справа № 208/9050/24
№ провадження 1-кп/208/530/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2024 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0007837 від 09.08.2024 року та угоду про визнання винуватості від 13.08.2024 року укладену між прокурором Донецької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_6 , якому на підставі ст.36, 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні №0007837 від 09.08.2024 року, з однієї сторони, та обвинуваченим ОСОБА_4 у цьому кримінальному провадженні з іншої сторони, у присутності захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 , по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Головецько Сколівського району Львівської області, громадянин України, військовослужбовець військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, який проходить військову службу на посаді солдата резерву 44 запасної роти військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат», раніше не судимий, розлучений, має неповнолітню дитину, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.402 КК України - непокора, тобто відкрита відмова виконати наказ начальника, вчинена в умовах воєнного стану,-

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до обвинувального акту від 13 серпня 2024 року у кримінальному провадженні № 0007837 від 09.08.2024 року встановлено, що солдат ОСОБА_4 обвинувачується у тому, що він, будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період та проходячи її на посаді солдата резерву 44 запасної роти військової частини НОМЕР_1 , в порушення вимог ст.ст.17, 65 Конституції України, ст.17 Закону України «Про оборону України», ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст.6, 11, 16, 28, 29, 30, 31, 32, 35, 36, 37, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст.3, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи з прямим умислом, в умовах воєнного стану, з мотивів небажання виконувати свій конституційний обов`язок щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України у безпосередньому зіткненні з противником, 27 липня 2024 року об 11:17 годин, перебуваючи на території внутрішнього подвір`я приватного домоволодіння у АДРЕСА_2 , відкрито відмовився виконати бойове розпорядження командира НОМЕР_2 окремої єгерської бригади військової частини НОМЕР_1 підполковника ОСОБА_7 № 978 ОКП-Покровськ від 27 липня 2024 року, доведене т.в.о заступника командира військової частини з морально-психологічного забезпечення - начальником відділення морально-психологічного забезпечення капітаном ОСОБА_8 , згідно якого, окрім іншого, 11 військовослужбовцям військової частини НОМЕР_1 (44 окремої запасної роти та стрілецького спеціалізованого батальйону «Шквал»), а саме солдату ОСОБА_9 , солдату ОСОБА_10 , солдату ОСОБА_11 , солдату ОСОБА_12 , солдату ОСОБА_13 , старшому солдату ОСОБА_14 , солдату ОСОБА_4 , солдату ОСОБА_15 , солдату ОСОБА_16 , солдату ОСОБА_17 та солдату ОСОБА_18 необхідно було до 15:00 годин 27.07.2024 прибути в район зосередження 1 єгерського батальйону по маршруту « ІНФОРМАЦІЯ_2 » та перейти в оперативне підпорядкування командира 1 єгерського батальйону для виконання бойового завдання по обороні позицій в батальйонний рубіж оборони 1 єгерського батальйону щодо виконання завдань оборонного бою, недопущення подальшого просування противника, створення умов для подальших дій, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.402 КК України - непокора, тобто відкрита відмова виконати наказ начальника, вчинена в умовах воєнного стану.

13 серпня 2024 року між прокурором Донецької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_6 , якому на підставі ст.36, 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні №0007837 від 09.08.2024 року та обвинуваченим ОСОБА_4 укладена угода про визнання винуватості.

Відповідно до даної угоди обвинувачений ОСОБА_4 , під час досудового розслідування повністю визнав свою винуватість у зазначеному діянні і зобов`язується беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні.

Сторонами угоди визначено узгоджене покарання ОСОБА_4 , за ч.4 ст.402 КК України і з урахуванням ст.69 КК України сторони погоджуються на призначення покарання ОСОБА_4 за вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.402 КК України, у вигляді позбавлення волі строком на 1 (один) рік 6 (шість) місяців.

Сторони вважають за можливе з урахуванням всіх обставин кримінального провадження на підставі ст.62 КК України замінити основне покарання ОСОБА_4 , за вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.402 КК України, у вигляді позбавлення волі строком на 1 (один) рік 6 (шість) місяців на тримання у дисциплінарному батальйоні для військовослужбовців строком на 1 (один) рік 6 (шість) місяців.

В угоді передбачені наслідки її укладання та затвердження, невиконання яких роз`яснені обвинуваченому ОСОБА_4 .

У підготовчому судовому засіданні прокурор просив затвердити угоду про визнання винуватості та на її підставі винести вирок.

Захисник просив затвердити угоду про визнання винуватості та він згоден з призначенням обвинуваченому покарання, зазначеного в угоді.

Обвинувачений пояснив, що він цілком розуміє характер кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.402 КК України, по якому йому пред`явлене обвинувачення і по якому він визнає вину, розуміє наданні законом права, передбачені абзацами 1 і 4 п.1 ч.4 ст.474 КПК України, розуміє наслідки укладання та затвердження угоди про визнання винуватості, підстави оскарження обвинувального вироку, яким затверджена ця угода в апеляційному порядку, що визначені в п.1 ч.1 ст.394 КПК України, та в касаційному порядку, що визначені в п.1 ч.3 ст.424 КПК України, йому роз`яснено та є зрозумілими. Згоден з видом покарання, яке до нього буде застосовано в результаті затвердження угоди про визнання винуватості та просить затвердити цю угоду.

Розглядаючи питання про можливість затвердження угоди про визнання винуватості суд, заслухавши прокурора, захисника та обвинуваченого зазначає, що відповідно до ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно п.1,3 ч.4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Так, ч.2 ст.260 КК України, у вчиненні якого ОСОБА_4 визнав себе винним, відповідно до ст.12 КК України відносяться до тяжких злочинів, що в силу вимог ч.4 ст.469 КПК України передбачає можливість укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні.

Також судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє права, визначені п.1 ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст.473 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Угода про визнання винуватості може ініціюватись в будь-який момент після повідомлення особі про підозру.

У ст.472 КПК України визначені основні вимоги до змісту угоди про визнання винуватості. Згідно з вимогами ст.474 КПК України, якщо угоду досягнуто, обвинувальний акт із підписаною між сторонами угодою невідкладно надсилається до суду. Розгляд щодо угоди проводиться судом під час підготовчого судового засідання за обов`язковою участі сторін угоди з повідомленням інших учасників судового провадження.

Відповідно до ч.1 ст.475 Кримінального процесуального кодексу України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Враховуючи викладене, вислухавши пояснення учасників процесу, суд дійшов висновку про доведеність у судовому засіданні що за обставин, зазначених у обвинувальному акті та угоді про визнання винуватості, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, а саме: непокора, тобто відкрита відмова виконати наказ начальника, вчиненої в умовах воєнного стану, тобто ч.4 ст.402 КК України, та з врахуванням особи винного, який не судимий, його щире каяття, а також беззастережне визнання своєї винуватості (п.1 ч.1 ст.66 КК України), вчинення кримінального правопорушення внаслідок збігу тяжких особистих, сімейних чи інших обставин (п.5 ч.1 ст.66 КК України), беручи до уваги інтереси суспільства, і відсутність обставин, передбачених ст.67 КК України, що обтяжують покарання ОСОБА_4 , враховуючи характеристику за місцем проживання та місцем служби, його стан здоров`я та інші відомості, що його характеризують, та обставини, за яких було вчинено кримінальне правопорушення, суд прийшов до висновку, що обставини цілком враховані угодою про визнання винуватості і знайшли своє відображення в узгодженому остаточному покаранні, а тому вважає необхідним затвердити угоду про визнання винуватості.

Судові витрати та речові докази відсутні.

Керуючись ст.ст. 314, 369, 371-374, 475 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 13.08.2024 року, укладену між прокурором Донецької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_6 , якому на підставі ст.37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0007837 від 09.08.2024 року з однієї сторони, та обвинуваченим ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у присутності його захисника ОСОБА_5 з іншої сторони.

Відповідно до затвердженої угоди про визнання винуватості визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.402 КК України, та призначити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 покарання із застосуванням ст.69 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 1 (один) рік 6 (шість) місяців.

На підставі ст.62 КК України замінити ОСОБА_4 , основне покарання за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст.402 КК України у вигляді 1 року 6 місяців позбавлення волі на покарання у виді тримання у дисциплінарному батальйоні для військовослужбовців на строк 1 (один) рік 6 (шість) місяців.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили залишити без змін.

Зарахувати ОСОБА_4 у строк покарання, призначеного цим вироком, строк попереднього ув`язнення з 27 липня 2024 року до набрання вироком законної сили із розрахунку, передбаченого ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону №2046-VIII від 18.05.2017 року одному дню попереднього ув`язнення відповідає один день позбавлення волі.

На вирок сторонами може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку, але лише у випадках, встановлених ст.ст.473,394 КПК України.

Якщо апеляційну скаргу не подано, то вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити засудженому та прокурору.

Повний текст вироку проголошено 17.09.2024 р. о 18:00 год.

Головуючий суддя ОСОБА_1