УХВАЛА

31.10.2024 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира

в складі: слідчого судді ОСОБА_1

секретаря - ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданні клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту на майно,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді із клопотанням про скасування арешту на майно.

У клопотанні зазначено, що в провадженні СВ Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області перебуває кримінальне провадження № 0000006 від 02.01.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 190 КК України.

27.08.2024 року за місцем проживання заявника за адресою: АДРЕСА_1 , проведено обшук, за результатами якого вилучено майно: банківські картки АТ КБ «УніверсалБанк» № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 ; стартовий пакет ТОВ «Лайфселл» з н.т. НОМЕР_4 (з надписом: НОМЕР_5 ); мобільний телефoн марки «iPhone 12 Pro» IMEI 1: НОМЕР_6 , IMEI 2: НОМЕР_7 з Sim-картою НОМЕР_8 ; ноутбук марки «ASUS» моделі «FX53V» S/N: НОМЕР_9 .

Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 30.08.2024 року вирішено питання про накладення арешту на відповідне майно.

Заявник зауважує на тривалості досудового розслідування, протягом якого, на думку учасника, орган досудового розслідування мав достатньо часу на виконання процесуальних заходів, пов`язаних з оглядом та дослідженням вилучених речей на з`ясування значимих в розрізі кримінального провадження обставин, та, посилаючись на закріплений положеннями ст. 41 Конституції України принцип непорушності права власності, просить скасувати арешт на майно.

В судовому засіданні ОСОБА_3 клопотання підтримав, просив задовольнити.

Слідчим суддею встановлено наступні обставини.

В провадженні слідчого відділу Житомирського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області перебувають матеріали досудового розслідування №0000006 від 02.01.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Так, 01.01.2024, у період з 16 год. 40 хв. по 16 год. 46 хв., невідома особа, шляхом обману та використання електронно-обчислювальної техніки, через застосунок "Вайбер" надіслала ОСОБА_4 посилання для отримання соціальної допомоги від ООН, перейшовши за яким останній ввів свій номер мобільного телефону НОМЕР_10 , номер карти для виплат АТ "Ощадбанк" НОМЕР_11 та код підтвердження, який йому повідомив по телефону чат-бот банку, в результаті з його універсальної банківської карти № НОМЕР_12 списано грошові кошти двома платежами, а саме: 01.01.2024 о 16 год. 40 хв. - 19500 грн., 01.01.2024 о 16:46 год. - 6000 грн., чим заподіяно матеріальну шкоду на загальну суму 25 500 грн.

При проведенні досудового розслідування, на підставі ухвал суду було вилучено інформацію, яка перебуває у володінні АТ «Державний ощадний банк України».

В ході проведення огляду інформації, яка перебуває у володінні AT «Державний ощадний банк України» , було встановлено, що з банківської карти, відкритої в AT «Державний ощадний банк України» за № НОМЕР_12 на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 о 16 год. 40 хв. 01.01.2024 перераховано грошові кошти в сумі 19500 грн.. на банківську карту, відкриту в АТ УніверсаБанк» за № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_3 та о 16 год. 46 хв. 01.01.2024 грошові кошти в сумі 6000 грн.. на банківську карту, відкриту в АТ УніверсаБанк» за № НОМЕР_13 .

В ході досудового розслідування встановлено, що при огляді виписки по банківській карті, відкритій в АТ «УніверсалБанк» за № НОМЕР_1 о 17 год. 43 хв. 01.01.2024 здійснено видачу готівки на суму 13000 грн. (5000 та 8000 грн.) в банкоматі А0104676, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , особою, ззовні схожою на ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , підтвердженням цього є надане відео з камер відеоспостереження ТЦ «ГЛОБАЛ UA».

27.08.2024 року проведено обшук в квартирі АДРЕСА_3 , за місцем проживання ОСОБА_3 (тел. НОМЕР_14 ), в ході якого виявлено та вилучено: банківські картки АТ КБ «УніверсалБанк» № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 ; стартовий пакет ТОВ «Лайфселл» з н.т. НОМЕР_4 (з надписом: НОМЕР_5 ); мобільний телефoн марки «iPhone 12 Pro» IMEI 1: НОМЕР_6 , IMEI 2: НОМЕР_7 з Sim-картою НОМЕР_8 ; ноутбук марки «ASUS» моделі «FX53V» S/N: НОМЕР_9 .

Ухвалою слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 30.08.2024 року на відповідне майно накладено арешт.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

За положеннями ч.1 ст. 174 КПК України арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

У своєму рішенні від 23 січня 2014 року у справі "East/West Alliance Limited" проти України" Європейський суд з прав людини наголосив на тому, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції» (Sporrong and Lonnroth v. Sweden), пп. 69 і 73, Series A № 52).

Згідно з ч.1 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Заявником не надано доказів на підтвердження необґрунтованості застосованих заходів забезпечення, або недоцільності їх подальшого застосування.

Продовження дії заходів забезпечення у вигляді арешту, на думку слідчого судді, є необхідним з метою збереження речових доказів, оскільки майно, відносно якого застосовано арешт, відповідає критеріям ст. 98 КПК України.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Слідчим суддею не встановлено порушення балансу інтересів між загальними попитами суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Застосовані заходи кримінального забезпечення відповідають критерям необхідності, доцільності, направлені на досягнення завдань кримінального провадження, що полягають у захисті особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охороні прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпеченні швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Приймаючи до уваги вищевикладене, клопотання не підлягає до задоволення. .

Керуючись ст.ст. 98, 100, 170-174 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту на майно.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1