Справа № 173/2552/24
Провадження № 1-кп/209/298/24
В И Р О К

Іменем України

22 листопада 2024 року Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000159 від 28.03.2024 року, щодо

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Дніпровське Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, громадянина України, маючого середню освіту, не працюючого, не одруженого, неповнолітніх дітей на утриманні не має, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України,

в с т а н о в и в:

28.03.2024 року, приблизно о 13.22 годині, ОСОБА_4 , незаконно зберігаючи при собі з метою подальшого збуту психотропну речовину - метамфетамін, обіг якої обмежено, знаходячись на території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , здійснив продаж на гроші в сумі 250 гривень, тобто незаконно збув ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , раніше придбану ним психотропну речовину - метамфетамін, обіг якої обмежено, після чого, ОСОБА_5 добровільно видав співробітникам поліції придбану психотропну речовину метамфетамін, обіг якої обмежено, маса якої становить 0,0545 г..

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні свою вину визнав в повному обсязі та пояснив, що навесні 2024 року, точно дату він не пам`ятає, знайшов поліетиленовий пакетик з порошком білого кольору. Надалі, оскільки не мав на той час заробітку, вирішив продати раніше не знайомому йому ОСОБА_5 психотропну речовину за 250 грн.. Просить суворо його не карати, врахувати його щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Покази обвинуваченого є послідовними, логічними та такими, що не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Враховуючи те, що обвинувачений не оспорює фактичні обставини справи, та, як встановлено судом, правильно розуміє зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності його позиції, заслухавши думки учасників судового розгляду, роз`яснивши учасникам судового провадження вимоги ст. 349 КПК України, а саме те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку, суд визнав недоцільним дослідження інших доказів по справі, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів, що характеризують його особу, а також, підтверджують процесуальні витрати по кримінальному провадженню та визнання предметів речовими доказами.

Оцінюючи зазначене, суд вважає встановленим, що своїми умисними діями, які виразились у незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту та незаконному збуті психотропної речовини, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 307 КК України.

Згідно ст.ст. 50, 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження вчинення нових кримінальних правопорушень. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання має бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

На підставі вищевикладеного, враховуючи особу винного та конкретні обставини справи, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання в межах санкції ч. 1 ст. 307 КК України у виді позбавлення волі.

За приписами ч. 1 ст. 75 КК України, якщо суд, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, кримінальне правопорушення, передбачене ст.ст. 403, 405, 408, 429 цього Кодексу, вчинене в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, катування, передбачене ч. 3 ст. 127 цього Кодексу, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Тобто, обов`язковою умовою застосування цієї норми є сукупність обставин, які б із достатньою переконливістю свідчили про можливість виправлення особи без відбування покарання.

Так, при призначенні виду та міри покарання ОСОБА_4 , суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, виходить із загальних засад призначення покарання, та враховує тяжкість скоєного правопорушення, яке, відповідно до ст. 12 КК України, класифікується, як тяжкий злочин, ставлення обвинуваченого до вчиненого, яке полягає у повному визнанні вини у скоєному, особу обвинуваченого, який в силу ст. 89 КК України раніше несудимий, не працевлаштований, не одружений, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, враховуючи висновки органу пробації, які містяться у досудовій доповіді від 28.10.2024 року, обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченому - щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, про що наголошено прокурором, відсутність обставин, що його обтяжує, а також думку прокурора щодо виду та міри покарання.

Враховуючи вищенаведене, оскільки покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, та обставина, що ОСОБА_4 у вчиненому розкаявся, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, має намір упорядкувати своє життя, є особою молодого віку, раніше в силу ст. 89 КК України не судимий, за місцем проживання скарг на нього не надходило, характеризується посередньо, висновки органу пробації, відповідно до яких є можливість виправлення обвинуваченого без ізоляції його від суспільства, суд вважає ці обставини такими, що пом`якшують покарання обвинуваченого, і в сукупності, з урахуванням відомостей про його особу, дійшов висновку про можливість виправлення засудженого без реального відбування покарання, у зв`язку з чим вважає за необхідне призначити йому покарання в межах санкції інкримінованої статті Особливої частини Кримінального кодексу України та за можливе застосувати до обвинуваченого правила, передбачені ст. 75 КК України, та звільнити його від відбування основного покарання у виді п`яти років позбавлення волі з випробуванням, встановивши іспитовий строк у три роки, поклавши на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.

Саме таке покарання відповідатиме вимогам статей 50, 65 КК України та принципу пропорційності, оскільки є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, та буде відповідати принципам справедливості, співмірності та індивідуалізації покарання, не ставитиме особистий і надмірний тягар для обвинуваченого, що є складовим елементом принципу верховенства права відповідно до практики Європейського суду з прав людини (справа «Скополла проти Італії» від 17.09.2009 року, справа «Ізмайлов проти Росії» від 16.10.2008 року).

Питання про відшкодування витрат на залучення експертів суд вирішує відповідно до вимог ст.ст. 122,124 КПК України.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі, запобіжні заходи, не застосовувалися.

Керуючись ст.ст. 349, 368, 370, 371, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України, і призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування призначеного основного покарання, якщо він протягом трьох років іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до ст. 76 КК України на ОСОБА_4 покласти наступні обов`язки, а саме:

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

-не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід у даному кримінальному провадженні щодо ОСОБА_4 не обраний.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в дохід держави витрати на проведення судової експертизи № СЕ-19/104-24/14131-НЗПРАП від 05.04.2024 року в сумі 2271,84 грн. (дві тисячі двісті сімдесят одна гривня 84 коп.).

Речові докази:

-кристалічна речовина світно-жовтого кольору, масою 0,0755 г, яка містить психотропну речовину, обіг якої обмежено, - метамфетамін, масою 0,0545 г, поміщену до полімерного пакету, опломбованого биркою з пояснювальним написом і підписом експерта, яка зберігається в камері схову ВП № 3 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області (номер книги обліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів 883, порядковий номер 60), - знищити.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до частини 3 ст. 349 КПК України.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1