Провадження №11-сс/801/831/2024
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2024 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:

головуючого судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

зі секретарем судового засідання: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 23.10.2024 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Гнівань, Вінницького р-ну, Вінницької обл., який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України,

в рамках кримінального провадження № 0000478 від 21.10.2024, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 28, ч.2 ст. 113 КК України,-

за участю сторін провадження:

прокурора: ОСОБА_8

захисника: ОСОБА_6

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 23.10.2024 року клопотання слідчого в ОВС слідчого відділу УСБ України у Вінницькій області майора юстиції ОСОБА_9 задоволено.

Застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Строк тримання під вартою діє протягом 60 (шістдесяти) днів з моменту затримання ОСОБА_7 , тобто до 16 годин 00 хвилин 21 грудня 2024 року (відповідно до протоколу затримання).

Строк дії ухвали суду про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначити до 21 грудня 2024 року.

Згідно клопотання слідчого, 20 жовтня 2024 року, приблизно о 17 год. 40 хв., точний час слідством не встановлено, поблизу залізничного переїзду на АДРЕСА_2 , ОСОБА_7 за попередньою змовою із громадянкою України ОСОБА_10 , діючи умисно, в умовах воєнного стану, з метою ослаблення держави, дестабілізації суспільно-політичної обстановки та залякування місцевого населення, з корисливих мотивів, усвідомлюючи важливе народногосподарське та оборонне значення залізниці, якою у тому числі переміщається військова техніка, озброєння, які необхідні для Збройних Сил України, що здійснюють відсіч збройної агресії Російської Федерації, вчинили підпал залізничної релейної шафи за наступних обставин.

Так, приблизно у червні 2024 року, більш точний час слідством не встановлено, перебуваючи у м. Гнівань Вінницького району громадянка України ОСОБА_10 отримала від невстановленого представника Російської Федерації пропозиції вчинення за грошову винагороду підпалів об`єктів, які мають важливе народногосподарське або оборонне значення, з метою ослаблення держави, дестабілізації суспільно-політичної обстановки та залякування місцевого населення.

У подальшому, у невстановлений досудовим розслідування дату та час, але не пізніше 19 жовтня 2024 року, перебуваючи у м. Гнівань Вінницького району, ОСОБА_7 разом із ОСОБА_10 досягли попередньої змови на вчинення підпалів залізничних релейних шаф на виконання вказаних завдань для досягнення спільної мети з корисливих мотивів.

Надалі, 19 жовтня 2024 року ОСОБА_10 з метою реалізації вказаного кримінально протиправного умислу та на виконання домовленостей із ОСОБА_7 обрала за допомогою картографічного інтернет-сервісу релейну шафу біля залізничного переїзду на АДРЕСА_2 для здійснення її підпалу, місцезнаходження якої цього ж дня приблизно о 12 год. 02 хв. повідомила ОСОБА_7

20 жовтня 2024 року ОСОБА_7 разом із ОСОБА_10 , перебуваючи у м. Гнівань, продовжуючи реалізацію спільного кримінально протиправного умислу, підготували сокиру та цвяходер, а також придбали рідкий розпалювач вогнищ для вчинення запланованого підпалу залізничної релейної шафи. Цього ж дня ОСОБА_7 разом із ОСОБА_10 на автомобілі «Ford Focus», державний номерний знак НОМЕР_1 , вирушили до вказаної вище залізничної релейної шафи у АДРЕСА_2 .

У подальшому, 20 жовтня 2024 року ОСОБА_10 , перебуваючи біля залізничного переїзду на АДРЕСА_2 , продовжуючи реалізацію спільного із ОСОБА_7 кримінально протиправного умислу, шляхом надсилання відеозапису вказаної релейної шафи на названій місцевості невстановленому представнику Російської Федерації, погодила із ним вчинення її підпалу за грошову винагороду.

Після цього, 20 жовтня 2024 року, приблизно о 17 год. 40 хв., точний час слідством не встановлено, продовжуючи реалізацію кримінально протиправного умислу, відповідно до розподілених із ОСОБА_7 злочинних функцій ОСОБА_10 , користуючись тим, що його дії прикриває ОСОБА_7 , щоб не бути вивленими, за допомогою вказаного вище цвяходера відігнула двері вказаної релейної шафи, облила її вміст наведеним вище рідким розпалювачем та підпалила запальничкою. Одразу після вказаних дій, ОСОБА_10 зробила відеозапис горіння вказаної релейної шафи та з метою підтвердження вчинення описаних діянь надіслала невстановленому представнику Російської Федерації. Під час зазначених дій ОСОБА_10 , з метою реалізації спільного кримінально протиправного умислу, відповідно до розподілених злочинних функцій ОСОБА_7 , з метою приховання факту вчинення ОСОБА_10 підпалу релейної шафи від імовірних свідків, зайняв позицію біля дороги неподалік від вказаного місця та повідомляв ОСОБА_10 за допомогою особистого мобільного телефона про наближення автомобілів.

Після підпалу релейної шафи ОСОБА_7 , на автомобілі «Ford Focus», державний номерний знак НОМЕР_1 , разом із ОСОБА_10 зникли з місця чинення злочину.

Крім того, досудовим розслідуванням установлено, що 20 жовтня 2024 року, приблизно о 21 год. 20 хв., точний час слідством не встановлено, на залізничному перегоні «Гнівань Тюшки» поблизу с. Селище Вінницького району Вінницької області, ОСОБА_7 за попередньою змовою із ОСОБА_10 , діючи умисно, в умовах воєнного стану, з метою ослаблення держави, дестабілізації суспільно-політичної обстановки та залякування місцевого населення, з корисливих мотивів, усвідомлюючи важливе народногосподарське та оборонне значення залізниці, якою у тому числі переміщається військова техніка, озброєння, які необхідні для Збройних Сил України, що здійснюють відсіч збройної агресії Російської Федерації, вчинили підпал залізничної релейної шафи за наступних обставин.

Так, 20 жовтня 2024 року, продовжуючи реалізацію вказаного вище кримінально протиправного умислу, у зв`язку із недостатнім для досягнення злочинної мети заподіянням шкоди від підпалу релейної шафи біля залізничного переїзду на АДРЕСА_2 , ОСОБА_10 разом із ОСОБА_7 конкретизували попередньо досягнену 19 жовтня 2024 року попередню змову на підпал релейної шафи, домовилися про підпал ще однієї релейної шафи на залізничному перегоні «Гнівань-Тюшки» з метою ослаблення держави, дестабілізації суспільно-політичної обстановки та залякування місцевого населення, за грошову винагороду на виконання завдання невстановленого представника Російської Федерації.

У подальшому, цього ж дня ОСОБА_10 разом із ОСОБА_7 , прямуючи до с. Селище Вінницького району Вінницької області, із застосуванням картографічного інтернет-сервісу, попередньо обрали залізничну релейну шафу для її підпалу на перегоні «Гнівань-Тюшки» поблизу с. Селище Вінницького району Вінницької області, до якої одразу попрямували на автомобілі «Ford Focus», державний номерний знак НОМЕР_1 .

20 жовтня 2024 року приблизно о 21 год. 15 хв., точний час слідством не встановлено, продовжуючи реалізацію спільного кримінально протиправного умислу, ОСОБА_10 за допомогою вказаного вище цвяходера та ОСОБА_7 за допомогою вказаної вище сокири відігнули двері названої релейної шафи.

Після цього відповідно до розподілених із ОСОБА_7 злочинних функцій ОСОБА_10 облила вміст вказаної релейної шафи наведеним вище рідким розпалювачем та підпалила запальничкою, а також зробила відеозапис горіння вказаної релейної шафи, який з метою підтвердження вчинення описаних протиправних діянь, надіслала невстановленому представнику Російської Федерації. У цей же час, продовжуючи реалізацію злочинного умислу, відповідно до розподілених злочинних функцій ОСОБА_7 , з метою приховання факту вчинення ОСОБА_10 разом із ОСОБА_7 підпалу релейної шафи від імовірних свідків, зайняв позицію біля дороги неподалік від вказаного місця та повідомляв ОСОБА_10 за допомогою особистого мобільного телефона про наближення автомобілів.

Після підпалу релейної шафи ОСОБА_7 , на автомобілі «Ford Focus», державний номерний знак НОМЕР_1 , разом із ОСОБА_10 зник з місця чинення злочину.

У подальшому, цього ж дня ОСОБА_10 від невстановленої особи отримано грошові кошти на невстановлену досудовим слідством суму, як оплату вказаного протиправного діяння. На виконання вказаних вище домовленостей із ОСОБА_7 . ОСОБА_10 передала йому як оплату виконаних ним злочинних функцій при вчиненні вказаного протиправного діяння грошові кошти на суму 2000 грн.

Захисник ОСОБА_11 в інтересах ОСОБА_7 подала апеляційну скаргу, просила скасувати ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 23 жовтня 2024 року про застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Ухвалити нову ухвалу, якою клопотання слідчого в ОВС слідчого відділу УСБУ у Вінницькій області майора юстиції ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити частково застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, та визначити ОСОБА_7 заставу в розмірі 80 (вісімдесят) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Вимоги апеляційної скарги захисника мотивовано тим, що враховуючи ступінь тяжкості інкримінованого підозрюваному злочину, обставини кримінального правопорушення (відсутність тривалості вчинення протиправних дій), майновий стан підозрюваного (відсутність місця роботи та скрутне матеріальне становище), суспільний інтерес, інші обставини, передбачені ст. 178 КПК України, застава у межах, визначених п.3 ч. 5 ст. 182 КПК України, здатна забезпечити виконання підозрюваним обов`язків, вказаних у ст. 194 КПК України.

Захисник вважає за необхідне визначити заставу - 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, як обґрунтовану та достатню для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України.

Підозрюваний повністю визнає свою провину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, з моменту затримання співпрацював зі слідством та визнає жахливі наслідки своїх протиправних дій.

Заслухавши доповідача, думку прокурора ОСОБА_8 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги захисника, зазначив, що підозра належним чином обгрунтована, наявні ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, тому просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, захисника ОСОБА_6 , яка просила визначити заставу у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, обговоривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга захисника задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу .

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за до ЄРДР за № 0000478 від 21.10.2024 ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 28, ч.2 ст. 113 КК України, 23.10.2024 року йому повідомлено про підозру.

Обгрунтованість підозри слідчим суддею перевірено належним чином.

Рішення слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 захисником в апеляційній скарзі не оспорюється.

Суд апеляційної інстанції вважає рішення слідчого судді щодо обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою законним та обґрунтованим.

Щодо твердження захисника про можливість застосування до підозрюваного застави колегія суддів зазначає наступне.

Законом України «Про внесення змін до Кримінального та Кримінального процесуального кодексів України щодо удосконалення відповідальності за колабораційну діяльність та особливостей застосування запобіжних заходів за вчинення злочинів проти основ національної та громадської безпеки» №2198-IX, внесені зміни стосовно застосування запобіжних заходів.

Так, ст.176 КПК доповнено частиною 6 наступного змісту: «Під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109114-1, 258258-5, 260, 261, 437442 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини 1 цієї статті». Пункт 5 ч.1 ст.177 КПК встановлює вид запобіжного заходу - тримання під вартою.

Отже, внесенням згаданих змін законодавець імперативно встановив, що під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, в тому числі, передбачених ст. 113 КК України, застосовується виключно запобіжний захід у виді тримання під вартою, як захід забезпечення кримінального провадження Кримінального кодексу України.

ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 28, ч.2 ст. 113 КК України, а тому з огляду на вимоги п. 5 ч. 1, ч. 6 ст. 176 КПК колегія суддів вважає, що слідчим суддею вказані вище положення кримінального процесуального закону застосовані правильно і обґрунтовано, повно та об`єктивно досліджені всі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування такого запобіжного заходу.

У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України Указом Президента України від 24.02.2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» затвердженим Законом України від 24.02.2022 року №2102-ІХ, з 24.02.2022 року в Україні введено воєнний стан, дію якого було продовжено до теперішнього часу.

За таких обставин суди здійснюючи кримінальне провадження, в тому числі, розглядаючи клопотання органу досудового розслідування щодо застосування заходів забезпечення кримінального провадження мають застосовувати і керуватись спеціальними нормами кримінального процесуального закону, які врегульовують процесуальні дії суду в умовах воєнного стану.

Слідчим суддею правильно застосовано положення абз. 8 ч. 4 ст. 183 КПК України, відповідно до яких під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні, зокрема, щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-1, 125-258-5, 260,261, 437-442 КК України.

З огляду на викладене, приймаючи до уваги обставини діючого наразі в Україні воєнного стану, фактичні обставини вчинення інкримінованого підозрюваному ОСОБА_7 злочину, що можуть свідчити про підрив незалежності, суверенітету України, слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для визначення розміру застави підозрюваному.

З вказаними висновками слідчого судді погоджується і суд апеляційної інстанції

Керуючись ст.422 КПК України, суд апеляційної інстанції,

п о с т а н о в и в :

Відмовити в задоволенні апеляційної скарги захисника.

Ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 23.10.2024 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4