Справа № 183/6583/24
№ 1-кп/183/1613/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 вересня 2024 року м. Новомосковськ

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Новомосковського міськрайонного суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000303, за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Гвардійське Новомосковського району Дніпропетровської області, громадянина України, з неповною середньою освітою, не працюючого, не одруженого, не маючого на утриманні неповнолітніх дітей та інших осіб, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану,

за участю прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в:

Відповідно до Указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 року «Про введення воєнного стану в Україні» та Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» з 24.02.2022 року на всій території України введено воєнний стан, який у подальшому неодноразово продовжений і діє на теперішній час.

Водночас, 25.02.2024 року, приблизно о 21:00 годин, більш точного часу під час досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_3 проходив по дорозі, що розташована на відстані 70 м. від автомобільної дороги «М-18» в с. Вільне Новомосковського району Дніпропетровської області, де побачив автомобіль марки «ВАЗ 111730» реєстраційний номер « НОМЕР_1 », який належить потерпілому ОСОБА_5 та в якому нікого не було. В цей час у нього виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення майна з вказаного автомобіля.

Реалізуючи свій злочинний умисел, знаходячись у вказаний час у вказаному місці ОСОБА_3 , впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, таємно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, розуміючи, що вчиняє злочин в умовах воєнного стану, підійшов до автомобіля марки «ВАЗ 111730» реєстраційний номер « НОМЕР_1 », відкрив незачинені на замок двері багажного відділення та викрав з нього армійський кевларовий шолом кольору «олива», рівень захисту 3А, що належить потерпілому ОСОБА_5 .

З викраденим майном ОСОБА_3 покинув місце скоєння злочину, розпорядившись ним на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на суму 5950 грн.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні даного кримінального правопорушення визнав повністю та показав, що зазначене в обвинувальному акті в повному об`ємі відображає обставини скоєного ним злочину і жодної з них він не оспорює. Показав, що увечері 25.02.2024 приблизно о 21.00 год., він прогулювався по вулиці, назву якої не пам`ятає, в с. Вільне, де стояв автомобіль марки ВАЗ чорного кольору, модель якого він не пам`ятає, яке було не зачинене, з багажнику якого він викрав військову сумку, в якій були військові штани, посуд, залізні судки, подовжувач та вітродуйчик, також викрав військовий шолом болотного кольору, які відніс додому до свого брата, який мешкає за адресою: АДРЕСА_3 . Викрадені речі, приблизно через 1-2 тижні, він добровільно видав працівникам поліції. Вину у вчинені визнає в повному обсязі, щиро розкаюється, запевнив суд, що більше скоювати злочини не буде, шкоду завдану вчиненням даного кримінального правопорушенням відшкодував шляхом повернення майна.

В судовому засіданні сторони не оспорювали обставини, при яких скоєно кримінальні правопорушення, тому суд вважає недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються.

У відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України судом було з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст наведених вище обставин, а також встановлено відсутність сумнівів у добровільності їх позиції.

Крім того, учасникам судового провадження судом роз`яснені вимоги ч. 3 ст. 349 КПК України щодо позбавлення права оскарження обставин, які ніким не оспорюються, в апеляційному порядку.

Таким чином, суд вважає вину обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення встановленою і його дії належить кваліфікувати за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує, що скоєний ним злочин відноситься до категорії тяжких, однак обставин, що обтяжує його покарання згідно ст. 67 КК України судом не встановлено.

Разом з тим, обвинувачений вину визнав повністю, є особою раніше не судимою, на обліках у лікарів психіатра, нарколога не перебуває, за місцем мешкання характеризується задовільно, шкода завдана кримінальним правопорушенням відшкодована шляхом повернення майна, потерпілий просив призначити покарання на розсуд суду.

Щире каяття ОСОБА_3 , визнається обставиною, що пом`якшує його покарання.

Аналізуючи сукупність зазначених обставин, суд приходить до висновку, що виправлення ОСОБА_3 можливе без ізоляції від суспільства, внаслідок чого, суд вважає необхідним призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України, тобто з випробуванням, строк якого повинен бути більшим за мінімальне, що буде співрозмірним та достатнім для досягнення мети покарання та запобігання вчиненню нових злочинів.

Питання речових доказів у кримінальному проваджені підлягає вирішенню, згідно з положенням ст. 100 КПК України.

Оскільки обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжний захід по даному кримінальному провадженню не обирався, питання запобіжного заходу вироком не вирішувалось.

На підставі викладеного, враховуючи ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особу винного, а також всі обставини по справі, керуючись ст.ст. 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд,-

у х в а л и в:

Визнати винним ОСОБА_3 у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Звільнити на підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, встановивши обвинуваченому ОСОБА_3 іспитовий строк на 2 (два) роки, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

Покласти на підставі п.п. 1, 2 ч. 1, п.п. 2, 4 ч. 3 ст. 76 КК України на ОСОБА_3 обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази:

-армійський кевларовий шолом із закритими вухами кольору «олива», рівень захисту 3А залишити потерпілому ОСОБА_5 .

На вирок можуть бути подані апеляційні скарги протягом 30 днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_6