Справа № 645/3981/24
Провадження № 1-кс/645/1368/24
УХВАЛА

Іменем України

20 вересня 2024 року м. Харків

Фрунзенський районний суд м. Харкова в складі:

Слідчого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань - ОСОБА_2 ,

дізнавача - ОСОБА_3 ,

власника майна - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Фрунзенського районного суду м. Харкова клопотання власника майна ОСОБА_4 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Фрунзенського районного суду м. Харкова від 22 липня 2024 року у кримінальному провадженні №0000091 від 28 лютого 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111-1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 звернувся до суду з заявою про скасування арешту майна, накладеного слідчим суддею Фрунзенського районного суду м. Харкова від 22 липня 2024 року у кримінальному провадженні №0000091 від 28.02.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111-1 КК України, у якому просить скасувати арешт, накладений на мобільний телефон Xiaomi Redmi 6A black imei: НОМЕР_1 ; мобільний телефон чорного кольору з наліпкою НОМЕР_2 ОСОБА_5 ; мобільний телефон Infinix x 6831 imei НОМЕР_3 ; годинник Quartz з радянською символікою; відеокамеру з написом SW 202209; ноутбук ASUS X54C; жорсткий диск; флеш накопичувач micro sd nokia 128 GB; флеш накопичувач nokia 128 GB 0631752; флеш накопичувач з написом I, I I I, Fresh ficlds; флеш накопичувач Kingston 64 GB sds 32/64 GB, 31666545 A00LF; флеш накопичувач S/D WMAM9JY84478 WD; флеш накопичувач Seagate S/W Z219OD8M; блокнот синього кольору із записами; картинку з лозунгом; газету «время»; медаль Леніна; радянську символіку у кількості 21 шт; монету «2 рубля 2018 года».

В обґрунтування заяви зазначив, що 11.07.2024 в період часу з 11:04 год. по 12:57 год. на підставі ухвали слідчого судді Фрунзенського районного суду м. Харкова від 08.07.2024 дізнавачем СД ВП №2 Харківського районного управління поліції №2 ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 було проведено обшук житла за місцем мешкання ОСОБА_4 (якого на момент проведення обшуку не було вдома), в присутності брата - ОСОБА_6 та двох понятих. В ході проведення обшуку дізнавачем було виявлено та вилучено майно, що перераховано вище. Постановою дізнавача СД ВП №2 Харківського районного управління поліції №2 ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 від 11.07.2024 р. вилучені предмети визнані речовими доказами по справі та передані на відповідальне зберігання до камери схову ВП №2 ХРУП №2 ГУ НП в Харківській області. Ухвалою слідчого судді Фрунзенського районного суду м. Харкова від 22.07.2024 року задоволено клопотання прокурора Немишлянської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_7 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000091 від 28.02,2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111-1 КК України, та накладено арешт на вищевказані речові докази. 15 серпня 2024 року Фрунзенський районний суд м. Харкова відмовив у задоволені заяви ОСОБА_4 , як власнику майна, про скасування арешту майна, накладеного слідчим суддею Фрунзенського районного суду м. Харкова від 22 липня 2024 року у кримінальному провадженні №0000091 від 28.02.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111-1 КК України, оскільки не було надано доказів того, що арешт майна було накладено необґрунтовано, або що необхідність в подальшій дії заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна на теперішній час відсутня. Заявник вказує, що на даний момент сектором дізнання відділу поліції № 2 Харківського районного управління поліції № 2 ГУНП в Харківській області проводиться досудове розслідування за матеріалами кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000091 від 28.02.2024, за ознаками кримінального правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 111-1 КК України. Оскільки з 28.02.2024 року жодній особі не повідомлялось про підозру у вказаному кримінальному провадженні, то власником вилученого майна ОСОБА_4 28.08.2024 було подано заяву особі, в провадженні якої перебувають матеріали кримінального провадження та прокурору Немишлянської окружної прокуратури про закриття кримінального провадження №0000091 від 28.02.2024 року на підставі п.2 ч. 1 ст. 284 КПК України. До теперішнього часу відповідь за даною заявою на адресу заявника не надійшла. Крім того, ОСОБА_4 зазначає, що ст. 111-1 КК України передбачає кримінальну відповідальність за вчинення наступних дій: публічне заперечення громадянином України здійснення збройної агресії проти України, встановлення та утвердження тимчасової окупації частини території України або публічні заклики громадянином України до підтримки рішень та/або дій держави-агресора, збройних формувань та/або окупаційної адміністрації держави-агресора, до співпраці з державою-агресором, збройними формуваннями та/або окупаційною адміністрацією держави- агресора, до невизнання поширення державного суверенітету України на тимчасово окуповані території України. При цьому заявник не вбачає наявності такої ознаки як «публічність звернень» та «публічність висловлювань» у своїх діях, що також не підтверджується і матеріалами кримінального провадження. Також матеріали кримінального провадження не містять інформації про поширення заявником у публічному просторі текстових та фотоматеріалів із закликами щодо підтримки рішень та дій держави-агресора, збройних формувань держави-агресора, невизнання порушення державного суверенітету України на тимчасово окуповані території України, шляхом їх розміщення на сторінці облікового запису в мережі Інтернет. Натомість, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що всі свідки, опитані в ході здійснення дізнання є або близькими родичами особи, у якої було здійснено вилучення майна - ОСОБА_4 , або ж поєднані з ним родинними відносинами (всі допитані - це: зять, донька, сваха, кума). Особа, що звернулась з заявою про факт можливої колабораційної діяльності ОСОБА_8 є зятем ОСОБА_4 (чоловіком старшої доньки ОСОБА_4 ), з яким у заявника неприязні відносини. Також заявник вважає, що всі події, які мали місце і відносно яких органом дізнання було зібрано доказову інформацію, відбувались або ж за місцем його проживання за адресою : АДРЕСА_1 або ж за місцем проживання його старшої доньки ОСОБА_9 та її чоловіка ОСОБА_8 за адресою : АДРЕСА_2 , тобто відбувались у родинному колі, а не у публічному просторі та не в громадському місці. Крім того, ОСОБА_4 вважає непереконливими висновки представників Немишлянської окружної прокуратури стосовно того, що існує сукупність розумних підозр вважати, що вилучене в нього майно є доказом кримінального правопорушення, оскільки основана частини вилученого майна не має ніякого доказового значення для проведення дізнання.

ОСОБА_4 в судовому засіданні вимоги заяви підтримав, надав пояснення, які в повному обсязі відповідають змісту вищевказаного клопотання.

Дізнавач ОСОБА_3 в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечував, вважаючи його необґрунтованим та безпідставним. Зазначив, що на даний час досудове розслідування у вищевказаному кримінальному провадженні триває, наразі у справі призначена експертиза, тому відсутні підставидля скасування арешту з майна.

Слідчий суддя, заслухавши пояснення заявника, дізнавача, дослідивши матеріали справи та матеріали кримінального провадження в межах доводів заяви, приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання.

Слідчим суддею встановлено, що СД ВП №2 ХРУП №2 ГУНП здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000091 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111-1 КК України, що підтверджується витягом з ЄРДР від 28.02.2024.

11.07.2024 в період часу з 11:04 год. по 12:57 год. на підставі ухвали слідчого судді Фрунзенського районного суду м. Харкова від 08.07.2024 дізнавачем проведено обшук житла за місцем мешкання ОСОБА_4 , в присутності його брата ОСОБА_6 та двох понятих. В ході проведення обшуку було виявлено та вилучено наступне майно:

- мобільний телефон Xiaomi Redmi 6A black imei: НОМЕР_1 ;

- мобільний телефон чорного кольору з наліпкою НОМЕР_2 ОСОБА_5 ;

- мобільний телефон Infinix x 6831 imei НОМЕР_3 ;

- годинник Quartz з радянською символікою;

- відеокамера з написом SW 202209;

- ноутбук ASUS X54C;

- жорсткий диск;

- флеш накопичувач micro sd nokia 128 GB;

- флеш накопичувач nokia 128 GB 0631752;

- флеш накопичувач з написом I, I I I, Fresh ficlds;

- флеш накопичувач Kingston 64 GB sds 32/64 GB, 31666545 A00LF;

- флеш накопичувач S/D WMAM9JY84478 WD;

- флеш накопичувач Seagate S/W Z219OD8M;

- блокнот синього кольору із записами;

- картинку з лозунгом;

- газету «время»;

- медаль Леніна;

- радянську символіку у кількості 21 шт;

- монета «2 рубля 2018 года».

Примірник протоколу обшуку був отриманий братом заявника - ОСОБА_6 , про що свідчить його підпис у зазначеному протоколі.

Постановою дізнавача СД ВП №2 Харківського районного управління поліції №2 ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 від 11.07.2024 вищевказані предмети визнані речовими доказами по справі та передані на відповідальне зберігання до камери схову ВП №2 ХРУП №2 ГУ НП в Харківській області.

Ухвалою слідчого судді Фрунзенського районного суду м. Харкова від 22.07.2024 задоволено клопотання прокурора Немишлянської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_7 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000091 від 28.02.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111-1 КК України, та накладено арешт на речові докази, які вилучені 11.07.2024 р. у період часу з 11:04 год. по 12:57 год. під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , власником яких є ОСОБА_4 , а саме:

- мобільний телефон Xiaomi Redmi 6A black imei: НОМЕР_1 ;

- мобільний телефон чорного кольору з наліпкою НОМЕР_2 ОСОБА_5 ;

- мобільний телефон Infinix x 6831 imei НОМЕР_3 ;

- годинник Quartz з радянською символікою;

- відеокамера з написом SW 202209;

- ноутбук ASUS X54C;

- жорсткий диск;

- флеш накопичувач micro sd nokia 128 GB;

- флеш накопичувач nokia 128 GB 0631752;

- флеш накопичувач з написом I, I I I, Fresh ficlds;

- флеш накопичувач Kingston 64 GB sds 32/64 GB, 31666545 A00LF;

- флеш накопичувач S/D WMAM9JY84478 WD;

- флеш накопичувач Seagate S/W Z219OD8M;

- блокнот синього кольору із записами;

- картинку з лозунгом;

- газету «время»;

- медаль Леніна;

- радянську символіку у кількості 21 шт;

- монета «2 рубля 2018 года».

Відповідно до положень статті 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4)відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

З ч.3 ст.170 КПК України вбачається, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Відповідно до положень ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд, зокрема, повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).

За ч. 11 ст. 170 КПК України заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. (абз. 2. ч. 1 ст. 170 КПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Таким чином, арешт майна має бути скасованим повністю або частково, якщо: відпали підстави його застосування; арешт було накладено необґрунтовано.

Тобто особа, що заявила клопотання про скасування арешту, повинна довести, що в подальшому в застосуванні арешту майна відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчий суддя зазначає, що заявником до клопотання не було долучено доказів, які б підтверджували, що в подальшій дії заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна відпала потреба. Наразі досудове розслідування триває, кримінальне провадження не закрито та не проведені всі слідчі дії.

На підставі викладеного, слідчий суддя приходить до переконання, що в задоволенні клопотання про скасування арешту майна слід відмовити, оскільки заявником не було доведено, що арешт майна було накладено необґрунтовано, або що необхідність в подальшій дії заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна на теперішній час відсутня.

Керуючись статтями 26, 98, 170-174, 372, 376 Кримінально процесуального кодексу України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання власника майна ОСОБА_4 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Фрунзенського районного суду м. Харкова від 22 липня 2024 року у кримінальному провадженні №0000091 від 28 лютого 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111-1 КК України - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Повний текст ухвали виготовлено та проголошено 23.09.2024 о 13.00 год.

Слідчий суддя