ЄУН справи: 336/8347/24
Номер провадження: 1-кп/336/1219/2024
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 серпня 2024 року Шевченківський районний суд м. Запоріжжя

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засіданні ОСОБА_2 ,

розглянувши в спрощеному провадженні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000334 від 12.07.2024 відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Нововоронцовка, Херсонської області, українця, громадянина України, який має середньо-спеціальну освіту, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 у військовому званні солдат, який перебуває на посаді розвідника - номер обслуги 1 розвідувального відділення розвідувального взводу, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,?

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 , діючи умисно, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, маючи намір на незаконне придбання, зберігання та перевезення психотропних речовин без мети збуту, всупереч вимог ст.ст. 1,13, 25-28 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», Постанови Кабінету Міністрів України № 770 від 06 травня 2000 року «Про затвердження переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», при невстановлених досудовим розслідуванням у формі дізнання обставинах, у невстановлений час та місці придбав чотири зіп-пакета із особливо небезпечною психотропною речовиною, обіг якої обмежено, метамфетамін (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), маси якої склали 0,0569 г, 0,0653 г, 0,0544 г і 0,0495 г (в перерахунку на основу), загальна маса якої склала 0,2261 г (в перерахунку на основу), які помістив до тюбику з-під гігієнічної помади та поклав до своєї сумки, тим самим незаконно придбав та почав незаконного її зберігати без мети збуту для подальшого власного вживання.

Надалі ОСОБА_3 , продовжуючи реалізовувати умисел на незаконне зберігання та перевезення без мети збуту психотропної речовини - метамфетаміну, зберігаючи її при собі у чотирьох зіп-пакетах у тюбику з-під гігієнічної помади, що знаходився у його сумці, рухаючись на автомобілі ВАЗ 210994 реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , перевіз вказану психотропну речовину, обіг якої обмежено, метамфетамін (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан- 1-он), маси якої склали 0,0569 г, 0,0653 г, 0,0544 г і 0,0495 г (в перерахунку на основу), загальна маса якої склала 0,2261 г (в перерахунку на основу), з невстановленого досудовим розслідуванням у формі дізнання місця до блок-поста НОМЕР_3, що розташований біля буд. АДРЕСА_2 .

В подальшому 11 липня 2024 року о 20 годині 20 хвилин, ОСОБА_3 , рухаючись на автомобілі ВАЗ 210994, реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 через блок-пост НОМЕР_3, що розташований біля АДРЕСА_2, був зупинений працівниками поліції для перевірки документів відповідно до положень ст. 29, 32, 34 ЗУ «Про Національну поліцію», під час якої у останнього у тюбику з-під гігієнічної помади було виявлено чотири зіп-пакета із особливо небезпечною психотропною речовиною, обіг якої обмежено, метамфетамін (1-феніл-2-піролідин-1-іл- пентан-1-он), маси якої склали 0,0569 г, 0,0653 г, 0,0544 г і 0,0495 г (в перерахунку на основу), загальна маса якої склала 0,2261 г (в перерахунку на основу), яку надалі в період часу з 21 години 50 хвилин по 22 годину 00 хвилин вилучено у ОСОБА_4 під час огляду місця події.

Дослідивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 , отримавши копії матеріалів дізнання, добровільно, беззаперечно визнала свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, не оспорює встановлені під час дізнання обставини вчиненого ним кримінального проступку, його кваліфікацію, ознайомлений з обмеженням права апеляційного оскарження, передбаченого ч.2 ст.302 КПК України, за участі захисника - адвоката ОСОБА_5 , подав письмову заяву про розгляд обвинувального акту у спрощеному порядку, без судового розгляду у судовому засіданні за його відсутності.

Відповідно до ст.ст. 381, 382 КПК України, за клопотанням прокурора відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління ДБР Тернопільської обласної прокуратури - ОСОБА_6 , суд розглядає зазначене кримінальне провадження у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні та за відсутності учасників судового провадження.

Відповідно до ч.4 ст.107 КПК України, у зв`язку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження не здійснюється.

Згідно з ч.2 ст. 302 КПК України, до обвинувального акту з клопотанням про його розгляд у спрощеному провадженні повинні бути додані: 1) письмова заява підозрюваного, складена в присутності захисника, щодо беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з частиною другою цієї статті та згоди з розглядом обвинувального акту у спрощеному провадженні; 2) письмова заява потерпілого, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, щодо згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з частиною другою цієї статті та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні; 3) матеріали досудового розслідування, у тому числі документи, які засвідчують беззаперечне визнання підозрюваним своєї винуватості.

На підставі ч.2 ст. 382 КПК України, вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Вивчивши обвинувальний акт, додану до нього заяву обвинуваченого ОСОБА_3 , матеріали досудового розслідування, суд вважає, що в ході досудового розслідування зібрано достатньо доказів для обґрунтованого обвинувачення останнього, у вчиненні кримінального проступку за тих обставин, як вони викладені в обвинувальному акті, ці обставини жодною стороною не оспорюються і у суду відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, в т.ч. щодо беззаперечного визнання обвинуваченим своєї вини.

З урахуванням наведеного, вивчивши письмові матеріали кримінального провадження, надані органом досудового розслідування, керуючись законом та оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного рішення, суд дійшов висновку, що подія кримінального правопорушення мала місце, вина обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, знайшла своє підтвердження і доведена повністю поза розумним сумнівом.

Таким чином, дії обвинувачен ого ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч.1 ст.309 КК України, як незаконне придбання, зберігання та перевезення психотропних речовин без мети збуту.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», суд призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку зобов`язаний врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання, необхідні і достатні для її виправлення та попередження нових злочинів.

Призначаючи вид та міру покарання обвинуваченому, суд керується положеннями ст.ст. 50, 65 КК України, враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим кримінального проступку, особу обвинуваченого, його вік, соціальний стан, спосіб життя та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, судом встановлено, що ОСОБА_3 скоїв кримінальне правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії кримінальних проступків, раніше в силу ст. 89 КК України не судимого, є військовослужбовцем ВЧ НОМЕР_1 , матеріали кримінального провадження не містять інформацію щодо неповнолітніх дітей, має зареєстроване та постійне місце проживання, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

У рішенні «Бемер проти Німеччини» від 03 жовтня 2002 року Європейський суд з прав людини зазначає, що кримінальний суд має враховувати особу засудженого, його стаж злочинної діяльності, обставини скоєного ним злочину, його поведінку після злочину, умови його життя та наслідки, яких можна очікувати в зв`язку з відстрочкою.

При цьому, згідно вимог ч.2 ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно з ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Враховуючи сукупність наведених обставин справи, та дотримуючись принципів законності, справедливості, а також достатності покарання для подальшого виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень, ставлення обвинуваченого до вчиненого, роль у скоєному кримінальному правопорушенні та поведінку до і після вчинення такої, враховуючи, що за приписами ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, суд, з урахуванням майнового стану обвинуваченого, який є військовослужбовцем та має систематичний дохід, вважає за можливе для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів призначити покарання у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн.

Дане покарання, на думку суду, буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого, та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, та відповідає принципам рівних можливостей та справедливого судового розгляду, встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод.

Витрати, пов`язані із залученням стороною обвинувачення експерта спеціалізованої державної установи, в порядкуст.124 КПК України, необхідно покласти на обвинуваченого.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Запобіжній захід не обирався.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до положень ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. 65 КК України, ст.ст. 368, 370, 374, 381, 382 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України та призначити йому покарання у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн. (сімнадцять тисяч грн.)

Запобіжний захід до набрання вироком суду законної сили ОСОБА_3 , не обирати.

Речові докази: спец пакет №1856119, в якому знаходиться метамфетамін, загальною масою 0,2261г (в перерахунку на основу), які зберігаються в камері схову ВП №3 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області, - знищити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Держави, витрати на залучення експерта при проведенні судово-хімічної експертизи у сумі 1 514 грн. 56 коп.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Апеляційна скарга може бути подана на вирок протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку спрощеного провадження, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення. Апеляційна скарга подається до Запорізького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м.Запоріжжя.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя : ОСОБА_1