Провадження №: 1-кс/336/1082/2024
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2024 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання

старшого слідчого відділу поліції №3 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області капітана поліції ОСОБА_5 (телефон НОМЕР_1 )

про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо:

1.Прізвище, ім`я та по батькові: ОСОБА_6

2.Дата народження:

ІНФОРМАЦІЯ_1 : м. Запоріжжя

4.Національність: українець

5.Громадянство: України

6.Освіта: середня

7.Місце роботи (навчання): офіційно не працевлаштований

8.Місце проживання:

АДРЕСА_1 . місце реєстрації :

АДРЕСА_2 . Відомості про судимості: раніше судимий:

-15.05.1989 Шевченківським районним судом м. Запоріжжя по ст. ст. 140 ч.3, 193 ч.3, 215-3 ч.2, 215 ч.1, 42 до 6 років позбавлення волі з конфіскацією майна;

-28.07.1992 Жовтоводським міським судом Дніпропетровської області по ст. 183-3 ч.1 КК України до 3 років 4 місяців позбавлення волі;

-23.11.1995 Калінінським районним судом м. Горлівка Донецької області по ст. 222 ч.3 КК України до 6 місяців позбавлення волі;

-17.03.1997 Ленінським районним судом м. Запоріжжя по ст. 140 ч.3, 141 ч.2, 42 КК України по ст. 140 ч.3, 141 ч.2, 42 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна;

-28.09.2001 Шевченківським районним судом м. Запоріжжя по ст. ст. 185 ч.3, 186 ч.3, 42 КК України до 6 років позбавлення волі;

-15.05.2002 Мелітопольським міським судом Запорізької області по ст. 185 ч.3 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі;

-10.09.2008 Ялтинським міським судом АР Крим по ст. 185 ч.3, 190 ч.2, 358 ч.2, 358 ч.3, 70 ч.1 КК України до 4 років позбавлення волі;

-25.02.2009 Ялтинським міським судом АР Крим по ст. 357 ч.3, 358 ч.3, 190 ч.2, 70 ч.1, 70 ч.4 КК України до 4 років та 6 місяців позбавлення волі;

-26.07.2013 Жовтневим районним судом м. Запоріжжя по ст. ст. 15 ч.2, 190 ч.2, 190 ч.2, 358 ч.3, 358 ч.3, 70 ч.1 КК України до 3 років позбавлення волі;

-23.12.2013 Комунарським районним судом м. Запоріжжя по ст. 190 ч.2, 358 ч.4, 70 ч.1 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі;

-19.06.2017 Шевченківським районним судом м. Запоріжжя по ст. 185 ч.2 КК України до 1 року позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік, 13.09.2018 знятий з обліку на основі Ухвали Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 29.08.2018 у зв`язку із закінченням іспитового строку;

- 26.06.2023 Шевченківським районним судом м. Запоріжжя по ст. ст. 310 ч.2 ст. 309 ч.1 КК України до 3 років та 6 місяців позбавлення волі з іспитовим строком 3 роки.

- 31.08.2021 Шевченківським районним судом м. Запоріжжя по ст. 185 ч.2 КК України до 2 років обмеження волі. На підставі ст. 75 КК України від відбуття покарання звільнити з іспитовим строком 2 роки.

- 28.03.2022 Шевченківським районним судом м. Запоріжжя по ст. 358 ч.4 КК України до сплати штрафу у розмірі 850 гривень.

-26.07.2022 до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя скеровано обвинувальний акт за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. ст. 184 ч.4, 289 ч.2 КК України, -

по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000008 від 03.01.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 307 ч.2 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Слідчий за погодженням з прокурором звернувся до слідчого судді із вищевказаним клопотанням, яким просить обрати щодо вищеназваного підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів.

У судовому засіданні прокурор наполіг на заявленому клопотанні за викладеними в ньому підставами.

Захисник, з думкою якого погодився й підозрюваний, просив визначити особисте зобов`язання.

Заслухавши думки учасників судового засідання, перевіривши клопотання та доводи прокурора наданими доказами, слідчий суддя дійшов висновку про те, що подане клопотання підлягає задоволенню на підставі нижче наведеного.

Так, згідно із ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищити, сховати або спотворити речі чи документи, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.

За змістом ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, суд зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі вагомість наявних доказів, тяжкість покарання, що загрожує особі, у разі визнання її винною, вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність соціальних зв`язків, наявність постійного місця роботи, наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, репутацію обвинуваченого, наявність у нього судимостей, дотримання обвинуваченим умов застосування запобіжних заходів у випадках їхнього попереднього застосування.

Із змісту наведених норм випливає, що завданням застосування будь-якого запобіжного заходу є забезпечення належної процесуальної поведінки особи, яка піддана кримінальному переслідуванню, а при обранні того чи іншого запобіжного заходу, достатнього і необхідного у кожному конкретному випадку, крім тяжкості звинувачення необхідно враховувати сукупність перелічених в законі обставин.

В силу ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Як встановлено слідчим суддею та підтверджується матеріалами справи, у провадженні СВ Відділу поліції № 3 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області вищевказане кримінальне провадження.

«13» листопада 2024 року складено письмове повідомлення про підозру ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України, а саме незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу з метою збуту та збут наркотичного засобу, вчиненого повторно, особою яка раніше вчинила кримінальні правопорушення передбачені ст. ст. 309, 310 КК України.

З обставин вказаної підозри слідує наступне.

Так, при невстановлених досудовим розслідуванням обставинах ОСОБА_6 , маючи умисел на придбання наркотичного засобу, обіг якого обмежено канабіс з метою збуту, будучи особою яка раніше вчинила злочин передбачений ст. ст. 309, 310 КК України, придбав речовину рослинного походження, яка згідно з висновком судового експерта Запорізького НДЕКЦ МВС України №СЕ-19/108-24/19477-НЗПРАП від 09.10.2024 являється наркотичним засобом обіг якого обмежено канабіс, яку став незаконно зберігати при собі, з метою подальшого збуту.

04.10.2024 приблизно о 15 годині 39 хвилин ОСОБА_6 , продовжуючи свій злочинний намір на незаконний збут наркотичного засобу, обіг якого обмежено канабіс, перебуваючи у біля буд. АДРЕСА_3 , зустрівся із ОСОБА_7 , якій було доручено проведення оперативної закупки наркотичного засобу, обіг якого обмежено канабіс, за грошову винагороду від ОСОБА_7 , у розмірі 500 гривень, збув шляхом передачі останній із рук в руки полімерний згорток у якому перебувала речовина рослинного походження, яка згідно з висновком експерта Запорізького НДЕКЦ МВС України № СЕ-19/108-24/19477-НЗПРАП від 09.10.2024 являється особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено канабіс, маса якого складає 3,684г в перерахунку на висушену речовину, котру у подальшому ОСОБА_7 видала співробітникам поліції.

Крім того, при невстановлених досудовим розслідуванням обставинах ОСОБА_6 , маючи умисел на придбання наркотичного засобу, обіг якого обмежено канабіс з метою збуту, діючи повторно, будучи особою яка раніше вчинила злочин передбачений ст. ст. 309, 310 КК України придбав речовину рослинного походження, яка згідно з висновком судового експерта Запорізького НДЕКЦ МВС України №СЕ-19/108-24/21934-НЗПРАП від 13.11.2024 являється наркотичним засобом обіг якого обмежено канабіс, яку став незаконно зберігати при собі, з метою подальшого збуту.

12.11.2024 приблизно о 13 годині 50 хвилин ОСОБА_6 , продовжуючи свій злочинний намір на незаконний збут наркотичного засобу, обіг якого обмежено канабіс, перебуваючи у приміщенні буд. АДРЕСА_3 , зустрівся із ОСОБА_7 , якій було доручено проведення оперативної закупки наркотичного засобу, обіг якого обмежено канабіс, за грошову винагороду від ОСОБА_7 , у розмірі 500 гривень, збув шляхом передачі останній із рук в руки полімерний згорток у якому перебувала речовина рослинного походження, яка згідно з висновком експерта Запорізького НДЕКЦ МВС України № СЕ-19/108-24/21934-НЗПРАП від 13.11.2024 являється особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено канабіс, маса якого складає 4,699г в перерахунку на висушену речовину, котру у подальшому ОСОБА_7 видала співробітникам поліції.

Обґрунтованість вказаної вище підозри підтверджено доказами, а саме: протоколом видачі грошових коштів від 04.10.2024 та 12.11.2024; протоколом огляду від 04.10.2024 та 12.11.2024 в ході яких ОСОБА_7 було видано речовину рослинного походження; постановами про визнання речових доказів від 04.10.2024 та 12.11.2024; висновками судово-хімічних експертиз від 09.10.2024 та 13.11.2024; протоколами допитів свідків від 04.10.2024; протоколами допитів свідків від 12.11.2024; протоколом проведення обшуку за адресою АДРЕСА_3 від 12.11.2024; протоколом затримання ОСОБА_6 від 12.11.2024.

У межах цього кримінального провадження підозрюваного повідомлено про підозру у вчиненні тяжкого умисного злочину - кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, за яке передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від шести до десяти років.

В розумінні практики Європейського суду з прав людини тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.

Суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів (справа «Ілійков проти Болгарії»).

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа, у цьому випадку підозрюваний, вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню, судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

Таким чином, суд, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи.

Надаючи оцінку можливості підозрюваного переховуватися від суду, суд бере до уваги, що існує певна ймовірність того, що підозрюваний з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого тяжкого злочину може вдатися до відповідних дій.

Також установлено, що підозрюваний є раніше судимим, має підозру в інших кримінальних правопорушеннях.

Наведене дає суду достатні підстави вважати наявними щодо підозрюваного ризиків, передбачених п.1, п. 5 ч.1 ст. 177 КПК України.

Отже, прокурор довів наявність ризиків вчинення обвинуваченим дій, спробам вчинення яких в силу закону призвані перешкоджати запобіжні заходи, а саме, можливість переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Застосування ж більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не буде достатнім для запобігання передбаченим ч.1 ст. 177 КПК України ризикам, бо за наявності підстав вважати, що підозрюваний, перебуваючи на волі, може вчинити інше кримінальне правопорушення та, як наслідок, з метою уникнення відповідальності за вчинене він може і розпочати переховуватися від органу досудового розслідування та суду.

Визначаючи розмір застави, суд виходить з вимог ст.ст. 178, 182 КПК України.

Суд, співставивши існуючі у справі ризики, характер кримінального правопорушення та його наслідки з реальною можливістю забезпечити цим запобіжним заходом впевненість у тому, що обвинувачений не буде порушувати покладені на нього процесуальні обов`язки, та з урахуванням ст. 7 Закону України „Про державний бюджет України на 2024 рік щодо розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який з 01.01.2024 року складає 3028 грн., вважає за необхідне визначити заставу у мінімальному розмірі, передбаченому ч.5 ст. 182 КПК України, оскільки відомостей про матеріальну спроможність обвинуваченого внести більший розмір застави суду надано не було, а застава має бути саме альтернативним запобіжним заходом щодо тримання під вартою, а не створювали для особи «непереборну можливість».

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.177, 178, 183, 184,193,196 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 днів до 10 січня 2025 року включно.

Одночасно визначити ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді застави для забезпечення виконання обвинувачений обов`язків, визначених КПК України.

Встановити заставу 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 60560 гривень 00 копійок, яка може бути внесена протягом строку дії даної ухвали на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації в Запорізькій області за наступними реквізитами: Отримувач - ТУ ДСА в Запорізькій області, Ідентифікаційний код за ; Номер розрахунку (IBAN): UA0001205; Банк отримувача: Державна казначейська служба України, м. Київ; МФО 820172 (при призначенні платежу необхідно вказувати: вид платежу (застава чи вартість частки майна тощо); ПІБ особи, за яку вноситься застава; номер справи (провадження); суд у якому розглядається справа).

Після внесення застави і звільнення з-під варти покласти наобвинуваченого обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, в межах строку дії даної ухвали, а саме:

- прибувати на виклик слідчого, прокурора, суду, залежно від стадії кримінального провадження;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи (несення військової служби);

- не відлучатися із м. Запоріжжя без дозволу слідчого, прокурора, або суду;

- утриматися від спілкування зі свідками, потерпілим у даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Уповноваженій службовій особі місця ув`язнення після внесення застави, перевірки документа, що підтверджує її внесення негайно здійснити розпорядження про звільнення підозрюваного з-під варти.

Копію ухвали надіслати начальнику ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» для виконання в частині звільнення вищевказаного підозрюваного з-під варти в разі внесення застави.

Роз`яснити обвинуваченому чи іншому заставодавцю, відмінному від підозрюваного, обов`язки, що покладаються у зв`язку з застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави та наслідки його невиконання, а саме: у разі, якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, без поважних причин, не повідомив про причину своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується в порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави суд вирішує питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу.

У разі внесення застави та з моменту звільнення обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, обвинувачений зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Встановити строк дії даної ухвали щодо запобіжного заходу - до 10 січня 2025 року включно.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення. Якщо ухвалу суду було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги не зупиняє виконання, ухвала підлягає негайному виконанню.

Визначення часу та дати оголошення повного тексту ухвали 14-00 год. 14.11.2024.

Слідчий суддя ОСОБА_1