До слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва надійшло зазначене клопотання.
У зв`язку з викладеним, детектив за погодженням із прокурором звернувся з даним клопотанням до суду.
Слідчий суддя, заслухавши доводи детектива, який підтримав клопотання та навів підстави для його задоволення, перевіривши надані матеріали клопотання, включаючи витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, в рамках якого було подано клопотання, та дослідивши докази по даному клопотанню, приходить до наступного висновку.
Згідно ст.30 Конституції України кожному гарантується недоторканість житла. Не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше, як за вмотивованим рішенням суду.
Стаття 8 Європейської конвенції з прав людини гарантує право на повагу до житла, так, органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права інакше ніж згідно із законом і коли необхідно в демократичному суспільстві і в інтересах національної і громадської безпеки або економічного добробуту країни, з метою запобігання заворушенням і злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.
У відповідності до ч.1 ст.233 КПК України під житлом особи розуміється будь-яке приміщення, яке знаходиться у постійному чи тимчасовому володінні особи, незалежно від його призначення і правового статусу, та пристосоване для постійного або тимчасового проживання в ньому фізичних осіб, а також всі складові частини такого приміщення. Не є житлом приміщення, спеціально призначені для утримання осіб, права яких обмежені за законом. Під іншим володінням особи розуміються транспортний засіб, земельна ділянка, гараж, інші будівлі чи приміщення побутового, службового, господарського, виробничого та іншого призначення тощо, які знаходяться у володінні особи.
Відповідно до ч.1 ст.234 КПК України обшук проводиться з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте у результаті його вчинення, а також встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб.
-документи з вільними зразками почерку та підписів відносно наступних працівників: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ;чорнові записи;печатки, штампи;банківські картки;бланки з відбитками печаток;довіреності на отримання готівкових коштів в установах банків;комп`ютерну техніку, флеш накопичувачі, мобільні телефони;грошові кошти здобутих у наслідок протиправної діяльності;інші фінансово-господарські документи, які використовувались для вчинення вказаного кримінального правопорушення, які мають важливе доказове значення для досудового розслідування, та мають ознаки речового доказу, відповідають критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України.
Даних факт підтверджується наданими на дослідження суду копіями матеріалів кримінального провадження, а саме: рапортом щодо виявлення ознак кримінального правопорушення, протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 02.08.2024; висновком експерта №212 за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи від 20.06.2024; висновком експерта №561 за результатами проведеної судової економічної експертизи від 26.06.2024, матеріалами за результатами виконання доручення в порядку ст. 40,41 КПК України.
З огляду на вищезазначене слідчий суддя дійшов висновку про наявність в матеріалах провадження достатніх даних, які дають підстави вважати, що у офісному приміщенні АДРЕСА_3 можуть знаходитися визначені у клопотанні речі та документи, які мають доказове значення у кримінальному провадженні та можуть бути використані у якості доказів під час судового розгляду, та, за встановлених обставин, обшук є найбільш доцільним та ефективним способом відшукання та вилучення речей, які мають значення для досудового розслідування вказаного кримінального провадження.
Слідчий суддя вважає, що суспільний інтерес у розслідуванні злочину у сфері господарської діяльності в даному випадку є переважним та зазначає, що, хоча у клопотанні і не зазначено відомостей щодо індивідуальних або родових ознак визначених у клопотанні речей та документів, проте їх відношення до кримінального провадження та той факт, що вони використовуються для реалізації злочинної діяльності та можуть зберігатись за вказаною адресою підтверджується вичерпним переліком доказів, наданих суду на дослідження.
-документи з вільними зразками почерку та підписів відносно наступних працівників: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ;чорнові записи;печатки, штампи;банківські картки;бланки з відбитками печаток;довіреності на отримання готівкових коштів в установах банків;комп`ютерну техніку,флеш накопичувачі,мобільні телефони;грошові кошти здобутих у наслідок протиправної діяльності;інші фінансово-господарські документи, які використовувались для вчинення вказаного кримінального правопорушення, які мають важливе доказове значення для досудового розслідування, та мають ознаки речового доказу, відповідають критеріям, передбаченим ст.98 КПК України.
Відповідно до практики Європейського суду у разі, коли країни-учасниці вважають за необхідне вдаватися до таких заходів, як проведення обшуків приміщень з метою отримання доказів вчинення правопорушень, суд оцінює, чи були підстави, наведені для виправдання таких заходів, відповідними і достатніми та чи було дотримано принципу пропорційності (рішення у справі «Багієва проти України»). У справі «Бакланов проти росії» (рішення від 9 червня 2005 р.) так і в справі «Фрізен проти росії» (рішення від 24 березня 2005 р.), ЄСПЛ зазначив, що досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним. Окрім того, у справі «Ізмайлов проти росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 р.) ЄСПЛ встановив, що для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий і надмірний тягар для особи».
З огляду на викладене, дотримуючись принципу пропорційності, слідчий суддя вважає за необхідне відмовити у задоволенні клопотання в частині відшукання та вилучення, зокрема: «печаток та штампів», «банківських карток» «грошових коштів, здобутих у наслідок протиправної діяльності», «наказів про призначення, посадові інструкції, особових справ, інша кадрова документація (табеля обліку робочого часу)» оскільки підстави, наведені у клопотанні, не виправдовують таких заходів, може становити особистий і надмірний тягар для інших осіб, а також не визначено перелік та індивідуальні або родові ознаки вказаних речей і документів та їх зв`язок із вчиненим кримінальним правопорушенням за ознакою «здобутих у наслідок протиправної діяльності».
Питання щодо надання дозволу на виявлення та вилучення «інших фінансово-господарських документів, які використовувались для вчинення вказаного кримінального правопорушення, які мають важливе доказове значення для досудового розслідування, та мають ознаки речового доказу, відповідають критеріям, передбаченим ст.98 КПК України»,«іншої документації, щодо якісних та технічних характеристик»,«інших документів, що стосуються виконання умов договору» слідчий суддя не вирішує, оскільки не визначено перелік таких речей і документів.
Також суд зауважує, що він не наділений повноваженнями визначити слідчого чи прокурора, який має проводити обшук, оскільки системне тлумачення процесуальних норм, передбачених статтями 236, 37, 39 КПК дає підстави до висновку, що ухвала про дозвіл на обшук житла чи іншого володіння особи може бути виконана прокурором, призначеним здійснювати процесуальне керівництво в порядку ст. 37 КПК, або слідчим, визначеним керівником органу досудового розслідування в порядку ст. 39 цього Кодексу.
Приписи ст.235 КПК України не зобов`язують слідчого суддю в ухвалі зазначати прокурора чи слідчого, який буде проводити обшук, натомість ухвала слідчого судді має містити відомості про прокурора, слідчого, який подав клопотання про обшук. Тобто, процесуальний закон зобов`язує слідчого суддю встановити, що клопотання надійшло від уповноваженої особи - прокурора, включеного до групи прокурорів, або слідчого, якому доручено здійснювати розслідування, в порядку статей 37, 39, 216 КПК. Судовий контроль під час розгляду клопотання про проведення обшуку здійснюється з метою забезпечення права на недоторканість житла чи іншого володіння особи. При цьому, зміст норм цього Кодексу не дає підстав для твердження про те, що до повноважень слідчого судді належать, крім здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, ще й інші (п.18 ст.3 КПК), віднесені до повноважень прокурора та слідчого з організації досудового розслідування.
Системне тлумачення норм, передбачених статтями 36, 40, 235, 236 КПК України не дає підстав для твердження про те, що до компетенції слідчого судді належить визначення як конкретного слідчого або прокурора, що мають здійснювати таку слідчу (розшукову) дію, так й інших осіб, що будуть приймати участь у проведенні обшуку (понятих, працівників оперативного підрозділу, спеціалістів та ін.). Питання про дотримання вимог КПК прокурором або слідчим щодо належного використання повноважень здійснювати обшук, залучення понятих, спеціалістів, працівників оперативного підрозділу, підозрюваного, захисника, інших учасників провадження вирішуються на етапі судового провадження (п. 24 ст. 3 КПК), а не провадження у слідчого судді, і за умови надання протоколу обшуку суду як доказу винуватості у вчиненні злочину.
Аналогічна правова позиція викладена і в постанові Верховного суду від 07.10.2020 в справі № 725/1199/19.
Керуючись ст. ст. 233-235 КПК України, ст. 30 Конституції України, слідчий суддя, -
Клопотання задовольнити в повному обсязі.
-чорнові записи;печатки, штампи;банківські картки;бланки з відбитками печаток;довіреності на отримання готівкових коштів в установах банків;комп`ютерну техніку, флеш накопичувачі, мобільні телефони;грошові кошти здобутих у наслідок протиправної діяльності;інші фінансово-господарські документи, які використовувались для вчинення вказаного кримінального правопорушення, які мають важливе доказове значення для досудового розслідування, та мають ознаки речового доказу, відповідають критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України.
Визначити строк дії ухвали тривалістю в один місяць, який обраховувати з дня постановлення ухвали.
Ухвала про дозвіл на обшук надає право проникнути до зазначеного в ній майна лише один раз.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення щодо неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1