УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2023 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

слідчого судді - ОСОБА_1

секретаря судових засідань - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання представника власника майна ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 про скасування арешту майна,

В С Т А Н О В И В :

до Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 про скасування арешту майна.

Клопотання мотивовано тим, що 02.03.2023 в межах кримінального провадження № 0000453 від 29.08.2022, за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 1112 КК України ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва накладено арешт на майно, що виявлено та вилучене в ході проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_3 , за адресою: АДРЕСА_1 , а саме - мобільний телефон «Samsung», с/н НОМЕР_1 ; ноутбук «Acer», с/н NHQ99E443400 , ноутбук «ComPAQ», № 10п-598Г.

У своєму клопотанні адвокат зазначає, що арешт на вказане майно накладено необґрунтовано, арештовані мобільний телефон та ноутбук не відповідають критеріям речових доказів, ОСОБА_3 не має жодного відношення до даного кримінального провадження, а вказаний захід забезпечення кримінального провадження суттєво порушує її права.

У судове засідання представник власника майна та прокурор не з`явились будучи повідомленими завчасно та належним чином, про причину неявки суд не повідомили.

Вивчивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Як вбачається з матеріалів клопотання, ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м.Києва від 29.11.2019, в рамках кримінального провадження №0010073 від 03.09.2018, накладеного арешт на на 1/2 квартири АДРЕСА_2 , яка на праві власності зареєстрована за ОСОБА_6 .

Звертаючись з клопотанням адвокат ОСОБА_4 вказує, що арешт накладено необґрунтовано та в подальшому у застосування вказаного заходу кримінального провадження відпала потреба, у зв`язку з чим застосований захід забезпечення кримінального провадження підлягає скасуванню.

З наявних в розпорядженні слідчого судді матеріалів убачається, що в межах кримінального провадження № 0000453 від 29.08.2022, за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 1112 КК України ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва накладено арешт на майно, що виявлено та вилучене в ході проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_3 , за адресою: АДРЕСА_1 , а саме - мобільний телефон «Samsung», с/н НОМЕР_1 ; ноутбук «Acer», с/н NHQ99E443400 , ноутбук «ComPAQ», № 10п-598Г.

Як вбачаться з ухвали про арешт майна, слідчий суддя встановив, що існують достатні правові підстави, передбачені ст. 170 КПК України, для накладення арешту на зазначене в клопотанні майно, оскільки воно визнане речовим доказом у кримінальному провадженні, тобто відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

На час розгляду слідчим суддею клопотання про скасування арешту майна, обставини, якими обґрунтовувався арешт не перестали існувати, а необхідність в подальшому продовженні такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна не відпала.

Крім того, адвокат ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, заявлені вимоги не підтримав, а до матеріалів клопотання про скасування арешту майна не надано доказів на підтвердження такої правової позиції.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Також кримінальним процесуальним законом обумовлено принцип диспозитивності, за яким сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом (ч. 1 ст. 26 КПК України), а слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом (ч. 3 ст. 26 КПК України).

Отже, оскільки заявником не доведено, що арешт накладено необґрунтовано, а у подальшому застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження відпала потреба, як того вимагають положення ч. 2 ст. 174 КПК України, слідчий суддя не вбачає правових підстав для скасування арешту майна.

Керуючись ст. ст. 131, 132, 170-173, 174, 309, 376 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити у задоволенні клопотання представника власника майна ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 про скасування арешту майна.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1