ПРИМОРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ1
УХВАЛА

24 жовтня 2024 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2

заявників ОСОБА_3 та адвоката ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, заяви ОСОБА_3 та адвоката ОСОБА_4 про відвід слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_5 від розгляду скарги ОСОБА_3 на бездіяльність посадових осіб Одеської обласної прокуратури щодо невнесення відомостей до ЄРДР за заявою ОСОБА_3 (Єдиний унікальний номер справи №522/17095/24, провадження №1-кс/522/5524/24), -

встановив:

04.10.2024 року ОСОБА_3 та адвокат ОСОБА_4 , в судовому засіданні, під час розгляду слідчим суддею ОСОБА_5 скарги ОСОБА_6 на бездіяльність посадових осіб Одеської обласної прокуратури щодо невнесення відомостей до ЄРДР за заявою ОСОБА_3 , заявили про недовіру слідчому судді та відвід від розгляду зазначеної скарги, який занесений секретарем до журналу судового засідання.

Прокурор у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, причини неявки до суду не повідомив, та жодних клопотань до суду не надавав.

Слідчим суддею ОСОБА_5 суду подано заяву, в якій слідчий суддя зазначає, що не має можливості прибути у судове засіданні та будь-яких пояснень надавати не бажає.

Враховуючи, що у справах такої категорії участь згаданих осіб обов`язковою не є, та враховуючи їх належне сповіщення про дату, час та місце судового розгляду у цій справі, суд вважає за можливе розглянути заяви ОСОБА_3 та адвоката ОСОБА_4 про відвід слідчого судді ОСОБА_5 за їх відсутності.

У судовому засіданні ОСОБА_3 підтримав заявлений відвід та пояснив те, що в нього є сумніви в упередженості слідчого судді, оскільки у слідчому ізоляторі, де він утримується, ходять чутки, що ОСОБА_5 бере хабарі та працює на СБУ, з чим він і зіштовхнувся. Так, слідчий суддя ОСОБА_5 видав незаконну ухвалу про обшук його житла, яка прийнята за клопотанням прокурора Матвійчука в межах іншого кримінального провадження. При цьому, дана ухвала була постановлена 10.05.2023 року, в той час як відомості про кримінальне правопорушення були внесені до ЄРДР 15.05.2023 року. Після проведення незаконного обшуку за ухвалою слідчого судді ОСОБА_5 було відкрито 5 кримінальних проваджень, які в подальшому були об`єднані під чужим кримінальним провадженням. Проте, після подання заяви ОСОБА_3 та його адвокатом ОСОБА_7 провадження виділили та направили до Київського районного суду м. Одеси. Окрім того, ОСОБА_3 було виявлено факт користування службовим становищем ОСОБА_8 , зокрема остання виносить та фальсифікує експертні висновки для того щоб садити людей до тюрми. При цьому, ОСОБА_8 перебуває в одному і тому відомстві, що і веде справу проти ОСОБА_3 . У зв`язку із чим, ОСОБА_3 звернувся із заявою про вчинення кримінального правопорушення та отримав відповідь, що ознак кримінального правопорушення не вбачається, а тому він звернувся до Приморського районного суду м. Одеси із скаргою на бездіяльність посадових осіб Одеської обласної прокуратури щодо невнесення відомостей до ЄРДР, яка надійшла до провадження слідчого судді ОСОБА_5 .

Адвокат ОСОБА_4 у судовому засіданні підтримав заявлений відвід та зазначив, що в нього є обґрунтовані сумніви щодо неупередженості слідчого судді ОСОБА_5 , оскільки останній постановив незаконну ухвалу про надання дозволу на обшук у ОСОБА_3 в межах сфабрикованої справи, після чого внесли відомості до ЄРДР.

Заслухавши заявників, оцінивши на предмет обґрунтованості доводи заявленого слідчому судді ОСОБА_5 відводу, суд приходить висновку про таке.

Пункт 4 частини 1 статті 75 КПК України передбачає, що суддя не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

З метою дотримання загальновизнаних інституційних гарантій правосуддя таких як незалежність і безсторонність суду, усунення судді відбувається через самовідвід (самоусунення) або на підставі заяви про відвід, поданої особою, що бере участь у кримінальному провадженні.

Відповідно до частин 3-5 статті 80 КПК України, заява про відвід може бути заявлена як під час досудового розслідування, так і під час судового провадження; заява про відвід під час судового провадження подається до початку судового розгляду; відвід повинен бути вмотивованим.

Відповідно до ч.1 ст.81 КПК України, у разі заявлення відводу слідчому судді або судді, який здійснює судове провадження одноособово, його розглядає інший суддя цього ж суду, визначений у порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу.

Кримінальне процесуальне законодавство висуває загальні вимоги до вмотивованості відводу, тому суд також застосовує практику ЄСПЛ як джерело права.

Суд керується сталою практикою ЄСПЛ в оцінці вмотивованості відводу, зокрема критеріями, що були чітко висвітлені у справі Mironenko та Martenko проти України (Рішення ЄСПЛ від 10 грудня 2009 року, заява № 4785/02, параграфи 66-71) та в основоположних справах Wettstein проти Швейцарії (Рішення ЄСПЛ від 21 грудня 2000 року, заява № 33958/96, параграфи 42-44) та Kyprianou проти Кіпру (Рішення ЄСПЛ від 15 грудня 2005 року, заява № 73797, параграфи 119, 121). ЄСПЛ вказав, що наявність безсторонності має визначатися, для цілей п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

Існування неупередженості повинно визначатися на підставі суб`єктивного критерію, в контексті якого слід враховувати особисті переконання та поведінку самого судді, що означає необхідність встановити, чи мав останній у певній справі будь-яку особисту зацікавленість або упередженість, а також на підставі об`єктивного критерію, в контексті якого необхідно встановити, чи забезпечував суддя достатні гарантії аби виключити будь-які обґрунтовані сумніви щодо його неупередженості, відповідно до практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного (п. 43 рішення ЄСПЛ у справі «Ветштайн проти Швейцарії»).

Стосовно об`єктивного критерію, то це означає, що при вирішенні того, чи є в цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (рішення у справі «Білуха проти України», № 33949/02, § 49-52, від 09.11.2006).

Пунктами 1, 2 Основних принципів незалежності судових органів, схвалених резолюціями 40/32 та 40/146 Генеральної Асамблеї ООН від 29 листопада та 13 грудня 1985 року, передбачено, що незалежність судових органів гарантується державою та закріплюється в конституції або законах країни. Судові органи вирішують передані їм справи безсторонньо, на основі фактів та відповідно до закону, без будь-яких обмежень, неправомірного впливу, спонукання, тиску, погроз або втручання, прямого чи непрямого, з будь-якого боку і з будь-яких би то не було причин.

Під час розгляду заяв про відвід слідчого судді ОСОБА_5 , судом не встановлено існування будь-яких сумнівів в його об`єктивності та неупередженості, що було б підставою для відводу на підставі положень кримінального процесуального закону, які регламентують підстави для відводу слідчому судді. Таких доказів особами, які заявили відвід слідчому судді ОСОБА_5 , суду не надано, а ті письмові документи та процесуальні рішення, копії яких надано суду ОСОБА_3 жодним чином не можуть підтвердити доводи заявників, оскільки вона стосуються іншого кримінального провадження, в рамках якого і буде надана їм оцінка на предмет належності та допустимості. Отже відсутні підстави вважати, що побоювання заявників в неупередженості слідчого судді ОСОБА_5 , та його необ`єктивності, є об`єктивно виправданими.

Навпаки, судовим розглядом заяв про відвід слідчого судді, встановлено, що побоювання заявників у недостатній неупередженості та об`єктивності слідчого судді ОСОБА_5 ґрунтуються на власних домислах, чутках та фактично зводяться до незгоди з процесуальним рішенням прийнятим слідчим суддею, зокрема ухвалою від 10.05.2023 року про надання дозволу на проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_3 , постановленою в іншому кримінальному провадженні, що в свою чергу не є підставами для заявлення відводу слідчому судді, тому доводи заявників суд визнає необґрунтованим та безпідставними.

Крім того, за встановлених в судовому засіданні підстав заявлення відводу слідчому судді ОСОБА_5 , суд вважає за необхідне зазначити, що кримінальне процесуальне законодавство не наділяє суд першої інстанції повноваженнями здійснювати перевірку та надавати оцінку процесуальним рішенням слідчого судді, а інші обставини, які б викликали сумнів в упередженості слідчого судді ОСОБА_5 , заявниками не наведені.

Суд також наголошує та звертає увагу заявників, що в разі незгоди з процесуальним рішенням слідчого судді, який розглядає скаргу ОСОБА_3 , він та адвокат ОСОБА_4 вправі оскаржити такі рішення в порядку, встановленому кримінальним процесуальним законом, або надати заперечення проти них під час підготовчого провадження в суді, а не заявляти про недовіру суду в рамках розгляду іншої справи, оскільки такі підстави для відводу виглядають зловживанням правом на відвід.

Таким чином, приймаючи до уваги відсутність підстав, визначених ст.ст. 75, 76 КПК України для задоволення відводу слідчого судді ОСОБА_5 , суд визнає доводи ОСОБА_3 та адвоката ОСОБА_4 про відвід необґрунтованими та безпідставними, які не свідчать про можливу упередженість та необ`єктивність слідчого судді ОСОБА_5 під час розгляду скарги ОСОБА_3 в порядку ст. 303 КПК України на бездіяльність посадових осіб Одеської обласної прокуратури, а тому заяви про відвід слідчого судді задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 75, 76, 81, 369 372, 376 КПК України, суд

постановив:

У задоволенні заяв ОСОБА_3 та адвоката ОСОБА_4 про відвід слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_5 відмовити.

Ухвала оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Суддя

Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1

24.10.2024

Єдиний унікальний номер справи: №522/17095/24

Номер провадження № 1-кс/522/5671/24

Головуючий суддя ОСОБА_1