Суворовський районний суд міста Одеси
Справа №519/1266/15-к
Провадження №1-кп/523/81/24
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

23.10.2024 року м. Одеса

Суворовський районний суд м. Одеси під головуванням судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 , обвинувачених та їх захисників адвокатів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , під час розгляду у відкритому дистанційному судовому засіданні, в приміщенні суду, в режимі відеоконференції, кримінального провадженні №0001192 від 02 грудня 2014 року із звинувачення ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.368 КК України та ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч.5 ст.27, ч.3 ст.368 КК України,

в с т а н о в и в:

Стороною захисту заявлено клопотання про визнання очевидно недопустимими доказами: аудіо розмови свідка ОСОБА_9 з ОСОБА_8 та ОСОБА_7 від 02 грудня 2014 року, зафіксованої на оптичному диску DVD-R «Philips» №65/4-518; аудіо та відео зустрічі та розмови свідка ОСОБА_9 з ОСОБА_8 та ОСОБА_7 від 02 грудня 2014 року, зафіксованої на оптичному диску DVD-R «Philips» №65/4-518; протоколу від 10 грудня 2014 року за результатами проведення негласної слідчої дії аудіо контролю відносно невстановленої посадової особи Державної екологічної інспекції з охорони довкілля Північно-Західного регіону Чорного моря (т.2 а.с.65-70); протоколу від 10 грудня 2014 року за результатами проведення негласної слідчої дії аудіо контролю відносно невстановленої посадової особи Державної екологічної інспекції з охорони довкілля Північно-Західного регіону Чорного моря (т.2 а.с.71-76) з підстави істотного порушення прав та свобод обвинувачених, що пов`язано з ненаданням прокурором ухвал слідчого судді суду апеляційної інстанції про надання дозволу на проведення такого виду негласних слідчих дій.

Одночасно стороною захисту заявлено клопотання про направлення судом вищезазначених протоколів за результатами проведення негласних слідчих дій, а також рапортів оперуповноважених органу Служби безпеки України ОСОБА_10 та ОСОБА_11 від 02 грудня 2014 року №65/4/892 (т.1 а.с.74-76, т.2 а.с.25-26) до органу Державного бюро розслідувань для внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками ч.2 ст.366 КК України.

З`ясувавши заперечення прокурора, суд дійшов наступного.

Суд вирішує питання допустимості доказів під час їх оцінки в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення. У разі встановлення очевидної недопустимості доказу під час судового розгляду суд визнає цей доказ недопустимим, що тягне за собою неможливість дослідження такого доказу або припинення його дослідження в судовому засіданні, якщо таке дослідження було розпочате. Сторони кримінального провадження мають право під час судового розгляду подавати клопотання про визнання доказів недопустимими, а також наводити заперечення проти визнання доказів недопустимими (ст.89 КПК України).

Суд зазначає, що письмові докази, запропоновані стороною захисту до визнання в якості очевидно недопустимих доказів, в даний час вже були досліджені в судовому засіданні та долучені до судового провадження, а відтак відсутня практична необхідність у відмові в дослідженні таких доказів або припинення їх дослідження в судовому засіданні.

Окрім того, Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 16 жовтня 2019 року у справі №640/6847/15-к надано наступні висновки про застосування норми права:

1. Якщо сторона обвинувачення під час досудового розслідування своєчасно вжила всі необхідні та залежні від неї заходи, спрямовані на розсекречення процесуальних документів, які стали підставою для проведення негласних слідчих (розшукових) дій (далі НСРД), однак такі документи не були розсекречені з причин, що не залежали від волі і процесуальної поведінки прокурора, то суд не може автоматично визнавати протоколи НСРД недопустимими доказами з мотивів невідкриття процесуальних документів, якими санкціоноване їх проведення.

2. Процесуальні документи, які стали підставою для проведення НСРД (ухвали, постанови, клопотання) та які на стадії досудового розслідування не було відкрито стороні захисту в порядку, передбаченому статтею 290 КПК України з тієї причини, що їх не було у розпорядженні сторони обвинувачення (процесуальні документи не були розсекречені на момент відкриття стороною обвинувачення матеріалів кримінального провадження), можуть бути відкриті іншій стороні під час розгляду справи у суді за умови своєчасного вжиття прокурором всіх необхідних заходів для їх отримання.

3. Якщо сторона обвинувачення не вжила необхідних та своєчасних заходів, що спрямовані на розсекречення процесуальних документів, які стали процесуальною підставою для проведення НСРД і яких немає в її розпорядженні, то в такому випадку має місце порушення норм статті 290 КПК України.

4. Якщо у ході розгляду кримінального провадження у суді було задоволене повторне клопотання прокурора про розсекречення процесуальних документів, які стали підставою для проведення НСРД, і розсекречено їх, то відповідні процесуальні документи як такі, що отримані стороною обвинувачення після передачі справи в суд, повинні бути відкриті згідно з частиною одинадцятою статті 290 КПК України.

5. Якщо процесуальні документи, які стали підставою для проведення НСРД, розсекречені під час судового розгляду, і сторона захисту у змагальному процесі могла довести перед судом свої аргументи щодо допустимості доказів, отриманих у результаті НСРД, в сукупності з оцінкою правової підстави для їх проведення, то суд повинен оцінити отримані докази та вирішити питання про їх допустимість.

6. У випадку розкриття процесуальних документів, які стали підставою для проведення НСРД після передачі кримінального провадження до суду, суд зобов`язаний забезпечити стороні захисту достатній час та реальну можливість для доведення перед судом своєї позиції щодо належності та допустимості доказів, отриманих в результаті НСРД в комплексі із процесуальною підставою для проведення НСРД з метою реалізації принципу змагальності.

Відповідно до листа виконуючого обов`язки голови апеляційного суду Одеської області від 13 серпня 2015 року №113нт на запит захисника повідомляється наступне:

1. На підставі клопотання прокуратури Одеської області від 02 грудня 2014 року ухвалою апеляційного суду Одеської області від 02 грудня 2014 року №7913т, в межах кримінального провадження №0001192, було надано дозвіл на проведення НСРД відносно невстановленої посадової особи Державної екологічної інспекції з охорони довкілля Північно-Західного регіону Чорного моря, в порядку ст.260 КПК України, строком на два місяці, тобто до 02 лютого 2015 року.

2. Надати копій ухвал апеляційного суду Одеської області є неможливим у зв`язку із тим, що вони мають гриф «таємно» (т.2 а.с.203).

Відповідно до листа голови апеляційного суду Одеської області від 10 березня 2016 року №1188нт на запит судді повідомляється наступне:

1. На підставі пунктів 4.12.4, 4.12.5 «Зводу відомостей, що становлять державну таємницю», ухвали апеляційного суду Одеської області про надання дозволу на проведення НСРД мають гриф секретності «таємно». Повідомлення про розсекречення матеріальних носіїв секретної інформації від органу, який звертався з клопотанням про отримання дозволу, на даний час на адресу суду не надходило, тому надання такої інформації є неможливе.

2. Реєстрація клопотань про надання дозволу на проведення НСРД в автоматизованій системі документообігу апеляційного суду Одеської області почала здійснюватися лише з 09 лютого 2015 року, відповідно до листа Державної судової адміністрації України від 29 січня 2015 року, а тому клопотання, які надходили до суду раніше, включно і клопотання прокуратури Одеської області в системі документообігу суду не зареєстровані (т.1 а.с.68).

Таким чином не заперечується існування ухвал слідчого судді суду апеляційної інстанції про надання дозволу на проведення НСРД в даному провадженні, судовий розгляд якого не завершено, а відтак прокурор вправі вжити всіх необхідних заходів для їх отримання, відкриття стороні захисту та подання до суду.

Окрім того, оцінці у суді підлягають як кожен окремий доказ, так і вся сукупність зібраних в кримінальному провадженні доказів. Передумовою виконання вимоги оцінки доказів у їх сукупності є повне, всебічне та об`єктивне виявлення і дослідження доказів, сукупність яких формується як у ході досудового розслідування, так і під час судового розгляду в якості додаткових доказів, що допускає положення ч.11 ст.290 КПК України, а відтак, суд повинен ретельно досліджувати всі докази у провадженні: і ті, що викривають і ті, що виправдовують обвинуваченого. Недослідження будь-якого доказу, що має істотне значення для з`ясування фактів, означає порушення принципу оцінки доказів у їх сукупності, тому що в цьому випадку відсутня ознака сукупності поєднання всіх доказів у провадженні (ч.1 ст.94 КПК України).

Таким чином, оцінка судом декількох із окремо запропонованого захистом доказів з питань їх належності та допустимості до моменту завершення з`ясування обставин кримінального провадження та їх перевірки всією сукупністю доказів, є передчасною.

Відповідно до положень ч.1 ст.214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування, а дізнавач - керівником органу дізнання, а в разі відсутності підрозділу дізнання - керівником органу досудового розслідування.

Тобто передумовою внесення відомостей про кримінальне правопорушення є подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або самостійне виявлення слідчим, дізнавачем, прокурором, а не судом, з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Місцевий суд є судом першої інстанції і здійснює правосуддя у порядку, встановленому процесуальним законом. Місцеві загальні суди розглядають цивільні, кримінальні, адміністративні справи, а також справи про адміністративні правопорушення у випадках та порядку, визначених процесуальним законом (ч.1 та ч.2 ст.22 Закону України «Про судоустрій та статус суддів в Україні»). Тобто, здійснювати повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення не належить до повноважень місцевого суду.

Водночас, заявником є фізична особа, яка звернулася із заявою або повідомленням про кримінальне правопорушення до органу державної влади, уповноваженого розпочати досудове розслідування, і не є потерпілим (ч.1 ст.60 КПК України). Тобто, захисник вправі самостійно звернутися до Державного бюро розслідувань із заявою про внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Відсутність в розпорядженні захисника оригіналів протоколів проведення НСРД та рапортів оперуповноважених осіб правоохоронного органу, за загальним правилом, не є перешкодою для такого звернення.

Більш того, відповідно до ч.4 ст.214 КПК України, слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення, відмова у прийнятті та реєстрації якої не допускається.

На підставі викладеного суд не знаходить достатніх підстав для задоволення клопотань сторони захисту.

Керуючись ст.ст.60,89,94,214,290,350 КПК України, суд,

п о с т а н о в и в:

Відмовити в задоволенні клопотань сторони захисту в кримінальному провадженні №0001192 від 02 грудня 2014 року із звинувачення ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.368 КК України та ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч.5 ст.27, ч.3 ст.368 КК України, про:

- визнання очевидно недопустимими доказами: аудіо розмови свідка ОСОБА_9 з ОСОБА_8 та ОСОБА_7 від 02 грудня 2014 року, зафіксованої на оптичному диску DVD-R «Philips» №65/4-518; аудіо та відео зустрічі та розмови свідка ОСОБА_9 з ОСОБА_8 та ОСОБА_7 від 02 грудня 2014 року, зафіксованої на оптичному диску DVD-R «Philips» №65/4-518; протоколу від 10 грудня 2014 року за результатами проведення негласної слідчої дії аудіо контролю відносно невстановленої посадової особи Державної екологічної інспекції з охорони довкілля Північно-Західного регіону Чорного моря (т.2 а.с.65-70); протоколу від 10 грудня 2014 року за результатами проведення негласної слідчої дії аудіо контролю відносно невстановленої посадової особи Державної екологічної інспекції з охорони довкілля Північно-Західного регіону Чорного моря (т.2 а.с.71-76);

- направлення судом вищезазначених протоколів за результатами проведення негласних слідчих дій, а також рапортів оперуповноважених органу Служби безпеки України ОСОБА_10 та ОСОБА_11 від 02 грудня 2014 року №65/4/892 (т.1 а.с.74-76, т.2 а.с.25-26) до органу Державного бюро розслідувань для внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками ч.2 ст.366 КК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий ОСОБА_1