ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2622/24 Справа № 210/2732/24 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2024 року Колегія суддів Дніпровського апеляційного суду в складі:

судді доповідача ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника засудженого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кривому Розі в режимі відеоконференції апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_8 на ухвалу Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04 червня 2024 року, якою залишено без задоволення подання адміністрації Державної установи «Криворізька виправна колонія (№80)» про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , -

ВСТАНОВИЛА:

Обставини, встановлені судом 1-ї інстанції :

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04 червня 2024 року залишено без задоволення подання адміністрації Державної установи «Криворізька виправна колонія (№80)» про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Обґрунтовуючи ухвалене рішення, суд 1-ї інстанції взяв до уваги, що за вироком суду ОСОБА_8 хоч і відбув 3/4 строку призначеного покарання, водночас, вивчивши відомості про особу засудженого, його поведінку протягом всього строку відбування покарання, суд прийшов до висновку, що він лише стає на шлях виправлення, а тяжкість злочину, скоєного ОСОБА_8 , не буде гарантувати такої цілі покарання як кара, тобто не буде відповідати засадам призначення покарання, визначеним у ст.ст. 50, 65 КК України, тому суд відмовив у задоволенні подання адміністрації виправної колонії про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_8 як передчасного.

Доводи апеляційної скарги:

В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_8 просить скасувати ухвалу суду 1-ї інстанції та ухвалити нове рішення про умовно-достроково звільнити його від подальшого відбування покарання.

В обґрунтування апеляційних вимог вказує, що оскаржена ухвала є упередженою і необ`єктивною. Вважає, що суд 1-ї інстанції недостатньо мотивував своє рішення та безпідставно прийшов до висновку, що він не довів свого виправлення, а лише стає на шлях виправлення, а також зазначив про залишення досить великого строку відбування покарання. Просить врахувати, що він характеризується позитивно в установі відбування покарання, де знаходиться з 12.11.2020 року, вважається таким, що не має дисциплінарних стягнень, оскільки вони погашені у встановленому законом порядку, а також інформацію про його сумлінну поведінку та добросовісне ставлення до праці, чим доводить своє виправлення. Просить врахувати, що має шість заохочень. Під час відбування покарання здобув професійно-технічну та неформальну освіту на платформі «Prometheus». Підтримує соціально-корисні зв`язки з матір`ю та батьком шляхом телефонних переговорів та листування.

Позиції сторін в суді :

В судовому засіданні захисник ОСОБА_7 , який діє в інтересах засудженого ОСОБА_8 , підтримав апеляційну скаргу засудженого та просив її задовольнити в повному обсязі.

Прокурор в судовому засіданні просив ухвалу суду 1-ї інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу засудженого без задоволення.

Засуджений ОСОБА_8 про час та місце розгляду його апеляційної скарги повідомлений належним чином, клопотання про бажання приймати участь у судовому засіданні від нього не надходило, тому колегія суддів, в порядку ч. 4 ст. 405 КПК України вважає за можливе провести розгляд апеляційної скарги засудженого за його відсутності.

Висновки суду:

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги засудженого, вислухавши пояснення учасників судового розгляду, колегія суддів вважає наступне:

Із матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_8 відбуває нинішнє покарання за вироком Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 18.10.2018 року, за яким його засуджено за ч. 1 ст. 115 КК України до 8 років позбавлення волі. Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 14.12.2018 року вирок залишено без змін.

Початок строку: 22.04.2018 року. Кінець строку: 22.04.2026 року.

Станом на 22.04.2024 року засуджений відбув 3/4 призначеного судом строку покарання.

Так, зі змісту оскарженого судового рішення вбачається, що суд мотивував свої висновки тим, що існування формальних підстав для звільнення умовно-достроково засудженого ОСОБА_8 , обумовлених лише відбуттям певного строку покарання та наявності заохочення не дають суду підстав для задоволення подання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_8 .

Врахувавши положення ст. 81 КК України, дані про поведінку засудженого за весь час відбуття покарання, в тому числі й дані, що характеризують ступінь тяжкості вчиненого злочину і особу засудженого в цілому, суд 1-ї інстанції прийшов до висновку про відсутність достатніх даних про те, що до ОСОБА_8 можливо застосувати умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, а тому подання адміністрації установи виконання покарань залишив без задоволення.

Відповідно до положень ч. 2, п. 3 ч. 3 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, у разі заміни покарання у виді довічного позбавлення волі на покарання у виді позбавленням волі на певний строк, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і знову вчинила умисне кримінальне правопорушення протягом невідбутої частини покарання.

Разом з тим, згідно з роз`ясненнями, наведеними у п. п. 2, 17 Постанови № 2 від 26 квітня 2002 року Пленуму Верховного Суду України "Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким" умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому, головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання - того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправної установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці.

Так, судом 1-ї інстанції відповідно до наявних у особовій справі матеріалів встановлено, що засуджений ОСОБА_8 відбуває покарання за вчинення особливо тяжкого злочину.

Станом на момент звернення до суду 1-ї інстанції з клопотанням про застосування ст. 81 КК України, ОСОБА_8 має два стягнення, які на час розгляду подання погашені в установленому законом порядку, має шість подяк, які ним отримано за період 2019р., 2020р. та 2023рік, однак даний факт не може свідчити, що засуджений довів своє виправлення, оскільки висновок про виправлення засудженого має ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передує розгляду питання про можливість застосування умовно-дострокового звільнення від покарання.

З матеріалів справи не встановлено підтверджень того, що засуджений своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів виправлення та його поведінка не зазнає позитивних змін. Як вбачається з характеристики на засудженого, ризик ймовірної небезпеки для суспільства у ОСОБА_8 оцінюється як «ВИСОКИЙ».

Крім того, на час розгляду судом 1-ї інстанції подання адміністрації виправної колонії засудженим фактично відбутий строк покарання шість років, залишилось ще один рік десять місяців та вісімнадцять днів невідбутого строку. 24 серпня 2023 року засуджений ОСОБА_8 розглянутий комісією установи щодо застосування відносно нього ст. 82 КК України. Рішенням комісії у вирішенні питання про умовно-дострокове звільнення відмовлено, оскільки він не став на шлях виправлення. Як вбачається з матеріалів особової справи, засуджений ОСОБА_8 не працює, доходів не має.

Суд 1-ї інстанції вірно прийнов до висновку, що наявність заохочень не свідчать про динамічний поступовий процес виправлення, і в той же час ці заохочення отримано за сумлінне ставлення до суспільно-корисної праці відповідно до ст. 118 КВК України, що є обов?яковою для засуджених.

Разом з тим, добросовісна поведінка засудженого під час відбування покарання відповідно до ст. 9 КВК України є обов`язком засудженого, а процес виправлення та перевиховання має бути стабільним та послідовним, відтак наявність заохочень, на переконання суду, ще не свідчить про безумовне виправлення ОСОБА_8 .

Доводи апеляційної скарги засудженого ОСОБА_8 , що судом належним чином не враховано, що засуджений виправився, оскільки має шість заохочень за час відбування покарання, колегія суддів вважає необґрунтованими.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 КВК України виправлення засудженого процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Колегія суддів вважає, що сумлінна поведінка визначається активною участю у суспільному житті, сумлінним виконанням громадських доручень у процесі відбування покарання, гарною поведінкою в побуті, прагненням засудженого своєю діяльністю спокутувати вину за вчинений злочин, а також полягає у стримуванні від порушень режиму відбування покарання, у дотриманні правил внутрішнього розпорядку, беззаперечному виконанні законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально-виконавчої системи, відсутності порушень дисципліни. Це поведінка, на яку повинні орієнтуватися інші особи, які відбувають покарання.

Разом з тим, процес виправлення та перевиховання має бути стабільним та послідовним протягом всього перебування засудженого в установі виконання покарання.

Крім того, умовно дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття рішення є доведеність того, що він сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Прийняття рішення про умовно-дострокове звільнення не є обов`язковим, а залежить від переконання суду в тому, що цілі покарання досягнуті в більш короткий термін, ніж це було визначено вироком.

Зважаючи на те, що висновок про застосування умовно-дострокового звільнення має ґрунтуватися на оцінці поведінки засудженого за весь час відбування покарання, колегія суддів не може прийняти до уваги твердження засудженого про те, що засуджений ОСОБА_8 своєю сумлінної поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

Положення про те, що засуджений довів своє виправлення, означає, що його сумлінна поведінка і ставлення до праці свідчать про успішність процесу виправлення і можливості ефективного продовження його при умові застосування умовно-дострокового звільнення.

Ставлення до праці характеризується постійною свідомою участю у суспільній корисній праці; систематичним виконанням трудових обов`язків, виробничих завдань і дорученої роботи; відсутністю відмов від роботи, невиходів на роботу без поважних причин і порушень трудової дисципліни; відсутністю трудових порушень тощо.

Крім того, об`єктивно згідно з даними адміністрації установи виконання покарань, засуджений не довів свого виправлення, відсутність діючих стягнень та два заохочення ще не свідчить про послідовний процес виправлення і у сукупності із дослідженими даними не може бути безсумнівним підтвердженням його виправлення та готовності до самокерованої правослухняної поведінки.

Як вбачається з характеризуючих даних ОСОБА_8 та висновку щодо ступеня виправлення засудженого станом на 03.05.2024 року засуджений довів своє виправлення, однак така оцінка ступеня виправлення на думку суду є передчасною зважаючи на попередні оцінки та строк відбутого покарання.

Отже, суд 1-ї інстації вірно прийшов до висновку на підставі оцінки ступеня виправлення засудженого за весь період відбування покарання, що ОСОБА_8 лише стає на шлях виправлення, однак ще не довів свого виправлення.

Об`єктивних фактів та даних, які б свідчили, що ОСОБА_8 своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення, що є підставою для застосування статті 81 КК України не встановлено і під час апеляційного розгляду.

Судом 1-ї інстанції враховано, що згідно зі ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

В сукупності з зазначеним та наявною в матеріалах справи інформацією щодо особи засудженого, в тому числі здобуття професійно-технічної та неформальної освіту на платформі «Prometheus», підтримання соціально-корисних зв`язків з матір`ю та батьком, а також, який своєю поведінкою та ставленням до праці не довів свого виправлення, суд не знаходить підстав для застосування до засудженого умовно-дострокового звільнення.

Аналізуючи наведені дані колегія суддів доходить висновку, що розглядаючи подання адміністрації установи виконання покарань про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_8 від відбування покарання, суд 1-ї інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про те, що останнім не надано конкретних переконливих даних про те, що процес його виправлення досяг тієї стадії, на якій відбування засудженим призначеного покарання перестає бути доцільним і подальше його виправлення можливе в умовах перебування на волі.

Доводи апеляційної скарги засудженого про необґрунтованість оскарженої ухвали суду 1-ї інстанції не ґрунтуються на матеріалах справи, а тому не є слушними та задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 376, 419, 539 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04 червня 2024 року, якою залишено без задоволення подання адміністрації Державної установи «Криворізька виправна колонія (№80)» про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4