Справа № 569/88/24
УХВАЛА

про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

25 листопада 2024 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області

в складі судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_9 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_10 - адвоката ОСОБА_11 ,

обвинувачених ОСОБА_12 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в м. Рівне кримінальне провадження № 0000013 про обвинувачення ОСОБА_12 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 311, ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 313, ч. 1 ст. 309 КК України, ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 311, ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 313 КК України, ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 311, ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 313, ч. 1 ст. 309 КК України, ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 311, ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 313 КК України та ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених, ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 311, ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 313, ч. 2 ст. 309 КК України, -

в с т а н о в и в:

В провадженні Рівненського міського суду Рівненської області перебуває вищевказане кримінальне провадження.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 подав до суду клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою терміном на два місяці, та просив суд його задоволити з підстав, викладених у ньому.

Обвинувачений ОСОБА_8 в судовому засіданні заперечив щодо клопотання прокурора про продовження йому запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_8 - адвокат ОСОБА_9 в судовому засіданні заперечила проти задоволення клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою, та просила суд змінити запобіжний захід на цілодобовий домашній арешт.

Заслухавши думку учасників судового процесу, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд вважає за доцільне продовжити обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з огляду на наступне.

За положенням ч. 3 ст. 331 КПК України, за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

Згідно ч. 1 ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України суд зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується, наявність судимостей у обвинуваченого тощо.

При цьому, Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; підвищена суспільна небезпечність інкримінованого обвинуваченому злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; ризик переховування від суду; можливість вчинення іншого правопорушення особою; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством (п. 79 рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року, рішення «Лабіта проти Італії» від 06 квітня 2000 року, рішення «Летельє проти Франції» від 26 червня 1991 року).

Вирішуючи клопотання прокурора щодо доцільності продовження обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, судом враховуються вимоги ст. 5 Конвенції про захист прав людини, згідно з якою обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Застосовуючи такий вид запобіжного заходу, суд виходить з необхідності уникнення ризиків, визначених ст. 177 КПК України, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений може переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків чи інших обвинувачених у кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Крім того, ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, які у відповідності до ст. 12 КК України відносяться до категорії особливо тяжких злочинів, та в якості максимальної міри покарання передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк понад 10 років з конфіскацією майна, що, на думку суду, є вагомим психологічним фактором, який може сприяти переховуванню обвинуваченого від суду.

Отже підстави, за яких судом було застосовано до обвинуваченого запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та обставини, які при цьому враховувались не змінились, а ризики не зменшились та є триваючими.

Враховуючи вищевикладене, а також відсутність підстав вважати, що інші, менш суворі запобіжні заходи можуть забезпечити виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, суд вважає за необхідне продовжити обвинуваченому запобіжний захід у виді тримання під вартою на 60 днів.

Даних, які б вказували на неможливість застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не встановлено.

Як визначено в ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Згідно ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

На підставі ч. 5 ст. 182 КПК України, розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб на одну особу в розрахунку на місяць встановлений в розмірі 3 028 гривень.

З урахуванням вищенаведеного, суд вважає за необхідне визначити обвинуваченому ОСОБА_8 розмір застави у межах 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 331 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора ОСОБА_3 про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_8 - задоволити.

Продовжити ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Рівне, українцю, громадянину України, проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів - з 25 листопада 2024 року до 23 січня 2025 року.

Продовжити ОСОБА_8 розмір застави у межах 80 (вісімдесяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 242 240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) гривень у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самим обвинуваченим так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем).

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_8 , що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок має бути наданий суду.

З моменту обрання запобіжного заходу у вигляді застави, на підставі ч. 5 ст. 194 КПК України, покласти на обвинуваченого ОСОБА_8 обов`язки, а саме: прибувати до суду за першим викликом; не відлучатись із населеного пункту, в якому він зареєстрований без дозволу прокурора або суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання/або місця роботи; утримуватись від спілкування зі свідками, іншими обвинуваченими у даному кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Вказані обов`язки покладаються на обвинуваченого ОСОБА_8 на строк до 23 січня 2025 року.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_8 та заставодавцю що, у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору, надіслати начальнику Державної установи «Рівненський слідчий ізолятор».

Ухвала може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Суддя Рівненського міського суду

Рівненської області ОСОБА_1