Справа № 752/5322/22
Провадження №: 1-кп/752/744/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 серпня 2024 року м. Київ

Голосіївський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000678 від 06 квітня 2022 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України котрий народився у м. Алчевськ Луганської області, має середню освіту, неодруженого, без офіційного місця роботи, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого в силу ст. 89 КК України,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 186 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_5 ,

встановив:

1.Формулювання обвинувачення, визнане судом доведеним.

ОСОБА_3 06 квітня 2022 року приблизно о 12:00, перебуваючи у загальному коридорі 11 поверху будинку АДРЕСА_3 , діючи умисно, з корисливих мотивів, в умовах воєнного стану, з метою відкритого викрадення чужого майна, підійшов до потерпілого ОСОБА_6 , який вийшов зі своєї квартири, та розпочав наносити останньому удари по обличчю і тулубу, вимагаючи передати грошові кошти.

У свою чергу потерпілий ОСОБА_6 почав чинити опір обвинуваченому, намагаючись його зупинити.

Одночасно з цим, у коридор вийшла дружина потерпілого ОСОБА_7 та, виявивши протиправні дії ОСОБА_3 , почала голосно кричати, вимагати припинення вчинення правопорушення та телефонувати до поліції.

Усвідомлюючи, що його протиправні дії виявлені сторонньою особою, обвинувачений припинив вчинення правопорушення, не довівши свій злочинний умисел до кінця з причин, що не залежали від його волі.

2.Статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений.

Відповідно до ч. 4 ст. 186 КК України передбачено кримінальну відповідальність за відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене у великих розмірах чи в умовах воєнного або надзвичайного стану.

Відповідно ст. 15 КК України замахом на кримінальне правопорушення є вчинення особою з прямим умислом діяння (дії або бездіяльності), безпосередньо спрямованого на вчинення кримінального правопорушення, передбаченого відповідною статтею Особливої частини цього Кодексу, якщо при цьому кримінальне правопорушення не було доведено до кінця з причин, що не залежали від її волі.

Замах на вчинення кримінального правопорушення є закінченим, якщо особа виконала усі дії, які вважала необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, але кримінальне правопорушення не було закінчено з причин, які не залежали від її волі.

Замах на вчинення кримінального правопорушення є незакінченим, якщо особа з причин, що не залежали від її волі, не вчинила усіх дій, які вважала необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця.

Законом України № 2102-IX від 24.02.2022 затверджено указ Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні». З 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан, який уподальшому продовжено.

3.Позиції сторін та інших учасників судового провадження.

Прокурор в судовому засіданні вказав на доведеність винуватості ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення. Як на докази вчинення правопорушення, послався на показання свідків, протоколи слідчих дій, письмові пояснення потерпілого. Просив визнати ОСОБА_3 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 186 КК України, та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років.

Захисник заперечив проти доведеності винуватості ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення. Вказав, що у даному випадку мав місце конфлікт між обвинуваченим та потерпілим, при цьому ОСОБА_3 не вчиняв дій, направлених відкрите викрадення майна потерпілого, достатніх доказів цього матеріали справи не містять. Органом досудового розслідування не встановлено, яке саме майно намагався викрасти обвинувачений у потерпілого та чи було це майно у останнього. Просив ухвалити виправдувальний вирок відносно обвинуваченого.

Обвинувачений підтримав захисника. Вину у вчинені інкримінованого йому кримінального правопорушення не визнав. Просив ухвалити виправдувальний вирок.

Потерпілий на неодноразові виклики в судові засідання не з`явився, направив клопотання, в якому просив здійснювати судове провадження без його участі на підставі його письмових показань. Просив призначити обвинуваченому суворе покарання.

4.Докази на підтвердження встановлених судом обставин, а також мотиви неврахування окремих доказів.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 повідомив, що 06 квітня 2022 року він разом зі своєю співмешканкою перебував у гостях у знайомого ОСОБА_8 Знаходився у квартирі ОСОБА_8 близько 30 хвилин, заходив обговорити питання по роботі. Коли він зі співмешканкою вийшли з квартири ОСОБА_8 , то зустріли у коридорі потерпілого ОСОБА_6 , котрий звернувся до них з претензією, висловив своє незадоволення щодо того, що до ОСОБА_8 часто ходять сторонні особи та створюють зайвий шум. На цьому ґрунті між ними виникла словесна перепалка, після якої обвинувачений разом зі співмешканкою зайшли в ліфт та спустились донизу. Потім вони виявили, що забули телефон у ОСОБА_8 , повернулися на поверх, де знову зустріли потерпілого. Під час другої зустрічі потерпілий, який є значно більшим за обвинуваченого, намагався вдарити останнього, при цьому обвинувачений завдав потерпілому декілька ударів у відповідь. Побачивши бійку, дружина потерпілого та співмешканка обвинуваченого викликали поліцію. Вказав, що наміру заволодівати коштами потерпілого у нього не було, з відповідною вимогою передачі коштів він до потерпілого не звертався.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 повідомив, що знає обвинуваченого близько пів року, вони разом підроблялись вантажниками. 06 квітня 2022 року в обідній період він разом з друзями (близько 6 чоловік) знаходився вдома за адресою: АДРЕСА_4 , де грали в нарди, вживали спиртні напої. Того дня до нього також заходив обвинувачений разом зі своєю співмешканкою поговорити про роботу. Вони побули у квартирі ОСОБА_8 15-20 хвилин, після чого пішли, однак невдовзі знов повернулися, оскільки дружина обвинуваченого забула телефон. Безпосереднім свідком конфлікту, який відбувся в коридорі між обвинуваченим та потерпілим він не був. Чув крики та скандал у коридорі. Під час приїзду поліції обвинувачений знаходився на місці події. Повідомив, що з потерпілим перебуває у неприязних стосунках, оскільки останній часто робить йому зауваження та скаржиться на шум з квартири.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_9 повідомила, що живе по сусідству з потерпілим та його дружиною, котрі є сімейною парою похилого віку, неконфліктні. Також її сусідом є ОСОБА_8 , котрий веде асоціальний спосіб життя, приводить до своєї квартири друзів, де вони часто вживають спиртні напої та шумлять. 06 квітня 2022 року приблизно о 12:00 вона почула шум з коридору. В глазок побачила у коридорі трьох осіб - потерпілого, обвинуваченого та його жінку. Бачила штовханину між обвинуваченим та потерпілим. Обставин початку конфлікту не чула, однак чула гучні слова з боку обвинуваченого про «бабки». Коли вийшла з квартири, побачила, що потерпілий відштовхнув від себе обвинуваченого, бачила сліди крові на підлозі, одязі та обличчі потерпілого, вибитий зуб. У цей час у коридор також вийшла дружина потерпілого, почала вимагати у обвинуваченого, щоб той залишив поверх, однак він відмовився і дружина викликала поліцію. Після цього, коли дружина потерпілого почала викликати поліцію, обвинувачений з жінкою пішли з поверху сходами та приблизно через 7 хвилин повернулися. Після цього приїхала поліція. Зі слів потерпілого, обвинувачений намагався його пограбувати.

Відповідно до протоколу про прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 06 квітня 2022 року потерпілий ОСОБА_6 звернувся з заявою про те, що 06 квітня 2022 року близько 12:00 у коридорі 11-го поверху будинку за адресою: АДРЕСА_3 , невідомий наніс йому декілька ударів кулаком в обличчя, вимагаючи грошові кошти.

Відповідно до протоколу пред`явлення особи для впізнання від 06 квітня 2022 року потерпілий ОСОБА_6 в при сутності понятих впізнав ОСОБА_3 як особу, яка 06 квітня 2022 року нанесла йому тілесні ушкодження та намагалася забрати грошові кошти.

Відповідно до протоколу огляду місця події від 06 квітня 2022 року у коридорному приміщенні, розташованому на 11 поверсі будинку за адресою: АДРЕСА_3 на підлозі поряд з металевою решіткою біля квартири АДРЕСА_5 виявлено предмет, ззовні схожий на зуб дорослої людини.

Відповідно до протоколу пред`явлення особи для впізнання від 06 квітня 2022 року свідок ОСОБА_9 в присутності понятих впізнала ОСОБА_3 як особу, яка 06 квітня 2022 року близько 12:00 за адресою: АДРЕСА_3 на 11 поверсі у приміщенні загального коридору наносила тілесні ушкодження сусіду на ім`я ОСОБА_10 .

Відповідно до протоколу пред`явлення особи для впізнання від 06 квітня 2022 року свідок ОСОБА_7 у присутності понятих впізнала ОСОБА_3 як особу, яка 06 квітня 2022 року близько 12:00 за адресою: АДРЕСА_3 га 11 поверсі наносила тілесні ушкодження її чоловіку та намагалася забрати грошові кошти.

Дослідивши вказані докази, надавши їм оцінку суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 186 КК України, а саме у незакінченому замаху на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаному з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчиненому в умовах воєнного стану.

Показання обвинуваченого ОСОБА_3 про те, що він не мав наміру заволодівати майном потерпілого суд вважає недостовірними, оскільки вони спростовуються даними протоколу про прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 06 квітня 2022 року, відповідно до якого потерпілий ОСОБА_6 , будучи попередженим про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве повідомлення про вчинення кримінального правопорушення, звернувся з заявою про те, що невідома особа нанесла йому декілька ударів кулаком в обличчя, вимагаючи при цьому грошові кошти; а також показаннями свідка ОСОБА_9 , котра в судовому засіданні повідомила, що бачила бійку між обвинуваченим і потерпілим та чула від обвинуваченого слово «бабки», з яким він голосно звертався до потерпілого. Підстав недовіряти потерпілому та свідку у суду немає.

При цьому доводи сторони захисту про те, що у потерпілого не було майна, яким би обвинувачений міг заволодіти, не впливають на наявність у діях обвинуваченого незакінченого замаху на вчинення грабежу.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 95 КПК України суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання, або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 цього Кодексу. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них, крім порядку отримання показань, визначеного статтею 615 цього Кодексу. З огляду на це, долучені прокурором до матеріалів судового провадження письмові показання потерпілого та свідків щодо обставин вчинення кримінального правопорушення суд в порядку ст. 89 КПК України вважає недопустимими доказами.

5.Мотиви зміни обвинувачення, підстави визнання частини обвинувачення необґрунтованою.

Відповідно до вимог ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею.

З метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

Відповідно до обвинувального акта ОСОБА_3 обвинувачувався у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 186 КК України, а саме закінченого замаху на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаному з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчиненому в умовах воєнного стану.

Однак в частині кваліфікації дій ОСОБА_3 як закінчений замах на відкрите викрадення чужого майна вказане обвинувачення не знайшло свого підтвердження за результатами судового розгляду.

Так, дії ОСОБА_3 полягали у вимозі негайної передачі грошових коштів, що була поєднана з насильством над потерпілим. Однак самої лише вимоги передати кошти вочевидь недостатньо для доведення кримінального правопорушення до кінця. Для вчинення крадіжки чи грабежу необхідним є виявлення майна, що є предметом кримінального правопорушення, його вилучення та реальну можливість винної особи розпоряджатися цим майном як власним.

В даному випадку дії ОСОБА_3 були припинені на стадії вимоги негайної передачі грошових коштів, якими він хотів заволодіти, при цьому вказаних коштів у потерпілого обвинувачений фактично не бачив та не вилучав.

За таких обставин, відсутні підстави вважати, що обвинувачений вчинив всі дії, які вважав необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, а тому вчинене слід кваліфікувати за ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 186 КК України як незакінчений замах на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений в умовах воєнного стану.

Оскільки обвинувачений вимагав від потерпілого негайно передати грошові кошти під час фактичного застосування насильства до останнього, ознак кримінального правопорушення, передбаченого ст. 189 КК України - вимагання, у діях обвинуваченого суд не вбачає.

6.Обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставин, які пом`якшують покарання, судом не встановлено.

Посилання на навність обтяжуючих покарання обставин в обвинувальному акті відсутні.

7.Мотиви призначення покарання, звільнення від відбування покарання.

Згідно зі ст. 50, ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових кримінальних правопорушень. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 68 КК України за вчинення замаху на кримінальне правопорушення строк або розмір покарання не може перевищувати двох третин максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини цього Кодексу.

При призначенні покарання суд зважає на тяжкість вчиненого діяння, яке згідно зі ст. 12 КК України є незакінченим замахом на тяжкий злочин, ступінь здійснення кримінально протиправного наміру та причини, внаслідок яких кримінальне правопорушення не було доведено до кінця, дані про особу обвинуваченого, котрий на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, скарг за місцем проживання на нього не надходило, в силу ст. 89 КК України вважається раніше не судимим.

Враховуючи вказані обставини, а також вимоги ч. 3 ст. 68 КК України суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі, яке слід відбувати реально.

8.Підстави для задоволення цивільного позову або відмови у ньому.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не пред`явлено.

9.Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.

Доля речових доказів підлягає вирішенню в порядку ст. 100 КПК України. Процесуальні витрати відсутні.

Підстав для обрання обвинуваченому запобіжного заходу до набрання вироком законної сили суд не вбачає.

Керуючись статтями 368, 370, 371, 374, 376, 615 КПК України, суд

ухвалив:

Визнати ОСОБА_3 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 186 КК України, та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років 8 місяців.

Початок строку відбування покарання обчислювати з моменту затимання обвинуваченого після набрання вироком законної сили.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати у строк покарання період попереднього ув`язнення обвинуваченого у межах даного кримінального провадження з 06 квітня 2022 року по 09 вересня 2022 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Речові докази: предмет, зовні схожий на зуб, який був вилучений під час огляду місця події 06 квітня 2022 року та преданий на зберігання до Голосіївського УП ГУНП України у м. Києві - знищити.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Голосіївський районний суд м. Києва.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції, якщо його не буде скасовано.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору.

Суддя ОСОБА_1