Справа № 186/1542/24
Провадження № 1-кс/0186/217/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2024 року м.Першотравенськ.

Слідчий суддя Першотравенського міського суду Дніпропетровської області - ОСОБА_1 ,

секретар - ОСОБА_2 ,

з участю: прокурора - ОСОБА_3 ,

слідчого - ОСОБА_4 ,

підозрюваного - ОСОБА_5 ,

розглянувши клопотання слідчого ВП №3 Синельниківського РУП ГУНП в Дніпропетровській області по кримінальному провадженню, внесеному до ЄРДР за №0000388 від 09 вересня 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання до підозрюваного:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м.Запоріжжі, освіта середня технічна, розлученого, маючого на утриманні дочку - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , непрацюючого, незареєстрованого, проживаючого по АДРЕСА_1 , на обліку у лікарів психіатра та нарколога неперебуваючого, раніше судимого:

- 09 березня 1994 року Ленінським районним судом м.Запоріжжя по ст.17, ч.3 ст.140, ст.42, ст.44, ч.2.ст.141, ч.2 ст.142 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців, з конфіскацією майна та лікуванням від наркоманії, звільненого 15 травня 1997 року по відбуттю строку покарання;

- 10 квітня 1998 року Хортинським районним судом м.Запоріжжя по ч.2 ст.140, ч.3 ст.140, ст.42 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки, із застосуванням ст.46-1 КК України - відстрочки виконання вироку на 2 роки. 02 грудня 1998 року, на підставі постанови Хортинського районного суду м.Запоріжжя, скасовано відстрочку виконання покарання та направлено до відбуття покарання позбавлення волі на строк 3 роки;

- 28 травня 1999 року Хортинським районним судом м.Запоріжжя по ч.2 ст.140, ч.3 ст.140, ч.2 ст.142, ст.42, ст.43 КК України до позбавлення волі строком на 9 років, з конфіскацією майна;

- 26 травня 2000 року Хортинським районним судом м.Запоріжжя по ч.3 ст.140 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки. На підставі ч.3 ст.42 КК України призначене покарання поглинуте більш суворим по вироку Хортинського районного суду м.Запоріжжя від 28 травня 1999 року та остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 9 років;

- 30 травня 2001 року Хортинським районним судом м.Запоріжжя по ч.3 ст.142, ч.3 ст.140, ч.1 ст.42 КК України до позбавлення волі строком на 9 років. На підставі ч.3 ст.42 КК України частково приєднано покарання по вироку Хортинського районного суду м.Запоріжжя від 28 травня 1999 року та остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 10 років, з конфіскацією майна, звільненого 14 листопада 2008 року по відбуттю строку покарання;

- 29 липня 2009 року Хортинським районним судом м.Запоріжжя по ч.2 ст.187 КК України до позбавлення волі на строк 8 років, з конфіскацією майна, звільненого 04 березня 2016 року;

- 14 вересня 2017 року Шполянським районним судом Черкаської області по ч.3 ст.185, ч.2 ст.186, ч.1 ст.70 КК України до позбавлення волі на строк 4 роки;

- 27 листопада 2017 року Шполянським районним судом Черкаської області по ч.3 ст.185, ч.4 ст.70 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки 2 місяці, звільненого 13 серпня 2019 року по відбуттю строку покарання;

-27 жовтня 2021 року Першотравенським міським судом Дніпропетровської області по ч.1 ст.122, ч.2 ст.186, ч.1 ст.70 КК України до позбавлення волі на строк 4 роки 3 місяці, звільненого 30 січня 2024 року по відбуттю строку покарання,

ВСТАНОВИЛА:

16 вересня 2024 року слідчий ВП №3 Синельниківського РУП ГУНП в Дніпропетровській області звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання до підозрюваного - ОСОБА_5 .

Клопотання мотивоване тим, що досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 о 12:36 годині 09 вересня 2024 року знаходився на проїжджій частині по АДРЕСА_2 та приміщенням Української православної церкви, де у вказаний час також перебувала ОСОБА_7 .

У вказаний час ОСОБА_5 побачив, що на бордюрі поряд проїжджої частини лежав мобільний телефон марки «Samsung Galaxy A14» SM-A145F/DS, 4GB/128GB, Silver, IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_7 та який остання тимчасово залишила у вказаному місці. Після цього, у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, спрямований на таємне, повторне викрадення чужого майна, в умовах воєнного стану, а саме: мобільного телефону марки «Samsung Galaxy A14», який належить ОСОБА_7 .

Так, ОСОБА_5 09 вересня 2024 року о 12:49 годині, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне, повторне викрадення чужого майна, в умовах воєнного стану, керуючись корисливим намірами, знаходячись на проїжджій частині, що розташована між будинком АДРЕСА_2 та приміщенням Української православної церкви, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, переслідуючи мету наживи, скориставшись тим, що його дії залишаються таємними для потерпілої та інших осіб, в умовах воєнного стану, шляхом вільного доступу, взявши з бордюри проїжджої частини та сховавши до кишені свого одягу, таємно, повторно, викрав мобільний телефон марки «Samsung Galaxy A14» SM-A145F/DS, 4GB/128GB, Silver, IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , вартістю 6 304,50 гривень, з сім-карткою оператора мобільного зв`язку ПРАТ «ВФ Україна» з номером НОМЕР_3 , яка майнової цінності для потерпілої не становить та на рахунку якої на момент викрадення грошових коштів не було.

Після чого, ОСОБА_5 , разом з викраденим майном, покинув місце вчинення злочину, обернувши його у свою власність та розпорядився ним на власний розсуд.

Таким чином, своїми умисними протиправними діями ОСОБА_5 заподіяв потерпілій - ОСОБА_7 матеріальний збиток на суму 6 304,50 гривень.

Підставою для внесення клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання стало те, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, за який передбачений максимальний строк покарання у виді позбавлення волі на строк до 8 років, в ході досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п.1,5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: можливість переховуватися від органів досудового розслідування та суду і вчинити інше кримінальне правопорушення.

Ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України, обґрунтовується тим, що у випадку не обрання запобіжного заходу підозрюваному, є підстави вважати, що останній може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, оскільки неодноразово судимий, ніде не працює, після звільнення з місць позбавлення волі на шлях виправлення не став.

Ризик, передбачений п.5 ч.1 ст.177 КПК України, обґрунтовується тим, що підозрюваний раніше судимий за злочини проти власності, ніде не працює, не перебуває на соціальному забезпеченні, тобто у нього відсутнє джерело доходу, а тому може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

На підставі викладеного, виникла необхідність в обранні підозрюваному запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання та покладення на нього обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, а саме: прибувати за першою вимогою до слідчого, прокурора або суду, залежно від стадії кримінального провадження, не відлучатися із населеного пункту за місцем свого фактичного проживання, без дозволу слідчого, прокурора або суду, залежно від стадії кримінального провадження, повідомляти слідчого, прокурора або суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання.

Слідчий та прокурор клопотання підтримали, просять його задовільнити.

Підозрюваний не заперечував проти задоволення клопотання.

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши клопотання, копії матеріалів, якими слідчий та прокурор обґрунтовують доводи клопотання, дійшла наступного висновку.

Повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, вручене ОСОБА_5 13 вересня 2024 року.

Відповідно ст.178 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Запобіжні заходи це заходи забезпечення кримінального провадження, застосування яких супроводжується обмеженням конституційних прав і свобод (свободи пересування та вільного вибору місця перебування) осіб, які підозрюються, обвинувачуються у вчиненні кримінальних правопорушень.

Застосування запобіжних заходів у кримінальному провадженні повинно відповідати не лише вимогам гл. 18 КПК України «Запобіжні заходи, затримання особи», а й положенням ст.132 КПК України «Загальні правила застосування заходів забезпечення кримінального провадження». Згідно ч. 3 згаданої статті, застосування заходів забезпечення кримінального провадження (у тому числі й будь-якого запобіжного заходу) не допускається, якщо дізнавач, слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно ст.299 КПК України під час досудового розслідування кримінальних проступків, як тимчасовий запобіжний захід, застосовується затримання особи на підставах та в порядку, визначених цим Кодексом, а також такі запобіжні заходи, як особисте зобов`язання та особиста порука.

Підозрюваному роз`яснюється його обов`язок з`явитися за першим викликом до дізнавача, прокурора або суду.

Відповідно до вимог даної статті, слідчий суддя з`ясувала, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, і по даних фактах проводиться досудове розслідування.

Відомості про вказане кримінальне правопорушення внесені до ЄРДР за №0000388 від 09 вересня 2024 року.

На підставі досліджених в судовому засіданні матеріалів, слідчий суддя приходить до висновку, що слідчим доведено наявність обґрунтованої підозри у вчинені ОСОБА_5 вищевказаного злочину.

У відповідність ст.178 КПК України слідчий суддя враховує вагомість доказів підозри ОСОБА_5 , тяжкість покарання за вчинення вищевказаного кримінального правопорушення, яке є тяжким злочином, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк до 8 років, особу підозрюваного, його вік та стан здоров`я, те, що він розлучений, проживає без реєстрації, не працює, раніше притягувалася до кримінальної відповідальності, після повідомлення йому про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду і вчинити інше кримінальне правопорушення з корисливих мотивів, тобто наявність ризиків, передбачених п.п.1,5 ч.1 ст.177 КПК України.

За таких обставин, клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання підлягає задоволенню, до підозрюваного доцільно застосувати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Застосовуючи до підозрюваного запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, слідчий суддя вважає за необхідне покласти на нього обов`язки, передбачені п.п.1-3 ч.5 ст.194 КПК України, зобов`язавши підозрюваного прибувати за першою вимогою до слідчого, прокурора або суду, залежно від стадії кримінального провадження, не відлучатися із населеного пункту за місцем свого фактичного проживання, без дозволу слідчого, прокурора або суду, залежно від стадії кримінального провадження, повідомляти слідчого, прокурора або суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 176-179, 193, 194, 196, 205, 299, 309, 369-372 КПК України, - слідчий суддя

ПОСТАНОВИЛА:

Клопотання слідчого ВП №3 Синельниківського РУП ГУНП в Дніпропетровській області про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно підозрюваного - ОСОБА_5 , - задовільнити.

Застосувати до підозрюваного - ОСОБА_5 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання строком на один місяць двадцять сім днів, з моменту оголошення ухвали, тобто з 17 вересня 2024 року по 13 листопада 2024 року включно - в межах строку досудового розслідування.

Покласти на підозрюваного наступні обов`язки:

- прибувати за першою вимогою до слідчого, прокурора або суду, залежно від стадії кримінального провадження

- не відлучатися із населеного пункту за місцем свого фактичного проживання, без дозволу слідчого, прокурора або суду, залежно від стадії кримінального провадження;

- повідомляти слідчого, прокурора або суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання.

Повідомити ОСОБА_5 письмово під розпис покладені на нього обов`язки та роз`яснити, що в разі їх невиконання, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і може бути накладене грошове стягнення в розмірі від 0,25 до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.

Контроль за виконанням особистого зобов`язання покласти на слідчого ВП №3 Синельниківського РУП ГУНП в Дніпропетровській області - ОСОБА_4 , в провадженні якої знаходиться кримінальне провадження, а, якщо справа перебуватиме в провадженні суду, - на прокурора.

Роз`яснити учасникам процесу, що висловлені в ухвалі висновки про будь-які обставини щодо суті підозри не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду, а для слідчого/прокурора під час цього (іншого) кримінального провадження.

Будь-які твердження чи заяви підозрюваного, зроблені під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, не можуть бути використані на доведення його винуватості у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється/обвинувачується, або у будь-якому іншому правопорушенні.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1 .

Ухвала проголошена, копію ухвали отримав «17» вересня 2024 року о «_____» годині «____» хвилин.

_____________________ ОСОБА_5 .