ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи: 650/1491/23
Номер провадження: 11-кп/819/526/24
Головуючий у суді першої інстанції: ОСОБА_1
Доповідач: ОСОБА_2 .
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

06 листопада 2024 року року суддя Херсонського апеляційного суду ОСОБА_2 , перевіривши матеріали кримінального провадження внесеного до ЄРДР за № 0000408 за апеляційною скаргою обвинуваченої ОСОБА_3 на вирок Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 26 вересня 2024 року щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України,

обвинуваченої у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 28, ч. 5 ст. 111-1 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

Не погоджуючись із вказаним вироком обвинувачена подала апеляційну скаргу, яку належить залишити без руху, як таку, що не відповідає вимогам ст. 396 КПК України.

Відповідно до положень п. 4 ч. 2 ст. 396 КПК України, в апеляційній скарзі, крім іншого, зазначаються вимоги особи, яка подає апеляційну скаргу, та їх обґрунтування із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.

Зазначаючи про порушення судом певних норм, скаржник має належно обґрунтувати такі свої доводи й вказати які саме норми закону порушено та в чому саме полягають такі порушення. Прохання, висловлене до суду апеляційної інстанції, має узгоджуватись із мотивами, з яких апелянт оскаржує судове рішення.

Посилаючись в апеляційній скарзі на незаконність судового рішення, апелянт має вказати на конкретні порушення закону, що є підставами для скасування або зміни вироку, і які, на його думку, допущені судом при його винесенні, навести конкретні докази і аргументи в обґрунтування кожної позиції.

У відповідності до положень ч. 1 ст. 409 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є:

1) неповнота судового розгляду (ст. 410 КПК);

2) невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження (ст. 411 КПК);

3) істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК);

4) неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК).

Апеляційна скарга обвинуваченої не відповідає вимогам ст. 396 КПК України.

Прохальна частина апеляційної скарги не узгоджується із доводами викладеними в мотивувальній частині скарги.

Із тексту апеляційної скарги є незрозумілим в якій саме частині оскаржується вирок.

Обвинувачена в апеляційній скарзі посилається на те, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, вказує на недопустимість доказів, а в прохальній частині просить змінити вирок та призначити покарання із застосуванням ст. 69 КК України.

Обвинувачена не наводить обґрунтувань невідповідності призначеного судом покарання ступеню тяжкості злочину та особі обвинуваченого, зокрема, не вказує у чому полягає його явна несправедливість, які саме обставини та докази свідчать про неправильне застосування судом закону про кримінальну відповідальність при призначенні покарання, які обставини не були враховані судом, які б можна було визнати підставами для зміни вироку суду першої інстанції, як на те вказує апелянт з огляду на положення ст. 414, ст. 413 КПК та приписи статей 50, 65 КК у їх взаємозв`язку.

Зазначаючи про недопустимість покладених в основу вироку доказів та невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, обвинувачена не вказала в чому саме полягає невідповідність висновків суду у контексті ст. 411 КПК, як вона вплинула чи могла вплинути на висновки суду про винуватість або невинуватість обвинуваченої, правильність застосування закону України про кримінальну відповідальність, не зазначено які порушення вимог КПК допустив суд при оцінці доказів.

З огляду на те, що апеляційний суд переглядає судові рішення в межах апеляційної скарги, відсутність в апеляційній скарзі належного обґрунтування, перешкоджає вирішенню питання про відкриття апеляційного провадження.

Недодержання вимог, передбачених статтею 396 КПК, є підставою для залишення апеляційної скарги захисника без руху.

Відповідно до ч. 1 ст. 399 КПК України, суддя-доповідач, встановивши, що апеляційну скаргу на вирок чи ухвалу суду першої інстанції подано без додержання вимог, передбачених ст. 396 цього кодексу, постановляє ухвалу про залишення апеляційної скарги без руху.

Враховуючи викладене, вважаю, що апеляційну скаргу слід залишити без руху та встановити 10 денний строк з дня отримання копії ухвали для усунення вищезазначених недоліків апеляційної скарги.

Звертаю увагу апелянта, що недоліки апеляційної скарги, які пов`язані з її змістом можуть бути усунуті шляхом подання нової редакції апеляційної скарги .

Одночасно вважаю за необхідне роз`яснити апелянту, що у випадку не усунення недоліків апеляційної скарги у встановлений 10 денний строк, апеляційна скарга буде повернута апелянту у відповідності до п. 1 ч. 3 ст. 399 КПК України.

Керуючись ст. ст. 396, 399 КПК України, суддя,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу обвинуваченої ОСОБА_3 на вирок Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 26 вересня 2024 року щодо ОСОБА_4 залишити без руху та встановити строк 10 днів з дня отримання копії ухвали для усунення вищезазначених недоліків апеляційної скарги.

Копію ухвали про залишення апеляційної скарги без руху надіслати апелянту.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя

Херсонського апеляційного суду ОСОБА_2