Комінтернівський районий суд м.Харкова
Номер провадження № 1-кп/641/20/2024 Справа № 641/7289/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2024 року м. Харків

Комінтернівський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в приміщенні суду в м. Харкові клопотання прокурора Слобідської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження в порядку п.3-1 ч.1 ст. 284 КПК України, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000412 від 01.02.2013 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В провадження Комінтернівського районного суду м. Харкова надійшли матеріали кримінального провадження №0000412 від 01.02.2013 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, з клопотанням прокурора про закриття кримінального провадження у зв`язку із не встановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення та закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

В обґрунтування свого клопотання прокурор зазначає, що в ході досудового розслідування встановлено, що кримінальне правопорушення вчинено 21.11.2012 року. Під час досудового розслідування не встановлено жодних свідків вчинення кримінального правопорушення, не виявлено беззаперечних прямих доказів, що вказують на факт вчинення кримінального правопорушення конкретною особою. Строк давності притягнення до відповідальності з урахуванням ст. 49 КК України, становить 10 років та на теперішній час закінчився. На підставі чого прокурор просить закрити кримінальне провадження №0000412 від 01.02.2013, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України на підставі п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України.

У судовому засідання прокурор підтримав заявлене клопотання та просив суд його задовольнити і закрити кримінальне провадження.

Потерпіла ОСОБА_4 у судове засідання не з`явилась, про час та місце проведення судового засідання неодноразово повідомлялась у встановленому законом порядку шляхом направлення судових повісток за місцем проживання, будь-яких заяв до суду не подала.

Дослідивши матеріали справи, докази в їх сукупності, вислухавши думку прокурора, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Статтею 91 КПК України визначені обставини, які підлягають доказуванню.

Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів, з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 93 КПК України сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Глава 20 КПК України містить положення про слідчі (розшукові) дії, які слідчий зобов`язаний вчинити у конкретному кримінальному провадженні, з метою отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів, зокрема шляхом допиту потерпілого та свідків.

Стаття 25 КПК України передбачає, що прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в кожному випадку безпосереднього виявлення ознак кримінального правопорушення (за виключенням випадків, коли кримінальне провадження може бути розпочате лише на підставі заяви потерпілого) або в разі надходження заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.

Дослідивши зміст вказаного клопотання прокурора, судом встановлено, що клопотання прокурора не містить зазначення конкретної інформації, які саме слідчі дії були проведені, які були отримані результати, яким чином встановлювалася інформація щодо свідків чи очевидців, які могли б підтвердити факт скоєння кримінального правопорушення.

Разом з цим, кримінальне законодавство обмежує строками давності повноваження держави щодо кримінального переслідування осіб, які вчинили кримінальні правопорушення.

Зокрема, у ст.49 КК України визначено матеріально-правові підстави та умови для звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності. Строк давності- це передбачений ст.49 КК України певний проміжок часу з дня вчинення злочину і до дня набрання вироком законної сили, закінчення якого є підставою звільнення особи, яка вчинила злочин, від кримінальної відповідальності.

Матеріально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є закінчення встановлених, окрім іншого, ч.1 ст.49 ККУ строків та відсутність обставин, що порушують їх перебіг.

При цьому необхідно зауважити, що застосування кримінально-правових норм здійснюється у межах кримінально-процесуальних відносин. Тобто застосування норм матеріального кримінального права можливе лише одночасно із застосуванням норм кримінального процесуального закону.

Відповідно до наданих матеріалів кримінального провадження вбачається, що 31.01.2013 до Комінтернівського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області поштою з прокуратури Комінтернівського району м. Харкова, надійшов виділений матеріал з матеріалів кримінального провадження №0000048 від 21.11.2012, відносно невстановленої особи, яка 21 листопада 2012 року, близько 18 години 50 хвилин, за попередньою змовою з ОСОБА_5 , знаходячись між будинком № 6 по вул. Киргизька в м. Харків та гімназією « Освіта », розташованою за адресою: м. Харків, вул. Монюшко, 1 , напали на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з метою заволодіння майном останньої, та погрожуючи їй застосуванням ножа, тобто насильством небезпечним для життя та здоров?я в момент нападу, заволоділи її майном, а саме: сережками з металу жовтого кольору 585 проби, вагою 2,14 грама, вартістю 866 грн. 70 коп.; каблучкою з металу жовтого кольору 585 проби, вагою 1,84 грама, вартістю 745 грн. 20 коп.; мобільним телефоном ТМ «Київстар», модель «Айро», вартістю 239 грн. 60 коп., в якому знаходилася карта пам?яті на 4 ГБ, вартістю 59 грн. 40 коп., загальна вартість викрадено у ОСОБА_4 майна згідно висновку судово - товарознавчої експертизи №12283 від 25.01.2013 становить 1910 грн. 90 коп. та грошовими коштами в сумі 50 грн., чим спричинили потерпілій ОСОБА_4 матеріальну шкоду на загальну суму 1960 грн. 90 коп. Вказана заява була зареєстрована в ЄРДР №0000412 від 01.02.2013 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України.

Санкція ч. 2 ст. 187 КК України передбачає покарання у виді позбавленням волі на строк від семи до десяти років із конфіскацією майна.

Відповідно до ч. 5 ст. 12 КК України тяжким злочином є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше двадцяти п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше десяти років.

У відповідності до п. 4 ч. 1 ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло десять років - у разі вчинення тяжкого злочину;

Таким чином, строки давності притягнення до кримінальної відповідальності, на момент звернення прокурора з клопотанням про закриття кримінального провадження, у вказаному кримінальному провадженні сплинули.

Як зазначено у п.п.3-1 ч.1 ст.284 КПК України, кримінальне провадження закривається, якщо не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, крім випадків вчинення особливо тяжкого злочину проти життя чи здоров`я особи або злочину, за який згідно із законом може бути призначено покарання у виді довічного позбавлення волі. Цією нормою права законодавцем встановлено імперативне правило, за яким суд приймає рішення про закриття кримінального провадження у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за умови, що не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення.

З клопотання прокурора вбачається, що у вказаному кримінальному провадженні не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення та жодній особі не вручено повідомлення про підозру.

Натомість, як вбачається з матеріалів кримінального провадження, в якості потерпілої було допитано ОСОБА_4 , яка пояснила, що 21.11.2012 року близько 18-50 год., між будинком №6 по вул. Киргизька в м. Харкові та гімназією «Освіта», два раніше невідомих їй хлопці здійснили, щодо неї розбійний напад, і заволоділи її майном, а саме ювелірними виробами, сережками, із золота 585 проби, вагою 2,14 гр. та каблучку із золота 585 проби, вагою 1,84 гр.

29.11.2012 року в ході проведення слідчої дії пред?явлення особи для впізнання, потерпіла ОСОБА_4 впізнала серед представлених осіб, одного з нападників, яким

29.11.2012 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , якому 29.11.2012 року повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України.

Згідно наявного в матеріалах справи протоколу допиту в якості підозрюваного, ОСОБА_5 , останній зазначив, що він 21.11.2012 року за попередньою змовою з ОСОБА_6 , 1991 року народження, здійснив розбійний напад на дівчину та заволоділи її майном. Після чого ювелірні вироби, а саме: сережки та каблучку ОСОБА_6 заклав до ломбарду «Статус», а мобільний телефон, вони залишили на сходах приміщення кафе « Бар » на пр. Косіора в м. Харкові. Через декілька днів ОСОБА_6 , покинув територію України та переїхав до Російської Федерації.

Згідно протоколу допиту свідка ОСОБА_7 від 28.11.2012 року, останній повідомив, що здійснював оренду приміщення магазину за адресою: АДРЕСА_3 , в якому при вході встановлені камери відеоспостереження, до нього звернулись працівники поліції на предмет наявності камер відеоспостереження, оскільки його магазин знадився поруч із місцем вчинення кримінального правопорушення та описали прикмети нападників, після перегляду ним відеозапису від 21.11.2021 року він помітив на ньому двох підозрілих осіб, схожих по прикметах на осіб, яких описували працівники поліції.

Згідно наявного в матеріалах справи протоколу одночасного допиту ОСОБА_4 та ОСОБА_5 від 30.11.2012 року, останній вказує на ОСОБА_6 з яким разом здійснили напад на ОСОБА_4 ..

Згідно повідомлення ПТ «Ломбард Статус», наявного в матеріалах справи, ОСОБА_6 звертався до ломбарду 21.11.2012 року та уклав договір про надання ломбардом фінансового кредиту/ закладу майна сережки 1 пара 585 проби, вагою 2,13 гр. та каблучки 1 шт. із золота 585 проба, вагою 1,82 гр..

Згідно матеріалів кримінального провадження, громадянин ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , перетнув державний кордон у пункті пропуску Рижівка 27.11.2012 року та його місце знаходження на теперішній час не встановлено.

Таким чином, за наявною інформацією про перетин ОСОБА_6 державного кордону органом досудового розслідування не були проведені всі необхідні слідчі дії, щодо збирання доказів, а саме: не було вжито всіх необхідних заходів для встановлення місце знаходження ОСОБА_6 та не допитано його з метою встановлення обставин вчинення кримінального правопорушення, не вжито заходів для встановлення свідків вказаного кримінального правопорушення та допиту їх, а також не вжиті всі необхідні заходи щодо встановлення родинних зв`язків ОСОБА_6 та не допитано їх в якості свідків.

Враховуючи наявність у органу досудового розслідування інформації щодо конкретної особи ОСОБА_6 , який, можливо, причетний до вчинення кримінального правопорушення, стверджувати щодо неможливості встановлення особи, причетної до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України підстави відсутні, оскільки місце знаходження останнього органом досудового розслідування встановлено не було та не допитано його з метою встановлення обставин вчинення кримінального правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що органом досудового розслідування не вжито всіх дій направлених на встановлення всіх обставин вчинення даного кримінального правопорушення та встановлення особи, яка його вчинила.

Таким чином, закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин, оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів в їх сукупності.

За таких обставин, суд вважає, що клопотання прокурора Слобідської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження в порядку п.3-1 ч.1 ст. 284 КПК України, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000412 від 01.02.2013 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 284, 372 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання прокурора Слобідської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження в порядку п.3-1 ч.1 ст. 284 КПК України, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000412 від 01.02.2013 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом 7 днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали проголошено 23.09.2024 року о 09-50 год.

Cуддя- ОСОБА_1