Справа № 569/2151/24
УХВАЛА

25 червня 2024 року м. Рівне

Слідчий суддя Рівненського міського суду Рівненської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 захисника особи, щодо якої вирішується питання про арешт майна ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 розглянувши клопотання слідчого у кримінальному провадженні заступник начальника відділу СУ ГУНП в Рівненській області майора поліції ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором відділу Рівненської обласної прокуратури ОСОБА_6 про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000110 від 12.09.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 332, ч. 3 ст. 332, ч. 3 ст. 358 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий у кримінальному провадженні заступник начальника відділу СУ ГУНП в Рівненській області майор поліції ОСОБА_3 , звернувся до суду з клопотанням яке погоджено із прокурором відділу Рівненської обласної прокуратури ОСОБА_6 у якому просить накласти арешт на майно вилучене 18.06.2024 в ході проведення обшуку, а саме на: автомобіля марки «MERCEDES-BENZ SPRINTER 316 CDI», VIN: НОМЕР_1 , д.н.з НОМЕР_2 , в ході обшуку виявлено та вилучено автомобіль марки «MERCEDES-BENZ SPRINTER 316 CDI», VIN: НОМЕР_1 , д.н.з НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_3 , та ключ до автомобіля марки «MERCEDES-BENZ SPRINTER 316 CDI», VIN: НОМЕР_1 , д.н.з НОМЕР_2 та позбавити всіх осіб, які мають відношення до вказаного майна, можливості відчуження, розпорядження та користування вказаним майном.

В обґрунтування клопотання зазначає, що слідчим управлінням ГУНП в Рівненській області проводиться досудове розслідування об`єднаних кримінальних проваджень за єдиним спільним номер внесеним до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000110 від 12.09.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 332, ч. 3 ст. 332, ч. 3 ст. 358 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_7 , який зареєстрований як фізична-особа підприємець (далі ФОП) « ОСОБА_7 » (код РНОКПП НОМЕР_4 , вид діяльності 49.41 Вантажний автомобільний транспорт) та отримав ліцензію на вантажні перевезення, здійснюючи міжнародні вантажні перевезення, будучи добре обізнаним з вищенаведеними правилами перетину державного кордону в умовах воєнного стану, вирішив використати свої знання та можливості з корисливою метою та за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , будучи добре обізнаними з п. 2-9 Правил перетинання державного кордону громадянами України, які затвердженні постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995 р. № 57 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 25 серпня 2010 р. № 724), організували та керували незаконними переправленнями через державний кордон України, осіб, які не мають на це права, у першу чергу чоловіків у віці від 18 до 60 років, під виглядом водіїв вантажних транспортних засобів, які здійснюють міжнародні перевезення, за визначену ними грошову винагороду.

Так, група осіб у складі ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , діючи за попередньою змовою між собою, незаконно переправляли осіб через державний кордон України та організовували і керували такими діями, використовуючи наявний у ОСОБА_7 , електронний цифровий підпис (ЕЦП) та паролі перевізника, входили до електронного кабінету перевізника на сайті Державної служби України з безпеки на транспорті під назвою «https://dsbt.gov.ua» та вносили до системи «ШЛЯХ», отриманні особисто ними або іншими особами персональні дані чоловіків призовного віку, які мали намір незаконно перетнути державний кордон України для особистих потреб, в якості водіїв вказаних перевізників та, за необхідності, оформляли фіктивні договори про працевлаштування таких осіб як водіїв ФОП « ОСОБА_7 », особисто підшуковували осіб, які виявляли бажання за грошову винагороду незаконно переправитись через державний кордон України, проводили інструктаж таких осіб щодо правил поведінки, які дозволять безперешкодно перетнути державний кордон, надавали їм необхідні для цього транспортні засоби, підшуковували та оформляли на перевізника ФОП « ОСОБА_7 » транспортні засоби необхідні для перетину державного кордону, тощо.

Так, у період з 12.08.2023 по 03.02.2024, діючи за попередньою змовою групою осіб, ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , усвідомлюючи протиправність своїх дій та можливість настання суспільно небезпечних наслідків, реалізуючи єдиний злочинний умисел на особисте протиправне збагачення, під виглядом водіїв перевізника, який здійснює міжнародні вантажні перевезення ФОП « ОСОБА_7 » та внесені до системи «Шлях», незаконно переправили через державний кордон України в Республіку Польща 43 чоловіків у віці від 18 до 60 років, які не мали документів, що надають право на перетин державного кордону України, отримавши за такі протиправні послуги не менше 13 300 Євро, що за курсом НБУ, станом на 30.04.2024 становить 495 981,63 грн.

06.02.2024 ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителю АДРЕСА_1 , громадянину України, повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

30.04.2024 ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителю АДРЕСА_1 , відповідно, повідомлено про нову та зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 332, ч. 3 ст. 332 КК України.

На виконання доручення у порядку ст. 40 КПК України надійшов рапорт старшого оперуповноваженого УСР в Рівненській області ОСОБА_11 , про те, що ОСОБА_7 у своїй злочинній діяльності, пов`язаній із незаконним переправленням осіб через державний кордон України використовував транспортний засіб, а саме автомобіль марки «MERCEDES-BENZ SPRINTER 316 CDI», VIN: НОМЕР_1 , д.н.з НОМЕР_2 . Відповідно до інформаційного порталу Національної поліції автомобіль марки «MERCEDES-BENZ SPRINTER 316 CDI», VIN: НОМЕР_1 , д.н.з НОМЕР_2 , на праві приватної власності належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з правом користування ФОП « ОСОБА_7 ».

18.06.2024 на підставі ухвали слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області, проведено обшук автомобіля марки «MERCEDES-BENZ SPRINTER 316 CDI», VIN: НОМЕР_1 , д.н.з НОМЕР_2 , в ході обшуку виявлено та вилучено автомобіль марки «MERCEDES-BENZ SPRINTER 316 CDI», VIN: НОМЕР_1 , д.н.з НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_3 , та ключ до автомобіля марки «MERCEDES-BENZ SPRINTER 316 CDI», VIN: НОМЕР_1 , д.н.з НОМЕР_2 .

Слідчий в судовому засіданні клопотання підтримав та просив його задоволити.

Захисник особи, щодо якої вирішується питання про арешт майна ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечив з приводу задоволення клопотання. Та просив відмовити в його задоволенні.

Заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що слідчим управлінням ГУНП в Рівненській області проводиться досудове розслідування об`єднаних кримінальних проваджень за єдиним спільним номер внесеним до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000110 від 12.09.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 332, ч. 3 ст. 332, ч. 3 ст. 358 КК України.

18.06.2024 на підставі ухвали слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області, проведено обшук автомобіля марки «MERCEDES-BENZ SPRINTER 316 CDI», VIN: НОМЕР_1 , д.н.з НОМЕР_2 , в ході обшуку виявлено та вилучено автомобіль марки «MERCEDES-BENZ SPRINTER 316 CDI», VIN: НОМЕР_1 , д.н.з НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_3 , та ключ до автомобіля марки «MERCEDES-BENZ SPRINTER 316 CDI», VIN: НОМЕР_1 , д.н.з НОМЕР_2 .

Згідно ч. 7 ст. 236 КПК України вищезазначені вилучені речі вважаються тимчасово вилученим майном.

Вказані матеріальні об`єкти вилучені в ході обшуку визнані речовими доказами у порядку ст. 98 КПК України постановою від 18.06.2024 і мають доказове значення у кримінальному провадженні, оскільки існує сукупність підстав та розумних підозр вважати, що вони є доказами злочину щодо якого триває досудове розслідування у даному кримінальному провадженні.

Під час обшуку встановлено, що дані матеріальні об`єкти були знаряддям та предметом вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди та містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, отримані внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до приписів ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.ч.1,2,11 ст.170 КПК України: арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У відповідності до приписів ч.11 ст.170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до п. 8 глави 2.6. «Арешт майна» Узагальнення вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ судової практики щодо розгляду слідчим суддею клопотань про застосування заходів забезпечення кримінального провадження арешт може бути накладено на: нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права; майно у вигляді речей, документів, грошей, якщо вони відповідають критеріям, зазначеним у ч. 2 ст. 167 КПК, а саме: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; надані особі з метою схилити її до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та (або) матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи як винагорода за його вчинення; є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та (або) є доходами від них, або на які було спрямоване кримінальне правопорушення.

За змістом ч.3 ст. 132 КПК України умовою застосування заходів забезпечення кримінального провадження є доведення слідчим чи прокурором що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі "Іатрідіс проти Греції" [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі "Антріш проти Франції", від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та "Кушоглу проти Болгарії", заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції", пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства", n. 50, Series A N 98).

Отже, при застосуванні заходів забезпечення кримінального провадженні слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб; умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя, згідно вимог ст. 94, ст. 132, ст. 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатніх доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту для третіх осіб, а також розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Частиною 4 статті 173 КПК України визначено, що у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Статтею 169 КПК України та ч. 3 ст. 173 КПК України визначено, що відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.

Виходячи з викладеного вище, керуючись приписами ст. 169, 170, 173, 175 КПК України

ухвалив:

Клопотання слідчого задоволити частково.

Накласти арешт на майно вилучене 18.06.2024 в ході проведення обшуку, а саме на: автомобіля марки «MERCEDES-BENZ SPRINTER 316 CDI», VIN: НОМЕР_1 , д.н.з НОМЕР_2 , в ході обшуку виявлено та вилучено автомобіль марки «MERCEDES-BENZ SPRINTER 316 CDI», VIN: НОМЕР_1 , д.н.з НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_3 , та ключ до автомобіля марки «MERCEDES-BENZ SPRINTER 316 CDI», VIN: НОМЕР_1 , д.н.з НОМЕР_2 та позбавити всіх осіб, які мають відношення до вказаного майна, можливості відчуження вказаним майном.

Зобов`язати уповноважену особу повернути на відповідальне зберігання та користування без права відчужувати автомобіль марки «MERCEDES-BENZ SPRINTER 316 CDI», VIN: НОМЕР_1 , д.н.з НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_3 , та ключ до автомобіля марки «MERCEDES-BENZ SPRINTER 316 CDI», VIN: НОМЕР_1 , д.н.з НОМЕР_2 - ОСОБА_4 .

Роз`яснити, що відповідно до ч.1 ст. 174 КПК України, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Оскарження ухвали не зупиняє її дію.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Рівненського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_12