Провадження №: 1-кс/755/2523/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"30" липня 2024 р. Слідча суддя Дніпровського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю слідчого ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань Дніпровського районного суду міста Києва клопотання старшого слідчого 1 відділу слідчого управляння Головного управління Служби безпеки України в Автономній Республіці Крим ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000267 від 25 грудня 2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України,

В С Т А Н О В И Л А:

Старший слідчий 1 відділу слідчого управління Головного управління Служби безпеки України в Автономній Республіці Крим ОСОБА_3 за погодженням прокурором відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки та процесуального керівництва і публічного обвинувачення у кримінальних провадженнях щодо злочинів, вчинених в умовах збройного конфлікту прокуратури Автономної Республіки Крим та міста Севастополя ОСОБА_4 , звернувся до слідчої судді з клопотанням про накладення арешту на майно власником якого є громадянка України підозрювана ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (РНОКПП НОМЕР_1 ), а саме на наступні об`єкти нерухомого майна: квартиру, площею 51.5 кв.м., розташована за адресою: АДРЕСА_1 (Реєстраційний номер об`єкта нерухомості 01); квартиру, площею 70.9 кв.м., розташована за адресою: АДРЕСА_2 (Реєстраційний номер об`єкта нерухомості 1).

Мотивуючи клопотання, слідчий посилається на те, що слідчим управлінням Головного управління Служби безпеки України в Автономній Республіці Крим здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке 25 грудня 2023 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000267, за підозрою громадянки України ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України.

Досудовим розслідуванням отримані фактичні дані про те, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи громадянкою України, фактично проживаючи на території міста Сімферополь, Автономної Республіки Крим, достеменно знаючи та розуміючи факт захоплення Автономної Республіки Крим збройними силами російської федерації, усвідомлюючи, що суверенітет України поширюється на всю її територію, Україна є унітарною державою, а територія України в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною, перебуваючи на тимчасово окупованій території АР Крим, а саме у АДРЕСА_3 , у невідомий органу досудового розслідування час, але не пізніше 14 червня 2023 року, маючи стійкий, прямий, виниклий за невідомих обставин, протиправний умисел, всупереч вимогам законодавства України, взяла участь в організації та проведенні незаконних виборів на тимчасово окупованій території АР Крим, за наступних обставин.

01 червня 2022 року постановою т.зв. «Виборчої комісії Республіки Крим» № 141/992-2 сформовано т.зв. «територіальну виборчу комісію № 2 Сімферопольського району Республіки Крим», строком повноважень на 5 років, до складу якої, окрім інших, ввійшла громадянка України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

01 червня 2022 року постановою т.зв. «Виборчої комісії Республіки Крим» № 141/923-2, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , призначено т.зв. «головою територіальної виборчої комісії № 2 Сімферопольського району Республіки Крим».

Разом з цим, постановою Центральної виборчої комісії рф № 118/932-8 «О назначении дополнительных выборов депутатов государственной думы федерального собрания российской федерации восьмого созыва по одномандатным избирательным округам» від 14 червня 2023 року, на 10 вересня 2023 року в Сімферопольському одномандатному виборчому окрузі 19 призначено додаткові вибори депутатів Державної Думи Федеральних Зборів рф VІІІ скликання по одномандатному виборчому окрузі № 19.

З вказаного моменту розпочалися протиправні дії т.зв. «виборчих комісій Республіки Крим» всіх рівнів щодо підготовки зазначених позачергових виборів, призначених на 10 вересня 2023 рік.

Починаючи із вказаної дати, перебуваючи на посаді т.зв. «голови територіальної виборчої комісії № 2 Сімферопольського району Республіки Крим» ОСОБА_5 почала виконувати дії щодо організації та проведення виборів 10 вересня 2023 року в окрузі № 19.

Починаючи із серпня 2023 року ОСОБА_5 , як т.зв. «голова територіальної виборчої комісії № 2 Сімферопольського району Республіки Крим» почала вчиняти дії щодо організації на тимчасово окупованій території АР Крим незаконних виборів, а саме - виборів 10 вересня 2023 року в окрузі № 19.

У серпні-вересні 2023 ОСОБА_5 як т.зв. «голова територіальної виборчої комісії № 2 Сімферопольського району Республіки Крим» організовувала інформаційно-роз`яснювальну діяльність порядку подачі заяв про включення виборців у список виборців за місцем знаходження на виборах 10 вересня 2023 року; надавала методичну допомогу дільничним виборчим комісіям, в тому числі в розробці форм та зразків виборчих документів по організації роботи виборчих комісій в період підготовки і проведення виборчої компанії в 2023 році.

Також рішенням т.зв. «Територіальної виборчої комісії № 2 Сімферопольського району Республіки Крим» №42/196-1 від 15 серпня 2023 року ОСОБА_5 , призначено однією із відповідальних осіб за отримання (передачу) виборчих бюлетенів для голосування на додаткових виборах депутатів Державної Думи Федеральних Зборів рф восьмого скликання по одномандатному виборчому округу № 19.

Крім того, ОСОБА_5 як «голова територіальної виборчої комісії № 2 Сімферопольського району Республіки Крим», відповідно до повноважень, покладених на неї федеральним законом «Об основных гарантиях избирательных прав и права на участие в референдуме граждан российской федерации», на підставі якого організовані незаконні вибори 10 вересня 2023 року в окрузі № 19, керувала діями т.зв. «територіальної виборчої комісії № 2 Сімферопольського району Республіки Крим» щодо організації та проведення вказаних незаконних виборів.

Зокрема, ОСОБА_5 як «головою територіальної виборчої комісії № 2 Сімферопольського району Республіки Крим» прийнято рішення №41/193-1 від 11 серпня 2023 року, відповідно до якого визначено порядок розподілення бюлетенів для голосування на незаконних виборах 10 вересня 2023 року в окрузі № 19; рішення №45/215-1 від 25 серпня 2023 року щодо розподілення технологічного обладнання дільничних виборчих комісій для забезпечення голосування на незаконних виборах 10 вересня 2023 року в окрузі № 19; рішення № 45/216-1 від 25 вересня 2023 року, відповідно до якого визначено місце і час передачі виборчих бюлетенів на незаконних виборах 10 вересня 2023 року в окрузі № 19.

Отже, ОСОБА_5 , у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше серпня 2023, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_3 , будучи т.зв. «головою територіальної виборчої № 2 Сімферопольського району Республіки Крим», організовуючи та керуючи її протиправною діяльністю, взяла участь в організації та проведенні незаконних виборів на тимчасово окупованій території.

Таким чином, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України - колабораційна діяльність, тобто в участі в організації та проведенні незаконних виборів на тимчасово окупованій території.

13 грудня 2023 року стосовно ОСОБА_5 складено повідомлення про підозру у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення.

На виконання вимог ст. 135 КПК України, 15 грудня 2023 року повідомлення про підозру ОСОБА_5 та повістки про її виклик на 20 грудня 2023 року, 21 грудня 2023 року, 22 грудня 2023 року опубліковано в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження - газеті «Урядовий кур`єр», випуск № НОМЕР_2 ( НОМЕР_3 ) та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

Проте, ОСОБА_5 за вказаними повістками не прибула, причин неприбуття та жодних заяв чи клопотань про перенесення часу проведення процесуальних дій до органу досудового розслідування не надавала. У зв`язку із викладеним у органу досудового розслідування існують вагомі підстави вважати, що ОСОБА_5 переховується від органу досудового розслідування та суду.

Повідомлення про підозру ОСОБА_5 особисто не вручено, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений КПК України для вручення повідомлень.

25 грудня 2023 року ОСОБА_5 оголошено у розшук.

Згідно наявної інформації підозрювана ОСОБА_5 постійно проживає на тимчасово окупованій території АР Крим, державний кордон і адміністративну межу з тимчасово окупованою територією України - АР Крим не перетинала

У свою чергу, санкція ч.5 ст. 111-1 КК України, передбачає можливість застосування конфіскації майна, як додаткового виду покарання.

Документами, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, є відомості одержані безпосередньо від державних органів (їх реєстрів).

Згідно інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, у громадянки України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНКОПП НОМЕР_1 , на праві приватної власності перебувають об`єкти нерухомості:

- квартира, площею 51.5 кв.м., розташована за адресою: АДРЕСА_1 . Підставою виникнення права власності: свідоцтво про право власності серія та номер НОМЕР_4 , від 18 жовтня 2013 року, видавник: реєстраційна служба Сімферопольського міського управління юстиції АР Крим;

- квартира, площею 70.9 кв.м., розташована за адресою: АДРЕСА_2 . Підставою виникнення права власності: договір купівлі-продажу квартири, серія та номер 3249, від 31 жовтня 2013 року, видавник: приватний нотаріус Сімферопольського міського нотаріального округу АР Крим ОСОБА_6 .

Застосування зазначених обмежень надасть змогу зберегти майно, унеможливить його подальше приховання, відчуження, та забезпечити конфіскацію майна як виду додаткового покарання.

Крім того, арешт майна є важливим елементом здійснення завдань кримінального провадження, своєчасне застосування якого може запобігти непоправним негативним наслідкам при розслідуванні кримінального правопорушення. Для ефективного розслідування орган досудового розслідування має потребу у збережені цього майна до встановлення фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення.

Таким чином, з метою запобігання можливості приховування та відчуження цього майна, необхідно накласти арешт із забороною вчиняти будь-які дії щодо відчуження, розпорядження та користування вказаним майном.

Разом з тим, з метою забезпечення арешту майна, запобігання зникненню, втрати або пошкодження арештованого майна та забезпечення його схоронності, дане клопотання прошу розглянути без повідомлення власника даного майна.

Слідчий ОСОБА_3 у судовому засіданні клопотання підтримав та просив його задовольнити з підстав викладених у клопотанні.

Враховуючи те, що майно, на яке слідчий просить накласти арешт, не було тимчасово вилучене, крім того, слідчим зазначаються ризики того, що з майном можуть вчинятися дії з його подальшого відчуження, тому з метою забезпечення арешту майна, розгляд клопотання у силу ч. 2 ст. 172 КПК України можливо здійснити без повідомлення власника майна.

Слідча суддя, вислухавши думку слідчого, вивчивши клопотання, дослідивши матеріали додані до клопотання, дійшла такого висновку.

Слідчою суддею встановлено, що СУ ГУ СБУ в Автономній Республіці Крим здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000267 від 25 грудня 2023 року за підозрою громадянки України ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України.

Відповідно до вимог п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 132 КПК України, клопотання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження на підставі ухвали слідчого судді подається до місцевого суду, у межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, якщо інше не передбачено пунктом 2 цієї частини.

Як вбачається з інформації з виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, слідче управління Головного управління Служби безпеки України в Автономній Республіці Крим знаходиться за адресою: вул. Юрія Поправки, 14-А, м. Київ. Відтак, клопотання подано за правилами підсудності.

Відповідно до вимог ч. 1, 2 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 42 КПК України, підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено йому внаслідок не встановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

13 грудня 2023 року складено повідомлення про підозру ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України.

15 грудня 2023 року повідомлення про підозру ОСОБА_5 та повістки про її виклик на 20 грудня 2023 року, 21 грудня 2023 року, 22 грудня 2023 року опубліковано в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження - газеті «Урядовий кур`єр», випуск № НОМЕР_2 ( НОМЕР_3 ) та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

Проте, ОСОБА_5 за вказаними повістками не прибула, причин неприбуття та жодних заяв чи клопотань про перенесення часу проведення процесуальних дій до органу досудового розслідування не надавала. У зв`язку із викладеним у органу досудового розслідування існують вагомі підстави вважати, що ОСОБА_5 переховується від органу досудового розслідування та суду.

Повідомлення про підозру ОСОБА_5 особисто не вручено, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений КПК України для вручення повідомлень.

Відтак, ОСОБА_5 набула статусу підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України.

Санкцією ч. 5 ст. 111-1 КК України, передбачено можливість застосування конфіскації майна, як додаткового виду покарання.

Отже, у разі доведення винуватості ОСОБА_5 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України, майно, яке належить на праві приватної власності підозрюваній підлягатиме конфіскації у дохід держави.

Слідчою суддею не встановлено, що клопотання суперечить вищезазначеним вимогам КПК України, тобто не містить правових підстав для арешту майна, достатності доказів, що вказують на вчинення кримінального правопорушення, вказівки на розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження або не є пропорційним, тобто не відповідає тяжкості правопорушення і становитиме особистий і надмірний тягар для володільця майна, тому підлягає задоволенню шляхом накладення арешту на вищевказане майно.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Згідно інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, підозрюваній ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянці України, РНКОПП НОМЕР_1 , на праві приватної власності належать наступні об`єкти нерухомого майна:

- квартира, площею 51.5 кв.м., розташована за адресою: АДРЕСА_1 . Підставою виникнення права власності: свідоцтво про право власності серія та номер НОМЕР_4 , від 18 жовтня 2013 року, видавник: реєстраційна служба Сімферопольського міського управління юстиції АР Крим;

- квартира, площею 70.9 кв.м., розташована за адресою: АДРЕСА_2 . Підставою виникнення права власності: договір купівлі-продажу квартири, серія та номер 3249, від 31 жовтня 2013 року, видавник: приватний нотаріус Сімферопольського міського нотаріального округу АР Крим ОСОБА_6 .

Як вбачається з тексту поданого клопотання, слідчий просить накласти арешт на майно із забороною державним реєстраторам та органам державної реєстрації прав (в тому числі, але не виключно Міністерству юстиції України та його територіальним органам), виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, Київській міській, районним у місті Києві державним адміністраціям, акредитованим суб`єктам, нотаріусам, іншим особам та органам, які виконують функції державного реєстратора, вчиняти реєстраційні дії щодо: квартири, площею 51.5 кв.м., розташованої за адресою: АДРЕСА_1 ; квартири, площею 70.9 кв.м., розташованої за адресою: АДРЕСА_2 .

Стаття 41 Конституції України гарантує, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності і право приватної власності є непорушним.

Аналогічні гарантії захисту права власності містяться у статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав та основоположних свобод 1950 року, згідно якого ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Так, згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини стаття 1 Першого протоколу до Конвенції містить три окремі норми: перша, що виражається в першому реченні першого абзацу та має загальний характер, закладає принцип мирного володіння майном. Друга норма, що міститься в другому реченні того ж абзацу, охоплює питання позбавлення права власності та обумовлює його певними критеріями. Третя норма, що міститься в другому абзаці, визнає право договірних держав, серед іншого, контролювати використання майна в загальних інтересах. Друга та третя норми, які стосуються конкретних випадків втручання у право мирного володіння майном, повинні тлумачитися у світлі загального принципу, закладеного першою нормою (див., серед інших джерел, рішення у справах «Іммобіліаре Саффі проти Італії» (Immobiliare Saffi v. Italy), заява № 22774/93, п. 44, ECHR 1999-V, та «Вістіньш і Препьолкінс проти Латвії», заява № 71243/01, п. 93, від 25 жовтня 2012 року).

У своєму рішенні від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України» заява № 19336/04 п. 168, Європейський суд з прав людини також нагадує, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції» (Sporrong and Lonnroth v. Sweden), пп. 69 і 73, Series A № 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства» (James and Others v. The United Kingdom), п. 50, Series A № 98).

Взявши до уваги вищевикладене, кваліфікацію кримінального правопорушення за фактом вчинення якого розслідується кримінальне провадження та в межах якого подано дане клопотання, враховуючи наслідки від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження для інших осіб, а також забезпечуючи розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, беручи до уваги той факт, що квартири, на які слідчий просить накласти арешт перебуває у праві власності ОСОБА_5 , слідча суддя приходить до висновку, що вимога слідчого є обґрунтованою, а відтак найменш обтяжливим способом арешту майна за даних обставин є заборона розпорядження та користування будинком та земельними ділянками.

На підставі викладеного, керуючись ст. 170-173, 175, 309, 372, ст. 392, ст. 532 КПК України, слідча суддя, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Клопотання старшого слідчого 1 відділу слідчого управляння Головного управління Служби безпеки України в Автономній Республіці Крим ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000267 від 25 грудня 2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України - задовольнити.

Накласти арешт шляхом заборони розпорядження та користування майном, власником якого є підозрювана ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянка України (РНОКПП НОМЕР_1 ), а саме на наступні об`єкти нерухомого майна квартиру, площею 51.5 кв.м., розташовану за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01); квартиру, площею 70.9 кв.м., розташовану за адресою: АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1).

Заборонити державним реєстраторам та органам державної реєстрації прав (в тому числі, але не виключно Міністерству юстиції України та його територіальним органам), виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, Київській міській, районним у місті Києві державним адміністраціям, акредитованим суб`єктам, нотаріусам, іншим особам та органам, які виконують функції державного реєстратора, вчиняти реєстраційні дії, пов`язані зі вказаним нерухомим майном.

Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню.

Ухвалу про арешт майна через прокурора передати для негайного виконання уповноваженому на це органу.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчих СУ ГУ СБУ в АР Крим, які здійснюють досудове розслідування та прокурорів, які здійснюють процесуальне керівництво у цьому кримінальному провадженні.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Роз`яснити сторонам кримінального провадження, що підозрюваний, захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за їх клопотанням, якщо вони доведуть, що в подальшому в застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідча суддя ОСОБА_1