримання його без відповідного судового рішення, не підлягає оскарженню до слідчого судді, оскільки такі правовідносини врегульовані чинним законодавством про мобілізацію та мобілізаційну підготовку, а у разі, якщо такі дії мають ознаки кримінального правопорушення відповідними нормами Закону України «Про Державне бюро розслідувань» та ст. 214 КПК України.

Таким чином, у слідчого судді відсутні повноваження, визначені КПК України, для з`ясування підстав позбавлення волі особи у інших випадках, не пов`язаних із сферою дії Кримінального процесуального закону. Якщо особу затримано або її позбавлено волі сторонніми особами, без відповідних правових підстав, то має місце вчинення кримінального правопорушення, тому зацікавлені особи мають право подати скаргу до відповідних правоохоронних органів.

Положеннями Кримінального процесуального Кодексу України не врегульовано питання щодо відмови у відкритті провадження за скаргою, яке подане в порядку ст. 206 КПК України.

Згідно ч. 6 ст. 9 КПК України, у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою ст. 7 цього Кодексу.

Так, ч. 4 ст. 304 КПК України, передбачено, що слідчий суддя, суд відмовляє у відкритті провадження лише у разі, якщо клопотання подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, що не підлягає оскарженню.

Враховуючи викладене, слідчий суддя вважає, що наявні правові підстави для відмови у відкритті провадження за поданим клопотанням.

Керуючись ст. ст.7,8,9,206,304,309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

У відкритті провадження за клопотанням ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_3 про незаконне затримання та позбавлення волі ОСОБА_3 , в порядку ст. 206 КПК України - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1