Справа № 372/3564/24
Провадження 1-кп-297/24
ухвала

Іменем України

05 листопада 2024 року Обухівський районний суд Київської області в складі :

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря: ОСОБА_4 ,

за участю прокурора ОСОБА_5 ,

обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 ,

захисників ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 ,

потерпілого ОСОБА_24 ,

представника потерпілого ОСОБА_25 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції матеріали кримінального провадження № 0001591 від 26.08.2023 за обвинуваченням ОСОБА_6 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 1 ст. 14, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 187, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 187, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 146, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 289, ч. 1 ст. 263 КК України, ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_13 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 1 ст. 14, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 187, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 187, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 146, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 289 КК України, ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 1 ст. 14, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 187 КК України, ОСОБА_14 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 1 ст. 14, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 263 КК України,-

В С Т А Н О В И Л А:

У провадженні Обухівського районного суду Київської області перебуває вказане вище кримінальне провадження.

Ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 02 жовтня 2024 року щодо обвинуваченому ОСОБА_6 , продовжено строк тримання під вартою до 02 грудня 2024 року включно, обвинуваченому ОСОБА_7 продовжено покладені на нього обов`язки у зв`язку із внесенням застави до 02 грудня 2024 року включно, обвинуваченому ОСОБА_14 , продовжено запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту до 02 грудня 2024 року включно, обвинуваченому ОСОБА_12 змінено запобіжний захід з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт до 02 грудня 2024 року включно, обвинуваченому ОСОБА_11 змінено запобіжний захід з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт до 02 грудня 2024 року включно, обвинуваченому ОСОБА_9 , продовжено запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту до 02 грудня 2024 року включно, обвинуваченому ОСОБА_10 , продовжено запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час доби до 02 грудня 2024 року включно.

Статтею 331 КПК України визначено, що під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

За наявності клопотання суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

05.11.2024 захисник ОСОБА_6 - ОСОБА_15 подав клопотання зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_6 з тримання під вартою на домашній арешт в певну пору доби, а саме з 23 год. 00 хв. по 06 год. 00 хв. В обґрунтування свого клопотання захисник зазначив, що всі заявлені стороною обвинувачення ризики є формальними і лише перелічені як такі, проте з моменту застосування до обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання сторона обвинувачення не заявляла про нові ризики, які могли б виправдовувати подальше тримання обвинуваченого під вартою.

05.11.2024 захисник ОСОБА_14 - ОСОБА_23 подав клопотання зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_14 з цілодобового домашнього арешту на домашній арешт в певний час доби, а саме з 22 год. 00 хв. по 06 год. 00 хв. та клопотання про скасування покладених обов`язків ухвалою суду від 03.07.2024, а саме носити електронний засіб контролю. В обґрунтування свого клопотання захисник зазначив, що ОСОБА_14 відповідально та беззаперечно виконує покладені на нього обов`язки, проте носіння електронного засобу контролю призвело до захворювання. Після носіння електронного засобу контролю в нього почало погіршуватися самопочуття, а саме високий тиск, порушення сну та головний біль. На підставі цього, ОСОБА_14 був вимушений звернутися до лікарів за медичною допомогою. За результатом додаткового обстеження у ОСОБА_14 діагностовано ессенціальну артеріальну гіпертензію, змішану дисліпідемію та гіпертригліцеридемію.

Захисник просить врахувати, що ОСОБА_14 набув захворювання і стан його здоров`я погіршився саме під час носіння електронного засобу контролю, а результати медичного обстеження отримані після винесення суддею ухвали від 03 липня 2024 року, а відтак є всі підстави для звернення до суду з клопотанням в порядку ст. 201 КПК України та для зміни покладених на ОСОБА_14 обов`язків в частині забезпечення йому належних умов та забезпечення безпеки для життя і здоров`я.

В судовому засіданні прокурор заперечив проти задоволення заявлених клопотань, вважає що запобіжні заходи обвинувачених є законними та обґрунтованими.

Потерпілий та представник потерпілого в судовому засіданні підтримали думку прокурора.

Обвинувачений ОСОБА_6 в судовому засіданні підтримав клопотання свого захисника та просив задовольнити з підстав зазначених в клопотанні.

Обвинувачений ОСОБА_14 в судовому засіданні підтримав клопотання свого захисника, просив задовольнити.

Інші обвинувачені та їх захисник підтримали клопотання захисника ОСОБА_15 та захисника ОСОБА_23 щодо зміни запобіжних заходів.

Суд заслухавши учасників судового процесу, прийшов до наступного висновку.

Згідно ст.183 КПК України запобіжний захід - тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу. За частиною 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч.2 ст.176 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою даної статті, зокрема переховуватися від органів досудового розслідування та/ або суду та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Згідно зі ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Розглядаючи клопотання про продовження строку тримання під вартою, для прийняття законного і обґрунтованого рішення суд повинен з`ясувати всі обставини, з якими пов`язана можливість застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та умови, за яких таке продовження можливе та виправдане.

Під час розгляду клопотання суд встановив, що відсутні переконливі докази на підтвердження обставин, які б вказували на зменшення або зникнення ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які були враховані під час обрання судом такого запобіжного заходу.

Відтак, колегія суддів погоджується з тим, що саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 має забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків у даному кримінальному провадженні.

Відповідно до ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Частинами 1, 5, 7 ст. 194 КПК України передбачено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором, окрім інших: прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю; не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; утримуватися від спілкування з будь-якою особою, визначеною слідчим суддею, судом, або спілкуватися з нею із дотриманням умов, визначених слідчим суддею,судом; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; носити електронний засіб контролю.

Обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу.

Відповідно до ухвали Обухівського районного суду Київської області від 02 жовтня 2024 року, відносно ОСОБА_6 та ОСОБА_14 , кожного окремо, продовжено строки застосованих запобіжних заходів у вигляді тримання під вартою та цілодобового домашнього арешту із застосуванням електронного засобу контролю, з покладанням на обвинуваченого ОСОБА_14 певних обов`язків.

Під час застосування до обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_14 запобіжних заходів, суддею враховано обґрунтованість підозри та наявність ризиків передбачених статтею 177 КПК України, а під час зміни запобіжного заходу та продовження строку дії обов`язків, покладених на обвинувачених, враховано існування обставин, які вказують на те, що заявлені ризики не зменшилися.

У судовому засіданні встановлено, що підставою звернення із клопотанням захисника ОСОБА_23 про скасування покладених обов`язків на ОСОБА_14 стало погіршення стану здоров`я, які він пов`язує із обов`язком носіння електронного засобу контролю. Порядок застосування електронних засобів контролю регламентовано ст. 195 КПК України.

Згідно ч. 1, 3, 4 цієї статті застосування електронних засобів контролю полягає у закріпленні на тілі підозрюваного пристрою, який дає змогу відслідковувати та фіксувати його місцезнаходження. Такий пристрій має бути захищений від самостійного знімання, пошкодження або іншого втручання в його роботу з метою ухилення від контролю та сигналізувати про спроби особи здійснити такі дії. Електронні засоби контролю застосовуються в порядку, встановленому Міністерством внутрішніх справ України.

Метою застосування електронних засобів контролю є забезпечення виконання обов`язків, що покладаються на підозрюваного ухвалою слідчого судді про застосування запобіжного заходу, не пов`язаного з позбавленням волі або у вигляді домашнього арешту. Підпунктом 4 пункту 5 розділу ІІ Порядку визначено, що поліцейський, який виконує ухвалу суду, зобов`язаний закріпити на тілі підозрюваного, обвинуваченого електронний браслет, дотримуючись при цьому відповідних правил, зокрема: електронний браслет закріплюється на тілі підозрюваного в найвужчому місці гомілки або зап`ястя так, щоб не допустити суттєвого порушення нормального укладу життя особи, уникнути значних незручностей під час його носіння.

Відповідно до положень частини 1 статті 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Згідно приписів частини 3 статті 26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Таким чином, колегія суддів вважає, що матеріали клопотання не містять належних та допустимих доказів, на підставі яких можливо дійти висновку про наявність причинно-наслідкового зв`язку між носінням електронного засобу контролю та станом здоров`я ОСОБА_14 , що унеможливлювало б у подальшому виконувати підозрюваним покладеного на нього обов`язку. Таким чином, підстав для скасування додаткового обов`язку у виді носіння електронного засобу контролю не встановлено, оскільки наявність обставин, які б свідчили, що носіння засобу контролю може становити небезпеку для життя та здоров`я обвинуваченого ОСОБА_14 , у клопотанні сторони захисту не зазначено та у судовому засіданні не доведено.

Суд також враховує, що за своєю правовою природою ризик вчинення підозрюваними, обвинуваченими дій, перелік яких визначений у ч. 1 ст. 177 КПК України, є твердженням, яке ґрунтується на доказах про ймовірність протидії підозрюваного, обвинуваченого кримінальному провадженню у один із способів, зазначених в указаній нормі закону. Така протидія може мати місце як у майбутньому, так і нинішньому чи минулому.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

Враховуючи те, що ОСОБА_6 та ОСОБА_14 обвинувачуються у вчиненні тяжких злочинів, на цей час як потерпілий, так і свідки у даному кримінальному провадженні не допитані, докази з боку обвинувачення та захисту не досліджені, проаналізувавши наявні дані, що характеризують обвинувачених, їх соціальні зв`язки та репутацію у сукупності з обставинами інкримінованих їм кримінальних правопорушень, суд доходить висновку, що більш м`який запобіжний захід ОСОБА_6 , ніж тримання під вартою на даному етапі судового провадження не забезпечить процесуальну поведінку обвинуваченого.

Більш м`який запобіжний захід ОСОБА_14 , ніж домашній арешт із забороною залишати житло цілодобово, а також більш м`які умови цього запобіжного заходу на даному етапі судового провадження не забезпечать належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

При вирішенні питання доцільності зміни умов запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та домашнього арешту, суд враховує, що стороною захисту не надано жодних переконливих доказів, які свідчать про неможливість перебування обвинуваченим ОСОБА_6 під вартою та обвинуваченим ОСОБА_14 під цілодобовим домашнім арештом та зменшення наявних ризиків до такого ступеню, що їм можливо запобігти шляхом застосування інших, більш м`яких запобіжних заходів, а також більш м`якими умовами домашнього арешту.

На підставі викладеного, враховуючи в сукупності зазначені вище ризики, які, на думку суду, є досить вагомими і достатніми для залишення застосованих щодо обвинувачених запобіжних заходів та обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, суд доходить висновку, що клопотання захисника ОСОБА_15 про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_6 з тримання під вартою на домашній арешт в певну пору доби, а саме з 23 год. 00 хв. по 06 год. 00 хв. та захисника ОСОБА_23 про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_14 з цілодобового домашнього арешту на домашній арешт в певний час доби, а саме з 22 год. 00 хв. по 06 год. 00 хв. та клопотання про скасування покладених обов`язків ухвалою суду від 03.07.2024, а саме носити електронний засіб контролю - задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 170-174, 176-178, 181, 183, 184, 194, 200, 201, 309, 331 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

В клопотанні захисника ОСОБА_15 про зміну запобіжного заходу ОСОБА_6 з тримання під вартою на нічний домашній арешт - відмовити.

В клопотанні захисника ОСОБА_23 про зміну запобіжного заходу ОСОБА_14 з цілодобового домашнього арешту на нічний домашній арешт - відмовити.

В клопотанні захисника ОСОБА_23 про скасування покладених обов`язків на ОСОБА_14 в частині носіння електронного засобу контролю - відмовити.

Ухвала може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 7-денний строк з дня проголошення ухвали.

Повний текст ухвали складено та підписано 07.11.2024.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3