Провадження № 1-кп/752/2011/24
УХВАЛА

17 липня 2024 року м. Київ

Голосіївський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001250 від 23 квітня 2024 року, за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_5 ,

встановив:

Голосіївським районним судом м. Києва здійснюється розгляд вищевказаного кримінального провадження.

До початку судового розгляду прокурор подав клопотання про продовження строку тримання обвинуваченої під вартою, мотивуючи обґрунтованістю підозри обвинуваченої у вчиненні злочину у період іспитового строку за попереднім вироком, та існуванням ризиків, передбачених ст. 177 КПК України у виді переховування обвинуваченої від суду, незаконного впливу на потерпілу та свідків, можливості вчинення іншого кримінального правопорушення. На думку прокурора, жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не зможе запобігти вказаним ризикам та не забезпечить виконання обвинуваченою процесуальних обов`язків. Крім того, як на підставу продовження тримання обвинуваченої під вартою прокурор послався на наявність відносно обвинуваченої семи інших кримінальних проваджень, у яких їй повідомлено про підозру та розгляд яких не закінчено.

Захисник заперечив проти задоволення клопотання прокурора. Просив змінити обвинуваченій запобіжній захід на інший, не пов`язаний з триманням під вартою, мотивуючи тим, що відповідне клопотання сторона захисту отримала перед початком судового засідання, наведені прокурором ризики є необґрунтованими, в провину обвинуваченій ставиться вчинення нетяжкого злочину, при цьому обвинувачена має захворювання та потребує медичного втручання, проведення якого неможливе в умовах тримання під вартою.

Обвинувачена підтримала захисника, просила змінити запобіжний захід на особисте зобов`язання. Повідомила, що має захворювання та потребує проведення операції. Під час тримання під вартою її возили до медичного закладу, однак у проведенні операції відмовили. Підтвердила наявність відносно неї інших незакінчених кримінальних проваджень у яких їй повідомлено про підозру у вчиненні аналогічних кримінальних правопорушень. Зобов`язалась з`являтися за кожним викликом суду.

Заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення клопотання прокурора, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Вирішення судом питання щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до трьох років, виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що, перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.

Відповідно до ст. 199 КПК України суд зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу. Суд зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Зі змісту обвинувального акта та додатків до нього вбачається, що обвинувачена обґрунтовано підозрюється у вчиненні інкримінованого їй злочину.

Оцінка обґрунтованості підозри в даному випадку здійснюється не в контексті доведення чи не доведення винуватості обвинуваченої. За визначенням Європейського суду з прав людини «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йде мова у ст. 5 параграфу 1 (с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин». Вимога обґрунтованої підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Судом не розпочато з`ясування фактичних обставин кримінального провадження та перевірку їх доказами, не допитано обвинувачену, потерпілу, свідків, не досліджено письмові документи сторони обвинувачення.

Обвинуваченій ставиться в провину вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 3 років.

При цьому обвинувачена підтвердила, що їй також повідомлено про підозру у вчиненні інших злочинів.

З огляду на характер інкримінованого обвинуваченій кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченої, котра раніше неодноразово притягувалась до кримінальної відповідальності, відносно неї здійснюється ряд інших кримінальних проваджень, суд дійшов висновку про існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме обвинувачена може переховуватися від суду, впливати на потерпілу, свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення.

На даній стадії судового провадження застосування щодо обвинуваченої більш м`яких запобіжних заходів буде недостатнім для запобігання ризикам, не забезпечить дієвості кримінального провадження та виконання обвинуваченою процесуальних обов`язків.

Застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою в даному випадку виправдано наявністю справжніх інтересів суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи, що узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини.

Достовірних доказів того, що наявне у обвинуваченої захворювання неможливо лікувати в умовах тримання під вартою, в розпорядження суду не надано.

Разом із тим, зважаючи на обставини кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченої та наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, на виконання вимог ч. 3 ст. 183 КПК України вважає за необхідне визначити обвинуваченій розмір застави - 15 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який буде достатньою мірою гарантувати виконання покладених на неї обов`язків.

Керуючись статтями 177, 182, 183, 194, 199, 331, 376 КПК України, суд

постановив:

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити строк тримання обвинуваченої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під вартою на 60 днів, до 14 вересня 2024 року включно.

Визначити обвинуваченій ОСОБА_3 як альтернативний запобіжний захід заставу - 15 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 45 420 гривень, яка може бути внесена як самою обвинуваченою так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Голосіївського районного суду м. Києва за наступними реквізитами: Отримувач ТУ ДСАУ в м. Києві; ; МФО 820172; Банк - Державна казначейська служба України в АДРЕСА_1 ; р/р № UA1012089; призначення платежу: застава за (П.І.Б., дата народження особи, за яку вноситься застава), згідно ухвали… (назва суду), від … (дата ухвали), по справі № …, внесені … (П.І.Б. особи, що вносить заставу).

Обвинувачена або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою протягом дії ухвали.

У разі внесення застави зобов`язати обвинувачену прибувати за кожною вимогою до суду та на підставі ст. 194 КПК України покласти на обвинувачену наступні обов`язки:

не відлучатися із населеного пункту, в якому вона проживає, без дозволу суду;

повідомляти суд про зміну свого місця проживання;

здати на зберігання свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачена вважається такою, до якої застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Роз`яснити обвинуваченій та заставодавцю, що у разі невиконання обов`язків обвинуваченою, а також якщо обвинувачена не з`явиться за викликом до суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується в порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1