УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2024 року

м. Київ

Справа № 759/8087/23

Провадження № 51-2781 ск 24

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянув касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Святошинського районного суду м. Києва від 19 вересня 2023 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 19 лютого 2024 року з клопотанням про поновлення строку на касаційне оскарження,

встановив:

Захисник ОСОБА_4 звернулася до суду касаційної інстанції з касаційною скаргою про перегляд зазначених судових рішень у касаційному порядку та з клопотанням про поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження.

Ухвалою Верховного Суду від 28 травня 2024 року касаційну скаргу захисника було залишено без руху, оскільки вона не відповідала вимогам ст. 427 КПК України, та надано скаржнику п`ятнадцятиденний строк для усунення недоліків скарги.

Зокрема серед недоліків було зазначено те, що згідно з п. 5 ч. 2 ст. 427 КПК України касаційна скарга повинна містити вимоги особи, яка її подала, із зазначенням того, яке рішення має ухвалити суд касаційної інстанції.

Захиснику роз`яснювалось, що відповідно до ст. 436 КПК України суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право: залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу - без задоволення; скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції; скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження; змінити судове рішення.

Тому серед недоліків було зазначено, що в поданій касаційній скарзі захисник просить змінити вирок Святошинського районного суду м. Києва від 19 вересня 2023 року та призначити ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років; на підставі положень ст. 75 КК України просить ОСОБА_5 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 3 роки, а ухвалу Київського апеляційного суду від 19 лютого 2024 року, якою (за твердженням захисника) указаний вище вирок місцевого суду був залишений без зміни, просить скасувати. Вимоги касаційної скарги про зміну вироку районного суду та одночасне скасування при цьому ухвали апеляційного суду є непоєднуваними між собою, адже такою ухвалою апеляційного суду, як вказує захисник, вирок районного суду був залишений без зміни.

Зазначене прохання не узгоджувалося з положеннями ст. 436 КПК України з огляду на те, які рішення має право ухвалити суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги.

Крім цього, в ухвалі було зазначено, що усупереч вимогам ч. 5 ст. 427 КПК України захисником до касаційної скарги не долучено копій оскаржуваного вироку Святошинського районного суду м. Києва від 19 вересня 2023 року та ухвали Київського апеляційного суду від 19 лютого 2024 року, що позбавляє суд можливості вирішити питання про те, чи можуть бути такі судові рішення предметом касаційного перегляду взагалі, а стосовно оскаржуваної ухвали апеляційного суду - переконатися в тому, що зміст цієї ухвали відповідає тому змісту, про який повідомляє захисник у тексті своєї касаційної скарги.

Також в ухвалі було зазначено, що вказані порушення перешкоджають як вирішенню питання про можливість поновлення строку на касаційне оскарження, так і вирішенню питання про відкриття касаційного провадження, оскільки немає належної інформації про те, чи був указаний вище вирок місцевого суду від 19 вересня 2023 року предметом апеляційного перегляду.

Одночасно в ухвалі суду було роз`яснено, що, у разі невиконання вимог ухвали у вказаний строк, касаційна скарга буде повернута особі, яка її подала.

Згідно з наявним у матеріалах провадження поштовим відстеженням із сайту АТ «Укрпошта», копія ухвали про залишення касаційної скарги без руху була отримана захисником ОСОБА_4 12 червня 2024 року особисто.

У межах визначеного ухвалою строку захисник вказані в ухвалі недоліки не усунула та уточненої касаційної скарги не подала.

Натомість 01 липня 2024 року захисник ОСОБА_4 подала до Верховного Суду клопотання від 28 червня 2024 року, в якому зазначає, що вона позбавлена можливості усунути зазначені в ухвалі недоліки у п`ятнадцятиденний строк, оскільки ухвалу Київського апеляційного суду від 19 лютого 2024 року вона не отримала. Це пов`язано із постійним виключенням світла по місту Києву.

Враховуючи викладене, просить суд касаційної інстанції продовжити їй строк на усунення недоліків касаційної скарги.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 429 КПК України, суд касаційної інстанції, встановивши, що касаційну скаргу подано без додержання вимог, передбачених статтею 427 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення касаційної скарги без руху, в якій зазначаються недоліки касаційної скарги і встановлюється строк, необхідний для їх усунення, що не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали особою, яка подала касаційну скаргу.

Щодо заявленого захисником клопотання, колегія суддів вбачає необхідним вказати, що чинний КПК України не передбачає можливості продовження судом строку для усунення недоліків касаційної скарги, яку залишено без руху. Тому клопотання про це не може бути задоволене.

Враховуючи викладене, й те, що судом касаційної інстанції було встановлено максимально можливий строк, передбачений ст. 429 КПК України на усунення недоліків касаційної скарги, залишеної без руху, й продовження цього строку законом не передбачено, а захисник ОСОБА_4 недоліки касаційної скарги не усунула, відповідно до вимог п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК України її касаційну скаргу потрібно їй повернути.

Повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, передбаченому КПК України. У разі пропуску строку на касаційне оскарження з поважної причини, він може бути поновлений за заявою особи, яка подає касаційну скаргу, в порядку, передбаченому КПК України.

Керуючись положеннями ст. 429 КПК України, Суд

постановив:

Повернути захиснику ОСОБА_4 її касаційну скаргу в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Святошинського районного суду м. Києва від 19 вересня 2023 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 19 лютого 2024 року.

Ухвала є остаточною й оскарженню не підлягає.

Судді

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3