ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 553/2690/22 Номер провадження 11-кп/814/743/24Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2024 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем ОСОБА_5 ,

за участі прокурора ОСОБА_6 ,

захисника адвоката ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції кримінальне провадження №0000534 за апеляційною скаргою першого заступника керівника Харківської обласної прокуратури ОСОБА_9 на вирок Ленінського районного суду м. Полтави від 17 травня 2023 року,

встановила:

Цим вироком

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харків, українця, громадянина України, із повною середньою освітою, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

визнано винуватим та засуджено за ст. 336 КК України на 3 роки позбавлення волі.

Згідно ст. 75 КК України звільнено від призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком 1 рік та покладено обов`язки на підставі ст. 76 КК України.

Вирішено питання щодо речового доказу.

Згідно з вироком суду ОСОБА_8 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення за таких обставин.

У середині квітня 2022 року обвинувачений ОСОБА_8 отримав повістку, де було зазначено, що 18.04.2022 на 9 годину він має прибути до ІНФОРМАЦІЯ_2 для перевірки облікових даних.

18.04.2022 р., близько 9 год., ОСОБА_8 прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 , де начальник відділення військового обліку ОСОБА_10 додатково ознайомила обвинуваченого з Указом Президента України № 69/2022 від 24.02.2022 року «Про загальну мобілізацію», роз`яснила про кримінальну відповідальність за неявку у вказаний час у повістці та вручила під особистий підпис бойову повістку, в якій зазначено номер команди та необхідність прибути 20.04.2022 з 9:00 до 13:00 до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Проте, обвинувачений, будучи військовозобов`язаним і придатним до військової служби, не маючи права на відстрочку, без поважних причин не прибув у зазначені в повістці дату та час до ІНФОРМАЦІЯ_2 , про причини свого неприбуття не повідомив.

В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати вирок суду у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, а саме застосування закону, який не підлягає застосуванню 75 КК України та невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, внаслідок м`якості та ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_8 покарання у виді 3 років позбавлення волі.

Виключити з мотивувальної частини рішення посилання на обставину. яка пом`якшує покарання щире каяття.

Звертає увагу на підвищену суспільну небезпечність інкримінованого кримінального правопорушення, вчиненого в період збройної агресії проти України.

Зазначає, що висновок місцевого суду про наявність у діях обвинуваченого щирого каяття є не вмотивованим.

Інші учасники провадження вирок не оскаржували.

Заслухавши доповідача, прокурора в підтримку поданої апеляційної скарги, обвинуваченого та його захисника, які просили вирок суду залишити без змін, перевіривши доводи апеляційних скарг та матеріали кримінального провадження, колегія суддів дійшла такого висновку.

Відповідно до ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновки суду про винуватість ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України в апеляційній скарзі не оспорюються і апеляційним судом не перевіряється.

При призначенні покарання суд першої інстанції виконав вимоги закону, передбачені ст. ст. 50, 65 КК України, врахував характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є нетяжким; особу обвинуваченого, який раніше не судимий, задовільно характеризується, не одружений, працює за договором підряду з ТОВ «Торгово-промислова компанія «Омега-Автопоставка», на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває; обставини, які пом`якшують покарання, а саме шире каяття, відсутність обставин, що його обтяжують.

Виходячи із системного тлумачення законодавства та із судової практики Верховного Суду, щире каяття, характеризуючи ставлення винної особи до вчиненого нею злочину, означає, що особа визнає свою вину, дає правдиві показання, щиро жалкує про вчинене, негативно оцінює злочин, бажає виправити ситуацію, що склалася, співчуває потерпілим, демонструє готовність понести заслужене покарання.

Враховуючи викладене вище та те, що обвинувачений визнав свою вину у інкримінованому кримінальному правопорушенні, не оспорював його обставини, у зв?язку з чим кримінальне провадження розглянуто на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, місцевий суд дійшов правильного висновку про наявність у діях ОСОБА_8 щирого каяття.

Тому, всупереч апеляційним доводам прокурора, місцевий суд врахував усі обставини, на які він посилається у своїй апеляційній скарзі.

Також не знайшли свого підтвердження апеляційні доводи прокурора про неправильне застосування місцевим судом закону України про кримінальну відповідальність при призначенні обвинуваченому покарання, а саме - застосування закону, який не підлягає застосуванню - ст. 75 КК України.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 75 КК України, якщо суд, при призначенні покарання, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Беручи до уваги ставлення обвинуваченого до вчиненого діяння та його поведінку під час судового розгляду, усі дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, працює, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, доглядає за бабусею 1924 року народження, яка за станом здоров?я нездатна самостійно пересуватися та самообслуговуватися, обставини, які пом`якшують покарання та відсутність обставин, що його обтяжують, колегія суддів дійшла висновку, що місцевий суд правильно вказав на наявність підстав, які свідчать про можливість виправлення ОСОБА_8 без ізоляції від суспільства в умовах здійснення за ним контролю при звільненні від відбування покарання з випробуванням та необхідність застосування при призначенні покарання обвинуваченому ст. 75 КК України.

Щодо вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення в умовах воєнного стану, то зазначену обставину було враховано як кваліфікуючу ознаку, тому не може бути повторно враховано як обставину, яка обтяжує покарання.

Таким чином, призначене ОСОБА_8 покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України, із застосуванням ст. 75 КК України, відповідає вимогам статей 50, 65 КК України, за своїм видом і розміром є справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів.

З огляду на викладене вище підстав, передбачених ст. 409 КПК України, для зміни ухваленого по справі судового рішення щодо ОСОБА_8 в частині призначеного покарання, як про це ставиться питання в апеляційній скарзі, колегія суддів не вбачає. Тому апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а вирок Ленінського районного суду м. Полтави від 17 травня 2023 року, щодо ОСОБА_8 без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення.

СУДДІ:

Головуючий ОСОБА_2

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4