Справа № 167/442/24
Номер провадження 1-кп/167/59/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 вересня 2024 року місто Рожище

Рожищенський районний суд Волинської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора Ківерцівського відділу Луцької окружної прокуратури Волинської обласної ОСОБА_3 про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 4 статті 185, частиною 4 статті 186 КК України,

за участі сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого (в режимі відеоконференції) - адвоката ОСОБА_5 ,

в с т а н о в и в:

15.05.2024 року до Рожищенського районного суду Волинської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, що внесений до ЄРДР за № 0000145 від 07.02.2024 року, про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 186 КК України, який ухвалою Рожищенського районного суду Волинської області від 27.05.2024 року був призначений до судового розгляду.

21.08.2024 року до суду надійшло клопотання прокурора ОСОБА_3 про ОСОБА_6 Капітанюку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 (шістдесят) днів, яке мотивоване тим, що 21.03.2024 року ухвалою слідчого судді Ківерцівського районного суду Волинської області щодо ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів із визначенням розміру застави 20 (двадцять) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 60 560, 00 гривень, який ухвалою Рожищенського районного суду Волинської області від 16.05.2024 року продовжений до 14.07.2024 року включно, який в подальшому продовжений до 06.09.2024 року включно.

Враховуючи, що термін тримання під вартою ОСОБА_4 завершується 06.09.2024 року, а кримінальне провадження по суті не розглянуто, виникла необхідність у його продовженні.

На даний момент існують ризики, передбачені пунктами 1, 5 частини 1 статті 177 КПК України, зокрема: переховуватись від суду; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується, що дає достатні підстави для продовження застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Вказує, що ризики, які враховані слідчим суддею при застосуванні запобіжного заходу і судом при продовженні застосування запобіжного заходу на даний час не зменшилися, а тому застосування інших, більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, щодо обвинуваченого ОСОБА_4 не може запобігти ризикам, передбаченим у пунктах 1, 5 частини 1 статті 177 КПК України.

В обгрунтування ризику, передбаченого пунктом 1 частини 1 статті 177 КПК України, зазначає, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 186 КК України, яке відповідно до статті 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі строком від семи до десяти років, а тому з метою уникнення кримінальної відповідальності він може переховуватися від суду. Про високу імовірність переховування обвинуваченого від суду свідчить і той факт, що останній не має постійного місця проживання, офіційного джерела прибутку.

В обгрунтування ризику, передбаченого пункту 5 частини 1 статті 177 КПК України, зазначає, що ОСОБА_4 може і надалі продовжувати вчиняти як аналогічні, так і інші кримінальні правопорушення, оскільки раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 185, ч.ч. 2, 3 ст. 186, ч. 1 ст. 263 КК України. Крім того, 26.10.2023 року був звільнений з ДУ «Городоцький виправний центр (№ 131)» Рівненської області у зв`язку із відбуттям строку покарання у вигляді 4 років 25 днів.

Таким чином, наведені обставини як в сукупності, так і окремо кожен, вказують на наявність вищевказаних ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, які не перестали існувати і на даний час.

Застосування інших, більш м`яких запобіжних заходів, зокрема особистого зобов`язання відносно ОСОБА_4 не може запобігти вищевказаних у клопотанні ризикам та не може бути застосовано відносно останнього, оскільки він обвинувачується у вчиненні умисних злочинів, за які передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк до десяти років, що дає підстави вважати, що обов`язки, передбачені статтею 194 КПК України, обвинуваченим виконані не будуть. Особиста порука не може бути застосована відносно обвинуваченого, оскільки особа, яка б заслуговувала на довіру та яка зможе поручитися за виконання останнім обов`язків, передбачених статтею 194 КПК України, відсутня. Запобіжний захід у вигляді домашнього арешту не може бути застосовано, у зв`язку із тим, що обвинувачений, враховуючи санкцію покарання, може переховуватися від суду, тим самим не виконати покладені на нього процесуальні обов`язки.

Вік та стан здоров`я обвинуваченого, відсутність осіб на його утриманні, відсутність постійного місця роботи, дають змогу безперешкодно продовжити застосування до ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Викладене вище дає обгрунтовані підстави вважати, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Прокурор у судовому засіданні підтримав клопотання з підстав, наведених у ньому, просив клопотання задовольнити.

Обвинувачений та його захисник у судовому засіданні проти задоволення клопотання не заперечили.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

За змістом статтей 131, 132 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Згідно частини 1 статті 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати, зокрема, на свідків у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчиняти, зокрема, інше кримінальне правопорушення.

Відповідно до частини 2 статті 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною 1 цієї статті.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого (підозрюваного), а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Згідно з вимогами пунктів 3 і 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини, обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування підозрюваного, обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Також, відповідно до практики Європейського суду з прав людини доцільність продовження строку тримання під вартою ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстава для втручання в право особи на свободу. Наявність підстав для тримання особи під вартою та доцільність подовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

В судовому засідання встановлено, що 19.03.2024 року ОСОБА_4 затримано в порядку статті 208 КПК України та 20.03.2024 року повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 186 КК України. 21.03.2024 року ухвалою слідчого судді Ківерцівського районного суду Волинської області щодо ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів до 17 травня 2024 року включно із визначенням розміру застави. Згодом, у кримінальних провадженнях №0000145 від 07.02.2024 року та № 0000185 від 19.02.2024 року ОСОБА_4 30.04.2024 року повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 4 статті 185 КК України. Постановою процесуального керівника від 11.05.2024 року згадані вище кримінальні провадження об`єднано в одне за №0000145, підозрюваному оголошено про заміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 4 статті 185, частиною 4 статті 186 КК України.

Рожищенським районний судом Волинської області розпочато судовий розгляд по суті у кримінальному провадженні № 0000145 від 07.02.2024 року, однак не заслухані показання обвинуваченого, потерпілих, свідків, не досліджені документи. Тобто, в суді на даний час не досліджено обставин обвинувачення настільки, що можна було б судити про істотне зменшення ризиків, які стали підставою для застосування 21.03.2024 року та продовження щодо ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Продовжує існувати ризик переховування обвинуваченого від суду. Такий висновок суду грунтується на тому, що обвинувачений на момент обрання запобіжного заходу не був працевлаштований, міцних соціальних зв`язків немає, на його утриманні непрацездатні особи не перебувають, має незняту та непогашену судимість.

Крім того, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжких злочинів, за яким КК України передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком від семи до десяти років позбавлення волі. Така обставина може спонукати ОСОБА_4 : переховуватися від суду; вчинити інше кримінальне правопорушення.

В судовому засіданні не здобуто відомостей, які би безумовно свідчили про неможливість тримання обвинуваченого під вартою, також судом не отримано відомостей, щодо міцних соціальних зав`язків чи іншого комплексу обставин, які би переважили ризики, передбачені пунктами 1, 5 частини 1 статті 177 КПК України.

За таких встановлених обставин суд доходить до переконання, що жоден із інших альтернативних запобіжних заходів, зокрема: особисте зобов`язання, особиста порука, домашній арешт, окрім тримання під вартою, не забезпечать уникненню ризиків, передбачених пунктами 1, 5 частини 1 статті 177 КПК України, та належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

Наведені прокурором ризики є дійсними та триваючими, і вони виключають на даний час можливість зміни виду запобіжного заходу щодо обвинуваченого на більш м`який.

На думку суду, обраний та продовжений щодо обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід з урахуванням його тривалості у співвідношенні із тяжкістю обвинувачення на даний час не виходить за межі розумного строку. Він кореспондується з характером суспільного інтересу, який, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, а також визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу.

Відтак, суд доходить висновку, що доводи сторони обвинувачення про необхідність продовження строку тримання під ОСОБА_7 Капітанюку є достатніми для переконання, що існують передбачені пунктами 1, 5 частини 1 статті 177 КПК України ризики, які стали підставою для застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою та його продовження, знайшли своє підтвердження у даному судовому засіданні, і які виправдовують тримання обвинуваченого під вартою та будь-який більш м`який запобіжний захід є недостатнім для запобігання таким ризикам, а тому є достатні підстави для задоволення клопотання прокурора та продовження обвинуваченому строк тримання під вартою на 60 (шістдесят) днів.

Сторона захисту не заперечила щодо задоволення клопотання прокурора і не надала суду доказів, які б підтверджували доцільність застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу або неможливості застосування до нього запобіжного заходу, про який просить у клопотанні сторона обвинувачення.

Згідно частини 1 статті 197 КПК України, строк дії ухвали суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Враховуючи вищенаведене у сукупності, беручи до уваги дані про особу ОСОБА_4 , який обвинувачується у вчиненні тяжких злочинів, за яким КК України передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком від семи до десяти років позбавлення волі, не працює, не навчається, не одружений, непрацездатних осіб на утриманні немає, має незняту та непогашену судимість, при цьому є достатні підстави вважати, що вказана особа, перебуваючи на волі, може переховуватись від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, що безумовно також свідчить про наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 5 частини 1 статті 177 КПК України, а тому клопотання прокурора підставне та підлягає до задоволення.

Враховуючи відсутність обставин, передбачених частиною 4 статті 183 КПК України, суд вважає за необхідне визначити ОСОБА_8 Капітанюку заставу у розмірі 50 (п`ятдесяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 151 400, 00 гривень.

Відповідно до статті 205 КПК України ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Керуючись статтями 176, 177, 182, 183, 193, 194, 197, 199, 205, 372, 376 КПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжений ухвалою Рожищенського районного суду Волинської області від 09.07.2024 року щодо обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою - продовжити строком на 60 (шістдесят) днів до 01 листопада 2024 року включно.

Строк тримання під вартою рахувати з моменту винесення ухвали 03.09.2024 року.

Визначити ОСОБА_8 Капітанюку розмір застави - 50 (п`ятдесят) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 151 400 (сто п`ятдесят одну тисячу чотириста) гривень 00 копійок, яка може бути внесена як самим обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем), на відповідний депозитний рахунок Рожищенського районного суду Волинської області.

У відповідності до частини 4 статті 202 КПК України обвинувачений звільняється з-під варти після внесення вищевказаної суми застави, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому вона перебуває, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання цього обвинуваченого під вартою.

Обвинувачений ОСОБА_4 або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії ухвали.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 , у разі внесення застави, наступні обов`язки:

- прибувати за викликом до суду;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому ОСОБА_4 фактично проживає, без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання;

- здати на зберігання суду свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити по 01 листопада 2024 року включно.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_9 Капітанюку, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розміру, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок Рожищенського районного суду Волинської області коштів, має бути наданий уповноваженій службовій особі слідчого ізолятора.

Після отримання та перевірки протягом одного дня документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа слідчого ізолятора негайно має здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_4 з-під варти та повідомити усно і письмово Рожищенський районний суд Волинської області.

У разі внесення застави та з моменту звільнення обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, обвинувачений ОСОБА_4 зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений ОСОБА_4 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Контроль за виконанням обвинуваченим ОСОБА_9 Капітанюком обов`язків, у разі внесення застави, покласти на процесуального прокурора ОСОБА_3 .

Ухвала суду підлягає негайному виконанню після її проголошення.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Волинського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Копію ухвали вручити учасникам судового розгляду.

Дата і час проголошення повного тексту ухвали суду: 04.09.2024 року о 10 год 00 хвилин.

Головуючий суддя ОСОБА_1