УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2024 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

слідчого судді ОСОБА_1

за участю:

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

підозрюваної ОСОБА_5 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання старшого слідчого в ОВС 3 відділу 1 управління досудового розслідування ІНФОРМАЦІЯ_2 майора юстиції ОСОБА_6 , погоджене прокурором у кримінальному провадженні ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні за № 0000090 від 30.08.2024, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваної

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Кривий Ріг Дніпропетровської обл., громадянки України, з вищою освітою, офіційно непрацевлаштованої, заміжньої, маючої на утриманні малолітніх дітей 2019 р.н., 2018 р.н., одна з яких являється дитиною інвалідом групи «А», зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КК України,

в с т а н о в и в :

до Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання старшого слідчого в ОВС 3 відділу 1 управління досудового розслідування ІНФОРМАЦІЯ_2 майора юстиції ОСОБА_6 , погоджене прокурором у кримінальному провадженні ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні за № 0000090 від 30.08.2024, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_7 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 156; ч. 4 ст. 152; ч. 6 ст. 152 КК України.

Клопотання обґрунтовано тим, що 3 відділом 1 управління досудового розслідування ІНФОРМАЦІЯ_2 розслідується кримінальне провадження № 0000090 внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 30.08.2024 за підозрою ОСОБА_7 у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 156; ч. 4 ст. 152; ч. 6 ст. 152 КК України та за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КК України.

08.10.2024 в порядку п. 6 ч. 1 ст. 615 КПК України ОСОБА_5 було затримано співробітниками правоохоронногооргану.

08.10.2024 ОСОБА_5 вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КК України.

Обґрунтованість підозри підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами, а саме: даними інформування ІНФОРМАЦІЯ_2 про виявлення ознак кримінального правопорушення від 30.08.2024 № 9/1-7352ві; відповіді оперативного підрозділу на доручення слідчого від 20.09.2024 № 9/1-7809ві; відповіді оперативного підрозділу на доручення слідчого від 24.09.2024 № 9/1-7894ві; заяви громадянки ОСОБА_8 від 29.08.2024; протоколу допиту свідка ОСОБА_9 від 27.09.2024; протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками свідку ОСОБА_9 від 28.09.2024; протоколу допиту потерпілої ОСОБА_10 від 07.10.2024; протоколу огляду речового доказу (мобільний телефон потерпілої) від 23.09.2024; протоколу огляду речового доказу (флеш носій) від 23.09.2024; протоколом огляду речового доказу (флеш носій) від 03.10.2024; протоколу обшуку за місцем проживання ОСОБА_10 та ОСОБА_7 від 04.10.2024; протоколу обшуку за місцем проживання ОСОБА_5 від 08.10.2024; протоколу огляду речового доказу (мобільний телефон ОСОБА_5 ) від 09.10.2024; іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Слідчий зазначає, що підозрювана ОСОБА_5 може: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення, а тому необхідно застосувати до підозрюваної ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Прокурор підтримала клопотання, з мотивів у ньому наведених та вказала, що не вбачає підстав для застосування менш суворішого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

Захисник ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечував щодо задоволення клопотання, вважав, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є занадто жорстким з огляду на інкриміноване кримінальне правопорушення. Просив суд врахувати, що ОСОБА_5 має міцні соціальні зв`язки, одружена, має на утриманні малолітніх дітей 2019 р.н., 2018 р.н., одна з яких являється дитиною інвалідом групи «А» , які потребують її опіки, має постійне місце проживання. Вказав, що заявлені стороною обвинувачення ризики є недоведеними та безпідставними. А тому, просив суд застосувати до підозрюваної запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час доби.

Підозрювана ОСОБА_5 просила суд відмовити у задоволенні клопотання та просила застосувати до неї запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.

Вивчивши клопотання, додатки до нього, заслухавши прокурора, захисника та підозрювану, слідчий суддя, дійшов до висновку про задоволення клопотання, виходячи з наступного.

Так, слідчим відділом 3 відділом 1 управління досудового розслідування ІНФОРМАЦІЯ_2 розслідується кримінальне провадження № 0000090 внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 30.08.2024 за підозрою ОСОБА_7 у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 156; ч. 4 ст. 152; ч. 6 ст. 152 КК України та за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КК України.

08.10.2024 в порядку п. 6 ч. 1 ст. 615 КПК України ОСОБА_5 було затримано..

08.10.2024 ОСОБА_5 вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КК України.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про : наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Так, під час вирішення питання щодо застосування запобіжного заходу оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті доведення чи не доведення винуватості особи, з метою досягнення таких висновків, які необхідні суду при постановленні вироку, а з тією метою, щоб встановити чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

За визначенням Європейського суду з прав людини «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йде мова у статті 5 § 1 (с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин».

Так, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Слідчому судді під час вирішення питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не надається весь обсяг доказів, зібраних під час досудового розслідування та дані щодо джерел їх отримання. Такі матеріали мають надаватися суду при судовому провадженні відповідного кримінального провадження та саме на цій стадії, передбачено здійснення оцінки доказів з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупності доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття процесуального рішення, яким встановлюється винуватість або невинуватість особи пред`явленому обвинуваченні.

На даній стадії слідчим суддею оцінюються наявні дані в тій мірі, які дають підстави для висновку про те, що особа, якій повідомлено про підозру, може бути причетною до інкримінованих їй дій, і ці дані мають бути достатні для виправдання застосування заходів забезпечення кримінального провадження до такої особи.

Зі змісту додатків долучених до клопотання, а саме протоколів слідчих та процесуальних дій вбачається, що наявні достатні дані, які поза розумним сумнівом свідчать про причетність ОСОБА_5 до вчинення інкримінованого їй кримінального правопорушення, а тому підозра повідомлена ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КК України є обґрунтованою.

З`ясовуючи питання щодо наявності ризиків неправомірної процесуальної поведінки підозрюваної ОСОБА_5 на які послався прокурор, слідчий суддя враховує, те, що ризиком є подія або дія, яка може настати або вчинитися з високим ступенем ймовірності, вірогідність, яких має оцінюватись у сукупністю з обґрунтованістю підозри та вагомістю доказів на її підтвердження, мірою покарання, яка загрожує у разі визнання підозрюваної винуватою у вчиненні інкримінованого діяння.

Отже, враховуючи вагомість доказів причетності ОСОБА_5 до скоєння інкримінованого їй кримінального правопорушення та їх характер, фактичні обставини за яких інкримінують вчинення кримінального правопорушення, наслідки які фактично настали, міру покарання, яка загрожує у разі визнання підозрюваної винуватою, а саме у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років або без такого, вік підозрюваної, її стан здоров`я, який не унеможливлює перебування підозрюваної під вартою, сімейний стан, наявність на утриманні неповнолітніх дітей, одна з яких є інвалідом групи «А» , слідчий суддя вважає, що з високим ступенем ймовірності підозрювана вживатиме заходів для ухилення від органу досудового розслідування та суду. Ці ж фактори можуть спровокувати незаконний вплив на свідків, з метою зміни ними своїх показань наданих слідчому під час досудового розслідування. Враховуючи, що потерпілою у даному кримінальному провадженні є малолітня дитина, ризик незаконного впливу на неї є підвищеним.

Ризик знищити, сховати або спотворити речові докази, суд вважає доведеним, з огляду на початкову стадію кримінального провадження, а також на те, що існують обґрунтовані підстави вважати, що на даний час виявлені не всі сліди кримінальних правопорушень, зокрема у мобільних терміналах систем зв`язку, а також у мережі «Інтернет» та у хмарних сховищах мережі «Інтернет», і підозрювана, будучи обізнаною про їх існування, може вжити заходів для їх знищення, приховання або спотворення їх.

Враховуючи обставини та характер вчинення кримінального правопорушення, його тривалість, підвищений ризик впливу на потерпілу та свідків, ризик вчинення іншого кримінального правопорушення також має місце.

Отже, наведене свідчить про те, що існуючих ризиків достатньо для висновку про те, що у даному випадку менш суворіший запобіжний захід ніж тримання під вартою, не забезпечить ненастання існуючих ризиків, а тому, враховуючи наявні ризики, підвищену суспільну-небезпеку інкримінованого ОСОБА_5 діяння, суд дійшов до обґрунтованого висновку про відсутність на даний час підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Так, інкриміноване підозрюваній ОСОБА_5 кримінальне правопорушення має високий ступінь суспільної небезпеки, зумовлений тяжкими наслідками, а тому враховуючи практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони суспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства, у даному випадку запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, як захід процесуального примусу, є виправданим, з огляду на фактичні обставини за яких ОСОБА_5 інкримінується вчинення тяжкого кримінального правопорушення та фактичні наслідки, що настали у результаті вчинення даного кримінального правопорушення, а саме порушення права потерпілої на статеву недоторканість, її нормальний фізичний, психічний та соціальний розвиток.

Суд вважає, що доводи сторони захисту, щодо необхідності безпосередньої присутності підозрюваної біля її дітей, задля їх належного догляду недоведеними, зважаючи на те, що остання має чоловіка, який проживає з нею у шлюбі, є батьком цих дітей, та який може піклуватись про них.

А тому, на переконання слідчого судді наявні передбачені законом підстави для задоволення клопотання щодо застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

При цьому, слідчий суддя в силу ч. 4 ст. 183 КПК України не знаходить підстав для визначення ОСОБА_5 розміру застави, оскільки останній інкримінується вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КК України, що є кримінальними правопорушення проти статевої свободи та недоторканності особи, а у даному випадку є формою сексуального насильства над дитиною, яка не досягла віку, з якого вона може надати правову згоду на статеві відносини, а тому, враховуючи, що вказані кримінальні правопорушення були вчинені із застосуванням насильства, можливість визначення розміру застави як альтернативного запобіжного заходу є виключеною.

Строк дії ухвали слід встановити до 60 діб.

Керуючись ст. ст. 131, 132, 176-178, 183, 184, 193-194, 196, 197 КПК України, слідчий суддя

п о с т а н о в и в:

клопотання - задовольнити.

Застосувати до підозрюваної ОСОБА_5 запобіжний у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто по 17 год. 39 хв. 06 грудня 2024 року включно.

Строк дії ухвали про тримання підозрюваної ОСОБА_5 під вартою встановити 60 днів, тобто по 17 год. 39 хв. 06 грудня 2024 року включно.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою, що утримується під вартою протягом цього ж строку з моменту отримання копії ухвали.

Слідчий суддя