ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2024 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпро кримінальне провадження № 0000399 від 21 квітня 2023 року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у Новомосковськ Дніпропетровської області, громадянина України, без освіти, неодруженого, не працевлаштованого, не маючого місця реєстрації, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого;

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 у Новомосковськ Дніпропетровської області, громадянина України, маючого неповну загальну середню освіту, неодруженого, не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 29.03.2021 Новомосковським міським судом Дніпропетровської області за ч.1 ст.186 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 1 рік, на підставі ст.ст. 75, 76, 104 КК України від відбуття покарання звільнений з іспитовим строком 1 рік;

- 20.04.2023 Новомосковським міським судом Дніпропетровської області за ч.3 ст.185 КК України, до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки, на підставі ст.ст. 75, 104 КК України від відбуття покарання звільнений з іспитовим строком 2 роки.

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, -

за участю сторін кримінального провадження

прокурор ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6 , ОСОБА_7

законного представника неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_8

обвинувачені ОСОБА_3 , ОСОБА_4

ВСТАНОВИВ:

І. Формулювання обвинувачення, яке пред`явлено особі і визнане Судом доведеним

20 квітня 2023 року приблизно о 18 години 04 хвилини обвинувачений ОСОБА_3 , разом з неповнолітнім обвинувачений ОСОБА_4 , знаходились на території садового товариства «Металург», розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , де побачили раніше незнайомого їм ОСОБА_9 , який йшов по АДРЕСА_4 , на плечі якого знаходилась чоловіча сумка.

Побачивши вказану сумку, у ОСОБА_3 раптово виник злочинний умисел направлений на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, визначивши предметом свого злочинного посягання вказану сумку з наявним у ній майном.

Так, ОСОБА_3 , перебуваючи у вказаному місці та у вказаний час, з метою реалізації свого раптово виниклого злочинного умислу, спрямованого на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), запропонував неповнолітньому ОСОБА_4 , прослідувати за ОСОБА_9 по вулицях м. Дніпро, потім вибрати зручний момент та раптово вирвати з рук останнього належну йому сумку з майном у ній, та в подальшому обернути його на свою користь.

На пропозицію ОСОБА_3 , неповнолітній ОСОБА_4 , відповів згодою, таким чином вказані особи вступили у попередню злочинну змову та розподілили між собою ролі у вчиненні даного кримінального правопорушення, згідно яких, ОСОБА_3 , повинен був підійти до ОСОБА_9 , та з метою подавлення волі потерпілого до опору, у разі необхідності нанести йому удар (або удари) та шляхом ривку заволодіти вказаним майном, а неповнолітній ОСОБА_4 у свою чергу повинен був стояти поряд та спостерігати за навколишньою обстановкою, а в разі необхідності вжити заходи щодо запобігання супротиву зі сторони потерпілого, та/або попередити про зміну обстановки або появу інших осіб, тим самим ОСОБА_4 став співучасником кримінального правопорушення незалежно від виконання ним активних чи пасивних дій, направлених на відкрите викрадення чужого майна (грабіж).

Так, 20 квітня 2023 року близько 18 години 05 хвилин ОСОБА_3 разом з неповнолітнім ОСОБА_4 , слідували за ОСОБА_9 по вулицям міста Дніпра, де, дійшовши до буд. АДРЕСА_5 , що розташовані на території садового товариства «Металург», реалізовуючи єдиний спільний з співучасником злочину умисел на вчинення грабежу, поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, розуміючи, що на усій території України, введено воєнний стан у зв`язку з військовою агресією рф проти України, діючи умисно, з корисливих мотивів та в особистих інтересах, а ОСОБА_4 повторно, передбачаючи спричинення майнової шкоди та бажаючи її настання, усвідомлюючи протиправний характер своїх злочинних дій, за попередньою змовою групою осіб, відповідно до розподілених ролей, де ОСОБА_3 разом зі співучасником кримінального правопорушення неповнолітнім ОСОБА_4 , розуміючи, що його дії є відкритими для оточуючих, в тому числі і для потерпілого, наблизився до ОСОБА_9 та, знаходячись з правої сторони від нього, завдав один удар ступнею правої ноги, взутою у кросівок, у лобно скроневу ділянку голови з лівої сторони. Від отриманого удару потерпілий ОСОБА_9 втратив рівновагу та, дезорієнтувавшись у просторі, впав на землю з висоти власного зросту на лівий бік.

Після цього, ОСОБА_3 , продовжуючи реалізовувати єдиний спільний з співучасником злочину умисел спрямований на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), шляхом ривку зірвав з плеча потерпілого ОСОБА_9 чоловічу сумку торгової марки «Bredford», виготовлену з натуральної шкіри, чорного кольору, вартістю 98 гривень 33 копійки, у якій знаходились грошові кошти у сумі 6000 гривень, мобільний телефон марки «Nokia» модель «RM - 969» у корпусі білого кольору, вартістю 298 гривень 33 копійки, у якому знаходилась карта пам`яті торгової марки «Кінгстон», вартість якої встановити не надалось можливим, носій інформації (флешка) торгової марки «SP 64 Gb», чорного кольору, вартістю 115 гривень, окуляри для читання в оправі чорного кольору, вартість яких встановити не надалось можливим, USB шнур, вартість якого встановити не надалось можливим, футляр для окулярів, виготовлений зі штучних матеріалів, чорного кольору, вартість якого встановити не надалось можливим, картки банку «ОТП Банк» та «Приват Банк», що не мають для потерпілого майнової цінності.

Далі, продовжуючи реалізовувати єдиний спільний з співучасником злочину умисел спрямований на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), співучасник кримінального правопорушення ОСОБА_3 , розуміючи, що воля ОСОБА_9 до опору подолана, нахилився до потерпілого, який лежав на землі та дістав з правої зовнішньої кишені одягнених на потерпілому джинсів мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi Note 9 Pro», вартістю 5000 гривень, на якому знаходилось захисне скло торгової марки «Mocolo Xiaomi Redmi Note 9 S/9 Pro FC FG», вартістю 121 гривня 67 копійок, та який знаходився у прозорому силіконовому чохлі, вартістю 70 гривень.

В цей момент, потерпілий ОСОБА_9 , намагаючись чинити опір протиправним діям правопорушників, піднявся з землі, однак у цей час

ОСОБА_3 , не зупинившись на досягнутому, діючи за попередньою змовою групою осіб, із співучасником злочину неповнолітнім ОСОБА_4 , знаходячись навпроти потерпілого, на відстані витягнутої руки, реалізуючи єдиний спільний з співучасником злочину умисел на вчинення грабежа, завдав один удар правою рукою стиснутою в кулак в ділянку правого ока потерпілого, від вказаного удару ОСОБА_9 похитнувся.

Далі, ОСОБА_3 , доводячи свій єдиний умисел спрямований на відкрите викрадення чужого майна (грабіж) з співучасником злочину, до кінця, передав співучаснику кримінального правопорушення неповнолітньому ОСОБА_4 , який вчиняв злочин повторно, при цьому стояв поряд та слідкував за оточуючою обстановкою, сумку потерпілого з переліченим майном, та почали удвох тікати з місця скоєння злочину, однак потерпілий ОСОБА_9 намагаючись наздогнати правопорушників, почав бігти за ними. Помітивши дії потерпілого, ОСОБА_10 зупинився, підійшов до потерпілого ОСОБА_9 , та стоячи навпроти останнього обличчям, на відстані витягнутої руки, завдав ще один удар правою рукою стиснутою у кулак в ділянку щелепи з лівої сторони, тим самим спричинивши потерпілому ОСОБА_9 тілесні ушкодження у вигляді двох синців в лобно скроневій ділянці ліворуч, на нижній повіці правого ока з переходом на проекцію гайморової пазухи праворуч; синця з садном на його тілі по задній поверхні лівого передпліччя у верхній третині; садна по долонній поверхні лівої кисті ближче до основи кисті; синця по зовнішній поверхні лівого стегна у верхній третині, які за своїм характером відносяться до легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки.

Після чого, ОСОБА_3 доводячи єдиний злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений в умовах воєнного стану, до кінця, з місця скоєння кримінального правопорушення разом з неповнолітнім ОСОБА_4 та викраденим майном втекли, тим самим спричинивши потерпілому ОСОБА_9 майнову шкоду на загальну суму 11 703 гривні 33 копійки.

ІІ. Позиція обвинувачених

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину в вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України визнав у повному обсязі, суду показав, що злочин вчинив за обставин, які викладені в обвинувальному акті, та пояснив, що 20 квітня 2023 року у вечірній час разом з братом ОСОБА_4 побачили потерпілого ОСОБА_9 та пішли за ним з метою заволодіти його майном. Наздогнавши ОСОБА_9 , ОСОБА_3 вдарив потерпілого декілька разів в обличчя, від чого останній втратив рівновагу, після чого вирвав мобільний телефон і сумку у потерпілого, яку перекинув ОСОБА_4 і вони разом побігли з місця вчинення злочину.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України визнав у повному обсязі, суду показав, що злочин вчинив за обставин, які викладені в обвинувальному акті, та пояснив, що 20 квітня 2023 року у вечірній час разом з ОСОБА_3 гуляли та побачили потерпілого ОСОБА_9 , у якого був мобільний телефон та пішли за ним, з метою забрати телефон. Коли наздогнали потерпілого, ОСОБА_3 наніс йому декілька ударів, від чого потерпілий втратив рівновагу і впав. ОСОБА_3 вирвав сумку у потерпілого ОСОБА_9 , яку перекинув ОСОБА_4 і вони разом побігли з місця вчиненні злочину

ІІІ. Позиція потерпілої сторони

Потерпілий ОСОБА_9 неодноразово не з`явився в судове засідання, про причини свого неприбуття суду не повідомив. З урахуванням того, що у відсутність потерпілого можливо встановити всі фактичні обставини справи, справу розглянуто у його відсутність.

ІV. Мотиви суду

Відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України, враховуючи, що проти цього не заперечують учасники судового провадження, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що зазначені особи правильно розуміють зміст цих обставин, добровільність їх позицій не викликає сумнівів, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.

V. Кваліфікація дій обвинуваченого

Після допиту обвинувачених, дослідження письмових доказів, матеріалів, що характеризують обвинувачених, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_3 та неповнолітньго ОСОБА_4 доведена повністю і вони повинні нести кримінальну відповідальність за відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану.

Дії ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч. 4 ст. 186 КК України.

Дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 4 ст. 186 КК України.

VI. Мотиви призначення покарання

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд, відповідно до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься відповідно до вимог ст. 12 КК України до тяжких злочинів, особу винного, який раніше не судимий, характеризується посередньо, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває.

Обставиною, що пом`якшує покарання, суд вважає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

З врахуванням наведених обставин справи та особи обвинуваченого, суд вважає, що необхідним та достатнім покаранням для його виправлення буде покарання у виді позбавлення волі, так як виправлення ОСОБА_3 без ізоляції від суспільства, на думку суду, є неможливим. Саме таке покарання, на думку суду, буде сприяти виправленню ОСОБА_3 .

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд, відповідно до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься відповідно до вимог ст. 12 КК України до тяжких злочинів, особу винного, який раніше судимий, характеризується посередньо, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває.

Обставиною, що пом`якшує покарання, суд вважає щире каяття та відшкодування завданого збитку, вчинення злочину у неповнолітньому віці.

Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

З врахуванням наведених обставин справи та особи обвинуваченого, суд вважає, що необхідним та достатнім покаранням для його виправлення буде покарання у виді позбавлення волі із застосуванням ст. 71 КК України, так як виправлення ОСОБА_4 без ізоляції від суспільства, на думку суду, є неможливим. Саме таке покарання, на думку суду, буде сприяти виправленню ОСОБА_4 .

Що стосується застосування до покарання неповнолітньому обвинуваченому ст. 69 КК України, на чому наполягала як сторона обвинувачення так і сторона захисту, то суд наголошує на тому, що норма матеріального права, викладена в частині 1 статті 69 КК, надає повноваження суду у виключних випадках призначити більш м`яке покарання, ніж передбачено законом за кримінальне правопорушення, лише «за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину». Отже, застосування положень статті 69 КК можливе в разі, якщо наявна сукупність принаймні двох обставин, які відповідають двом умовам, визначеним у законі: вони (1) можуть бути визнані такими, що пом`якшують покарання відповідно до частин 1 та/або 2 статті 66 КК, і (2) хоча б одна із них істотно знижує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення.

При визначенні поняття (юридичного змісту) обставин, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, суд виходить із системного тлумачення статей 66 та 69 КК, а також положень тих статей Особливої частини цього Кодексу, що визначають певні обставини, які пом`якшують покарання, як ознаки окремих привілейованих складів кримінальних правопорушень.

Закон про кримінальну відповідальність визначає як обставини, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, його вчинення у стані сильного душевного хвилювання, особливий психофізичний стан породіллі під час пологів або відразу після пологів, стан необхідної оборони при перевищенні її меж, які істотно знижують ступінь тяжкості умисних вбивств або тяжкого тілесного ушкодження, у привілейованих видах кримінальних правопорушень, визначених у статтях 116-118, 123, 124 КК. Вказане висвітлює підхід законодавця до визначення обставин, які можуть братися до уваги під час вирішення питання про можливість застосування положень статті 69 вказаного Кодексу.

Обставини чи сукупність обставин, які відповідно до положень статті 69 КК надають суду повноваження вийти за межі мінімального покарання, встановленого законом, мають бути такого ж характеру і сили, які зумовлюють виокремлення привілейованих складів злочинів. Ці обставини чи сукупність обставин мають перебувати в обумовленому взаємозв`язку із цілями та/або мотивами кримінального правопорушення, обсягом, характером і змістом дій та іншими факторами, які безпосередньо обумовлюють вчинення кримінального правопорушення та впливають на його характеристику за критеріями суспільної небезпеки вчиненого та винуватого, їх характеру та ступеня.

Суд, при призначенні покарання на підставі статті 69 КК, зобов`язаний не лише перерахувати обставини, що врахував як такі, що пом`якшують покарання, а й обґрунтувати, виходячи із приписів статей 50, 65 КК, яка(які) із обставин є такими, що істотно знизили тяжкість вчиненого злочину, тобто мала(и) вагомий вплив на його суспільну небезпечність.

Таких обставин судом не встановлено, тому суд, при призначенні покарання неповнолітньому ОСОБА_4 не застосовує ст.. 69 КК України.

VII. Вирішення цивільного позову.

потерпілий ОСОБА_9 , який є цивільним позивачем, був повідомлений про дату та час судових засідань, але неодноразово в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, відповідно до ст. 326 КПК України - якщо в судове засідання не прибув цивільний позивач, суд залишає цивільний позов без розгляду.

Залишення заяви без розгляду це форма закінчення розгляду без ухвалення судового рішення у зв`язку з виникненням обставин, які перешкоджають розгляду справи, але можуть бути усунені в майбутньому, тому суд залишає цивільний позов без розгляду, але потерпілий може звернутись з цивільним позовом в порядку цивільного судочинства.

VIIІ. Вирішення питання щодо судових витрат

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України, з обвинувачених на користь держави слід стягнути витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи на суму 500,00 грн., в рівних частинах по 250 грн. з кожного.

Керуючись ст.ст. 366-368, 371, 374, 376, 395 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у виді семи років позбавлення волі.

Запобіжний захід, у виді тримання під вартою, до набрання вироком законної сили залишити без змін.

Строк покарання обвинуваченому обчислювати з часу фактичного затримання 21.04.2023 року.

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у виді семи років позбавлення волі.

Відповідно до ст. 71 КК України, призначити ОСОБА_4 покарання за сукупністю вироків, частково приєднавши до призначеного покарання не відбуте покарання за вироком Новомосковського міського суду Дніпропетровської області від 20 квітня 2023 року, остаточно визначивши покарання у виді позбавлення волі строком на сім років і один місяць.

Запобіжний захід, у виді тримання під вартою, до набрання вироком законної сили залишити без змін.

Строк покарання обвинуваченому обчислювати з часу фактичного затримання 21.04.2023 року.

Стягнути з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь держави, судові витрати, пов`язані з проведенням судово-товарознавчої експертизи у сумі 500,00 грн., в рівних частинах по 250 грн. з кожного.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_9 залишити без розгляду.

Арешт накладений ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 25.04.2023 на кофту чорного кольору, кросівки чорного кольору, кепку чорного кольору - скасувати.

Речові докази - кофта чорного кольору, кепка чорного кольору, кросівки чорного кольору - повернути ОСОБА_4 ; куртка чоловіча чорного кольору з написом "SPRAYWAY gore-tex", - повернути ОСОБА_3 ; чоловіча сумка через плече ТМ "Bredford", мобільний телефон Нокія, модель RM 969, у корпусі білого кольору, грошові кошти у сумі 450 гривень, флеш-носій ТМ "SP 64 Gb", мобільний телефон Xiaomi Redmi Note 9 Pro Tropical Green 6 Gb RAM 128 Gb ROM у корпусі зеленого кольору, сім-картка оператора "Київстар" з надписом НОМЕР_1 , прозорий силіконовий чохол, що знаходиться на зберіганні у потерпілого ОСОБА_9 , - залишити ОСОБА_9 , як власнику; CD-R диски з відеозаписами зберігати при матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Вирок суду першої інстанції не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Копіювироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_11