Провадження № 1-кп/760/499/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.09.2024 м.Київ

Солом`янський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Солом`янського районного суду міста Києва кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002844 від 27.04.2020, на підставі обвинувального акту, затвердженого прокурора Київської місцевої прокуратури № 9 ОСОБА_7 , за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Васильків Київської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою АДРЕСА_2 , офіційно працевлаштованого, одруженого, раніше не судимого, маючого на утриманні трьох дітей,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення проти авторитету органів державної влади за наступних обставин.

26.04.2020 ОСОБА_6 , будучи працівником правоохоронного органу, поліцейським патрульної служби 4 батальйону 6-ої роти у званні старшого сержанта поліції (Наказ про призначення № 173 о/с від 02.03.2020), ніс службу у складі патруля, в автомобілі Mitsubishi Outlander д.н.з. НОМЕР_1 на території Солом`янського району міста Києва. Приблизно о 22 год. 08 хв. спільно з напарником-поліцейським ОСОБА_8 у складі патруля екіпажу «Рубін - 0951», проїжджаючи повз вулицю Митрополита Василя Липківського в м. Києві, ними був помічений автомобіль марки Mercedes-Benz C500 д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався з порушенням п. п. 19.1а) Закону України «Про дорожній рух», а саме: з вимкненим ближнім світлом фар у темну пору доби. В зв`язку із чим патрульними поліцейськими було подано сигнал синьо-червоного кольору з сигнальними маячками, а також звуковий сигнал. На дану вимогу транспортний засіб зупинився по АДРЕСА_3 , до якого відразу підійшов ОСОБА_6 , перебуваючи у форменому одязі, при виконанні службового обов`язку, представившись, попросив документи у водія транспортного засобу Mercedes-Benz C500 д.н.з. НОМЕР_2 , за кермом якого була жінка. В ході розмови втрутився пасажир транспортного засобу ОСОБА_4 , який вийшовши з салону автомобіля приблизно о 22 год. 10 хв., підійшов до ОСОБА_6 та, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, на неодноразові прохання та зауваження працівників патрульної служби не реагував, відмовлявся виконати законні вимоги поліцейського ОСОБА_6 та висловлювався брутальною лайкою. Не реагуючи на неодноразові зауваження, ОСОБА_4 на прохання припинити свої протиправні дії, усвідомлюючи, що ОСОБА_6 перебуває при виконання службових обов`язків, умисно, з метою спричинення тілесних ушкоджень, наніс один удар кулаком правої руки в обличчя працівнику правоохоронного органу та один удар своєю головою по голові поліцейського ОСОБА_6 , чим спричинив останньому тілесні ушкодження.

В результаті протиправних дій ОСОБА_4 , потерпілому ОСОБА_6 згідно з висновком експерта № 042-803-2020 від 25.05.2020 були спричинені тілесні ушкодження у вигляді - синець в лівій підочній ділянці розмірами 1.5х1.5 см.

Відповідно до п. п. 4.6. та 2.3.5 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом МОЗ України № 6 від 17.01.1995, вказане тілесне ушкодження за ступенем тяжкості відноситься до легкого тілесного ушкодження. Виявлене ушкодження не має ознак небезпеки для життя. Характер та морфологічні властивості виявленого ушкодження, свідчать про те, що вони утворились внаслідок однієї травматичної дії тупим предметом, характерні властивості якого в пошкодженні не відобразились, за давністю може відповідати вказаному терміну. Враховуючи локалізацію та характер виявленого ушкодження у ОСОБА_6 , можливість його утворення при падінні потерпілого з вертикального чи близького до вертикального положення тіла на поверхню, виключається.

Зазначені дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 345 КК України, а саме, як умисне заподіянні працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.

Будучи допитаним у судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_4 своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення не визнав, суду показав, що у нічний час за станом здоров`я намагається не керувати автомобілем, та - користуватись послугами водія. Однак, 26.04.2020 р. у денний час, приїхавши особисто за кермом на зустріч, він трохи затримався, та у вечірній час попросив ОСОБА_9 за кермо автомобіля, який перебував у його службовому користуванні. Жодних алкогольних напоїв у цей день він не вживав, та в автомобілі перебував у якості пасажира. Через деякий час, їх зупинили працівники патрульної поліції, увімкнувши проблискові маячки, та вони відповідно зупинились. Причину зупинки їм пояснили тим, що в автомобілі не увімкнені габарити, чи то фари ближнього, чи дальнього світла, на даний момент точне формулювання причин зупинки транспортного засобу обвинувачений не пам`ятає. Працівники поліції були на службовому автомобілі патрульної поліції та були одягнені у формений службовий одяг, на головах були поліцейські кепки, вони мали при собі жетони, том обвинувачений розумів, що перед ним працівники поліції. У подальшому, працівники поліції попросили надати документи, які посвідчують особу, та документи на автомобіль. Водійка ОСОБА_10 намагалась пред`явити документи із використанням додатку Дія, однак були якісь технічні проблеми. Обвинувачений ОСОБА_4 надав працівникам поліції документи на службовий автомобіль, після чого працівники поліції задали питання про особу обвинуваченого. Оскільки, вказаний автомобіль є власністю холдингової компанії «Київміськбуд», головою наглядової ради якого на той момент був обвинувачений, у договорі на користування автомобілем було визначено, що правом керування транспортним засобом має водій обвинуваченого, обвинувачений особисто, а також будь-яка особа виключно у присутності обвинуваченого. Для підтвердження своєї особи він надав працівникам патрульної поліції наявне в нього в автомобілі службове посвідчення заступника голови Київської міської державної адміністрації, видане на ім`я обвинуваченого ОСОБА_4 . Бо інших документів в обвинуваченого при собі не було. Після цього, працівники поліції почали показувати йому, що в автомобілі не працюють габарити / світло. Вийшовши з автомобіля, обвинувачений обійшов автомобіль позаду, перед ним стояв потерпілий ОСОБА_6 , а зліва від обвинуваченого стояв напарник потерпілого. Обидва поліцейських стояли пліч-о-пліч один із одним. Після чого, відкривши дверку водія, обвинувачений ОСОБА_4 переконався, що працювали датчики, фари в автомобілі були увімкнені, на що він звернув увагу працівників поліції, та зазначив, що в автомобілі автоматично вмикаються фари. У зв`язку із чим, обвинувачений намагався з`ясувати у працівників поліції, в чому полягала причина зупинки транспортного засобу. Обвинувачений показав, що його емоційно обурило те, що два працівники поліції стали близько біля нього, а він у свою чергу - у цей час намагався звернути увагу працівників поліції на те, як значна кількість автомобілів рухається повз них на великій швидкості із порушенням правил дорожнього руху. Водночас, двоє працівників поліції займаються ним, та жодним чином не реагують на інші порушення. Працівники поліції стояли дуже близько відносно нього, у той час, як він стояв спиною до автомобіля. Увесь час водійка ОСОБА_10 перебувала на водійському сидінні в автомобілі, дверка водія була відкритою, та він стояв спиною по відношенню до ОСОБА_10 , між двома дверками з водійської сторони, біля стійки, впритул до автомобіля. Після чого, між ним та працівниками поліції почалась перепалка на ґрунті того, що працівники поліції не реагували на порушення правил дорожнього руху іншими водіями транспортних засобів, які проїздили повз них. Зазначив, що від поліцейського ОСОБА_6 на його адресу лунала вимога тримати дистанцію, однак обвинуваченому не було, куди відступати, бо він стояв спиною до автомобіля. У свою чергу, його також не влаштовувало, що працівники поліції стояли упритул до нього. Уточнив, що впритул до нього стояв тільки потерпілий ОСОБА_6 . В процесі перепалки обвинувачений ОСОБА_4 в якийсь момент відчув удар у правий бік тулуба, після чого він автоматично підняв руки догори, та вимовив: «Хлопці, що ви робите?». Обвинувачений переконаний, що удар йому наніс саме потерпілий ОСОБА_6 , який стояв прямо перед обвинуваченим, обличчям до нього. Зліва від нього стояв інший поліцейський - свідок ОСОБА_8 . Після цього, працівники поліції заламали його підняті догори руки, та повалили його на землю, нанесли декілька ударів по голові, про що в нього є заключення про вибиті зуби та струс головного мозку. Хто саме наносив ці удари обвинувачений не бачив. Він лежав обличчям до асфальту, та в цей час хтось вдарив його ногою в обличчя, внаслідок чого в нього було вибито зуби. У подальшому, на нього надягли кайданки та посадили в патрульний автомобіль, де він довгий час перебував. Потім обвинуваченого доставили до райвідділу поліції, де так само тримали декілька годин без будь-яких пояснень. У подальшому, до райвідділу поліції приїхала екстренна швидка медична допомога, оскільки в обвинуваченого були вибиті зуби, і струс мозку, та обвинуваченого було доставлено до лікарні. Обвинувачений ОСОБА_4 суду показав, що жодних ударів потерпілому ОСОБА_6 навмисно не наносив, пояснив, що можливо міг зачепити потерпілого ОСОБА_6 , коли автоматично підіймав догори руки, реагуючи на удар в правий бік тулубу. Пояснив, що за формений одяг потерпілого не шарпав, та будь-якого наміру завдавати шкоди працівникам поліції він не мав. Головою об голову потерпілого обвинувачений не вдаряв, оскільки голова обвинуваченого була на рівні закінчення плечей потерпілого, оскільки обвинувачений стояв внизу, а поліцейський нижче від нього, оскільки автомобіль стояв під ухилом. Обвинувачений зазначив, що потерпілий дійсно звертався до нього із проханням тримати дистанцію, однак обвинуваченому не було куди далі відходити, бо він стояв спиною до автомобіля. Зазначив, що до цих подій із потерпілим ОСОБА_6 не був знайомий, вважає покази потерпілого такими, що не відповідають фактичним обставинам події. З приводу нанесення йому тілесних ушкоджень працівниками поліції, він звертався до Державного бюро розслідувань, однак ходом досудового розслідування не цікавився. Зазначив, що на місці події бачив тільки потерпілого та його напарника, свідка ОСОБА_11 на місці події обвинувачений не бачив. Після затримання він бачив, як до поліцейських підходили інші люди. Зазначив, що на дату подій обвинувачений був заступником Київського міського голови, а свідок ОСОБА_10 - депутатом міської ради, та між ними були робочі відносини, на теперішній момент свідок ОСОБА_10 - його дружина.

Незважаючи на невизнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_4 , винуватість останнього у вчиненні інкримінованому йому кримінальному правопорушенні підтверджується сукупністю зібраних під час досудового розслідування та досліджених в судовому засіданні доказів, які визнані судом належними, допустимими, достовірними та достатніми, а саме:

-показами потерпілого ОСОБА_6 , який суду показав, що працює в Управлінні патрульної поліції інспектором взводу № 2 роти № 6 батальйону № 4 полку № 1., та 26.04.2020 р. він заступив на нічну зміну в екіпажі № 0951 разом із колегою командиром роти ОСОБА_8 . Під час патрулювання в Солом`янському районі АДРЕСА_3 , яке виконувалось із використанням службового автомобіля, було помічено автомобіль, який спочатку стояв на пішохідному переході, а згодом здійснив розворот у зворотному напрямку через горизонтальну розмітку 1.3., суцільну лінію, та здійснював рух у темну пору доби без увімкненого ближнього світла фар. Побачивши даний автомобіль у дзеркало заднього виду, коли автомобіль порівнявся із автомобілем під керуванням ОСОБА_6 , потерпілий ОСОБА_6 подав йому звуковий сигнал та світлові маячки, на що водій не відреагував та продовжив рух. Зупинився через 500 метрів після того, як було подано звуковий сигнал та проблискові маячки. Підійшовши до даного автомобіля Мерседес з номерним знаком д.н.з. НОМЕР_2 , потерпілий представився, повідомив причину зупинки, за кермом даного автомобіля була водійка жінка із прізвищем ОСОБА_12 . Було помічено, що у водійки явні ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: порушення мови, координації рухів, запах алкоголю з порожнини рота та відчувався запах алкоголю із салону автомобіля. У цей момент з пасажирської правої сторони автомобіля, вийшов невідомий на той час потерпілому громадянин, який почав вести себе агресивно, виражався нецензурною лайкою на адресу поліцейського, погрожував проблемами на роботі, показавши своє службове посвідчення, та назвавши, що він є заступником голови Київської міської держадміністрації. Даний громадянин представився ОСОБА_4 . Вся подія фіксувалась на службову боді камеру. Даному громадянину було неодноразово повідомлено, аби він заспокоївся, припинив нецензурну лайку, припинив вести себе агресивно. Потерпілий показав, що вони з напарником повідомили, що на місці зупинки буде складена адміністративна постанова за порушення ПДР України, та протокол за ст. 130 КУпАП відносно водійки. Після чого, обвинувачений ОСОБА_4 присів до автомобіля. Коли потерпілий ОСОБА_6 із напарником намагались встановити особу водійки, яка сиділа в салоні автомобіля, та в якої не працював додаток ДІЯ, та не було при собі посвідчення водія або інших документів, які посвідчують особу, обвинувачений ОСОБА_4 ще більше почав проявляти свою агресію по відношенню до працівників поліції, виражався нецензурною лайкою, вийшов із автомобіля та намагався «відсікти» працівників поліції від водійки, ставши спиною до водійських дверцят. Потерпілий показав, що обвинувачений ОСОБА_4 , вийшовши із автомобіля, обійшов автомобіль позаду, підійшов до працівників поліції, намагаючись відсікти працівників поліції від водійки, та в цей час обвинувачений почав відштовхувати працівників поліції від водійки, чіпаючи/шарпаючи потерпілого за формений одяг, намагаючись тим самим відштовхнути працівників поліції від водійки, та відволікти їхню увагу, щоб надати можливість водійці заблокувати дверцята. Своєю рукою обвинувачений намагався відтягнути працівників поліції від водійки, заважаючи тим самим працівникам поліції виконувати свої обов`язки. У цей час напарник потерпілого знаходився з лівої сторони від потерпілого, ближче до водійки. При цьому водійські дверцята були відкриті, оскільки працівники поліції контролювали, аби водійка не покинула місце події. На вказані агресивні дії з боку обвинуваченого, потерпілий ОСОБА_6 звернувся до нього, аби останній тримав дистанцію та не наближався до працівників поліції, на що обвинувачений ОСОБА_4 наніс потерпілому удари головою в голову потерпілого та рукою в обличчя із-під низу. А саме, потерпілий показав, що у той момент, коли він попередив обвинуваченого ОСОБА_4 , аби останній тримав дистанцію та не наближався до нього, обвинувачений ОСОБА_4 різко наніс потерпілому удар своєю головою по голові потерпілого та рукою з-під низу в ліву сторону обличчя потерпілого в область височної лобної частини голови. Потерпілий зазначив, що було темно, та він не бачив, чи кулаком чи долонею було нанесено йому останній удар. Потерпілий зазначив, що в цей час ОСОБА_13 сиділа в автомобілі та намагалась заспокоїти обвинуваченого. Потерпілий суду показав, що до моменту нанесення йому тілесних ушкоджень обвинуваченим, він, протягуючи руку вперед, попереджав обвинуваченого ОСОБА_4 , аби останній не наближався до нього та тримав дистанцію, при цьому потерпілий жодних ударів обвинуваченому не наносив, до обвинуваченого не торкався та не штовхав, прийоми рукопашного бою та боротьби не застосовувались. Після нанесення ударів потерпілому, обвинувачений ОСОБА_4 був негайно затриманий, відносно останнього були застосовані кайданки, викликано на місце слідчо-оперативну групу та інші екіпажі допомоги. Внаслідок нанесеного удару в голову потерпілий ОСОБА_6 не падав, однак трохи відхилився назад, втративши на деякий час рівновагу. Після чого, відразу потерпілому обвинуваченим було нанесено ще удар по обличчю. На місце події була викликана швидка, трохи згодом у потерпілого ОСОБА_6 почалось запаморочення, та його було направлено на госпіталізацію, потерпілий у подальшому проходив лікування у госпіталі МВС України протягом 12 днів на стаціонарі. Потерпілий суду показав, що йому також відомо, що відносно водійки ОСОБА_10 була винесена постанова за порушення ПДР України, а також було складено протокол за ст. 130 КУпАП за відмову від проходження огляду на стан алкогольного чи наркотичного сп`яніння, порушення п. 2.5. ПДР України, складанням адміністративного матеріалу займався не він, оскільки він в кареті швидкої допомоги покинув місце події. Зазначив, що в лікарні йому було встановлено діагноз: закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку. На місці вчинення кримінального правопорушення був свідок, який стояв на тротуарі, та був свідок, який стояв на мосту. Потім підійшов до них та висловив своє бажання бути свідком. Жодної допомоги на лікування обвинувачений потерпілому за весь час не надавав, та по сей день перед потерпілим не вибачився. Потерпілий також показав суду, що під час подій він був одягнений у формений одяг Національної поліції України, та на ньому був одягнений бронежилет, та жилетка із світловідображувальними елементами, на голові була кепка, зазначив, що автомобіль, яким керував екіпаж, мав проблискові маячки синього та червоного кольору, звуковий сигнал, та обклейку автомобіля, яка вказували на належність даного автомобіля до патрульної поліції. Просив призначити обвинуваченому покарання на розсуд суду;

-Рапортом поліцейського 6 роти 4 батальйону 1 полку УПП у АДРЕСА_3 потерпілого ОСОБА_14 від 27.04.2020 р., зі змісту якого слідує, що 26.04.2020 близько 22:10 за адресою АДРЕСА_3 під час патрулювання було виявлено автомобіль Mercedes Benz S500 д.н.з. НОМЕР_2 чорного кольору, який рухався з порушенням ПДР, а саме: п. п. 19.1.а, в темну пору доби не було увімкнено фари ближнього світла. Зупинивши даний автомобіль, за кермом знаходилась жінка ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Під час спілкування з водійкою, з пасажирського переднього сидіння вийшов невідомий чоловік з ознаками алкогольного сп`яніння та відразу в агресивній формі показав посвідчення, що він заступник голови КМДА на ім`я ОСОБА_4 , останній почав поводити себе неадекватно, штовхався, виражався нецензурною лайкою, шарпав за формений одяг та погрожував проблемами на роботі. Після неодноразового зауваження припинити правопорушення та не заважати виконувати свої функціональні обов`язки поліцейського, на дані зауваження не реагував. Почав навпаки вести себе більш агресивно, скорочував дистанцію, після чого наніс удар правою рукою в область голови, в саме ліву щоку та відразу наніс удар головою в обличчя. Вище вказану особу ОСОБА_4 було фактично о 22 год. 20 хв. затримано та викликано СОГ Солом`янського УП для подальшого розбору /т. 1 а. с. 69/;

-Протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 26.04.2020 р., відповідно до якого 26.04.2020 о. 23 год. 20 хв. було прийнято заяву від ОСОБА_6 про те, що 26.04.2020 приблизно о 22 год. 10 хв. на АДРЕСА_3 ОСОБА_4 наніс потерпілому удари по обличчю та чіплявся за формений одяг /т. 1 а. с. 74/;

-Протоколом проведення слідчого експерименту від 27.04.2020 р. за участю потерпілого ОСОБА_6 та диском із записом слідчого експерименту, з яких слідує, що із залученням статиста у присутності двох понятих, із здійсненням відео зйомки на фотокамеру, було проведено слідчий експеримент за місцем вчинення кримінального правопорушення за адресою АДРЕСА_3 . Під час слідчого експерименту, потерпілий ОСОБА_6 пояснив, що 26.04.2020 р. приблизно о 22 год. 10 хв. було зупинено автомобіль «Merсedes Benz» з д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався із порушенням Правил дорожнього руху, а саме: без увімкненого ближнього світла фар у темну пору доби. За адресою АДРЕСА_3 потерпілий увімкнув на службовому автомобілі маячки синього та червоного кольору, подав звуковий сигнал - вимогу про зупинку. Даний автомобіль на вимогу про зупинку не відреагував та продовжив рух, зупинився біля місця, де перебуває потерпілий. Потерпілий вказав на місце, де знаходився автомобіль «Merсedes», який зупинився на вимогу працівників поліції, та де в цей час знаходився службовий автомобіль. Потерпілий зазначив, що він був за кермом службового автомобіля. Потерпілий показав, як він, вийшовши із службового автомобіля, пасажир автомобіля «Merсedes» під час зупинки транспортного засобу знаходився на передньому пасажирському сидінні, за кермом перебувала жінка. Коли потерпілий вийшов із службового автомобіля, в цей час пасажир також почав виходити із даного автомобіля. Представився заступником голови КМДА. Коли поліцейські підійшли до водійки, пасажир знову сів до автомобіля. Поліцейські розпочали спілкування з водійкою, яка поводила себе адекватно, однак у водійки були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння: нечітка мова, порушення координації рухів, запах алкоголю з автомобіля. Показав де відносно автомобіля перебував, та де перебував його напарник ОСОБА_8 . Водійка повідомила, що в неї є ДІЯ. В цей момент, коли працівники поліції спілкувались із водійкою, пасажир, перебуваючи в салоні автомобіля, почав поводити себе неадекватно, виражався нецензурною лайкою у бік працівників поліції, поводив себе агресивно. Потім, потерпілий показав, як пасажир вийшов із автомобіля, обійшов автомобіль позаду, поводячи себе агресивно, направився у бік поліцейських, постійно відволікаючи їх увагу від водійки. Пасажиру пояснили причини зупинки та попросили не виражатись в бік працівників поліції нецензурною лайкою, на що пасажир не відреагував. Пасажир підійшов ближче до потерпілого, на що потерпілий пред`явив йому вимогу тримати дистанцію. Однак, пасажир знову почав агресію, почав погрожувати, нецензурно лаятись, і командир звернувся до пасажира, аби той тримав дистанцію, простягнувши руку попереду себе. На що пасажир його штовхнув. Потерпілий в цей час теж простягнув руку вперед до пасажира із проханням тримати дистанцію, на що пасажир почав жалітись, навіщо його б`ють. Однак, пасажира ніхто не бив. Потерпілий демонструє, як у цей час пасажир наніс йому удар своєю правою рукою, або кулаком або частиною долоні, в ліву частину обличчя потерпілого. Удар було нанесено з-під низу. Далі пасажир наніс удар головою в область переносиці потерпілого, який смягчила кепка, яка була одягнена на потерпілому. Далі пасажира було затримано, надягнено кайданки та відведено до службового автомобіля. Потерпілий продемонстрував, як відбувалось затримання пасажира, шляхом заведення рук за спину та одягненням кайданок, пасажир у цей час чинив опір, викручувався. Потерпілий зазначив, що у пасажира були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння - нечітка мова, порушення координації рухів, поведінка, що не відповідає обстановці. У цей час його напарник продовжував спілкуватись із водійкою. Потерпілий зазначив, що після затримання пасажира, в потерпілого почала боліти голова та почалось запаморочення, свідомість не втрачав, викликали швидку медичну допомогу, та його було відвезли до лікарні, в нього виявили струс головного мозку та забій м`яких тканин обличчя /т. 1 а. с. 76-79/;

-Направленням слідчого від 27.04.2020 р. на судово-медичне обстеження у зв`язку із проведенням перевірки за фактом звернення громадянина України ОСОБА_6 про нанесення тілесних ушкоджень, яке зареєстроване до ЄО Солом`янського УП ГУНП у м. Києві 27 квітня 2020 року за № 24106, потерпілого направлено до Київського міського клінічного бюро СМЕ для проведення судово-медичного обстеження /т. 1 а. с. 80/;

-Висновком експертного дослідження № 041-515-2020 від 27.04.2020, згідно з яким на підставі направлення старшого слідчого СВ Солом`янського УП ГУНП у м. Києві від 27.04.2020 № 24106 в приміщенні відділу судово-медичної експертизи живих осіб Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи, було проведено судово-медичне дослідження ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та при судово-медичному обстеженні ОСОБА_6 у останнього виявлений синець в лівій підочній ділянці. Вказане ушкодження спричинене тупим предметом, могло утворитись 26.04.2020 внаслідок одноразової травматичної дії, не було небезпечним для життя та відноситься до ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень (за критерієм тривалості розладу та здоров`я). Діагноз - «ЗЧМТ. Струс головного мозку» - не підтверджений об`єктивними клінічними даними (описом неврологічної симптоматики струсу головного мозку та її динаміки), в зв`язку з чим не враховувався при визначенні ступеня тяжкості тілесних ушкоджень згідно з п. 4.13.1 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» /т. 1 а. с. 81-83/;

-Постановою слідчого про призначення судово-медичної експертизи від 27.04.2020 р., відповідно до якої на вирішення судового експерта поставлені питання стовно наявності та тяжкості тілесних ушкоджень на тілі ОСОБА_6 , їх локалізація та характер /т. 1 а. с. 85/;

-Висновком експерта № 042-803-2020 від 25.05.2020 р., складеного в приміщенні відділу судово-медичної експертизи живих осіб Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи, лікарем судово-медичним експертом вищої кваліфікаційної категорії ОСОБА_16 , відносно потерпілого ОСОБА_6 , відповідно до якого вивчивши та проаналізувавши дані, які викладені у Висновку експертного дослідження № 041-515-2020 від 27.04.2020 на ім`я ОСОБА_6 , з урахуванням представленої медичної документації, експертом зроблено висновки, що у ОСОБА_6 мало місце тілесне ушкодження: синець в лівій підочній ділянці розмірами 1,5-1,5 см., яке за ступенем тяжкості відноситься до ЛЕГКОГО тілесного ушкодження, так як відновлення анатомічної цілісності травмованих ділянок у звичайному клінічному перебігу спостерігається у строку до 6 діб (за критерієм тривалості розладу здоров`я). Виявлене ушкодження не має ознак небезпеки для життя. Характер та морфологічні властивості виявленого ушкодження, свідчать про те, що воно утворилось внаслідок однією травматичної дії тупим предметом, характерні властивості якого в ушкодженні не відобразились. Враховуючи локалізацію та характер виявленого ушкодження у ОСОБА_6 , можливість його утворення при падінні потерпілого з вертикального чи близького до вертикального положення тіла на поверхню, виключається. Діагноз, який був встановлений ОСОБА_6 «Закрита черепно-мозкова травма. Струс головного мозку» достатнім обсягом об`єктивних клінічних даних не підтверджений (відсутність опису неврологічної симптоматики та її динаміки, характерної для струсу головного мозку). Тому, відповідно до п. 4.13.1. «Правил» слід утриматися від судово-медичної оцінки вказаного діагнозу /т. 1 а. с. 86-90/;

-Копією довідки №3378 від 27.04.2020, виданої Міською клінічною лікарнею швидкої медичної допомоги, на ім`я ОСОБА_6 , в тому, що він перебував у приймальному відділенні лікарні з 00 год. 15 хв. по 01 год. 15 хв. 27.04.2020, діагноз: закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку, забої обличчя /т. 1 а. с. 95/;

-Відповіддю на запит від 20.05.2020 р. за № 1045/Б за підписом директора КНП «Центр екстренної медичної допомоги та медицини катастроф міста Києва», та копією карти виїзду швидкої медичної допомоги від 26.04.2020 за № 1183 до ОСОБА_6 , відповідно до яких слідує, що згідно з реєстрацією викликів базою даних автоматизованої інформаційно-диспетчерської системи АІДС «Швидка медична допомога» за період часу з 26 квітня 2020 року по 27 квітня 2020 року включно за адресою АДРЕСА_3 був зареєстрований один виклик екстренної медичної допомоги - 26 квітня 2020 року о 23 год. 09 хв. за № 1183 від працівника поліції (дані про себе не повідомив) з телефонного номеру НОМЕР_3 з приводу «побили». За адресою виклику був здійснений виїзд бригади екстренної (швидкої) медичної допомоги до ОСОБА_6 , 37 років. Попередній діагноз: Закрита черепно-мозкова травма, забій м`яких тканин обличчя /т. 1 а. с. 96-98/;

-Витягом з Наказу від 02.03.2020 за № 173 о/с «Про особовий склад», зі змісту якого слідує, що ОСОБА_6 призначено по управлінню патрульної поліції у місті Києві поліцейським роти № 6 батальйону № 4 полку № 1 (з обслуговування правого берега) /т. 1 а. с. 147/;

-Копією Посадової інструкції поліцейського роти АДРЕСА_4 (з обслуговування правого берега) управління патрульної поліції у місті Києві Департаменту патрульної поліції, затвердженої Наказом Департаменту патрульної поліції від 25.10.2018 р. за № 4688, якою визначені основні завдання та функції поліцейського, його права, обов`язки та засади відповідальності. Згідно з абз. абз. 1, 2, 5, 6, 7, 8 пункту 2.1. Розділу ІІ. Інструкції слідує, що поліцейський відповідно до покладених на нього завдань під час несення служби здійснює безперервне та цілодобове патрулювання території обслуговування з метою забезпечення публічної безпеки і порядку, контролю за дотриманням правил дорожнього руху, забезпечення його безпеки та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі; первинне реагування на повідомлення про правопорушення, а також самостійне виявлення правопорушень під час патрулювання та в інших випадках, передбачених законодавством; самостійне виявлення правопорушень під час патрулювання та в інших випадках, передбачених законодавством; припинення виявлених кримінальних та адміністративних правопорушень, застосовуючи для цього передбачені законодавством права і повноваження; розгляд справи про адміністративні правопорушення, застосовує заходи адміністративного впливу до правопорушників у випадках та спосіб, які передбачені законодавством; затримання осіб на підставах і в порядку, передбачених законодавством, а також доставляє затриманих осіб, підозрюваних у вчиненні кримінального правопорушення, та осіб, які вчинили адміністративні правопорушення, до підрозділів Національної поліції України та/або суду. Згідно із абз. абз. 1, 3, 4, 5, 6, 9 пункту 4.1. Розділу IV Інструкції поліцейський під час несення служби з метою виконання завдань має право: вимагати від будь-якої особи дотримання публічного порядку та безпеки, прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави, вимагати припинення правопорушень; вимагати пред`явлення документів, що посвідчують особу, та (або) документів, що підтверджують відповідне право особи у випадках, передбачених законодавством; затримувати осіб на підставах і в порядку, передбачених законом, а також здійснювати їх доставлення до підрозділів Національної поліції України; застосовуваним заходи фізичного впливу, спеціальні засоби та вогнепальну зброю у випадках і в порядку, передбачених законодавством; зупиняти транспортні засоби у випадках, передбачених законодавством; при здійсненні патрулювання на транспортному засобі використовувати спеціальні світлові та звукові сигнальні пристрої, а також у випадках службової необхідності, відступати від правил дорожнього руху /т. 1 а. с. 148-150/;

- Копією записів із Журналу Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції стосовно реєстрації інструктажів з питань дотримання заходів безпеки при поводженні зі зброєю роти АДРЕСА_4 (з обслуговування правого берега), з яких вбачається, що 26.04.2020 р. заступником командира батальйону № 4 полку № 1 УПП у м. Києві ДПП лейтенантом поліції ОСОБА_17 було проведено інструктаж особовому складу, доведено про суворе дотримання мір особистої безпеки піж час несення служби, здійснено розстановку роти № 6, а саме: серед особового складу зазначені відомості про ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , маються підписи останніх у відповідній графі Журналу /т. 1 а. с. 151-152/;

-показами свідка ОСОБА_8 , який суду показав, що працює командиром роти в Управлінні патрульної поліції у м. Києві. Зазначив, що 26.04.2020 р., патрулюючи у складі екіпажу 951, ними разом із напарником ОСОБА_18 , по вулиці Липківського було помічено автомобіль марки Мерседес чорного кольору, який рухався без ближнього світла фар у темну пору доби. Свідок зазначив, що поліцейські були одягнені у формений одяг національної поліції та здійснювали рух на поліцейському автомобілі. Було здійснено зупинку даного транспортного засобу. До водія зупиненого транспортного засобу першим із автомобіля патрульної поліції вийшов його напарник ОСОБА_6 , водійці та пасажирові ОСОБА_6 було повідомлено про причини зупинки, рух у темну пору доби без увімкненого ближнього світла фар. Зі сторони пасажирського сидіння ОСОБА_6 на зустріч вийшов пасажир - обвинувачений по справі ОСОБА_4 , та пред`явив ОСОБА_6 якесь посвідчення. Жодної вимоги до пасажира даного транспортного засобу вийти із автомобіля та пред`явити свої документи працівниками поліції пред`явлено не було. Далі свідок ОСОБА_8 , коли побачив, що пасажир поводить себе агресивно до відношенню до його напарника, вийшов із службового автомобіля, та підійшов до водійки зупиненого транспортного засобу. У цей час його напарник ОСОБА_6 продовжував спілкування з пасажиром - обвинуваченим по справі. Поведінка пасажира - обвинуваченого була хаотичною, що полягало у тому, що обвинувачений звертав увагу працівників поліції на інші транспортні засоби, які проїздили повз, потім показував на фари автомобіля. Водієм автомобіля виявилась жінка ОСОБА_13 , свідок попросив водійку пред`явити документи для посвідчення особи. На що водійка сказала, що в неї при собі документів немає, однак є застосунок Дія. Увесь цей час пасажир - обвинувачений по справі поводив себе агресивно по відношенню до працівників поліції, постійно підвищував голос, жестикулював, погрожував працівникам поліції своїм статусом, своїми зв`язками із керівництвом УПП та Головним управлінням, що вони, виконуючи свої посадові обов`язки, будуть нести за це відповідальність. Водійка ОСОБА_13 у свою чергу - під час подій телефонувала начальникові управління ОСОБА_24, та вмикала телефон на гучномовець. Свідок пояснив, що обвинувачений ОСОБА_4 виявився заступником голови КМДА, та він показував їм своє службове посвідчення. У подальшому, поки встановлювалась особа водійки, яка із водійського сидіння не виходила, та знаходилась за кермом, обвинувачений ОСОБА_4 повернувся до салону автомобіля, перебував в салоні транспортного засобу деякий час, згодом знову почалась словесна перепалка, при цьому обвинувачений постійно підвищував голос на працівників поліції. Після чого, обвинувачений ОСОБА_4 вдруге вийшов із салону автомобіля та підійшов до працівників поліції. При цьому, обвинувачений ОСОБА_4 поводив себе агресивно, тому обвинуваченому була пред`явлена вимога тримати дистанцію як з боку свідка, так і з боку потерпілого ОСОБА_6 шляхом витягування руки вперед. При цьому, витягнутою рукою ні свідок, ні потерпілий обвинуваченого не торкались. Це був просто жест, тримати дистанцію. Перебуваючи поруч із автомобілем, обвинувачений стояв обличчям до його напарника ОСОБА_6 . А саме, у той час, коли обвинуваченому ОСОБА_4 було повідомлено, аби він не підвищував свій голос та тримав дистанцію, останній почав ще агресивніше себе поводити, та наніс його напарникові ОСОБА_6 удар в обличчя. Після чого обвинуваченого було затримано в порядку ст. 261 КУпАП, та поміщено до службового автомобіля патрульної поліції. На місце події була викликана слідчо-оперативна група, та повідомлено керівництво управління про вказану подію. Свідок доповнив, що агресивність поведінки обвинуваченого проявлялась у підвищенні голосу, жестикулюванні, криках, розмахуванні руками, лунали погрози з боку обвинуваченого у бік працівників поліції. Під час нанесення потерпілому удару свідок стояв напівоберту обличчям до водійки, потерпілий ОСОБА_6 відносно нього знаходився по праву руку, однак це не заважало свідкові спостерігати за подіями, які відбувались між потерпілим та обвинуваченим. На момент нанесення удару потерпілому, водійка ОСОБА_13 перебувала в автомобілі, вона сиділа за кермом у звичному положенні водія. Потерпілий та обвинувачений в момент удару знаходились з лівої сторони від водійки, поза полем її зору, в районі задніх дверей. Свідок уточнив, що в автомобілі були відкриті дверцята з боку водійки, та свідок стояв, закриваючи водійці огляд вікна та дзеркала заднього виду. Свідок уточнив, що праворуч від нього стояв його напарник ОСОБА_6 та обвинувачений ОСОБА_4 . Свідок у свою чергу стояв в проході цих дверей, тулубом до водійки, інколи нахилявся до водійки допомогти із налаштуваннями додатку Дія. Свідок бачив, як обвинувачений ОСОБА_4 підійшов впритул до напарника ОСОБА_6 , замахнувся правою рукою у бік потерпілого, та свідок побачив, як його напарник хитнувся. Свідок уточнив, що бачив, як обвинувачений ОСОБА_4 наніс один удар рукою по обличчю ОСОБА_6 , і бачив те, як обвинувачений до моменту нанесення даного удару, впритул наблизився до потерпілого ОСОБА_6 своєю головою. Це наближення відбулось до моменту нанесення удару кулаком по обличчю потерпілому. Після чого, обвинуваченого було затримано та поміщено на заднє сидіння службового автомобіля патрульної поліції. Свідок зазначив, що до нанесення удару, обвинувачений ОСОБА_4 шарпав потерпілого ОСОБА_6 за формений одяг, хапаючись за формений одяг потерпілого ОСОБА_6 . Жодних тілесних ушкоджень працівники поліції обвинуваченому ОСОБА_4 не наносили. Затримання обвинуваченого відбувалось із застосуванням фізичної сили, та кайданок, при цьому обвинувачений ОСОБА_4 пручався. Свідок показав, що під час затримання відносно обвинуваченого не застосовувалось повалення останнього на землю, тобто - ні головою, ні обличчям дорожнього покриття обвинувачений не торкався. Водночас, свідок показав, що перебуваючи в салоні поліцейського автомобіля, обвинувачений ОСОБА_4 намагався битись головою об салон автомобіля, з метою нанесення собі тілесних ушкоджень. При цьому обвинувачений поводив себе агресивно, показуючи своє невдоволення, та чинив активний опір під час свого затримання. Свідок зазначив, що у обвинуваченого були ознаки сильного алкогольного сп`яніння, такі, як запах алкоголю з порожнини рота та агресивна поведінка, проте, чи було проведено у подальшому медичне освідування пасажира-обвинуваченого на наявність в нього алкоголю в організмі, свідкові не відомо. На місце події приїхала слідчо-оперативна група, його керівник, приїхав допоміжний екіпаж, які слідкували за обвинуваченим, аби він собі не зашкодив. У потерпілого ОСОБА_6 на обличчі після цих подій свідок побачив червону пляму та припухлість у виді гематоми в області лівого ока. Потім потерпілого пересадили в швидку медичну допомогу, та він направився до лікарні. Свідок показав, що на вулиці був нічний час доби, на тій частині дороги, де відбувались події, були встановлені ліхтарі, та поряд із автомобілем проходив пішохід кур`єр із доставки їжі, який перебував на тротуарі, на відстані близько трьох метрів до автомобіля. Також свідок ОСОБА_8 показав, що на місці події був свідок, який перебував на мосту, та знімав події, які в подальшому були висвітлені в інтернет мережі. У подальшому, після затримання обвинуваченого ОСОБА_4 , водійці ОСОБА_13 було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, однак водійка відмовилась, у зв`язку із чим відносно неї було складено протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП., та відносно водійки була винесена постанова про накладення стягнення за порушення ПДР України, рух у темну пору доби без увімкненого світла фар;

-Протоколом проведення слідчого експерименту від 27.04.2020 р. за участю свідка ОСОБА_8 , та диском із записом слідчого експерименту, з яких вбачається, що учасники слідчої дії прибули на місце події за адресою АДРЕСА_3 , де свідок ОСОБА_8 вказав на місце на проїзній частині, де на вимогу працівників поліції зупинився автомобіль «Merсedes» д.н.з. НОМЕР_5 чорного кольору. Свідок перебував у складі патруля із напарником ОСОБА_6 . Даний автомобіль рухався із вимкненим ближнім світлом фар у нічну пору доби. Свідок ОСОБА_8 також вказав на місце перебування службового автомобіля. В подальшому свідок за допомогою статиста продемонстрував, яким чином вийшов потерпілий із-за керма службового автомобіля та направився до автомобіля, який було зупинено. З переднього пасажирського сидіння на зустріч потерпілому вийшов пасажир, який відразу почав пред`являти працівникам поліції своє службове посвідчення заступника Голови Київської міської державної адміністрації, та починає не допускати працівників поліції до автомобіля, та своїми діями заважає працівникам поліції пройти до водійської сторони автомобіля. Працівники поліції пояснили пасажирові причини зупинки транспортного засобу. Після чого, між потерпілим та пасажиром починається словесна суперечка, оскільки пасажир всіляко намагався відволікти, аби не було доступу до водія. З боку свідка на адресу пасажира пролунала вимога тримати дистанцію, та водійка відкрила сама водійські дверцята, та свідок розпочав спілкування із водійкою. Пасажир стояв праворуч від свідка. Свідок виявив у водійки ознаки алкогольного сп`яніння, у водійки не було із собою документів. В цей момент пасажир обійшов позаду автомобіль та присів на переднє пасажирське сидіння поруч із водійкою, та із бардачка дістав поліс страхування власників наземних транспортних засобів, і обійшовши позаду автомобіль, повернувся назад до працівників поліції, які весь цей час перебували біля водійських дверцят. Пасажир весь час кричав та агресивно себе поводив, постійно наближався до свідка, на що свідок просив пасажира тримати дистанцію. Потім пасажир підійшов до потерпілого, який протягнувши руку вперед, попросив пасажира тримати дистанцію. Після чого, пасажир знизу вверх кулаком правої руки наніс удар у ліву частину обличчя потерпілого. За участю статистів свідком продемонстровано механізм нанесення удару потерпілому, та намагався вдарити своєю головою в голову потерпілого. Чи вдалось вдарити потерпілого головою чи ні свідок точно не бачив, бо вже стояв у пів корпуса відносно водійки. Після чого, пасажира було затримано шляхом заведення рук за спину та одягнули на пасажира кайданки, після чого відвели пасажира до автомобіля патрульної поліції. Під час затримання пасажир пручався /т. 1 а. с. 119-122/;

-Показами свідка ОСОБА_11 , який суду показав, що проходить військову службу за мобілізацією у військовій частині НОМЕР_6 , тому приймає участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції із Зарічним районним судом м. Сум. Свідок показав, що з обвинуваченим ОСОБА_4 особисто не знайомий, проте був свідком інциденту, коли в обвинуваченого був конфлікт із працівниками поліції біля залізничного вокзалу у м. Києві, влітку 2020 року. Свідок показав, що йшов пішки із центру міста у бік Солом`янського району, та перебуваючи на мосту, побачив чорний автомобіль марки Мерседес на узбіччі дороги. Побачив обвинуваченого ОСОБА_4 , якого для себе сприйняв, як водія автомобіля, оскільки останній перебував поруч із водійськими дверцятами транспортного засобу. Свідок спустився вниз, підійшов подивитись, що відбувається, увімкнув камеру свого мобільного телефону, та через пару секунд, хвилин побачив, як обвинувачений ОСОБА_4 кричав та виражався нецензурною лайкою у бік працівників поліції, після чого обвинувачений почав здійснювати хаотичні рухи, які переростали чи то в боротьбу, чи то в бокс, і почав лізти битись до поліцейського, наніс при цьому два удари руками в обличчя та живіт поліцейському. Після чого, працівники поліції затримали обвинуваченого, надягли на нього кайданки та посадили до автомобілю патрульної поліції. Свідок показав суду, що до того, як обвинувачений почав наносити удари поліцейському, поліцейські адекватно спілкувались із обвинуваченим, однак останній їм погрожував. Поліцейські звертались до обвинуваченого з проханням заспокоїтись, та показати працівникам поліції свої документи, однак обвинувачений поводив себе агресивно. По поведінці обвинуваченого, свідок зрозумів, що він перебуває у стані алкогольного сп`яніння, що проявлялось у надмірній агресії, порушенні координації рухів обвинуваченого, якого хилило справа на ліво. Свідок чув, що обвинувачений кричав на поліцейського: «Ти хто такий, ти хто такий», та виражався нецензурною лайкою. Поліцейські затримували обвинуваченого шляхом заведення рук за поясницю обвинуваченого, та одягли на нього кайданки. Свідок зазначив, що перебував то за 10 м., то за півтора метри до місця подій, також знімав номерні знаки автомобіля та жінку, яка перебувала в автомобілі. Свідок показав суду, що коли зупинили автомобіль він не бачив, коли свідок проходив, то автомобіль вже стояв на узбіччі. Свідок побачивши, що жінка сидіть в салоні справа, а обвинувачений стояв біля водійських дверцят, для себе вирішив, що обвинувачений був водієм. Однак, моменту керування обвинуваченим даного транспортного засобу та зупинки автомобіля свідок не бачив. Той момент, коли з автомобіля виходив обвинувачений по справі, свідок не бачив. Бачив момент, коли обвинувачений вже стояв біля автомобіля, біля водійських дверцят. Свідок показав, що поліцейські поводили себе адекватно, не били обвинуваченого, після нанесених ударів працівникові поліції, затримали обвинуваченого та роз`яснили останньому його права. Свідок бачив в автомобілі жінку, яка за спостереженнями свідка сиділа на передньому пасажирському сидінні, потім обходила кругом машини, а також бачив, як жінка сиділа на водійському місці. Після подій свідок підійшов до працівника поліції та надав свої контакти. Свідок показав, що поліцейський обвинуваченому ударів не наносив;

-Протоколом проведення слідчого експерименту від 27.04.2020 р. за участю свідка ОСОБА_11 , та диском з відеозаписом проведення слідчого експерименту, з яких слідує, що прибувши на місце події за адресою: АДРЕСА_3 , свідок ОСОБА_11 повідомив та продемонстрував, як він рухався в бік вулиці Кірпи в м. Києві з вул. Л. Толстого, та помітив припаркованний на проїзній частині автомобіль «Merсedes» чорного кольору, за кермом даного автомобіля була жінка, на пасажирському сидінні знаходився чоловік. Пасажир даного автомобіля перебував поруч із працівниками поліції, які стояли збоку дверцят зі сторони водія. Даний чоловік погрожував поліцейським та нецензурно висловлювався, хамив працівникам поліції, повідомляючи, що він заступник мера. Потім даний пасажир обійшов автомобіль позаду та сів в автомобіль. Згодом, свідок продемонстрував, яким чином пасажир знову вийшов із автомобіля, та обійшовши автомобіль позаду, підбіг до працівників поліції, між ними почався конфлікт з приводу недотримання пасажиром дистанції. В подальшому, пасажир своєю правою рукою, зігнутою в кулак, наніс поліцейського один удар в ліву частину обличчя, по механізму знизу вверх, потім своєю лівою рукою схопив працівника поліції за жилетку, почав підтягувати поліцейського до себе та наніс йому головою удар в голову. Все відбувалось дуже швидко, далі обидва поліцейські завели пасажиру руки за спину, та надягли на нього кайданки. Після чого пасажира відвели до службового автомобіля поліції, перебуваючи в салоні автомобіля, пасажир кричав та нецензурно висловлювався. Свідок повідомив слідчому, що частково здійснював відео зйомку подій на свій мобільний телефон, а також повідомив, що підійшов до присутніх та надав свої контакти /т. 1 а. с. 115-118/;

-Протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, від 27.04.2020 р., з якого слідує, що за адресою АДРЕСА_6 було затримано особу, підозрювану у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно рапорту патрульного ОСОБА_19 о 22 год. 20 хв. 26.04.2020 р. Підстава затримання зазначена, якщо безпосередньо після вчинення злочину очевидець, в тому числі потерпілий, або сукупність очевидних ознак на тілі, одязі чи місці події вказують на те, що саме ця особа щойно вчинила злочин. Від підпису в протоколі затримання ОСОБА_4 відмовився. До протоколу затримання додані зауваження за підписом захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 , який був присутнім під час складання протоколу затримання, та зі змісту яких слідує, що з показів ОСОБА_4 його було затримано 26.04.2020 біля 22 год. 00 хв., та йому наділи кайданки, однак при цьому, станом на 27.04.2020 03 год. 00 хв. жодних документів та підстав для тримання особи не було. Біля 03 год. 00 хв. ранку слідчий почав складати протокол, але жодних конкретних підстав та доводів для затримання немає. Можливості повідомити родичів не надали, був у кайданках. Є процесуальні порушення під час затримання та складанні документів /т. 1 а. с. 99-102, 103/;

-Протоколом перегляду відеозапису з боді камер працівників поліції від 27.04.2020 р., зі змісту якого слідує, на диску виявлено папку з назвою «бодікам», в якій знаходиться файл з назвою .МР4. Починаючи з 00 хв. 00 с. по 00 хв. 08 с. водій автомобіля (далі особа_1) попереджає, що у співробітників патрульної поліції будуть проблеми. З 00 хв. 08 с. по 00 хв. 20 с. співробітник патрульної поліції повідомляє Особа_1, що автомобіль зупинений із-за того, що не були увімкнені фари автомобіля. 00 хв. 49 с. чоловік (Особа_2), який перебуває в автомобілі в грубій формі надає документи співробітнику патрульної поліції. 00 хв. 58 с. Особа_2 каже, що перед їхнім ним повернуло три автомобілі та їх не зупинили. 01 хв. 08 с. Особа_2 пропонує співробітнику поліції подивитись відео з міських камер. 01 хв. 18 с. Особа_2 просить повідомити із-за чого зупинили їхній автомобіль. 01 хв. 25 с. Особа_2 каже: «ще раз, перед мною повернуло три машини, ти не бикуй б… (брутальне слово)». 01 хв. 34 с. співробітник патрульної поліції просить документи у Особи_1, Особа_2 каже «Чого ти ви.. (брутальне слово)». 01 хв. 48 с. Особа_2 вийшов з машини на підійшов до співробітника патрульної поліції. 01 хв. 54 с. Особа_2 каже: «Ти сам повоюєш подивишся». 2 хв. 04 с. співробітники патрульної поліції повторно просять Особа_1 надати документи. 2 хв. 17 с. Особа_2 питає, чого не грузиться Дія, та пропонує співробітникам патрульної поліції проїхати до нього на роботу до КМДА або на ОСОБА_20 , 15. 02 хв. 36 с. Особа_2 каже: надаю посвідчення, що ти перед мною пропустив три машини. 02 хв. 41 с. Особа_2 надає посвідчення співробітнику поліції. 03 хв. 01 с. Особа_2 повідомляє, що він пасажир автомобіля, який обслуговує та каже «читай далі, читай далі». 03 хв. 05 с. співробітник патрульної поліції (далі ПП) «Чого кричати?», Особа_2 каже співробітнику патрульної поліції, щоб він не підвищував голос на нього. 03 хв. 06 с. співробітник поліції говорить Особі_2 «Дистанцію держіть» та витягнув праву руку вздовж тіла. Та в цей момент боді камера стрясається та співробітники ПП затримують Особа_2. 03 хв. 14 с. співробітник ПП повідомляє Особа_2, що його затримано із-за нападу на співробітника поліції. 03 хв. 31 с. співробітники ПП кладуть Особа_2 на підлогу. 03 хв. 38 с. Співробітник ПП говорить «Ти, що працівника поліції по лицю вдарив». 03 хв. 50 с. Особа_2 заковують в кайданки. 04 хв. 00 с. співробітник ПП звертається до перехожого, та питає, чи він бачив напад на поліцейського. 04 хв. 26 с. говорить Особа_2, щоб він не пручався. 05 хв. 19 с. співробітник ПП саджає в службовий автомобіль Особа_2. 05 хв. 22 с. Особа_2 каже «Ти мене зараз затримаєш, ОСОБА_21 вся х… (брутальне слово), нах… (брутальне слово) пішов». 05 хв. 42 с. Особа_2 говорить співробітнику ПП «Я тебе зараз бл.. (брутальне слово) ударю». 05 хв. 45 с. Співробітник ПП просить Особа_2 подвинутись з його особистих речей. 05 хв. 49 с. Особа_2 каже, що він сів в автомобіль, як свідок та він знає свої права. 06 хв. 21 с. Особа каже «поїхали в главк, ОСОБА_20 , 15». 07 хв. 05 с. до співробітника поліції підійшов чоловік, у якого на спині великий рюкзак (далі - Особа_3). 07 хв. 25 с. співробітник ПП запитує у чоловіка, чи є у нього документи, на що той відповідає, що є. 07 хв. 35 с. співробітник ПП просить Особа_3 надіслати відео на номер НОМЕР_8 . 08 хв. 57 с. співробітник ПП повідомляє, що вони зупинили автомобіль марки Мерседес номера НОМЕР_2 з ознаками алкогольного сп`яніння, далі вийшов пасажир з ознаками алкогольного сп`яніння, почав вести себе неадекватно, та представився заступником голови міста Київ, прізвище його ОСОБА_4 , та наніс удар рукою та головою працівнику поліції, та швидка не потрібна. Повідомляє, що місце події за адресою АДРЕСА_7 , біля мосту, те є відео і свідок. Також, просить зафіксувати, що за кермом автомобіля знаходиться невстановлена жінка в стані алкогольного сп`яніння. 10 хв. 55 с. Особа_3 повідомляє співробітнику ПП, що його звати ОСОБА_11 . 11 хв. 05 с. співробітник ПП повідомляє Особа_3, що він став свідком того, що Особа_2 поводив себе неадекватно, перебував у стані алкогольного сп`яніння та наніс співробітнику ПП удари рукою та головою. 11 хв. 31 с. Особа_3 повідомляє, що він бачив конфлікт з моменту, коли Особа_2 почав говорити про АТО. 11 хв. 51 с. співробітник ПП просить Особа_3 написати пояснення. 12 хв. 16 с. Особа_2 просить співробітника ПП зняти наручники та обіцяє, що нікуди не втече. 12 хв. 22 с. Особа_2 вибачається за агресивність. Просить зняти наручники та каже, що зателефонує ОСОБА_22 . 12 хв. 54 с. відповідає на запитання, як звати громадянку, яка перебуває за кермом, а саме ОСОБА_15 . 13 хв. 14 с. повторно просить зняти кайданки, оскільки в нього затерпла рука, бо в нього була контузія. 13 хв. 52 с. співробітник ПП повідомляє, що зніме кайданки, коли приїде СОГ та командир роти. В ході досудового розслідування було встановлено, що Особа_1 - це ОСОБА_15 , Особа_2 - це ОСОБА_4 , Особа_3 - це ОСОБА_11 , співробітник ПП ОСОБА_6 та ОСОБА_8 /т. 1 а. с. 123-132/;

-Записами з DVD-R диску, на якому містяться наступні відео файли: 1, , , та на яких зафіксовано, як працівник поліції ОСОБА_8 перебуває біля водійської сторони зупиненого транспортного засобу, та водійка ОСОБА_13 повідомляє, що будуть проблеми. Працівник поліції ОСОБА_8 просить водійку надати водійське посвідчення та документи на транспортний засіб, повідомляє про причини зупинки: не увімкнене ближнє світло фар у темну пору доби. В цей час обвинувачений ОСОБА_4 перебуває на передньому пасажирському сидінні. Водійка повідомляє, що увімкне Дію. Пасажир ОСОБА_4 підвищує голос на працівника поліції, виражається нецензурною лайкою у бік працівника поліції. На що ОСОБА_8 просить пасажира заспокоїтись. Після чого, обвинувачений ОСОБА_4 виходить із пасажирського сидіння, обходить автомобіль та впритул підходить до працівників поліції, які в цей час перебувають біля водійки. Пасажир підвищує голос на працівників поліції та вимагає від них поїхати разом із ним до КМДА, або на Володимирську, 15, аби подивитись веб-камери, якими фіксувались порушення іншими водіями ПДР. Пасажир показує службове посвідчення працівникам поліції та кричить на них, на що потерпілий ОСОБА_6 робить зауваження пасажирові. В цей момент свідок ОСОБА_8 звертається до обвинуваченого з вимогою тримати дистанцію, те саме робить потерпілий ОСОБА_23 . Після чого, боді-камера працівника поліції стрясається, та пасажирові ОСОБА_4 повідомлено, що його затримано за напад на працівника поліції, лунає вимога на адресу обвинуваченого повернутись спиною до працівника поліції. З відеозапису видно, як обвинувачений під час затримання став на коліна, та йому заведено руки за спину. Повалення обвинуваченого обличчям на асфальтне покриття не відбувалось. Повз працівників поліції проходять свідки, які зазначають, що вони бачили напад на працівника поліції, обвинувачений пручається та запитує, хто його вдарив. На що працівник поліції відповідає, що його ніхто не бив. Обвинуваченого відвели до салону патрульної поліції, та повідомили про його затримання. Перебуваючи в салоні автомобіля, обвинувачений нецензурно висловлюється на адресу потерпілого ОСОБА_6 нецензурною лайкою, підвищуючи голос. Потерпілий просить посунутись вперед, бо обвинувачений сів на особисті речі працівників поліції. Після чого, по рації потерпілим ОСОБА_6 повідомлено, що відбувся напад на працівника поліції, повідомляє, що із зупиненого автомобіля вийшов пасажир у стані алкогольного сп`яніння, почав вести себе неадекватно, представився заступником міського голоси міста Києва ОСОБА_4 , який наніс удар рукою та головою в сторону працівника поліції, потерпілого ОСОБА_6 , швидка не потрібна, повідомляє, що його було затримано. На місці події перебуває свідок ОСОБА_11 , який зазначає, що знімав відео, та був свідком подій, бачив, як пасажир вдарив працівника поліції. Обвинувачений, перебуваючи в салоні автомобіля, вибачається перед потерпілим ОСОБА_6 , та просить зняти наручники, на що потерпілий зазначає, що по приїзду СОГ - наручники будуть знято. Обвинувачений заперечує обставини вживання алкогольних напоїв, зазначає, що має контузію. Від свідка ОСОБА_11 відбираються письмові пояснення. На відеозаписі видно, що відносно водійки ОСОБА_15 складається постанова про накладення на водійку адміністративного стягнення за порушення водійкою ПДР України, яка роздруковується працівником поліції. Обвинувачений продовжує поводити себе агресивно, повідомляє, що він є заслуженим юристом України, є старшим лейтенантом ЗСУ, голова призовної комісії м. Києва. Обвинувачений звертається до ОСОБА_10 , просить набрати ОСОБА_24 , та назвати номер екіпажу /т. 1 а. с. 133/;

-Протоколом огляду предмету від 27.04.2020 р., зі змісту якого слідує, що предметом огляду є відеозаписи з мобільного телефону, який добровільно надав для огляду слідчому свідок ОСОБА_11 , та відеозаписами CD-R диску. При відкритті відеозапису з назвою «video-d7162dfc2635ba37f5a1036fd3cf4f9e-V» встановлено, що на 00:01 хв. на екрані видно автомобіль та позаду нього двох працівників патрульної поліції та особу, одягнену у шкіряну куртку коричневого кольору. Чути, як останній крикнув із застосуванням ненормативної лексики. На відеозаписі з назвою « video-f68a94bfced2cd5af11dbba8dd403759-V », при відкритті починається відтворюватись кольоровий відеозапис, при перегляді якого встановлено, що відеозапис здійснювався при природньому освітленні, з камери мобільного телефону. При перегляді відео встановлено, що на 00:01 хв. на екрані видно два автомобіля та позаду двох працівників патрульної поліції та особу, одягнену у шкіряну куртку коричневого кольору. Слова чути нерозбірливо. З 00:02 по 00:27 хвилин видно два автомобілі та позаду двох працівників патрульної поліції та особу, одягнену у шкіряну куртку коричневого кольору, номерні знаки автомобіля «Mercedes-Benz S 500» засвічені. На іншому відеозаписі з назвою «video-07f61824db77acbd4de6ae928bd1c93c-V» з 00:01 по 00:14 хвилин відео розмите, засвічене. З 00:15 по 01:14 хвилин видно, як два працівники патрульної поліції намагаються одягнути кайданки на особу, одягнену у шкіряну куртку коричневого кольору, вимагаючи від обвинуваченого завести руки за спину, при цьому під час затримання обвинуваченого ОСОБА_4 не було повалено на асфальтне покриття обличчям до низу, натомість - під час затримання обвинувачений стояв на колінах, спиною до свідка ОСОБА_11 , який здійснював зйомку. З 01:21 хв. працівник патрульної поліції запитав у особи, яка знімала відео, чи все він бачив. На що свідок відповів, що бачив, як особа попала в поліцейського, відбувся напад на поліцейського. Потім обвинувачений під час затримання піднявся з колін, чинив опір працівникам поліції, та на нього одягли кайданки, заводячи руки за спину. Після чого, вже будучи оберненим обличчям до автомобіля, обвинувачений ОСОБА_4 запитує у працівника поліції, чому він його б`є. Хоча, на даному фрагменті відеозапису жодних ударів обвинуваченому ніхто із працівників поліції не наносив, що вбачається із відеозапису. Надалі, о 02:13 хв. особу, вже одягнену у кофту чорного кольору, яка раніше була одягнена у шкіряну куртку коричневого кольору направили до автомобіля працівників патрульної поліції. З 02:13 по 02:24 хв. особа, яка знімає відео, направляється до автомобіля «Mercedes-Benz S500», на 02:27 хв. особа, яка знімала відео, зафіксувала д.н.з. автомобіля та проговорила їх у голос: « НОМЕР_2 ». З 02:28 по 02:58 хв. відео розмите, засвічене, чути слова нерозбірливо. З 02:59 хв. видно, що за кермом вищевказаного автомобіля сидить жінка, надалі встановлена, як ОСОБА_15 З 03:20 по 03:48 хв. особа, яка знімає відео, зафіксувала автомобіль «Mercedes-Benz S500» д.н.з. НОМЕР_2 /т. 1 а. с. 135-142/;

-Постановою про визнання речовим доказом від 27.04.2020 р., відповідно до якої CD-R диск у кількості 1 шт. з відеозаписом вищевказаної події наданий у відповідь на запит до Управління патрульної поліції, CD-R диск у кількості 1 шт. з написом «Події 27.04.2020», наданий свідком ОСОБА_11 , визнано речовими доказами та приєднано до матеріалів кримінального провадження /т. 1 а. с. 70/;

-Показами свідка ОСОБА_15 , а саме: свідок показала суду, що являється дружиною обвинуваченого ОСОБА_4 . Зазначила, що станом на 26.04.2020 р. вона не перебувала у шлюбі із обвинуваченим, ввечері цього дня вона разом із обвинуваченим їхали на автомобілі Мерседес та спілкувались із обвинуваченим із приводу вимикача фар, тому їхали повільно. Свідок зазначила, що обвинувачений ОСОБА_4 у цей вечір був на якомусь заході та трошки випивший, що конкретно він вживав свідок не знає. Обвинувачений попросив її сісти за кермо автомобіля, оскілки він себе погано почував, чи приймав обвинувачений додатково якісь лікарські препарати їй не відомо. На той час обвинувачений працював заступником Київського міського голови, вона у той час була депутатом Київської міської ради, вони виїхали з вул. Липківського. Коли їх зупинили працівники поліції, вона зупинила транспортний засіб. Коли їх зупинили, обвинуваченого ОСОБА_4 обурило, чому не зупинили інші автомобілі, які порушували швидкісний режим, а їхній автомобіль зупинили. Він відповідно дуже емоційно реагував на дії працівників поліції. Почалась перевірка документів, її документи були в Дії, однак застосунок в неї не завантажувався. Після того, як її документи завантажились у Дії, обвинувачений ОСОБА_4 вийшов із салону автомобіля, аби показати, як працюють фари в даному авто. У цей час свідок сиділа за кермом автомобіля, були відкриті водійські дверцята, та двоє поліцейських стояли біля неї, між ними та обвинуваченим відбулась словесна перепалка, після якої обвинуваченого скрутили та відвели від автомобіля. Свідок уточнила, що обвинувачений ОСОБА_4 стояв зліва від неї, ближче до пасажирських дверцят. Працівники поліції, стояли відносно неї - один справа, інший - навпроти свідка. Свідок чула, як обвинувачений ОСОБА_4 звертався до працівників поліції, просив зупинитись, запитуючи, хто його б`є та чого його б`ють. На місці події було гарне освітлення від ліхтарів. Обсяг огляду у свідка був наступним: вона бачила, що відбувається попереду, та боковим зором. Свідок не бачила, щоб обвинувачений бив працівників поліції, оскільки він був зажатий між ними. Бачила, як обвинувачений інерційно підняв руки, тоді його вже скрутили. Перший поліцейський був прямо перед нею, в полі її зору, другого поліцейського вона бачила боковим зором, обвинуваченого ОСОБА_4 свідок безпосередньо не бачила. Уточнила, що для того, аби його побачити, треба було повертати голову. Учасників свідок бачила на рівні своїх плечей, тобто бачила їх руки, обличчя - не бачила. Свідок повідомила, що бачила, як повз її плече один з поліцейських випрямив руку у бік обвинуваченого і потім обвинувачений почав жалітись на те, що його б`ють. За весь час, з моменту зупинки до моменту, коли обвинуваченого затримували, свідок не бачила, аби обвинувачений шарпав поліцейських за формений одяг. Весь період часу до моменту затримання свідок перебувала в автомобілі. Бачила, як обвинувачений діставав своє посвідчення, оскільки в нього був службовий автомобіль, та відповідно йому треба було підтвердити своє право користування даним транспортним засобом. На місці події бачила людей, які проходили повз, деякі просто зупинялись. Всі події відбувались близько 40 хв. Свідок бачила швидкий рух поліцейського рукою у бік обвинуваченого, що стало причиною цього руху, не знає. Коли обвинувачений перебував у автомобілі поліцейських, вона підходила до нього, приносила йому воду, він жалівся їй на кайданки, однак ніхто йому не розслабив кайданки та не зняв їх з нього. Не пам`ятає, чи лунали якісь вимоги на адресу обвинуваченого з боку працівників патрульної поліції. Наскільки пам`ятає свідок, відносно обвинуваченого протоколи не складались. Автомобіль, яким вона керувала, було евакуйовано на штраф-майданчик, обвинувачений у супроводі поліції поїхав з місця події, вона додому їхала на таксі. У подальшому, відносно свідка було складено адміністративний матеріал за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Свідок заперечує, що вона перебувала у стані алкогольного сп`яніння, зазначила,що їй ніхто не пропонував пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння. Зазначила, що ні вона, ні обвинувачений не були у стані алкогольного сп`яніння, вона викликалась у суд, справу за ч. 1 ст. 130 КУпАП було закрито у зв`язку із передачею її на поруки трудового колективу;

-Копією службового посвідчення № НОМЕР_9 , виданого на ім`я ОСОБА_4 , заступника голови Київської міської державної адміністрації з питань здійснення самоврядних повноважень /т. 1 а. с. 144/;

-Інформацією за підписом керівника апарату Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 06.05.2020 за № 009-624 на запит слідчого, відповідно до якої слідує, що ОСОБА_4 працював на посаді заступника голови Київської міської державної адміністрації з питань здійснення самоврядних повноважень з 12 грудня 2018 року по 27 квітня 2020 рік /т. 1 а. с. 157/;

-Копією Розпорядження Голови Київської міської ради від 11.12.2018 р. за № 849 «Про призначення ОСОБА_4 », відповідно до якого ОСОБА_4 призначено на посаду заступника голови Київської міської державної адміністрації з питань здійснення самоврядних повноважень з 12 грудня 2018 року, з посадовим окладом згідно з штатним розписом, у порядку переведення з секретаріату Київської міської ради /т. 1 а. с. 158/;

-Копією Розпорядження Київського міського голови від 27.04.2020 р. за № 249 «Про звільнення ОСОБА_4 », відповідно до якого ОСОБА_4 звільнено з посади заступника голови Київської міської державної адміністрації з питань здійснення самоврядних повноважень 27 квітня 2020 року за власним бажанням /т. 1 а. с. 159/;

Стосовно показів допитаного свідка ОСОБА_15 , яка повідомила, що не бачила, щоб обвинувачений ОСОБА_4 бив працівників поліції та що з моменту зупинки до моменту, коли обвинуваченого затримували, не бачила, аби обвинувачений шарпав поліцейських за формений одяг, то суд звертає увагу на покази допитаного свідка ОСОБА_8 , який суду показав, що під час конфлікту водійка ОСОБА_13 перебувала в салоні автомобіля на передньому водійському сидінні, вона сиділа за кермом у звичному положенні водія. Потерпілий та обвинувачений в момент удару знаходились з лівої сторони від водійки, тобто поза полем її зору, в районі задніх дверей. Свідок ОСОБА_8 уточнив, що в автомобілі були відкриті дверцята з боку водійки, та свідок стояв, закриваючи водійці огляд вікна та дзеркала заднього виду. Свідок ОСОБА_8 уточнив, що праворуч від нього стояв його напарник ОСОБА_6 та обвинувачений ОСОБА_4 . Свідок у свою чергу стояв в проході цих дверей, тулубом до водійки, інколи нахилявся до водійки допомогти із налаштуваннями додатку Дія.

Тобто, із врахуванням тих обставин, що покази свідка ОСОБА_8 є послідовними та узгоджуються із сукупністю інших досліджених в судовому засіданні доказів, суд доходить висновку, що водійка ОСОБА_15 могла не бачити подій та обставин нанесення обвинуваченим тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_6 , оскільки обвинувачений та потерпілий перебували поза полем зору останньої.

За наслідками судового розгляду, суд відхиляє доводи клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 про визнання недопустимими доказами протоколів проведення слідчого експерименту за участю потерпілого ОСОБА_6 , свідка ОСОБА_11 , свідка ОСОБА_8 .

А саме, захисник подане клопотання мотивував тим, що умови проведення даних слідчих експериментів не були максимально наближеними до тих, в яких подія мала місце, зазначивши, що слідчі експерименти були проведені у денну пору доби, тоді, як подія мали місце в темний час доби та відбувались при штучному освітленні /т. 2 а. с. 165-166/.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 240 КПК України слідчий експеримент проводиться з метою перевірки і уточнення відомостей, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення шляхом відтворення дій, обстановки, обставин певної події, проведення необхідних дослідів чи випробувань.

Як вбачається із досліджених в судовому засіданні протоколів проведення слідчих експериментів за участю потерпілого ОСОБА_6 , свідка ОСОБА_11 , свідка ОСОБА_8 , потерпілий та свідки у присутності слідчого, двох понятих та залучених до проведення слідчих дій статистів та спеціаліста, під відеозапис, доданий до даних протоколів, який досліджений судом під час судового розгляду, відтворили дії, обстановку та продемонстрували, яким чином відбувались обставини події кримінального правопорушення, яке мало місце 26.04.2020 р., та яке було пов`язане із нанесенням обвинуваченим ОСОБА_4 тілесних ушкоджень працівникові патрульної поліції потерпілому по справі ОСОБА_6 під час виконання даним працівником своїх службових обов`язків. Пояснення потерпілого та свідків, надані ними під час проведення слідчих експериментів, які були проведені 27.04.2020 р., тобто на наступний день після вчинення кримінального правопорушення, узгоджуються із показами потерпілого, та свідків, наданими суду під час судового розгляду кримінального провадження. При цьому, умови, в яких було проведено дані слідчі експерименти, а саме у денний час доби, на переконання суду, із врахуванням сукупності досліджених в судовому засіданні доказів, в тому числі відеозаписами з місця події, які узгоджується між собою, не свідчить про істотне порушення вимог кримінального процесуального закону під час проведення даних слідчих дій, та не можуть бути підставою для визнання вказаних протоколів слідчих експериментів недопустимими доказами.

Матеріали кримінального провадження містять достатні підстави для висновку про те, що протоколи слідчих експериментів відповідають вимогам кримінального процесуального закону, зокрема статей 104, 105 КПК, а самі слідчі дії проведено за правилами та в порядку, передбаченими ст. 240 цього Кодексу, з дотриманням встановленої кримінальним процесуальним законом процедури проведення слідчого експерименту за участю потерпілого, свідків та із виконанням процесуальних гарантій, що виключає обґрунтовані сумніви щодо правомірного отримання відомостей від потерпілого та свідків у ході слідчого експерименту.

Доказ, отриманий у порядку, встановленому кримінальним процесуальним законом, відповідно до ст. 86 КПК є допустимим. У той же час у матеріалах провадження відсутні підстави, визначені ст. 87 цього Кодексу, для визнання протоколів слідчого експерименту недопустимими доказами.

Стосовно клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 про визнання недопустимим доказом протоколу огляду місця події від 27.04.2020 р., то суд зазначає, що вказаний протокол не покладено судом в основу обґрунтування обвинувального вироку відносно ОСОБА_4 , оскільки протокол не відповідає за своєю суттю та змістом положенням ст. ст. 104, 223, 237 КПК України, а саме: слідчим в протоколі зазначені обставини, свідком яких слідчий безпосередньо не був, та не зазначено джерело обізнаності слідчого про обставини події кримінального правопорушення при занесенні слідчим вказаних відомостей до протоколу огляду місця події від 27.04.2020 р. При цьому, до огляду місця події не були залучені поняті чи інші учасники кримінального провадження, не проводилась відео зйомка даної слідчої дії тощо. За змістом ст. 23 КПК України суд досліджує докази безпосередньо, і не можуть бути визнані доказами відомості, що містяться в показаннях, речах та документах, які не були предметом безпосереднього дослідження суду, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Таким чином, оскільки в протоколі огляду місця події від 27.04.2020 р. фактично містяться пояснення слідчого ОСОБА_26 стосовно обставин події кримінального правопорушення та механізму нанесення тілесних ушкоджень потерпілому, та джерело обізнаності слідчого в протоколі огляду місця події не відображено, суд визнає вказаний протокол огляду місця події недопустимими доказом, та не ґрунтує на ньому ухвалене судове рішення. Таким чином, суд визнає обґрунтованими доводи сторони захисту, викладені у клопотанні про визнання доказів недопустимими /т. 1 а. с. 71-73, т. 2 а. с. 167-168/.

Стосовно доводів сторони захисту обвинуваченого ОСОБА_4 та наданих обвинуваченим в судовому засіданні показів, що він не мав прямого умислу на нанесення тілесних ушкоджень працівникові патрульної поліції ОСОБА_6 за обставин, викладених в обвинувальному акті, то суд зазначає, що агресивна поведінка обвинуваченого ОСОБА_4 під час зупинки транспортного засобу під керуванням водійки ОСОБА_15 та під час спілкування з працівниками патрульної поліції, брутальні висловлювання у бік працівників поліції, та подальший механізм і спосіб завдання ним ударів потерпілому ОСОБА_6 , який був при виконанні своїх службових обов`язків, одягнений у формений одяг Національної поліції України, безумовно вказують на спрямованість дій та умислу обвинуваченого ОСОБА_4 на завдання тілесних ушкоджень працівникові поліції, що дає суду обґрунтовані підстави для кваліфікації дій обвинуваченого саме за ч. 2 ст. 345 КК України.

Покази обвинуваченого ОСОБА_4 стосовно відсутності в нього умислу на заподіяння тілесних ушкоджень потерпілому та стосовно відсутності самого факту умисного нанесення потерпілому ОСОБА_6 ударів в область обличчя та голови спростовуються сукупністю досліджених під час судового розгляду доказів, аналіз змісту яких та перелік яких зазначено в мотивувальній частині вироку, а саме: показами потерпілого ОСОБА_6 , рапортом поліцейського 6 роти 4 батальйону 1 полку УПП у АДРЕСА_3 потерпілого ОСОБА_14 від 27.04.2020 р., протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 26.04.2020 р., Протоколом проведення слідчого експерименту від 27.04.2020 р. за участю потерпілого ОСОБА_6 та диском із записом слідчого експерименту, Висновком експертного дослідження № 041-515-2020 від 27.04.2020, Висновком експерта № 042-803-2020 від 25.05.2020 р., Відповіддю на запит від 20.05.2020 р. за № 1045/Б за підписом директора КНП «Центр екстренної медичної допомоги та медицини катастроф міста Києва», та копією карти виїзду швидкої медичної допомоги від 26.04.2020 за № 1183 до ОСОБА_6 , показами свідка ОСОБА_8 , Протоколом проведення слідчого експерименту від 27.04.2020 р. за участю свідка ОСОБА_8 , та диском із записом слідчого експерименту, Показами свідка ОСОБА_11 , Протоколом проведення слідчого експерименту від 27.04.2020 р. за участю свідка ОСОБА_11 , та диском з відеозаписом проведення слідчого експерименту, Протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, від 27.04.2020 р., Протоколом перегляду відеозапису з боді камер працівників поліції від 27.04.2020 р., Записами з DVD-R диску, на якому містяться наступні відео файли: 1, , , Протоколом огляду предмету від 27.04.2020 р.

Під час судового розгляду судом не встановлено наявності фактів та обставин протиправної поведінки з боку працівників патрульної поліції по відношенню до обвинуваченого ОСОБА_4 під час зупинки транспортного засобу під керуванням водійки ОСОБА_15 , подальшого спілкування із водійкою та обвинуваченим, а також під час застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_4 з боку працівників поліції спеціальних засобів - кайданок, з метою припинення протиправної поведінки останнього по відношенню до потерпілого ОСОБА_6 .

При цьому, суд зазначає, що саме по собі звернення обвинуваченого ОСОБА_4 до ТУ ДБР у м. Києві із заявою з приводу можливого вчинення кримінального правопорушення працівником патрульної поліції м. Києва, без відповідних подальших процесуальних рішень органу досудового розслідування чи суду, які б вказували на притягнення ОСОБА_6 до кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 365 КК України, не може вказувати на вчинення протиправних дій ОСОБА_6 відносно обвинуваченого ОСОБА_4 .

Крім того, як встановлено під час судового розгляду, та що не заперечувалось стороною захисту обвинуваченого ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні № 0002195 від 05.06.2020 за заявою ОСОБА_4 , повідомлення про підозру ОСОБА_6 не пред`явлено, а також ОСОБА_4 не визнано потерпілим у даному провадженні /т. 2 а. с. 179-184, 194-197/.

Так, згідно із п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 42 Закону України «Про Національну поліцію» в редакції, чинній на дату вчинення кримінального правопорушення, слідує, що поліція, під час виконання повноважень, визначених цим Законом, уповноважена застосовувати такі заходи примусу: фізичний вплив (сила), застосування спеціальних засобів.

Згідно з п. 3 ч. 4 ст. 42 вказаного Закону для виконання своїх повноважень поліцейські можуть використовувати засоби обмеження рухомості (кайданки, сітки для зв`язування тощо).

У відповідності до ч. 3 ст. 43 даного Закону поліцейський зобов`язаний заздалегідь попередити особу про застосування фізичної сили, спеціальних засобів і вогнепальної зброї і надати їй достатньо часу для виконання законної вимоги поліцейського, крім випадку, коли зволікання може спричинити посягання на життя і здоров`я особи чи та/або поліцейського або інші тяжкі наслідки, або в ситуації, що склалася, таке попередження є невиправданим або неможливим.

Згідно із підпунктами а, б, г абз. 1 ч. 3 ст. 45 Закону України «Про Національну поліцію» кайданки та інші засоби обмеження рухомості застосовуються до особи, яка підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення та чинить опір поліцейському або намагається втекти; під час затримання особи; якщо особа своїми небезпечними діями може завдати шкоду собі і оточуючим.

Таким чином, обраний поліцейськими захід примусу, із застосуванням кайданок, пов`язаний із припиненням протиправних дій обвинуваченого ОСОБА_4 , який наніс працівникові поліції тілесні ушкодження, був пропорційним та ефективним з метою припинення подальшої протиправної поведінки обвинуваченого ОСОБА_4 .

Із досліджених в судовому засіданні відеозаписів із боді камер працівників поліції та відеозаписів, наданих свідком ОСОБА_27 , а також зі змісту показів допитаних в судовому засіданні свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_27 , потерпілого ОСОБА_6 не вбачається, що обвинуваченому ОСОБА_4 під час спілкування із ним, а також - застосування відносно нього кайданок наносились удари чи інші тілесні ушкодження працівниками поліції.

Натомість - зазначену позицію сторони захисту обвинуваченого ОСОБА_4 суд сприймає, як обраний спосіб захисту та бажання обвинуваченого уникнути відповідальності за скоєне кримінальне правопорушення.

При цьому, суд критично оцінює покази обвинуваченого ОСОБА_4 стосовно того, що потерпілий ОСОБА_6 , який перебував поруч із ним, вдарив його у бік, та стосовно того, що під час затримання обвинуваченого повалили обличчям об землю, та йому по голові були нанесені удари у той час, як він лежав на асфальтному покритті, внаслідок чого в нього були вибиті зуби та завдана черепно-мозкова травма, оскільки із сукупності досліджених в судовому засіданні відеозаписів з місця події вбачається, що обвинуваченого ОСОБА_4 було затримано шляхом заведення рук за спину із застосуванням кайданок, після чого останній став на коліна, а згодом піднявся, оскільки чинив опір працівникам поліції під час свого затримання. Після чого, його було відведено до автомобіля патрульної поліції, де він перебував до приїзду СОГ /т. 1 а. с. 123-132, 133, 135-142/.

Судом під час судового розгляду не встановлено обставин умисного нанесення працівниками поліції обвинуваченому ОСОБА_4 тілесних ушкоджень, перелічених у довідці КНП Київська міська клінічна лікарня швидкої медичної допомоги від 13.05.2020 р. за № 505, та у відповіді на адвокатський запит Медичної клініки « Столиця » від 19.03.2024 р. за № 19/03-24 /т. 2 а. с. 179-181, а. с. 194/.

Крім того, як зазначив допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 , коли обвинуваченого ОСОБА_4 було відведено до салону патрульної поліції, після припинення протиправних дій останнього, обвинувачений намагався битись головою об салон автомобіля, що вказувало на намір останнього заподіяти собі шкоду.

Відповідно до ч. 1 ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею.

Стосовно письмових зауважень захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 , які додані до протоколу затримання обвинуваченого від 27.04.2020 р., то суд зазначає наступне.

Відповідно до п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 208 КПК України уповноважена службова особа має право без ухвали слідчого судді, суду затримати особу, підозрювану у вчиненні злочину, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі, лише у випадках: якщо цю особу застали під час вчинення злочину або замаху на його вчинення; якщо безпосередньо після вчинення злочину очевидець, в тому числі потерпілий, або сукупність очевидних ознак на тілі, одязі чи місці події вказують на те, що саме ця особа щойно вчинила злочин.

Згідно з ч. 5 ст. 208 КПК України про затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, обов`язково складається протокол, в якому, крім відомостей, передбачених статтею 104 цього Кодексу, зазначаються: місце, дата і точний час (година і хвилини) затримання відповідно до положень статті 209 цього Кодексу; підстави затримання; результати особистого обшуку; клопотання, заяви чи скарги затриманого, якщо такі надходили; повний перелік процесуальних прав та обов`язків затриманого. У разі якщо на момент затримання прізвище, ім`я, по батькові затриманої особи не відомі, у протоколі зазначається докладний опис такої особи та долучається її фотознімок. Протокол про затримання підписується особою, яка його склала, і затриманим. Копія протоколу негайно під розпис вручається затриманому та надсилається прокурору.

Так, зі змісту протоколу затримання, складеного 27.04.2020 р. слідчим СВ Солом`янського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_28 , вбачається, що 27.04.2020 р. о 03:42 за адресою м. Київ, проспект Повітрофлотський, 49, у присутності понятих ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , за участю адвоката ОСОБА_5 відповідно до ст. ст. 40, 104, 131, 132, 208-211, 213 КПК України, затримано особу, підозрювану у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою АДРЕСА_8 , якого було затримано згідно рапорту патрульного ОСОБА_19 о 22 год. 20 хв. 26.04.2020 (фактичний час затримання) за адресою м. Київ. Підставою затримання відповідно до протоколу затримання послужило те, що безпосередньо після вчинення злочину очевидець, в тому числі потерпілий, або сукупність очевидних ознак на тілі, одязі чи місці події вказують на те, що саме ця особа щойно вчинила злочин. Затриманому ОСОБА_4 згідно з ч. 4 ст. 208 КПК України повідомлено зрозумілою мовою про підстави затримання та у вчиненні якого злочину він підозрюється, а також роз`яснено, що він має право: отримувати медичну допомогу негайно повідомити близьких родичів, членів сім`ї чи інших осіб (за вибором) про своє затримання і місце перебування відповідно до положень ст. 213 КПК України та інші процесуальні права, передбачені КПК України. Затриманому роз`яснені його права, передбачені ч. 3 ст. 42 КПК України. Так, само у присутності двох понятих та адвоката було здійснено обшук затриманої особи, під час якого було встановлено, що ОСОБА_4 одягнений в чорну курточку, чорну футболку, світлі джинси, чорні кросівки, при особі не було виявлено та вилучено жодних речей. Від підпису протоколу ОСОБА_4 відмовився, що засвідчили своїми підписами поняті /т. 1 а. с. 99-102/.

27.04.2020 р. ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, а саме в умисному заподіянні працівникові правоохоронного органу побоїв у зв`язку із виконанням цим працівником службових обов`язків /т. 1 а. с. 103-108/.

У подальшому, ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 28.04.2020 р. відносно ОСОБА_4 , якому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, було застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, підозрюваного ОСОБА_4 звільнено з-під варти в залі суду негайно, та зобов`язано його негайно прибути до місця проживання за адресою АДРЕСА_2 т. 1 а. с. 109/.

Таким чином, виходячи із змісту протоколу затримання та переліку подальших процесуальних дій та прийнятих рішень відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , пов`язаних із повідомленням останньому про підозру за ч. 2 ст. 345 КК України, та застосуванням запобіжного заходу на підставі ухвали слідчого судді від 28.04.2020 р., та встановлених судом фактичних обставин вчинення обвинуваченим ОСОБА_4 кримінального правопорушення відносно працівника поліції ОСОБА_6 , суд доходить до висновку про те, що під час затримання обвинуваченого, як працівниками поліції ОСОБА_8 , ОСОБА_6 , так і слідчим, не було допущено порушень вимог процесуального законодавства, а саме: приписів ст. ст. 208, 209, 210, 211 КПК України, а також - дійшов до висновку, що затримання відбувалось із дотриманням процесуальних прав затриманого ОСОБА_4 .

Оскільки, як було встановлено судом, обвинуваченого ОСОБА_4 було затримано відразу після того, як він наніс тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_6 під час виконання працівником поліції своїх службових обов`язків, тобто безпосередньо після вчинення кримінального правопорушення, що узгоджується із приписами п. 2 ч. 1 ст. 208 КПК України.

Таким чином, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний вищезазначений доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність вказаних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, прийшов до висновку про винуватість ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, а саме в умисному заподіянні працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.

Факт заподіяння ОСОБА_4 потерпілому ОСОБА_6 тілесного ушкодження за обставин, про які зазначено в обвинувальному акті, підтверджується показаннями потерпілого, свідків, які є чіткими, логічними, послідовними, а також сукупністю письмових доказів, дослідженими відеозаписами, які є безспірними та такими, що доповнюють один одного.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд керується наступним.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 65 КК України суд призначає покарання: у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Так, судом враховано, що обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 345 КК України, яке відповідно до ч. 4 ст. 12 КК України належить до нетяжких злочинів; раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, кримінальне правопорушення вчинене ним вперше; має постійне місце роботи, одружений, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей; позитивно характеризується відповідно до характеристики, виданої заступником міського голови - секретарем Київської міської ради ОСОБА_31 , в якій зазначено, що обвинувачений у 2020 році обраний депутатом Київської міської ради, має 18-річний стаж служби в органах місцевого самоврядування, є кандидатом юридичних наук, Заслуженим юристом України, зарекомендував себе, як відповідальна та порядна людина, яка користується повагою серед колег-депутатів; відповідно до характеристики за підписом керівника апарату Д. Загуменного обвинувачений ОСОБА_4 за час роботи на посаді заступника голови Київської міської державної адміністрації з питань здійснення самоврядних повноважень зарекомендував себе грамотним спеціалістом, за період роботи до дисциплінарної відповідальності не притягувався; на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває.

Обставини, які згідно ст. 66 КК України, пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , судом не встановлено.

Обставини, які згідно ст. 67 КК України, обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , судом не встановлені.

При цьому, суд зазначає, що оскільки встановлена під час судового розгляду обставина перебування обвинуваченого ОСОБА_4 у стані алкогольного сп`яніння під час вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, не зазначена в обвинувальному акті у якості обставини, яка відповідно до ст. 67 КК України, обтяжує покарання обвинуваченого, суд не може самостійно, вийшовши за межі пред`явленого особі обвинувачення, погіршити становище обвинуваченого, та за власною ініціативою віднести встановлену судом обставину до тих, які обтяжують покарання обвинуваченого.

А саме, стан алкогольного сп`яніння може бути встановлений не тільки на підставі висновку експерта чи акту огляду особи лікарем наркологом закладу охорони здоров`я, але й на підставі сукупності інших доказів, досліджених та оцінених судом з точки зору їх допустимості, достовірності, достатності та взаємозв`язку.

Норми кримінального процесуального законодавства не передбачають необхідності доведення факту перебування особи у стані алкогольного сп`яніння якимось певним видом доказів.

Так, обставини перебування обвинуваченого ОСОБА_4 у стані алкогольного сп`яніння під час вчинення кримінального правопорушення підтверджуються показами допитаних в судовому засіданні свідка ОСОБА_8 та потерпілого ОСОБА_6 , які показали, що від обвинуваченого ОСОБА_4 відчувався запах алкоголю з порожнини рота, його поведінка не відповідала обстановці та була агресивною, мало місце порушення координації рухів з боку обвинуваченого. Про обставини перебування обвинуваченого ОСОБА_4 у стані алкогольного сп`яніння також під час свого допиту повідомив суду свідок ОСОБА_11 , який вказав на те, що обвинуваченого хитало зі сторони в сторону, а також - допитана свідок ОСОБА_15 , яка зазначила, що ОСОБА_4 , коли перебував на заході, трохи випив, тому попросив її сісти за кермо.

Таким чином, з урахуванням вищенаведеного, конкретних обставин справи, а також особи обвинуваченого ОСОБА_4 , відсутністю обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого, та які його обтяжують, позиції потерпілого ОСОБА_6 , який просив суд призначити обвинуваченому покарання на розсуд суду, суд доходить висновку про доцільність призначення обвинуваченому покарання у виді обмеження волі строком на три роки, та про можливість звільнення обвинуваченого від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України, із встановленням іспитового строку терміном на три роки та покладенням обов`язків, визначених ст. 76 КК України.

При цьому суд керується вимогами ст. 50 КК України, відповідно до якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

На переконання суду, вказаний вид покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Питання про долю речових доказів суд вважає за необхідне вирішити відповідно до положень ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні становлять:

378 грн. - на залучення експерта відповідно до судово-медичної експертизи № 042-803-2020від 25.05.2020, які згідно із ч. 2 ст. 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого /т. 1 а. с. 91/.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого судом не обирається.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 100, 124, 337, 349, 368, 369, 370, 373, 374, ч. 15 ст. 615 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, та призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,від відбування призначеного судом покарання у виді обмеження волі з випробуванням, встановивши 3 (три) роки іспитового строку.

Відповідно до п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України впродовж іспитового строку на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покласти наступні обов`язки:

-періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації за місцем свого проживання;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання та роботи.

У строк відбування покарання у виді обмеження волі відповідно до абз. б п. 1 ч. ч. 1 ст. 72 КК України зарахувати період затримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 22 год. 20 хв. 26.04.2020 р. по 28.04.2020 р. із розрахунку один день затримання відповідає двом дням обмеження волі.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь Держави витрати на залучення експерта у сумі 378 грн.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - не обирати.

Вирішити долю речових доказів:

-CD-R диск у кількості 1 шт. з відеозаписом події кримінального правопорушення, наданий у відповідь на запит до Управління патрульної поліції, CD-R-диск у кількості 1 шт. з написом «Події 27.04.2020», наданий свідком ОСОБА_11 , - зберігати в матеріалах кримінального провадження протягом усього строку його зберігання.

Вирок набирає законної сили через тридцять днів з моменту його проголошення, якщо не буде оскаржений.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Солом`янський районний суд міста Києва протягом 30 днів з дня його проголошення, а засудженим в той же строк з дня отримання копії вироку.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя: ОСОБА_1