УХВАЛА

Іменем України

19 серпня 2024 року

м. Київ

справа № 331/1020/24

провадження № 51-3939 ск 24

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючої ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 ,ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу прокурора на ухвалу Запорізького апеляційного суду від 04 липня 2024 року,

встановив:

Ухвалою Жовтневого районного суду міста Запоріжжя від 13 червня 2024 року відмовлено у задоволенні клопотання прокурора відділу протидії порушенням прав людини у правоохоронній та пенітенціарній сферах Донецької обласної прокуратури ОСОБА_4 про закриття провадження за матеріалами кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000160 від 03 квітня 2015 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 Кримінального кодексу України.

Ухвалою Запорізького апеляційного суду від 04 липня 2024 року на підставі ч. 4 ст. 399 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою прокурора на вказану ухвалу суду першої інстанції.

У касаційній скарзі прокурор порушує питання про незаконність ухвали апеляційного суду, просить її скасувати та призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.

Перевіривши доводи касаційної скарги та додані до неї документи, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з наступних підстав.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, зокрема, якщо з касаційної скарги, наданих до неї копій судових рішень та інших документів убачається, що підстав для задоволення скарги немає.

Як убачається зі змісту оскаржуваної ухвали апеляційного суду, рішення про необхідність відмови у відкритті апеляційного провадження на ухвалу суду було прийнято на підставі ч. 4 ст. 399 КПК, яка передбачає, що суддя-доповідач відмовляє у відкритті апеляційного провадження, якщо апеляційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.

Статтею 392 КПК визначено судові рішення, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку, зокрема за змістом п. 3 ч. 1 цієї статті, апеляційному оскарженню підлягають інші ухвали у випадках, передбачених цим Кодексом.

Порядок розгляду судом питання про закінчення досудового розслідування врегульовано параграфом 1 Глави 24 КПК. Відповідно до п. 3-1 ч. 1 та п. 1-1 ч. 2 ст. 284 КПК кримінальне провадження закривається судом у разі, якщо не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, крім випадків вчинення особливо тяжкого злочину проти життя чи здоров`я особи або злочину, за який згідно із законом може бути призначено покарання у виді довічного позбавлення волі. Частиною 4 цієї статті передбачено, що закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої п. 3-1 ч. 1 цієї статті, здійснюється судом за клопотанням прокурора.

Згідно з ч. 11 ст. 284 КПК в апеляційному порядку може бути оскаржена ухвала про закриття кримінального провадження, а оскарження ухвали про відмову в закритті кримінального провадження, вказаною нормою не передбачено.

Суд апеляційної інстанції у своїй ухвалі зазначив, що прокурором подано апеляційну скаргу на ухвалу суду, якою відмовлено у задоволенні клопотання прокурора про закриття кримінального провадження на підставі п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК, тобто на судове рішення місцевого суду, яке відповідно до вимог ст. 392 КПК окремому оскарженню не підлягає.

Отже, суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку про необхідність відмови у відкритті провадження за поданою апеляційною скаргою на підставі ч. 4 ст. 399 КПК, оскільки апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.

Враховуючи викладене та керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК, Суд

постановив:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою прокурора на ухвалу Запорізького апеляційного суду від 04 липня 2024 року.

Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3