КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/824/5339/2024 Суддя-доповідач у суді апеляційної інстанції - ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2024 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою підозрюваного ОСОБА_6 , на ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 22 липня 2024 року, щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Синельникове Дніпропетровської області, громадянина України, не працюючого, неодруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 186 КК України,-

за участю:

прокурора ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 22 липня 2024 рокузадоволено клопотання слідчого слідчого відділу Голосіївського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_8 , погоджене прокурором Голосіївської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_9 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 діб, а саме по 19.09.2024 року, включно.

Визначено ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заставу, що становить 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у сумі 60 560,00 гривень.

У відповідності до ч. 5 ст. 194 КПК України, покладено на підозрюваного, у разі внесення застави, наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, в провадженні якого перебуватиме кримінальне провадження, прокурора та суду за першим викликом;

- не відлучатись із населеного пункту, де він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватися від спілкування з свідками та потерпілим у кримінальному провадженні;

- здати на зберігання у відповідні органи державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, які дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Строк дії обов`язків визначено до 19.09.2024 року включно.

Контроль за виконанням ухвали покладено на прокурора Голосіївської окружної прокуратури м. Києва.

Підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , взято під варту в залі судового засідання.

Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, підозрюваний ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить змінити запобіжний захід на менш суворий - домашній арешт.

На обґрунтування вимог поданої апеляційної скарги підозрюваний вказує на те, що слідчий суддя не врахував, що він не має наміру переховуватись.

Крім того, апелянт зазначив, що проживає з цивільною дружиною, яка вагітна, а також на утриманні ОСОБА_6 троє неповнолітніх дітей.

Також апелянт зауважує на тому, що неофіційно працює, що підтверджується характеристикою з роботи.

Заслухавши доповідь судді, доводи підозрюваного, який підтримав вимоги апеляційної скарги, та просив її задовольнити, з наведених в ній підстав, пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вважаючи оскаржувану ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, вивчивши матеріали судового провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підозрюваного ОСОБА_6 задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Як убачається з матеріалів судового провадження, що слідчим відділом Голосіївського УП ГУ НП у м. Києві здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0002092 від 10.07.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 186 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у невстановленому досудовим розслідуванням місці, у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 09.07.2024 року 12 год. 50 хв. у ОСОБА_6 виник злочинний умисел направлений на відкрите викрадення чужого майна, вчиненого повторно, вчиненого в умовах воєнного стану.

З метою реалізації свого злочинного умислу, направленого на повторне відкрите викрадення чужого майна, ОСОБА_10 приблизно о 12 год. 50 хв. 09.07.2024 року прибув за адресою: АДРЕСА_3 , де побачив раніше невідому жінку, якою виявилась ОСОБА_11 , яка стояла біля під їзду вище вказаного будинку. Надалі, ОСОБА_10 розуміючи протиправність своїх умисних дій, вчинення цих дій в умовах воєнного стану, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи повторно, з метою незаконного збагачення, переслідуючи корисливі мотиви, впевнившись що за його діями ніхто із сторонніх осіб не спостерігає підійшов впритул до ОСОБА_11 , після чого шляхом ривку рукою зірвав з шиї останньої три золотих ланцюжки, а саме: золотий ланцюжок, вагою 3 г., 585 проби, вартість якого становить 6164 грн. 52 коп., золотий ланцюжок вагою 11,03 г., 585 проби, вартість якого становить 22664 грн. 89 коп., золотий ланцюжок вагою 2 г., 585 проби вартістю 4109 грн. 68 коп. Однак, в результаті ривку вище вказані золоті ланцюжки розірвались та впали на землю біля ОСОБА_11 .

В подальшому ОСОБА_10 , розуміючи, що не зможе довести свій злочинний умисел до логічного завершення та відкрито викрасти золоті ланцюжки побіг в напрямку відділення № 91 ТОВ «Нова Пошта», що за адресою: м. Київ, вул. Академіка Заболотного, 48-А.

Покинувши місце вчинення кримінального правопорушення та виконавши всі дії, які вважав необхідними ОСОБА_6 , не зміг довести свій злочинний умисел до кінця з причин, які не залежали від його волі.

19.07.2024 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 186 КК України.

19.07.2024 слідчий слідчого відділу Голосіївського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_8 , за погодженням ізпрокурором Голосіївської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_9 , звернувся до слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На обґрунтування вимог поданого клопотання слідчий вказав на ризики, передбачені пунктами 1,3,5 частини 1 статті 177 КПК України.

Також зазначив, що інші, більш м`які запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, не зможуть забезпечити досягнення мети їх застосування; виключно застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою може забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Крім того, у судовому засіданні прокурор зауважив, що ОСОБА_6 маючи не зняту та не погашену судимість повторно вчинив злочин, а також підозрюваний не має міцних соціальних зв`язків, з органом досудового розслідування відмовляється співпрацювати, вину не визнає.

22.07.2024 ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва вказане клопотання задоволено та застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 діб, а саме по 19.09.2024 року, включно.

Визначено ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заставу, що становить 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у сумі 60 560,00 гривень

У відповідності до ч. 5 ст. 194 КПК України, покладено на підозрюваного, у разі внесення застави, наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, в провадженні якого перебуватиме кримінальне провадження, прокурора та суду за першим викликом;

- не відлучатись із населеного пункту, де він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватися від спілкування з свідками та потерпілим у кримінальному провадженні;

- здати на зберігання у відповідні органи державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, які дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Строк дії обов`язків визначено до 19.09.2024 року включно.

Контроль за виконанням ухвали покладено на прокурора Голосіївської окружної прокуратури м. Києва.

Підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , взято під варту в залі судового засідання.

Відповідно до вимог ст. 2 КПК України основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден не винуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

При вирішенні клопотання про застосування запобіжного заходу для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя, суд згідно змісту вимог ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_6 , як вбачається зі змісту оскаржуваної ухвали, слідчий суддя з`ясував, що наведені у ньому дані, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 , кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 186 КК України.

Як вбачається з ухвали слідчого судді, журналу судового засідання на основі наданих слідчим матеріалів, які обґрунтовують клопотання, слідчий суддя дослідив клопотання і матеріали, які його обґрунтовують та правильно встановив, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю доказів, які приведені у клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах.

Враховуючи, що слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, встановлювати конкретну кваліфікацію діяння, за яке особа має нести кримінальну відповідальність, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні слідчого докази у слідчого судді були всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 , кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 186 КК України.

Застосовуючи відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою судом перевірено, що в матеріалах провадження є достатні дані, що підтверджують існування обґрунтованої підозри у вчиненні ним інкримінованого кримінального правопорушення. Вагомість наявних доказів вчинення підозрюваним кримінального правопорушення доведена прокурором та сумнівів не викликає.

Також, як того вимагає закон, слідчий суддя встановив наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків, потерпілого у цьому кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Так, слідчий суддя вказав, що наявність ризику, передбаченого п. 1 ч.1 ст. 177 КПК України є обґрунтованим, оскільки ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні злочину, який відповідно до статті 12 КК України відноситься до категорії тяжкого, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років. Вказана обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. Зазначене узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Слідчий суддя, враховуючи тяжкість та характер злочину у вчинені якого підозрюється ОСОБА_6 , обставини вчинення інкримінованого йому злочину, особу підозрюваного, не виключає, що підозрюваний, з метою уникнення кримінальної відповідальності зможе здійснити дії з метою переховування від органів досудового розслідування та/або суду.

Також, слідчий суддя прийшов до висновку, що обґрунтовано наявність ризику, передбаченого п. 3 ч.1 ст. 177 КПК України, так як враховуючи обізнаність ОСОБА_6 про осіб, які давали показання у кримінальному провадженні, він може здійснити спроби впливу на них з метою зміни наданих показань, що в подальшому виключить надання ними правдивих і повних показань під час досудового розслідування і судового розгляду.

При оцінці зазначеного ризику, слідчий суддя враховував встановлений нормами КПК України порядок безпосереднього сприйняття судом показів від осіб, які є свідками у кримінальному провадженні, із забезпеченням права підозрюваного, обвинуваченого на одночасний та перехресний допит. Так, суд під час судового провадження може обґрунтовувати свої висновки лише на показах, які він безпосередньо сприймав, отримав усно від свідків (ст. 23 КПК України). Тобто ризик незаконного впливу на свідків існує як на початковому етапі кримінального провадження, так і на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показів від свідків та дослідження їх судом.

Отже, слідчий суддя вважав, що на даний час існує загроза того, що підозрюваний може здійснити дії, спрямовані на вплив у позапроцесуальний спосіб на свідків, потерпілого у даному кримінальному провадженні з метою надання ними органу досудового розслідування недостовірних показань щодо участі та ролі ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення або відмови від надання показань для уникнення останнім кримінальної відповідальності.

Щодо обґрунтованості наявності ризику, передбаченого п. 5 ч.1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя зазначив, що оцінюючи наявність ризику, передбаченого п. 5 ч.1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя врахував спосіб та обставини вчинення інкримінованого ОСОБА_6 злочину, вчиненого в умовах воєнного стану, а також відомості про те, що ОСОБА_6 раніше судимий. Враховуючи зазначене, на переконання слідчого судді, ризик вчинити інше кримінальне правопорушення є доведеним.

Отже, під час розгляду клопотання органу досудового розслідування, як того вимагає закон, слідчий суддя встановив наявність достатніх підстав вважати, що обставини визначені п. п. 1-3, ч. 1 ст. 194 КПК України, які свідчать про наявність встановлених стороною обвинувачення ризиків у даному кримінальному провадженні, достовірність підозри, недостатність застосування менш суворого запобіжного заходу для запобігання наявним ризикам є обґрунтованими, оскільки вони належним чином вмотивовані та доведені прокурором, при цьому підтверджуються матеріалами справи.

З урахуванням вказаного, на думку колегії суддів, слідчий суддя дійшов правильного висновку про необхідність застосування виняткового запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_6 , оскільки встановлені судом обставини достатньо переконливо підтверджують, що менш суворі запобіжні заходи не можуть забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків в даному кримінальному провадженні.

При цьому, застосувавши до підозрюваного ОСОБА_6 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 183 КПК України визначив підозрюваному розмір застави, який є достатнім для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбаченихстаттею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається у таких межах:

1) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні нетяжкого злочину, - від одного до двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

2) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

3) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Виходячи з наведеного, з урахуванням конкретних обставин кримінального провадження, особи підозрюваного та встановлених ризиків, колегія суддів вважає, що у слідчого судді були вагомі і достатні підстави визначати заставу, що становить 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у сумі 60 560,00 гривень.

Посилання підозрюваного у поданій апеляційній скарзі на характеризуючі дані, а саме, що він проживає з цивільною дружиною, яка вагітна, а також на утриманні ОСОБА_6 троє неповнолітніх дітей, а також неофіційно працює, що підтверджується характеристикою з роботи, на переконання колегії суддів, не спростовують висновків слідчого судді про наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, та відповідно необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Інші доводи апеляційної скарги висновків слідчого судді також не спростовують.

Таке судове рішення не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки в справі існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, а також цілком відповідають практиці Європейського Суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства. Відтак, колегія суддів апеляційної інстанції приходить до сталого висновку, що саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою має забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків у даному кримінальному провадженні.

За таких обставин, ухвала слідчого судді суду першої інстанції відповідно до вимог статті 370 КПК України є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому підстав для її скасування та зменшення розміру застави, колегія суддів - не знаходить.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законну та обґрунтовану ухвалу, колегією суддів апеляційної інстанції - не виявлено.

Враховуючи викладене, рішення слідчого судді суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, яке ухвалено на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими судом, в порядку та межах, передбачених на даній стадії провадження, а тому апеляційна скарга підозрюваного ОСОБА_6 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 194, 196, 197, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду, -

постановила:

Ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 22 липня 2024 року, - залишити без зміни, а апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_6 , - залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

______________ ________________ __________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4