Справа № 195/998/24
У Х В А Л А

іменем України

23.07.2024 року с-ще Томаківка Дніпропетровської області

Томаківський районний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника обвинуваченого ОСОБА_4 ( в режимі ВКЗ), обвинуваченого ОСОБА_5 (в режимі ВКЗ),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт.Томаківка клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000011 від 28.01.2024 стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Марганець Дніпропетровської області, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 27.02.2024 Марганецьким міським судом за ч. 1 ст. 309 КК України до одного року обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням на строк 1 рік, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 307 КК України,

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Томаківського районного суду Дніпропетровської області судді ОСОБА_1 знаходиться кримінальне провадження стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 307 КК України.

29.04.2024 року, ухвалою слідчого судді Томаківського районного суду Дніпропетровської області відносно обвинуваченого ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із строком дії на час досудового розслідування до 27.06.2024 року .

21.06.2024 ухвалою Томаківського районного суду Дніпропетровської області стосовно ОСОБА_5 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із строком дії до 19.08.2024.

22.07.2024 до суду надійшло клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 .

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання про продовження у відношенні до ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, мотивуючи тим, що відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, на даний час продовжують існувати передбачені п.п. 1, 3, 4, 5 ст. 177 КПК України, ризики щодо не виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.

Захисник вважає, що можливо його підзахисному обрати більш м`який запобіжний захід.

Обвинувачений в судовому засіданні в режимі ВКЗ не заперечує проти вказаного клопотання.

Заслухавши клопотання прокурора про необхідність продовження обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд приходить до висновку, що обраний обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою необхідно продовжити.

Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України, за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

29.04.2024 слідчим за погодженням з прокурором прийнято рішення про повідомлення про підозру ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, відповідальність за які передбачена ч. 2 ст. 307 КК України.

29.04.2024 року, ухвалою слідчого судді Томаківського районного суду Дніпропетровської області відносно обвинуваченого ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із строком дії на час досудового розслідування до 27.06.2024 року .

21.06.2024 ухвалою Томаківського районного суду Дніпропетровської області стосовно ОСОБА_5 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із строком дії до 19.08.2024.

Зважаючи на викладене, строк дії вищезазначеного запобіжного заходу спливає, в зв`язку з чим виникла потреба про продовження строку на час судового слідства запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 .

Обґрунтування доцільності продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою повинно відповідати ризикам та обставинам, що передбачені статтями 177 178 КПК України, у їх зіставленні з конкретними фактами, встановленими учасниками судового провадження.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, на даний час продовжують існувати передбачені п.п. 1, 3, 4, 5 ст. 177 КПК України, ризики щодо не виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Відповідно до ст.199 ч.3 КПК України, заявлені ризики, які виправдовують тримання особи під вартою - не зменшилися.

В ході розслідування встановлені достатні підстави вважати, що ОСОБА_5 може:

- переховуватися від органів суду;

- незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні;

- перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

- вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки:

1) наявні достатні докази про вчинення обвинуваченим тяжких кримінальних правопорушень, пов`язаних із незаконним систематичним збутом психотропної речовини, обіг якої обмежено метамфетамін, що свідчить про реальну небезпеку з боку ОСОБА_5 для оточуючих його людей в сфері розповсюдження психотропних речовин.

2) в разі визнання винним ОСОБА_5 у інкримінованих йому злочинах, йому може бути призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком від 6 до 10 років, що може спонукати його переховуватися від органів суду та ухилення він відбування покарання.

У розумінні практики ЄСПЛ ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58). Серйозність покарання є релевантною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»).

Тобто, існує висока ймовірність того, що обвинувачений з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого злочину, може вдатися до відповідних дій.

3) ОСОБА_5 вживає психотропні речовини, отримує доход від збуту психотропних речовин, ніде не працює, що свідчить про відсутність у обвинуваченого будь-яких стримуючих факторів від вчинення нових кримінальних правопорушень пов`язаних із незаконним обігом психотропних речовин для задоволення власних потреб або отримання злочинних доходів, а тому, ОСОБА_5 , залишаючись на свободі може продовжити вчиняти інші кримінальні правопорушення.

4) ОСОБА_5 раніше судимий 27.02.2024 Марганецьким міським судом за ч.1 ст.309 КК України до одного року обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання із іспитовим строком 1 рік, тобто вчинив злочин під час іспитового строку. Дані факти вказують як на схильність ОСОБА_5 до вчинення інших кримінальних правопорушень, так і на невідворотність покарання у разі визнання його винним.

5) ОСОБА_5 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що може полягати у зловживанні ним своїми процесуальними правами.

6) Перебуваючи на свободі, ОСОБА_5 , з метою уникнення покарання зможе або спробує впливати на свідків у вказаному кримінальному провадженні, з метою зміни ними своїх показів в суді, будучи обізнаним про їх анкетні дані під час ознайомлення з матеріалами кримінального провадження.

7) ОСОБА_5 зареєстрованого місця проживання не має, постійного місця роботи не має, легальних джерел доходів не має, вживає психотропні речовини, стійкі соціальні зв`язки відсутні, на утриманні або піклуванні нікого не має, тому наявна обґрунтована необхідність у обранні (продовженні) запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, що слугуватиме надійною гарантією запобіганню ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4, 5 ст. 177 КПК України.

Запобігання вказаним ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, неможливо, оскільки:

- застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, особистої поруки, застави, домашнього арешту, фактично не зможе забезпечити реальне запобігання спробам вчинити ним дії, передбачені п. п. 1, 3, 4, 5 ст. 177 КПК України;

- у разі обрання запобіжного заходу не пов`язаного з позбавленням волі (в т.ч. цілодобового домашнього арешту) ОСОБА_5 зможе покинути відомі слідству його можливі місця перебування, внаслідок чого уповноважена особа не зможе реально контролювати виконання більш м`якого запобіжного заходу;

- під час досудового розслідування та судового розгляду не надійшло жодних звернень про передачу ОСОБА_5 комусь на поруки, що виключає передачу його на поруки;

- ОСОБА_5 не має постійного джерела доходів, що виключає можливість застосування до нього запобіжного заходу у вигляді застави та оскільки цей запобіжний захід може спонукати його до вчинення інших кримінальних правопорушень пов`язаних із збутом психотропної речовини;

- ОСОБА_5 не має зареєстрованого місця проживання, грошових заощаджень або родичів, які могли б його матеріально забезпечити, що виключає можливість застосування до нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Враховуючи вищевикладене, наявна необхідність обрання (продовження) запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для громадянина України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Крім цього, застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, можливо, враховуючи те, що за вчинення ним кримінальних правопорушень за ч. 2 ст. 307 КК України, йому може бути призначено покарання у вигляді позбавленням волі на строк від шести до десяти років, отже дотримується обов`язкова умова обрання даного запобіжного заходу, передбачена п.5 ч.2 ст.183 КПК України, тобто передбаченість законом покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки відносно раніше судимої особи.

Сукупність усіх вищевказаних обставин свідчить про неможливість запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, шляхом застосування до ОСОБА_5 більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою, оскільки жоден з них не забезпечить належної поведінки підозрюваного.

Таким чином, виходячи з положень ст.ст.177,178,183,194 КПК України, ст.ст.5,6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, та враховуючи матеріали справи, які свідчать, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної поведінки обвинуваченого під час розгляду справи, суд приходить до висновку, що обвинуваченому необхідно продовжити строк тримання під вартою не більше ніж 60 діб.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.177,178,182,183,187,199,331 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000011 від 28.01.2024 стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 - задовольнити.

Продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 307 КК України, строк тримання під вартою на 60 днів, тобто до 20.09.2024 року включно.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Томаківський районний суд Дніпропетровської області протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя: ОСОБА_1

23.07.2024