Провадження № 1-кп/712/893/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2024 року Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючий суддя ОСОБА_1

секретар ОСОБА_2

за участю:

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Черкаси кримінальне провадження № 0000075 по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Черкаси, українця, громадянина України, неодруженого, учасника бойових дій, зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 200, ч.1 ст. 209 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , усвідомлюючи незаконність своїх дій, 18.04.2024 знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 , в денний період часу, приблизно з 15 год. 40 хв. до 16 год. 12 хв., діючи з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення і отримання незаконних (неконтрольованих Державою) доходів, не маючи ліцензії (дозволу) Національного банку України, надав послуги з обміну (вводу, виводу) заборонених електронних грошей шляхом використання забороненої платіжної системи «WebMoney Transfer», при цьому порушив положення наступних законів України:

Закону України «Про платіжні послуги» та «Положення про випуск електронних грошей та здійснення платіжних операцій з ними», що затверджено Постановою Правління Національного банку України № 210 від 29 вересня 2022 року, якими визначено правові вимоги щодо випуску та використання електронних грошей в Україні.

Відповідно до Закону України «Про платіжні послуги»: ст. 1 п. 14 Електронні гроші - це одиниці вартості, що зберігаються в електронному вигляді, випущені емітентом електронних грошей для виконання платіжних операцій (у тому числі з використанням наперед оплачених платіжних карток багатоцільового використання), які приймаються як засіб платежу іншими особами, ніж їх емітент, та є грошовим зобов`язанням такого емітента електронних грошей; ст. 1 п. 27 комерційний агент - юридична особа або фізична особа-підприємець, яка діє від імені, в інтересах, під контролем і за рахунок особи, яку вона представляє під час надання платіжних послуг на підставі відповідного договору; ст. 1 п. 28 користувач платіжних послуг (далі - користувач) - фізична особа або юридична особа, яка отримує чи має намір отримати платіжну послугу як платник або отримувач (або обидва одночасно) та/або є власником електронних грошей (цифрових грошей Національного банку України), а в разі надання послуг банком - клієнт банку; ст. 10: п. 1 до надавачів платіжних послуг належать: банки, філії іноземних банків (далі - банки); платіжні установи (у тому числі малі платіжні установи); філії іноземних платіжних установ; установи електронних грошей; фінансові установи, що мають право на надання платіжних послуг; оператори поштового зв`язку; надавачі нефінансових платіжних послуг; Національний банк України; органи державної влади, органи місцевого самоврядування; ст. 10 п. 2 надавати платіжні послуги мають право лише особи, зазначені у частині першій цієї статті; ст. 10 п. 3 особи, зазначені у частині першій цієї статті, мають право на провадження діяльності з надання фінансових платіжних послуг лише після отримання ними ліцензії відповідно до цього Закону (крім банків) та за умови включення до Реєстру, якщо інше не передбачено цим Законом; ст. 10 п. 13 особи, які здійснюють діяльність без ліцензії та/або включення до Реєстру, якщо така авторизація діяльності вимагається відповідно до цього Закону;

Відповідно до «Положенням про випуск електронних грошей та здійснення платіжних операцій з ними»: п. 22 особи, які надають фінансову платіжну послугу з випуску електронних грошей та виконання платіжних операцій з ними, у тому числі відкриття та ведення електронних гаманців, без ліцензії та/або включення до Реєстру.

Відповідно до постанови Національного банку України № 18 від 24 лютого 2022 року «Про роботу банківської системи в період запровадження воєнного стану»: п. 15і заборонити: п.п. 1 зарахування коштів на рахунки клієнтів фізичних осіб за переказами, ініційованими з використанням електронних платіжних засобів, емітованих учасниками (учасниками, що здійснюють свою діяльність на території Російської Федерації та Республіки Білорусь) міжнародних карткових платіжних систем (платіжних систем, які зареєстровані Національним банком України та відомості щодо яких унесені до Реєстру платіжних систем, систем розрахунків, учасників цих систем та операторів послуг платіжної інфраструктури); п.п. 2 приймати в Україні електронні платіжні засоби (уключаючи перекази, здійснення розрахунків та видачу готівки), емітовані учасниками (учасниками, що здійснюють свою діяльність на території Російської Федерації та Республіки Білорусь) міжнародних карткових платіжних систем (платіжних систем, які зареєстровані Національним банком України та відомості щодо яких унесені до Реєстру платіжних систем, систем розрахунків, учасників цих систем та операторів послуг платіжної інфраструктури).

Рішеннями Ради національної безпеки і оборони України (далі - РНБО України) «Про застосування персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)» від 14 травня 2021 року, введених в дію Указом Президента України від 21 травня 2021 № 203/2021 та «Про застосування персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)», введених в дію Указом Президента України від 22 травня 2024 № 340/2024, застосовано ряд обмежувальних заходів відносно УАБ «ДІД Белтік» (« ІНФОРМАЦІЯ_2 »), Литовська Республіка, АДРЕСА_2 , яке є власником та адміністратором платіжної системи «WebMoney Transfer», що виразилися у повному припиненні та забороні її діяльності на території України.

Відповідно введених в дію санкцій відносно «WebMoney» Національним банком України скасовано реєстрацію внутрішньодержавної системи розрахунків, відкликано (анулювано) ліцензії на переказ коштів у національній валюті без відкриття рахунків, скасовано реєстрацію учасника платіжних систем, скасовано реєстрацію оператора послуг платіжної інфраструктури.

Незважаючи на перелічені закони та нормативні акти, нехтуючи їх положеннями ОСОБА_4 , усвідомлюючи незаконність своїх дій, 18 квітня 2024 року знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 , в денний період часу, приблизно з 15 год. 40 хв. до 16 год. 12 хв., діючи з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення і отримання незаконних (неконтрольованих Державою) доходів, не маючи ліцензії (дозволу) Національного банку України, надав послуги з обміну (вводу, виводу) заборонених електронних грошей шляхом використання забороненої платіжної системи «WebMoney Transfer».

ОСОБА_4 з метою отримання незаконного доходу за надання послуг обміну (вводу, виводу) заборонених електронних грошей, діючи без ліцензії (дозволу) Національного банку України на обмін та переказ коштів у національній валюті, без відкриття рахунків та не будучи комерційним агентом з розрахунків у сфері використання електронних грошей, використовуючи можливості веб-ресурсу « ІНФОРМАЦІЯ_3 » на якому за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_4 було розміщено заявку на придбання електронних коштів - « ІНФОРМАЦІЯ_5 » (різновид заборонених електронних грошей) у сумі від від 5 до 9 за гривню, а саме надається послуга з обміну, вводу, виводу електронних коштів через заборонену платіжну систему «WebMoney Transfer» 18 квітня 2024 року здійснив обмін (ввід, вивід) 326 грн. у WMZ, а саме о 15 год. 42 хв. отримав вказані кошти на власну банківську карту № НОМЕР_1 від ОСОБА_6 з банківської картки № НОМЕР_2 . Після чого, ОСОБА_4 з електронного гаманця забороненої платіжної системи «Webmoney Transfer» № НОМЕР_3 здійснив переказ заборонених електронних грошей в розмірі 8,98 (вісім, дев`яносто вісім) одиниць в номіналі «WMZ» на електронний гаманець ОСОБА_6 № Z13.

Так, ОСОБА_4 усвідомлюючи протиправність своїх дій, використав заборонену платіжну систему «Webmoney Transfer» та здійснив обмін (ввід, вивід) заборонених електронних грошей «WMZ».

Рішеннями Ради національної безпеки і оборони України (далі - РНБО України) «Про застосування персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)» від 14 травня 2021 року, введених в дію Указом Президента України від 21 травня 2021 № 203/2021 та «Про застосування персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)», введених в дію Указом Президента України від 22 травня 2024 № 340/2024, застосовано ряд обмежувальних заходів відносно УАБ «ДІД Белтік» (« ІНФОРМАЦІЯ_2 »), Литовська Республіка, АДРЕСА_2 , яке є власником та адміністратором платіжної системи «WebMoney Transfer», що виразилися у повному припиненні та забороні її діяльності на території України.

Відповідно введених в дію санкцій відносно «WebMoney» Національним банком України скасовано реєстрацію внутрішньодержавної системи розрахунків, відкликано (анулювано) ліцензії на переказ коштів у національній валюті без відкриття рахунків, скасовано реєстрацію учасника платіжних систем, скасовано реєстрацію оператора послуг платіжної інфраструктури.

Незважаючи на перелічені закони та нормативні акти, нехтуючи їх положеннями ОСОБА_4 , усвідомлюючи незаконність своїх дій, 18 квітня 2024 року знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 , в денний період часу, приблизно з 15 год. 40 хв. до 16 год. 12 хв., діючи з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення і отримання незаконних (неконтрольованих Державою) доходів, не маючи ліцензії (дозволу) Національного банку України, надав послуги з обміну (вводу, виводу) заборонених електронних грошей шляхом використання забороненої платіжної системи «WebMoney Transfer».

ОСОБА_4 з метою отримання незаконного доходу за надання послуг обміну (вводу, виводу) заборонених електронних грошей, діючи без ліцензії (дозволу) Національного банку України на обмін та переказ коштів у національній валюті, без відкриття рахунків та не будучи комерційним агентом з розрахунків у сфері використання електронних грошей, використовуючи можливості веб-ресурсу « ІНФОРМАЦІЯ_3 » на якому за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_4 було розміщено заявку на придбання електронних коштів - « ІНФОРМАЦІЯ_5 » (різновид заборонених електронних грошей) у сумі від 5 до 9 за гривню, а саме надається послуга з обміну, вводу, виводу електронних коштів через заборонену платіжну систему «WebMoney Transfer» 18 квітня 2024 року здійснив обмін (ввід, вивід) 326 грн. у WMZ, а саме о 15 год. 42 хв. отримав вказані кошти на власну банківську карту № НОМЕР_1 від ОСОБА_6 з банківської картки № НОМЕР_2 . Після чого, ОСОБА_4 з електронного гаманця забороненої платіжної системи «Webmoney Transfer» № НОМЕР_3 здійснив переказ заборонених електронних грошей в розмірі 8,98 (вісім, дев`яносто вісім) одиниць в номіналі «WMZ» на електронний гаманець ОСОБА_6 № Z13.TaK, ОСОБА_7 усвідомлюючи протиправність своїх дій, використав заборонену платіжну систему «Webmoney Transfer» та здійснив обмін (ввід, вивід) заборонених електронних грошей «WMZ» чим вчинив дії спрямовані на маскування незаконного походження коштів з метою їх легалізації (відмивання) доходів, одержаних злочинним шляхом.

В подальшому ОСОБА_4 , усвідомлюючи незаконність своїх дій, 18.04.2024 знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 , в денний період часу, діючи з корисливих мотивів та з метою легалізації коштів отриманих від незаконного (вводу, виводу) заборонених електронних грошей «WMZ» вчинив наступне: 18.04.2024 о 15 год. 42 хв. зараховано на картковий рахунок ОСОБА_4 № НОМЕР_1 , суму 326 грн. від « ОСОБА_8 » для отримання заборонених електронних грошей Webmoney у розмірі 8,98 (вісім, дев`яносто вісім) одиниць в номіналі «WMZ»; 18.04.2024 о 19 год. 49 хв. ОСОБА_4 з карткового рахунку № НОМЕР_1 здійснив переказ грошових коштів у сумі 1 000 на рахунок № НОМЕР_4 , який належить ОСОБА_9 з призначенням платежу «Переказ власних коштів»; 18.04.2024 о 20 год. 59 хв. ОСОБА_4 з карткового рахунку № НОМЕР_1 здійснив переказ грошових коштів у сумі 205,92 грн., отримувач Xbox | Microsoft з призначенням платежу «Розрахунки за 18.04.2024 купівля товару в сумі 166.8 (949) № карти 5375**17227030 (hold) NONE, mcrosoft*Xbox,msbill.info,msbill.info,ІЕ». Таким чином, ОСОБА_4 вчинив легалізацію коштів отриманих від незаконної діяльності.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 , суд кваліфікує, за:

- ч. 1 ст. 200 КК України, як використання електронних грошей;

- ч. 1 ст. 209 КК України, як набуття, володіння, використання грошових коштів щодо яких фактичні обставини свідчать про їх одержання злочинним шляхом.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 беззастережно визнав свою вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, щиро розкаявся. Також ствердив, що угоду він укладав добровільно, наслідки укладання і затвердження зазначеної угоди для нього зрозумілі. Разом зі своїм захисником просили затвердити зазначену угоду.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні також просив затвердити зазначену угоду, оскільки така відповідає вимогам закону, її було укладено добровільно, а вказана у ній міра покарання узгоджена та визначена відповідно до чинного законодавства.

Суд, заслухавши думку сторін кримінального провадження, приходить до такого висновку.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором і підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

У ст.ст. 470, 472 КПК України визначені обставини, що враховуються прокурором при укладенні угоди про визнання винуватості та основні вимоги до змісту.

Згідно з ст.474 КПК України, якщо угоду досягнуто, то обвинувальний акт із підписаною між сторонами угодою невідкладно надсилається до суду. Розгляд щодо угоди проводиться судом під час підготовчого судового засідання за обов`язкової участі сторін угоди з повідомленням інших учасників судового провадження.

Судом встановлено, що 06.11.2024 між прокурором першого відділу процесуального Керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів органами Бюро економічної безпеки України Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 , з одного боку, та обвинуваченим ОСОБА_4 , з іншого боку у присутності захисника адвоката ОСОБА_5 укладено угоду про визнання винуватості, згідно з якої ОСОБА_4 під час досудового розслідування повністю визнав свою винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 200, ч.1 ст. 209 КК України і зобов`язується: беззастережно визнати обвинувачення у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 200, ч. 1 ст. 209 КК України, в обсязі оголошених підозр від 17.09.2024 та 06.11.2024, у судовому провадженні; повідомляти в подальшому про всі відомі йому випадки вчинення іншими особами кримінальних правопорушень та сприяти правоохоронним органам у їх виявлення, припиненні та притягненні винних осіб до відповідальності.

Сторони дійшли згоди, що обставинами які пом`якшують вину ОСОБА_4 згідно з ст. 66 КК України є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставини, які згідно ст. 67 КК України обтяжують вину ОСОБА_4 судом не встановлено.

Сторони узгодили покарання за ч. 1 ст. 200 КК України - у виді 3 тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 51 000 грн, за ч. 1 ст. 209 КК України у виді 3 років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративного-господарських функцій строком на 2 роки з конфіскацією майна. На підставі ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_4 покарання у виді 3 років позбавлення волі, з позбавленням права обіймати посади пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративного-господарських функцій строком на 2 роки. На підставі ст. 75 КК України звільнити від відбування покарання із застосуванням іспитового строку та покласти обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.

Обвинувачений, якому в судовому засіданні роз`яснено наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, та наслідки невиконання угоди, дав згоду на призначення цього покарання.

Враховуючи вищевикладене, заслухавши думку учасників кримінального провадження, які просили затвердити угоду про визнання винуватості, вивчивши обвинувальний акт, перевіривши угоду про визнання винуватості, яка відповідає вимогам ч. 4 ст. 469, ст. 472 КПК України, з`ясувавши у обвинуваченого ОСОБА_4 , що він розуміє викладені в ч. 4 ст. 474 КПК України обставини, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим; вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, та переконавшись, що укладення даної угоди сторонами є добровільним, суд вважає за необхідне винести у даному провадженні вирок відносно ОСОБА_4 , яким затвердити угоду про визнання винуватості, та призначити узгоджену сторонами міру покарання, яка відповідає загальним засадам призначення покарання, передбаченим ст. ст. 65, 75-77 КК України, та санкціями ч. 1 ст. 200, ч.1 ст. 209 КК України.

Відповідно до ч.1 ст.333 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються під час судового провадження згідно з положеннями розділу ІІ цього Кодексу з урахуванням особливостей, встановлених цим розділом.

Згідно ч.1 ст.201 КПК України підозрюваний, обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу та покладених на нього слідчим суддею, судом, чи про зміну способу їх виконання.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, не призначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови у цивільному позові.

Враховуючи те, що відпала необхідність у застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту на майно, яке було накладено ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 27.09.2024, суд вважає доцільним скасувати.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 не обирався.

Процесуальні витрати відсутні.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 100, 314, 368, 371-374, 475 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 06.11.2024 між прокурором першого відділу процесуального Керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів органами Бюро економічної безпеки України Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 , з одного боку, та обвинуваченим ОСОБА_4 , з іншого боку у присутності захисника адвоката ОСОБА_5 .

Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 200, ч. 1 ст. 209 КК України.

Призначити покарання ОСОБА_4 за:

- ч. 1 ст. 200 КК України у виді 3 тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 51 000 грн;

- ч. 1 ст. 209 КК України у виді 3 років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративного-господарських функцій строком на 2 роки та з конфіскацією майна, що є його особистою власністю.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначити покарання ОСОБА_4 у виді 3 років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративного-господарських функцій строком на 2 роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням на 1 рік, зобов`язавши у відповідності до ст. 76 КК України періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Скасувати арешт з майна, який накладено ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 27.09.2024, а саме: системного блоку чорного кольору з наліпкою № НОМЕР_5 (1 шт.); ноутбука марки Acer чорного кольору з блоком живлення серійний номер № НОМЕР_6 (1шт.); планшета марки Хіаоmі світло сірого кольору модель 23043RP3HG (1шт.); мобільного телефону марки Samsung, модель: CM-S918BZGGSEK зеленого кольору (1шт.), які на праві приватної власності належать ОСОБА_4 .

Речові докази, які приєднані та зберігаються при матеріалах кримінального провадження № 0000018 від 22.12.2022, а саме: системний блок чорного кольору з наліпкою № НОМЕР_5 (1 шт.); ноутбук марки Acer чорного кольору з блоком живлення серійний номер № НОМЕР_6 (1шт.); планшет марки Хіаоmі світло сірого кольору модель 23043RP3HG (1шт.); мобільний телефону марки Samsung, модель: CM-S918BZGGSEK зеленого кольору (1шт.), які на праві приватної власності належать ОСОБА_4 повернути останньому за належністю.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Черкаського апеляційного суду через Соснівський районний суд м. Черкаси, шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Обмеження права оскарження даного вироку визначені ч. 1 ст. 473 Кримінального процесуального кодексу України.

Головуючий ОСОБА_1