Провадження № 1-кс/591/3502/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 листопада 2024 року м. Суми

Слідчий суддя Зарічного районного суду м. Суми ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Сумах) ТУ ДБР, розташованого у місті Полтаві, ОСОБА_6 у кримінальному провадженні №0002628 від 11.11.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Козятин, Козятинського району, Вінницької області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України,

в с т а н о в и в:

Слідчий звернувся із зазначеним клопотанням, погодженим прокурором, яке мотивував тим, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 402 КК України, відомості про яке внесено до ЄРДР за №0002628 від 11.11.2024. Беручи до уваги те, що в ході здійснення досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України, слідчий просив обрати відносно підозрюваного запобіжний захід у виді тримання під вартою.

У судовому засіданні прокурор вважав клопотання слідчого обґрунтованим та просив обрати підозрюваному саме запобіжний захід у виді тримання під вартою з огляду на обґрунтованість оголошеної підозри та наявності зазначених у клопотанні ризиків.

Підозрюваний та захисник просили суд відмовити в задоволенні клопотання слідчого та застосувати більш м`який запобіжний захід.

Заслухавши учасників процесу, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків , які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії вказані в ч. 1 ст. 177 КПК.

Дії ОСОБА_5 , які, на думку органу досудового розслідування, виразились у відкритій відмові виконати наказ (бойове розпорядження) командира під час воєнного стану, кваліфіковані за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.402 КК України.

Вищезазначене кримінальне правопорушення було зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань 11 листопада 2024 року за №0002628. Досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні здійснюється четвертим слідчим відділом (з дислокацією в місті Суми) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого в місті Полтаві, у зв`язку з чим розгляд клопотання підсудний слідчому судді Зарічного районного суду м.Суми.

11.11.2024 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у даному кримінальному провадженні затримано в порядку статті 208 КПК України.

11.11.2024 ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України.

На підтвердження обґрунтованості підозри у вчиненні злочину надано відповідні докази: копію повідомлення про вчинення кримінального правопорушення, копію наказів щодо визначення місця проходження військової служби підозрюваним, протоколи допитів свідків, документи щодо придатності особи до проходження військової служби, копія наказу від 21.03.2024 №198-ОС, Акт фіксації відмови від виконання бойового наказу від 11.11.2024, копія протоколу огляду відеоматеріалів. Вказані докази об`єктивно свідчать про можливе вчинення кримінального правопорушення та можливу причетність до нього підозрюваного ОСОБА_5 і є достатніми для обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення. Тобто, повідомлена ОСОБА_5 підозра є обґрунтованою.

Обґрунтовуючи клопотання слідчий вказує на наявність ризиків, передбачених п.п.1-5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме те, що: ОСОБА_5 може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити вчиняти кримінальне правопорушення, у якому він підозрюється.

Слідчий суддя погоджується із твердженням слідчого і прокурора про те, що на даний час ризик переховування ОСОБА_5 від органів досудового розслідування та суду є актуальним та достатньо високим. Злочин, передбачений ч. 2 ст.402 КК України, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , є тяжким та відповідно передбачає призначення покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років. Враховуючи тяжкість злочину у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , обставини вчинення злочину - в мовах воєнного стану, його характер, а саме відкриту відмову виконати наказ, є підстави вважати, що підозрюваний може полишити місце свого постійного проживання чи військової служби з метою переховування від органів досудового розслідування та суду. Така позиція відповідає практиці ЄСПЛ. Зокрема в рішенні від 26.06.2001 у справі «Ilijkov v. Bulgaria» (§ 80, заява № 33977/96) суд зазначив, що суворість можливого вироку є відповідним елементом в оцінці ризику ухилення, а погляд на серйозність обвинувачення проти заявника давав уповноваженим органам можливість обґрунтовано вважати, що такий початковий ризик був встановлений.

Слідство знаходиться на початковій стадії, ОСОБА_5 може шляхом умовлянь, чиненням тиску, або будь-яким іншим способом вплинути на свідків, котрим відомо про обставини вчинення ним кримінального правопорушення, що вказує на існування ризику незаконно впливу на свідків. При оцінці наявності зазначеного ризику слідчим суддею врахована також встановлена КПК України процедура отримання свідчень від осіб, які є свідками у кримінальному провадженні, а саме, спочатку на стадії досудового розслідування свідчення отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (ч. 1 та ч.2 ст. 23, ст.224 КПК України).

Також прокурором доведена наявність ризику, що підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення, а саме дезертирство, так як підозрюваний вчиняючи непокору, в умовах воєнного стану, фактично відмовився виконувати бойові завдання та наказ командира підрозділу щодо виконання свої службових обов`язків в умовах воєнного стану.

У той же час прокурором не доведено наявність ризиків, передбачених п.2, 4 ч.1 ст. 177 КПК України, оскільки на його обґрунтування не надано жодних доказів. Фактично вказані ризики ґрунтуються на припущенні.

Таким чином, вважаю, що слідчим у клопотанні та прокурором у судовому засіданні було доведено існування ризиків, передбачених п.п.1 ,3, 5 ч.1 ст.177 КПК України.

Відповідно до ч. 8 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 Кримінального кодексу України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті, тобто тримання під вартою.

Доказів неможливості утримання ОСОБА_5 під вартою за станом здоров`я не надано.

Враховуючи викладене, да також дані щодо особи підозрюваного ОСОБА_5 , який є раніше не судимим, має на утриманні 2-х дітей, на обліку в лікаря нарколога та психіатра не перебуває, за місцем служби характеризується негативно, а також ту обставину, що кримінальне провадження знаходиться на початковій стадії досудового розслідування, на час розгляду клопотання є всі підстави вважати, що більш м`які запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, не зможуть запобігти ризикам, доведеним стороною обвинувачення, а тому клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою підлягає задоволенню, а в задоволенні клопотання сторони захисту про застосування більш м`якого запобіжного заходу відмовити за необґрунтованістю.

Строк тримання під вартою слід обраховувати з моменту затримання згідно протоколу затримання від 11 листопада 2024 року, а саме з саме з 14 год. 45 хв. 11.11.2024.

Згідно абз. 8 ч.4 ст.183 КПК України під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого ст.402 КК України. Приймаючи до уваги зазначене, враховуючи обставини кримінального правопорушення, у яких підозрюється ОСОБА_5 , враховуючи, що він, будучи військовослужбовцем, підозрюється у вчиненні умисного тяжкого злочину проти порядку несення служби під час воєнного стану, пов`язаного з відкритою відмовою виконати наказ в умовах воєнного стану, слід дійти висновку про неможливість запобігти ризикам, визначеним ст.177 КПК України у разі звільнення підозрюваного під заставу.

Керуючись ст.ст. 179, 193-194, 369-372 КПК України, слідчий суддя

п о с т а н о в и в:

Клопотання слідчого задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Козятин, Козятинського району, Вінницької області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 09.01.2025 року включно без визначення розміру застави.

Строк тримання під вартою рахувати з моменту затримання, а саме з 14 год. 45 хв. 11.11.2024.

В задоволенні клопотання сторони захисту про застосування більш м`якого запобіжного заходу відмовити за необґрунтованістю.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана до Сумського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її оголошення, а особами, що перебувають під вартою з моменту отримання копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1

13.11.2024 за результатами розгляду та на підставіст.376 КПК України було складено та оголошено резолютивну частину судового рішення, а повний текст ухвали проголошено 15.11.2024 о 08-25 год.