Справа № 163/1870/24
Провадження № 1-кп/163/202/24
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2024 року Любомльський районний суд Волинської області

в складі головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого в режимі відеоконференції ОСОБА_4 ,

захисника в режимі відеоконференції ОСОБА_5 ,

представника потерпілого ОСОБА_6 в режимі відеоконференції ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Любомль Волинської області кримінальне провадження № 0000285 про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Підгородне Ковельського (колишнього Любомльського) району Волинської області, що проживає по АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.2631, ч.1 ст.263, ч.1 ст.115 КК України,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_4 в середині лютого 2022 року, перебуваючи неподалік Великого Згоранського озера, що в селі Згорани Ковельського району Волинської області знайшов стартовий пістолет «ZORAKI», моделі «MOD. 914-S», калібру 9 мм Р.А.К., заводський номер НОМЕР_1 , якого в порушення вимог Положення про дозвільну систему, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 №576, Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і вогнепальної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та зазначених робітниками патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом МВС від 21.08.1998 №622 умисно незаконно переробив на короткоствольну гладкоствольну нестандартну вогнепальну зброю - переробленою саморобним способом, шляхом внесення конструктивних змін (видалено із каналу ствола дросельну втулку та вмонтовано в ствол пістолета циліндричну вставку, діаметром в дульній частині 6,4 мм (вкладний ствол), який перекриває газовідвідний отвір).

Крім цього, ОСОБА_4 в порушення вимог Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями металевими снарядами смертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 21.08.1998 №622 та Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.2012 №576, зберігав вогнепальну зброю - перероблений саморобним способом стартовий пістолет «ZORAKI» моделі «MOD. 914-S», калібру 9 мм Р.А.К., заводський номер НОМЕР_1 , без передбаченого законом дозволу в будинку за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 до 09 липня 2024 року, тобто моменту його виявлення та вилучення працівниками поліції під час законного обшуку території домоволодіння ОСОБА_4 .

Крім цього, ОСОБА_4 близько 19:30 години 25 червня 2024 року, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, за місцем свого проживання в приміщенні будинку АДРЕСА_1 під час словесного конфлікту з ОСОБА_8 , що виник на ґрунті особистих неприязних відносин, умисно з використанням пістолета, який є короткоствольною гладкоствольною нестандартною вогнепальною зброєю переробленою саморобним способом із стартового пістолета марки «ZORAKI» моделі «MOD. 914-S», калібру 9 мм Р.А.К. заводський номер НОМЕР_1 , здійснив один постріл у голову ОСОБА_8 , заподіявши йому тілесне ушкодження у вигляді одного вогнепального сліпого поранення лобної ділянки зліва, проникаючого в порожнину черепа з ушкодженням речовини головного мозку, яке ускладнилось венозним повнокров`ям внутрішніх органів, набряком головного мозку та легень, яке призвело до смерті останнього.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні свою вину за інкримінованим обвинуваченням визнав повністю та заявив, що не оспорює і визнає доведеними час, місце, спосіб, мотиви вчинення ним злочинів, а фактичні обставини обвинувачення відповідають змісту обвинувального акта.

За таких обставин при згоді сторін кримінального провадження суд дослідив докази в порядку ч.3 ст.349 КПК України і дійшов висновку про повну доведеність винуватості ОСОБА_4 у незаконній переробці вогнепальної зброї, її зберіганні, без передбаченого законом дозволу та у вчиненні умисного противного заподіяння смерті іншій людині, тобто у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.2631, ч.1 ст.263, ч.1 ст.115 КК України.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 покарання суд згідно з вимогами ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, дані про його особу, обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання.

Вчинені ОСОБА_4 кримінальні правопорушення, передбачені ч.1 ст.2631, ч.1 ст.263 КК України відповідно до ст.12 КК України є тяжкими злочинами, кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.115 КК України - особливо тяжким злочином.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого суд визнає його щире каяття у вчиненому, про що об`єктивно засвідчила його поведінка під час досудового розслідування та безпосередньо в судовому засідання, а також активне сприяння у розкритті кримінальних правопорушень.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченому, суд визнає вчинення передбаченого ч.1 ст.115 КК України кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння.

ОСОБА_4 раніше не судимий, до кримінальної відповідальності притягується вперше, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно.

З огляду на викладене суд дійшов висновку, що покарання обвинуваченому ОСОБА_4 слід призначити в межах законів, за якими він притягується до кримінальної відповідальності, у вигляді реального позбавлення волі із застосуванням ст.70 КК України принципу поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Суд враховує тяжкість втрати потерпілими у кримінальному провадженні, які є близькими родичами померлого ОСОБА_8 , і бере до уваги їх позицію щодо реального покарання обвинуваченого, однак не знаходить підстав для призначення максимального покарання, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, і погоджується з обґрунтованою позицією з цього питання прокурора.

Призначення покарання ближче до нижчої межі, на переконання суду, буде відповідати принципу індивідуалізації покарання і є достатнім для виправлення ОСОБА_4 та попередження вчинення нових злочинів, як ним самим, так і іншими особами.

Представник потерпілого ОСОБА_7 в кримінальному провадженні подала цивільний позов до обвинуваченого ОСОБА_4 про відшкодування моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням (злочином), передбаченим ч.1 ст.115 КК України, у якому просить стягнути з обвинуваченого на користь ОСОБА_9 законного представника неповнолітнього потерпілого ОСОБА_6 , який є сином померлого від злочину ОСОБА_8 , 1 000 000 гривень в якості компенсації за заподіяну злочином моральну шкоду.

Обвинувачений ОСОБА_4 позов визнав частково в розмірі 200 000 гривень, при цьому зазначивши, що сума заявленої моральної шкоди в розмірі 1 000 000 гривень є непосильною для нього.

Відповідно до ч.1 ст.129 КПК України ухвалюючи обвинувальний вирок, постановляючи ухвалу про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Вирішуючи питання цивільного позову в рамках кримінального провадження, суд виходить із норм цивільного права, які регулюють такі правовідносини, та із загальних принципів цивільного судочинства.

Згідно зі ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Згідно з ч.1, п.2 ч.2 ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Під моральною шкодою необхідно розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Моральна шкода може полягати, зокрема: у порушенні психологічного благополуччя, переживаннях, стражданнях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, фізичному та психологічному пристосуванні до порушень у стані здоров`я.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого; тяжкість вимушених змін у його життєвих стосунках; можливість, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану.

Разом з тим, суд має виходити із засад розумності, пропорційності та справедливості.

У даному кримінальному провадженні достеменно встановлено, що ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч.1 ст.115 КК України, а саме умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

У позовній заяві та в судовому засіданні в обґрунтування заявленого розміру моральної шкоди на рівні 1000000,00 грн представник зазначила, що внаслідок вчиненого обвинуваченим ОСОБА_4 злочину малолітньому потерпілому ОСОБА_6 заподіяна моральна шкода, яка виражається в тому, що загибель батька є непоправною втратою для дитини, відповідно дитина пережила, переживає та буде переживати упродовж всього свого життя таку втрату, оскільки залишилась без батьківського піклування. Крім того, разом з втратою батька малолітній ОСОБА_6 залишився без належної матеріальної підтримки, адже матір не має можливості без участі батька забезпечити належний рівень життя дитини, що в свої сукупності свідчить про суттєві зміни умов життя і забезпечення дитини.

З доданої копії психолого-педагогічної характеристики вихованця підготовчої групи «Дзвіночки» Сухинівської гімназії Селищенської сільської ради Черкаської області від 23.08.2024 року на ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вбачається, що втрата батька внесла зміни в його поведінку і самопочуття. Дитина стала вразлива, розгубленою. Постійно згадує батька і хоче його бачити, зателефонувати. Дитина замикається в собі, спостерігається втрата апетиту, апатія, підвищена плаксивість і не притаманна дитині потреба в фізичному контакті, труднощі з увагою та зосередженістю. Всі зазначені сигнали свідчать про те, що дитина потребує допомоги.

Малолітній ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є сином померлого від злочину ОСОБА_8 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , а тому має право на відшкодування моральної шкоди.

Відповідно до ч.ч.3, 4 ст.23 ЦК України, якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Європейський суд з прав людини вказує, що оцінка моральної шкоди по своєму характеру є складним процесом, за винятком випадків коли сума компенсації встановлена законом (STANKOV v. BULGARIA, № 68490/01, § 62, ЄСПЛ, 12 липня 2007 року).

Визначаючи розмір моральної шкоди у цьому кримінальному провадженні, суд виходить із засад розумності та справедливості, ураховуючи глибину фізичних та душевних страждань малолітнього ОСОБА_6 , який втратив батька, що спричинило та буде йому спричиняти протягом усього життя душевні страждання, і відновити становище, яке існувало до смерті близької особи у житті малолітнього, неможливо.

За прямою нормою Конституції України (стаття 3), людина, її життя і здоров`я визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Для сина, тим паче малолітнього, втрата батька є непоправною втратою, яка по своїй суті не може бути оцінена в грошовому еквіваленті. Суд переконаний, що нікому не посильно надати вичерпну відповідь на питання розміру моральної шкоди, спричиненої малолітній дитині заподіянням смертю її батька. Разом з тим, моральна шкода визначається, в тому числі в грошовому еквіваленті.

Сам факт смерті батька є безумовним свідченням глибини та тривалості моральних страждань дитини, адже передчасна смерть спричинила втрату важливого життєвого зв`язку між батьком і дитиною, який поновлений бути не може та відповідно завдає довготривалих та глибоких душевних страждань потерпілій дитині, тому неможливо оцінити таку втрату в грошовому розмірі.

Разом з тим, за змістом ст.23 ЦК України заподіяна моральна шкода може відшкодовуватися грошовими коштами.

При визначені розміру моральної шкоди, яка підлягає стягненню з обвинуваченого, суд враховує такі фактори: вік малолітнього сина, якому виповнилося лише чотири роки; його емоційний стан та душевні страждання внаслідок втрати батька; ступінь близькості, за якою батько для дитини є одним із найближчих людей; позбавлення малолітнього назавжди батьківського піклування, утримання та виховання, тим більше, що певного виховання і навиків у повсякденному житті для хлопчика може дати виключно батько; істотні вимушені зміни у житті дитини у гіршу сторону; ступінь винності та відповідальності обвинуваченого, як особи, яка спричинила смерть батька малолітнього потерпілого; втрата найближчої людини у такий неправомірний спосіб безумовно дасть свій «відбиток» у свідомості сина, який уже з малолітнього віку відчув непоправну душевну біль, яка усе життя буде його супроводжувати.

Зважаючи на викладене, принципи розумності і справедливості, суд дійшов висновку, що розмір моральної шкоди, який визначений у позові в інтересах малолітнього ОСОБА_6 в сумі 1000000,00 грн, не є завищеним чи надмірним.

Такий розмір моральної шкоди, на думку суду, не в змозі загоїти отримані душевні страждання та моральні переживання, відновити психічний та психологічний стан малолітнього, однак буде достатньою і справедливою грошовою компенсацією заподіяної моральної шкоди.

Таким чином, зважаючи на викладене, позовні вимоги в частині стягнення з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь матері неповнолітнього потерпілого, яка як законний представник діє в його інтересах, моральної шкоди підлягають задоволенню в повному обсязі.

Долю речових доказів належить вирішити у відповідності до ст.100 КПК України.

На підставі ст.124 КПК України судові витрати на проведення експертиз слід покласти на обвинуваченого.

Щодо обвинуваченого обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Клопотання про скасування чи зміну запобіжного заходу в судовому засіданні не заявлено, відтак його слід залишити до набрання вироком законної сили.

Керуючись ст.ст.373, 374, ч.15 ст.615 КПК України, суд

у х в а л и в :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.2631, ч.1 ст.263, ч.1 ст.115 КК України, і за цими законами призначити йому покарання:

- за ч.1 ст.2631 КК України у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі;

- за ч.1 ст.263 КК України у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі;

- за ч.1 ст.115 КК України у вигляді 9 (дев`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточне покарання ОСОБА_4 призначити у вигляді 9 (дев`яти) років позбавлення волі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

Цивільний позов ОСОБА_9 , яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_6 до ОСОБА_4 про відшкодування моральної шкоди, завданої вчиненням кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, задовольнити повністю.

Стягнути із ОСОБА_4 в користь ОСОБА_9 1 000 000 (один мільйон) гривень за нанесення моральної шкоди малолітньому ОСОБА_6 .

Долю речових доказів визначити так:

- гвинтівку «R1000», мисливську рушницю «ТО3-52/12», рушницю «WEATHERBY», патрони до гладкоствольної рушниці в кількості 112 штук, патрони до нарізної зброї в кількості 59 штук, картонну коробку з патронами «Rem» в кількості 28 штук, мобільний телефон «Sigma» імей1: НОМЕР_3 , імей2: НОМЕР_4 з сім-карткою, які зберігаються в кімнаті зберігання речових доказів ГУНП у Волинській області, повернути обвинуваченому ОСОБА_4 , знявши накладений 01 липня 2024 року ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області арешт;

- гільзу 9 мм, змив РБК зі стіни біля голови трупа, змив РБК з дверей в кімнату №1, змив РБК з підлоги біля голови трупа, сліди рук з поверхонь склянок, футболку кольору «хакі», штани сині, тапочки чорного кольору, футболку сіро-зеленого кольору, шорти фіолетового кольору, труси сірого кольору, інородне тіло округлої форми діаметром близько 6мм вилучене з голови трупа, які зберігаються в кімнаті зберігання речових доказів ГУНП у Волинській області, знищити, знявши накладений 01 липня 2024 року ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області арешт;

- пістолет «ZORAKI MOD 914-S», 9 мм., номер НОМЕР_1 , гільзу з маркуванням «МАС 9 мм., Р.А.», які зберігаються в кімнаті зберігання речових доказів ГУНП у Волинській області, конфіскувати в дохід держави в порядку ст.ст.961, 962 КК України і передати уповноваженому підрозділу дозвільної системи ГУНП у Волинській області, знявши накладений 12 липня 2024 року ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області арешт.

Стягнути з ОСОБА_4 в користь держави 4543 (чотири тисячі п`ятсот сорок три) гривні 68 копійок судових витрат на проведення судової дактилоскопічної експертизи (висновок експерта № CE-19/103-24/8796-Д від 10.07.2024).

Стягнути з ОСОБА_4 в користь держави 3786 (три тисячі сімсот вісімдесят шість) гривень 40 копійок судових витрат на проведення судової експертизи матеріалів, речовин та виробів за експертною спеціальністю 5.1 «Дослідження вибухових речовин, продуктів вибуху та пострілу» (висновок експерта № CE-19/103-24/8795-ФХВР від 23.07.2024).

Стягнути з ОСОБА_4 в користь держави 7951 (сім тисяч дев`ятсот п`ятдесят одну) гривню 44 копійки судових витрат на проведення судової експертизи зброї (висновок експерта № CE-19/103-24/9187-БЛ від 18.07.2024).

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу залишити попередній тримання під вартою.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Волинського апеляційного суду протягом 30 днів із дня його проголошення, а засудженим протягом 30 днів з дня вручення копії даного вироку через Любомльський районний суд.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий : суддя ОСОБА_1