Справа № 405/3240/23
провадження 1-кп/462/186/24
У Х В А Л А

22 жовтня 2024 року Залізничний районний суд м. Львова у складі:

головуючого - судді - ОСОБА_1

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2

та учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3

обвинувачених - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8

захисників - ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові клопотання адвоката ОСОБА_13 , який представляє інтереси ОСОБА_14 про скасування арешту транспортного засобу в частині володіння та користування у межах кримінального провадження № 0000258 від 23.09.2022 про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.255, ч.4 ст.28 ч.3 ст.332, ч.4 ст.28 ч.1 ст.358, ч.4 ст.28 ч.4 ст.358 КК України, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст.255, ч.4 ст.28 ч.3 ст.332, ч.4 ст.28 ч.1 ст.358, ч.4 ст.28 ч.4 ст.358 КК України, -

встановив:

На розгляді у Залізничному районному суді м. Львова перебуває кримінальне провадження за № 0000258 від 23.09.2022 року про обвинувачення ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 332, ч. 4 ст. 28 ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 28 ч. 4 ст. 358 КК України, ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_14 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 332, ч. 4 ст. 28 ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 28 ч. 4 ст. 358 КК України.

В межах розгляду вказаного кримінального провадження ухвалою суду від 17 жовтня 2023 року судове провадження щодо обвинуваченого ОСОБА_14 ч.2 ст.255, ч.4 ст.28 ч.3 ст.332, ч.4 ст.28 ч.1 ст.358, ч.4 ст.28 ч.4 ст.358 КК України - зупинено на підставі ч. 1 ст. 335 КПК України до звільнення обвинуваченого з військової служби, а матеріали в частині обвинувачення ОСОБА_14 ч.2 ст.255, ч.4 ст.28 ч.3 ст.332, ч.4 ст.28 ч.1 ст.358, ч.4 ст.28 ч.4 ст.358 КК Українивиділено в окреме судове провадження.

17.10.2024 на адресу суду за допомогою підсистеми «Електронний Суд» захисником ОСОБА_14 адвокатом ОСОБА_13 подано клопотання про скасування арешту на транспортний засіб в частині володіння та користування ним, накладений у межах вказаного кримінального провадження ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 18.11.2022. В обгрунтування клопотання захисник вказує, що 14.11.2022 начальником СВ УСБУ у Кіровоградській області було проведено обшук автомобіля марки «Opel Zafira», днз НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 , який належить на праві приватної власності ОСОБА_14 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 . В результаті проведеного обшуку було вилучено зазначений транспортний засіб та 18.11.2022 ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда накладено арешт на такий транспортний засіб, ключі від цього автомобіля та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_3 . Вказаною ухвалою заборонено розпоряджатись та користуватись вищевказаним майном. Згідно листа Кіровоградської обласної прокуратури автомобіль марки «Opel Zafira», днз НОМЕР_1 , зберігається на території слідчого відділу УСБУ у Кіровоградській області. Вважає, що застосування надалі арешту вказаного автомобіля є недоцільним, оскільки потреба у такому відпала, натомість існує значна необхідність у застосуванні вказаного автомобіля для цілей військової служби. ОСОБА_15 перебуває на військовій службі у Збройних Силах України за мобілізацією та проходить службу у АДРЕСА_1 . Транспортні засоби є вкрай необхідними для виконання ЗСУ бойових завдань та передислокації на відповідні позиції, оскільки у ОСОБА_14 відсутній транспортний засіб, наведене негативно впливає на його можливості обороноздатності. Тому просить скасувати арешт, накладений на належний йому на праві власності автомобіль марки «Opel Zafira», днз НОМЕР_1 , з метою використання такого для переміщення особового складу до місця розташування підрозділу.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_14 раніше подане ним клопотання про скасування арешту підтримав у повному обсязі з підстав, викладених у клопотанні та просив таке задовольнити.

Інші учасники кримінального провадження у судовому засіданні проти заявленого клопотання ОСОБА_14 не заперечили, при вирішенні клопотання поклались на розсуд суду.

Захисник ОСОБА_10 в судовому засіданні доповнив, що незважаючи на те, що провадження в частині щодо ОСОБА_14 зупинено, ініційоване ним питання скасування арешту є процесуальним, однак у даному випадку інтереси держави переважають над інтересами конкретної особи, відтак якщо таке клопотання дійсно подане в інтересах військової частини, вважає, що особа має право звернутись до суду із клопотанням про скасування арешту.

Прокурор у судовому засіданні з приводу заявленого клопотання про скасування арешту на автомобіль заперечив, вказав, що автомобіль марки «Opel Zafira», днз НОМЕР_1 , про скасування арешту якого просить заявник, визнаний речовим доказом у вказаному кримінальному провадження, необхідність в арешті не відпала, судовий розгляд кримінального провадження триває, відтак питання долі речових доказів підлягає вирішенню у порядку ст. 100 КПК України під час ухвалення судового рішення. Крім того, у разі дійсної потреби військової частини у вказаному автомобілі для виконання бойових завдань чи передислокації, військова частина уповноважена самостійно звернутись до суду із відповідним клопотанням про скасування арешту. Просив у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_13 про скасування арешту на автомобіль, поданому в інтересах обвинуваченого ОСОБА_14 відмовити.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, вивчивши клопотання про скасування арешту та долучені до нього матеріали, оглянувши матеріали справи № 405/3240/23, суд приходить до висновку, що у його задоволенні слід відмовити, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 18.11.2022 задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС слідчого відділу УСБУ в Кіровоградській області у кримінальному провадженні № 0000258 від 23.09.2022, накладено арешт на речі та документи, вилучені 14.11.2022 в ході обшуку обшуку транспортного засобу марки «Opel Zafira», днз НОМЕР_1 , який належить та яким користується громадянин України ОСОБА_14 . Серед іншого накладено арешт автомобіль марки «Opel Zafira», 2008 р.в. днз НОМЕР_1 , чорного кольору, який на праві приватної власності належить ОСОБА_14 .

Як вбачається із змісту ухвали слідчого судді від 18.11.2024, вирішуючи питання накладення арешту на згаданий транспортний засіб слідчий суддя виходив, зокрема з мотивів п.п. 1,3 ч. 2 ст. 170 КПК України, а саме з метою забезпечення збереження речових доказів та можливої конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру, задля забезпечення дієвості та об`єктивності розслідування у вказаному кримінальному провадженні, оскільки незастосування такого може призвести до приховування майна, його пошкодження, псування, зникнення, втрати, використання, перетворення, передачі та відчуження.

За правилами статті 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Статтею 174 КПК України встановлено, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

Згідно з п.1 ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

У випадку, передбаченому п.1 ч.2 ст.170 КПК України арешт накладається на майно будь якої фізичної чи юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України (ч.3 ст.170 КПК України).

Речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення (ч.1 ст.98 КПК України).

При розгляді клопотання, поданого в порядку ст. 174 КПК України, не надається оцінка дотриманню вимог закону при постановленні ухвали про арешт майна та її законності, що є виключною прерогативою суду апеляційної інстанції, а лише оцінює обґрунтованість підстав для скасування арешту.

У даному випадку, речі та майно, які були предметом розгляду під час вирішення слідчим суддею питання накладення арешту, визнані речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000258 від 23.09.2022, відтак арешт правомірно накладвся у першу чергу з метою збереження речових доказів у даному кримінальному провадженні для виконання потреб забезпечення дієвого та об`єктивного досудового розслідування.

При цьому, розглядаючи клопотання про скасування арешту та оцінюючи доводи захисника на їх обґрунтування, суд дійшов висновку про недоведеність аргументів адвоката щодо того, що у подальшому застосуванні обраного на досудовому розслідуванні заходу забезпечення кримінального провадження у виді арешту транспортного засобу, належного заявнику на даний час відпала потреба, оскільки такий визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000258 від 23.09.2022,та накладення арешту відбувалось як з метою забезпечення збереження такого речового доказу, так і з метою гарантування можливої конфіскації як виду покарання. Покликаючись серед іншого також на потребу заявника у вказаному автомобілі з метою виконання ним відповідних завдань під час перебування на військовій службі у Збройних Силах України, суд звертає увагу на те, що жодних доказів службової необхідності у вказаному транспортному засобі від військової частини, у якій проходить військову службу заявник до матеріалів клопотання також не подано. Представлена суду довідка т.в.о. виконуючого обов`язки начальника штабу заступника командира Військової частини № 1016 від 15.08.2024 про те, що солдат ОСОБА_14 дійсно перебуває на військовій службі у Збройних Силах України і проходить службу у військовій частині НОМЕР_4 , жодним чином не свідчить, що клопотання про скасування арешту на автомобіль, який є речовим доказом у кримінальному провадженні, ініційовано заявником саме в інтересах Військової частини, у якій він проходить службу.

Крім того, слід звернути увагу також на те, що на даний час кримінальне провадження перебуває на стадії судового розгляду, стадію дослідження доказів у кримінальному провадженні розпочато, натомість ч.9 ст.100 КК України визначено, що питання про долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом при ухваленні судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили, відтак на даній стадії судового провадження подане стороною захисту клопотання про скасування арешту на майно є передчасним.

За наведеного, беручи до уваги, що заходи забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна застосовано на стадії досудового розслідування відповідно до вимог КПК України, та вказане в ухвалі майно є речовим доказом у кримінальному провадженні, питання щодо долі таких речових доказів підлягає вирішенню судом вже на стадії ухвалення судового рішення, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання захисника ОСОБА_13 в інтересах ОСОБА_14 про скасування арешту майна в межах кримінального провадження № 0000258 від 23.09.2022 року.

Керуючись ст. 170-174, 371, 376 КПК України, -

постановив:

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_13 про скасування арешту в частині заборони кристування та володіння автомобілем «Opel Zafira», номерний знак НОМЕР_1 , на який накладений арешт ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду

м. Кіровограда від 18.11.2022 року у справі № 405/6133/22 та зобов`язання повернути власнику свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та ключів від автомобіля відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали виготовлено 25.10.2024.

Суддя: (підпис) ОСОБА_1

З оригіналом згідно. Оригінал ухвали знаходиться у справі № 405/3240/23.

Суддя: ОСОБА_1