Роздільнянський районний суд Одеської області
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 511/277/24

Номер провадження: 1-кс/511/791/24

02.09.2024 року слідчий суддя Роздільнянського районного суду Одеської областіОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , володільця майна ОСОБА_3 , водія ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Роздільна Одеської області, клопотання начальника слідчого відділення № 1 СВ Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 , погоджене прокурором Роздільнянської окружної прокуратури ОСОБА_6 , по кримінальному провадженню №0000054 від 18 січня 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 332 КК України, про накладення арешту на тимчасово вилучене майно,-

ВСТАНОВИВ:

На адресу Роздільнянського районного суду Одеської області надійшло вищевказане клопотання, в обґрунтування якого слідчий зазначив, що 18 січня 2024 року до чергової частини відділення поліції № 1 Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області надійшло повідомлення від працівників прикордонного оперативно-розшукового відділу (з м.д. н.п. Велика Михайлівка) ГОРВ 2 прикордонного загону про те, що впродовж 2024 року на території Великомихайліської ОТГ Роздільнянського району Одеської області невідомі особи здійснюють організацію незаконного переправлення осіб через державний кордон України.

За даним фактом 18 січня 2024 року відділенням №1 СВ Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області розпочато кримінальне провадження №0000054 за частиною 2 статті 332 КК України.

В ході проведення досудового розслідування, зокрема, 24 серпня 2024 року о 07:37 на лінію 102 надійшло повідомлення від працівника державної прикордонної служби ОСОБА_7 про те, що 24 серпня 2024 року біля 05:39 на околиці села Словяносербка Роздільнянського району Одеської області працівниками ДПС України зупинено автомобіль марки «AUDI A6», сірого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 (згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу власником є ОСОБА_8 ), під керуванням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . В салоні автомобіля перебував ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Вказане повідомлення приєднано до ЄРДР за № 0000054, оскільки є підстави вважати, що телеграм аккаунт під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_5 » через який здійснюється організація незаконного переправлення осіб через державний кордон України поза межами пункту входить у кількість різних телеграм аккаунтів, які підписані різними назвами та здійснюють незаконну організацію переправлення осіб через державний кордон України поза межами пункту пропуску на території Великомихайлівської ОТГ Роздільнянського району Одеської області.

Під час проведення огляду місця події, 24 серпня 2024 року в період часу з 10:15 по 10:40, який проводився на відкритій ділянці місцевості по вулиці Центральній смт Велика Михайлівка Роздільнянського району Одеської області, було виявлено та вилучено: автомобіль марки «AUDI A6», сірого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер транспортного засобу НОМЕР_2 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить ОСОБА_8 , та який перебував у користуванні ОСОБА_3 ; мобільний телефон марки «IPHONE 13», IMEI-1: НОМЕР_3 , IMEI-2: НОМЕР_4 , з сім картою мобільного зв`язку ПрАТ «ВФ Україна» НОМЕР_5 , який належить та яким користується ОСОБА_3 , оскільки вказане майно має значення речового доказу.

Позиція учасників розгляду клопотання.

Начальник СВ відділення № 1 Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 надіслала на адресу суду заяву про розгляд клопотання без їх участі.

ОСОБА_3 та ОСОБА_4 просили не накладати арешт на тимчасово вилучене майно.

Інші учасники в судове засідання не з`явились.

Висновки слідчого судді за результатами розгляду клопотання.

Відділенням № 1 СВ Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області проводиться досудове розслідування по матеріалам кримінального провадження №0000054 від 18 січня 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 332 КК України.

Частина перша статті 170 КПК України визначає, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до постанови начальника слідчого відділення № 1 СВ Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 від 24 серпня 2024 року, вищевказане майно визнано речовим доказом.

Положення статті 98 КПК України регламентують, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно пункту першого частини 2 статті 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до частини третьої статті 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Також, слідчий суддя при розгляді клопотання врахував: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна.

Відносно розумності та співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження, слідчий суддя враховує, що вказані критерії є оціночними поняттями та визначаються на розсуд слідчого судді.

Відповідно до статті 1 Протоколу 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися, зокрема, на умовах, передбачених законом. Водночас, обмеження права власності має переслідувати законну мету за допомогою засобів, які є пропорційними меті (Beyeler проти Італії (Рішення Великої Палати від 5 січня 2000 року, заява № 33202/96, параграф 107). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечувати «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи (серед інших, James та інші проти Сполученого Королівства (Рішення від 21 лютого 1986 року, заява № 8793/79, параграф 50).

При цьому, накладення арешту на майно не є припиненням права власності на нього або позбавленням таких прав, а носить тимчасовий характер застосування цього заходу забезпечення кримінального провадження, тому відповідні обмеження є розумними і співмірними з огляду на завдання кримінального провадження.

На підставі встановлених обставин, а також зважаючи на те, що вилучене під час досудового розслідування майно має значення речового доказу та є підстави вважати, що в подальшому може бути використане, як доказ факту чи обставини, що встановлюються під час кримінального провадження, слідчий суддя прийшов до висновку, що вказане клопотання є обґрунтованим, та таким, що підлягає частковому задоволенню, оскільки у відповідності до приписів частини 4 статті 173 КПК України слідчий суддя застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна у разі задоволення клопотання.

Керуючись статтями 98, 107, 131, 132, 170, 171-173, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання начальника слідчого відділення № 1 СВ Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 , погоджене прокурором Роздільнянської окружної прокуратури ОСОБА_6 , по кримінальному провадженню №0000054 від 18 січня 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 332 КК України, про накладення арешту на тимчасово вилучене майно задовольнити частково.

Накласти арешт у вигляді заборони відчуження на транспортний засіб марки «AUDI A6», сірого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер транспортного засобу НОМЕР_2 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить ОСОБА_8 та який перебуває у володінні та користуванні ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Накласти арешт у вигляді заборони відчуження, користування та розпорядження на наступне тимчасово вилучене майно, а саме: мобільний телефон марки «IPHONE 13», IMEI-1: НОМЕР_3 , IMEI-2: НОМЕР_4 , з сім картою мобільного зв`язку ПрАТ «ВФ Україна» НОМЕР_5 , який належить та яким користується ОСОБА_3 .

В іншій частині відмовити.

Ухвала про арешт майна виконується негайно.

Роз`яснити, що відповідно до частини першої статті 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня проголошення ухвали; у разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 5 днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Слідчий суддя: ОСОБА_1