Справа № 529/681/24
Провадження № 1-кп/529/144/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2024 року Диканський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

секретаря c/з - ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора - ОСОБА_3 ,

потерпілої - ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0000307 по обвинуваченню

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Мильці Полтавського району Полтавської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, не військовозобов`язаного, раніше неодноразово судимого, останній раз:

- Диканським районним судом Полтавської області від 01.06.2016 року за ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки, із застосуванням ст. 71 КК України частково приєднано покарання за вироком Диканського районного суду від 09.11.2015 за ч.1 ст.263 КК України та остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки, 30.04.2020 звільнений по відбуттю строку покарання

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно обвинувального акта ОСОБА_5 24 липня 2024 року близько 14 год. 00 хв., знаходячись в приміщенні кімнати житлового будинку за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , під час словесної сварки із своєю співмешканкою - потерпілою ОСОБА_4 , умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки, з метою спричинення тілесних ушкоджень, наніс потерпілій ОСОБА_4 декілька ударів кулаком правої руки по правому стегну, завдавши останній тілесних ушкоджень у вигляді синців правого стегна, які кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження.

Таким чином, своїми діями обвинувачений ОСОБА_5 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 125 КК України, а саме умисне легке тілесне ушкодження.

В ході досудового розслідування 01 серпня 2024 року між потерпілою ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 укладена угода про примирення, яка містить повне формулювання обвинувачення, його правову кваліфікацію за ч. 1 ст. 125 КК України, в якій вказано, що обвинувачений ОСОБА_5 повністю визнав свою винуватість у вчиненні вказаного вище кримінального правопорушення, з потерпілою примирився, претензії з боку потерпілої відсутні.

У даній угоді про примирення також вказано узгоджене потерпілою та обвинуваченим покарання за вчинення кримінального проступку за ч. 1 ст. 125 КК України у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн., а також згода сторін на його призначення та наслідки укладення і затвердження угоди про примирення, передбачені ст. 473 КПК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, визнав повністю за обставин, що викладені в обвинувальному акті та угоді про примирення. Просив суд затвердити угоду між ним і потерпілою, та призначити узгоджене покарання. Вказав, що цілком розуміє свої права та наслідки укладення угоди про примирення, передбачені ст. 473 КПК України, а також наслідки її невиконання, які були йому роз`ясненні судом в ході судового засідання.

Потерпіла ОСОБА_4 в судовому засіданні просила затвердити угоду про примирення, вказала, що укладення угоди було добровільним, вона примирилася з обвинуваченим, претензій до ОСОБА_5 не має, наслідки укладення угоди, передбачені ст. 473 КПК України, їй зрозумілі.

Прокурор ОСОБА_3 вважала за доцільне затвердити угоду про примирення, укладену 01 серпня 2024 року між потерпілою ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 , як таку, що відповідає вимогам закону.

Розглянувши угоду про примирення, вислухавши думку учасників кримінального провадження, суд дійшов висновку, що угода про примирення повинна бути затверджена з таких підстав.

Відповідно до ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків.

Обвинувачений ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 125 КК України, яке згідно ст.12 КК України є кримінальним проступком.

Угода про примирення у кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, пов`язаних з домашнім насильством, може бути укладена лише за ініціативою потерпілого, його представника або законного представника - ч.1 ст.469 КПК України.

Як вбачається з пояснень в судовому засіданні потерпілої угода укладена за її ініціативою.

Суд переконався, що укладення угоди між сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Угода відповідає вимогам КПК України, в тому числі щодо змісту та порядку укладення угоди, її умови не суперечать закону України про кримінальну відповідальність, зокрема щодо узгодженої міри покарання. Правова кваліфікація кримінального правопорушення, вчиненого ОСОБА_5 , за ч. 1 ст. 125 КК України є правильною. Умови угоди не суперечать інтересам суспільства та не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, а обвинувачений в судовому засіданні підтвердив, що має можливість виконання взятих на себе за угодою зобов`язань.

В судовому засіданні також встановлено, що потерпіла та обвинувачений розуміють наслідки затвердження угоди, що передбачені ст. 473 КПК України, а також обмеження їх прав щодо оскарження вироку про затвердження угоди про примирення.

Підстави для відмови в затвердженні даної угоди, передбачені ч. 7 ст. 474 КПК України відсутні.

Таким чином суд дійшов висновку про наявність передбачених законом підстав для затвердження угоди про примирення між потерпілою і обвинуваченим та призначення узгодженого покарання відповідно до вимог ч. 1 ст. 475 КПК України.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався, підстав для обрання запобіжного заходу до набрання вироком законної сили не вбачається. Процесуальні витрати та речові докази у кримінальному провадженні відсутні. Цивільний позов не заявлявся.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 468, 471, 473-475 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про примирення від 01 серпня 2024 року, укладену між потерпілою ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000307 від 25.07.2024 року за ч. 1 ст. 125 КК України.

Визнати ОСОБА_5 винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, та призначити узгоджене сторонами покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.

У разі невиконання затвердженої судом угоди про примирення потерпіла має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку протягом встановленого законом строку давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

Згідно ч. 7 ст. 376 КПК України копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору та обвинуваченому ОСОБА_5 , інші учасники судового провадження копію вироку мають право отримати після подачі відповідної заяви про це до суду.

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду протягом 30 днів із дня його проголошення через Диканський районний суд Полтавської області з підстав, передбачених ч. 3 ст. 394 КПК України.

Головуючий: ОСОБА_1