УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.10.2024 року м.Одеса

Слідчий суддя Київського районного суду міста Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , власника майна ОСОБА_5 , її представника адвокатаОСОБА_6 , розглянувши у судовому засіданні в м. Одесі клопотання прокурора Київської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_3 про арешт майна в рамках кримінального провадження №0001147 від 09.10.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з клопотання сторони обвинувачення про арешт майна, слідчим відділом Одеського районного управління поліції № 1 ГУНП України в Одеській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні за №0001147 від 09.10.2024, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 08.10.2024 приблизно о 22.45 год. невстановлена особа біля буд. АДРЕСА_1 облила невідомою хімічною рідиною обличчя та шию ОСОБА_7 , спричинивши йому тяжкі тілесні ушкодження у вигляді хімічного опіку 2-4 стадії обличчя, голови, шиї, ротової порожнини, легкого опікового шоку. ЖЄО 19350 від 09.10.2024.

15.10.2024 на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 14.10.2024 (справа №947/32259/24 провадження №1-кс/947/14063/24) за місцем мешкання ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_2 , проведений обшук, під час якого виявлено та вилучено:

- мобільний телефон марки «SAMSUNG», IMEI : НОМЕР_1 , без сім-карти;

- мобільний телефон марки «Аpple» модель «iPhone 13Pro Max ІМЕІ1: НОМЕР_2 , ІМЕІ2: НОМЕР_3 , із сім-картою мобільного оператору ТОВ «лайфселл» із абонентським номером НОМЕР_4 ;

- мобільний телефон марки «SAMSUNG» ІМЕІ1: НОМЕР_5 , ІМЕІ2: НОМЕР_6 , із сім-картою мобільного оператору ТОВ «лайфселл» із абонентським номером НОМЕР_7 .

Вищевказані вилучені речі, 15.10.2024 відповідно до ст. 98 КПК України визнано речовими доказом, про що винесено відповідну постанову.

16.10.2024 року слідчий суддя повернув прокурору клопотання про накладення арешту на майно для усунення недоліків, які необхідно усунути на протязі 72 годин із моменту отримання ухвали слідчого судді.

Процесуальним керівником повторно подано клопотання з метою збереження речових доказів.

Слідчий та прокурор в судовому засіданні клопотання підтримали, просили задовольнити в повному обсязі.

Представник особи щодо майна якої вирішується питання про накладення арешту адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні заперечував щодо накладення арешту на мобільний телефон марки «Аpple» модель «iPhone 13Pro Max, окремо звернув увагу на те, що клопотання не містить будь якого обґрунтування для накладення арешту на вилучене майно. Зауважив, що ОСОБА_5 не має жодного процесуального статусу у кримінальному провадженні. Органом досудового розслідування не доведений факт, що вилучене майно має значення для кримінального провадження та є знаряддям вчинення кримінального правопорушення. Вилучені речі не відповідають ознакам, що встановлені ст.98 КПК України. Просив відмовити у задоволенні клопотання.

Власник майна ОСОБА_5 підтримала думку свого представника.

Вивчивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, письмові заперечення власника майна, вислухавши думку учасників судового засідання, слідчий суддя вважає, що клопотання прокурора підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п.1, п.2 ст.131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Заходом забезпечення кримінального провадження є, зокрема, арешт майна.

Згідно з ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи.

У відповідності до ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч.10 ст.170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

В судовому засіданні встановлено, що вилучене в ході обшуку майно відповідає критеріям ч.1 ст.98 КПК України, оскільки вилучене майно могло зберегти на собі сліди вчинення зазначеного у клопотанні кримінального правопорушення, є всі підстави вважати, що могло бути знаряддям його вчинення, що в свою чергу свідчить про наявність необхідності в забезпеченні збереження вилученого майна.

Накладення арешту на мобільні телефони для проведення їх огляду з метою встановлення наявності електронних доказів, що можуть мати суттєве значення для кримінального провадження.

Зв`язок даного майна із вчиненням злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, підлягає встановленню в процесі здійснення досудового розслідування, а отже арешт даного майна є виправданим.

Викладене в повній мірі підтверджується долученою до матеріалів клопотання постановою від 15.10.2024 року про визнання та залучення в якості речових доказів, згідно якої вищезазначене вилучене майно визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

В той же час стороною обвинувачення під час розгляду клопотання належним чином не доведено, що вилучений за адресою: АДРЕСА_2 , мобільний телефон марки «Аpple» модель «iPhone 13Pro Max ІМЕІ1: НОМЕР_2 , ІМЕІ2: НОМЕР_3 , із сім-картою мобільного оператору ТОВ «лайфселл» із абонентським номером НОМЕР_4 , є майном, що має відношення до предмету розслідування кримінального провадження №0001147 від 09.10.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Таким чином, враховуючи наявність правових підстав для накладення арешту на вилучене майно, оскільки існує необхідність в забезпеченні його збереження, слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання прокурора підлягає частковому задоволенню, й, відповідно захід забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна підлягає застосуванню.

Керуючись ст.ст.170, 171, 172, 173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Київської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_3 про арешт майна в рамках кримінального провадження №0001147 від 09.10.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України задовольнити частково.

Накласти арешт на майно, яке було вилучено в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_2 , проведений обшук, під час якого виявлено та вилучено:

- мобільний телефон марки «SAMSUNG», IMEI : НОМЕР_1 , без сім-карти;

- мобільний телефон марки «SAMSUNG» ІМЕІ1: НОМЕР_5 , ІМЕІ2: НОМЕР_6 , із сім-картою мобільного оператору ТОВ «лайфселл» із абонентським номером НОМЕР_7 .

У задоволені клопотання в іншій частині - відмовити та повернути вилучене майно - його власнику.

Виконання ухвали покласти на прокурора Київської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти діб з дня її проголошення до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1