Провадження № 1-кп/185/1187/24
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15 листопада 2024 року м. Павлоград
Дніпропетровської області
Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
Головуючого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2 ,
за участю прокурора - ОСОБА_3 ,
потерпілого ОСОБА_4 ,
обвинуваченої ОСОБА_5 ,
її захисника - адвоката ОСОБА_6 ,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Нова Дача Павлоградського району Дніпропетровської області, громадянки України, не працюючої, має ну утримані доньку ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 , з середньо-спеціальною освітою, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , без постійного місця мешкання, раніше судимої:
- 18 липня 2024 року Павлоградським міськрайонним судом Дніпроптеровської обалаті за ч.1 ст. 190 КК України до покарання у вигляді пробаційного нагляду строком на 1 (один) рік, з покладанням обов`язків у відповідності до ст. 59-1 КК України,
обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 190 КК України, -
ОСОБА_5 , 24 серпня 2024 року близько 18:05 год., знаходилась за адресою: АДРЕСА_1 в якості гостя. В той момент часу за вищевказаною адресою знаходився в якості гостя ОСОБА_4 . В ході сумісного проведення часу ОСОБА_4 , на прохання останньої, під приводом прослуховування музики, надав у тимчасове користування, свій мобільний телефон ZTE Blade A73, модель ZTE 7060, 4GB НОМЕР_1 , зеленого кольору іmеі 1 НОМЕР_2 .
У цей час у ОСОБА_5 , раптово виник умисел, направлений на заволодіння чужим майно шляхом зловживання довірою (шахрайство), а саме мобільним телефоном, що належить ОСОБА_4 .
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), діючи умисно, повторно, під надуманим приводом ОСОБА_5 , попросила взяти мобільний телефон, який належить ОСОБА_4 , для того щоб послухати музику та сходити до магазину на що останній погодився. ОСОБА_5 , повідомила ОСОБА_4 , що ненадовго відійде в магазин та повернеться, однак не маючи у подальшому наміру повернутись та віддати мобільний телефон, який належить ОСОБА_4 .
В свою чергу, ОСОБА_4 , будучи введений в оману та впевнений в правомірності дій ОСОБА_5 , не здогадуючись про її дійсні наміри, добровільно передав останній свій мобільний телефон телефон ZTE Blade A73, модель ZTE 7060, 4GB НОМЕР_1 , зеленого кольору іmеі 1 НОМЕР_2 вартістю 3196,01 гривень.
Після чого, доводячи свій умисел, направлений на заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), 24.08.2024 року близько 18.05 год., перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 отримавши від ОСОБА_4 , вищевказаний мобільний телефон з місця вчинення кримінального правопорушення зникла, розпорядившись майном на власний розсуд.
Таким чином, ОСОБА_5 , діючи повторно, шляхом зловживання довірою (шахрайство) спричинила потерпілому ОСОБА_4 , матеріальний збиток на загальну суму 3196,01 гривень.
В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 свою провину у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України визнала, та пояснила, що 24 серпня 2024 року близько 18.05 год., вона перебувала в гостях по АДРЕСА_2 . В той момент часу за вищевказаною адресою знаходився в якості гостя ОСОБА_4 . В ході сумісного проведення часу ОСОБА_4 , на її прохання надав їй у тимчасове користування свій мобільний телефон ZTE Blade A73 та вона вирілила їм заволодіти. Тоді вона під надуманим приводом попросила взяти мобільний телефон, який належить ОСОБА_4 , для того щоб послухати музику та сходити ненадовго в магазин, однак не маючи у подальшому наміру повернутись та віддати мобільний телефон. ОСОБА_4 , добровільно передав їй мобільний телефон. Однак отримавши від ОСОБА_4 , мобільний телефон вона з місця вчинення кримінального правопорушення зникла. Мобільний телефон вона впустила та він розбився. Пізніше вона даний телефон видала працівникам поліції
Зазначила, що вона повністю згодна з висновком судово-товарознавчої експертизи згідно якої, вона спричинила ОСОБА_4 матеріальну шкоду на суму 3196 грн. 01 коп.
В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_4 суду показав, що він 24 серпня 2024 року близько 18.05 год., знаходився по АДРЕСА_1 , в якості гостя. В той момент часу за вищевказаною адресою знаходилась в якості гостя і ОСОБА_5 . В ході сумісного проведення часу ОСОБА_4 , на прохання останньої, під приводом прослуховування музики, надав у тимчасове користування, свій мобільний телефон ZTE Blade A73. ОСОБА_5 , повідомила його, що ненадовго відійде в магазин та повернеться. Він, будучи впевнений в правомірності дій ОСОБА_5 , не здогадуючись про її дійсні наміри, добровільно передав їй свій мобільний телефон. Однак ОСОБА_5 ні в той день, а ні пізніше його телефоном не повернула, спричинивши йому матеріальний збиток на суму 3196,01 гривень.
Винність обвинуваченої ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України повністю підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, що були надані стороною обвинувачення.
Заявою ОСОБА_5 від 11 вересня 2024 року, відповідно до якої остання добровільно видала працівникам поліції мобільний телефон ZTE Blade A73, модель НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_4 , яким вона заволоділа шляхом обману.
Аналізуючи позицію обвинуваченої в судовому засіданні, співставляючи її з обвинуваченням, що інкримінується, з показаннями потерпілого, наданими в судовому засіданні, а також з іншими доказами зокрема, дослідженими судом документами та висновком експерта, які повністю викривають обвинувачену у вчиненні кримінального правопорушення, суд робить висновок про те, що показання потерпілого та інші наведені судом докази мають характер логічних, послідовних та об`єктивних.
Зазначені докази винності обвинуваченої, є такими, що доповнюють одне одного, є належними допустимими та достатніми, оскільки, у відповідності до ст.ст.84-86 КПК України прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженню, та інші обставини, які мають значення для кримінального провадження, а також є такими, що отримані у порядку, встановленому Конституцією та КПК України.
Таким чином, винність обвинуваченої ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України - доказана повністю та підтверджена дослідженими у судовому засідання доказами.
Дії обвинуваченої ОСОБА_5 необхідно правильно кваліфікувати за ч. 2 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчиненому повторно.
При призначенні виду і розміру покарання суд, у відповідності до ст.ст.65-67 КК України враховує, що обвинувачена ОСОБА_5 підлягає покаранню за вчинення нею не тяжкого злочину, має негативну характеристику, шкоду завдану не відшкодувала, позбавлена батьківських прав відносно малолітніх дітей ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Крім того її малолітня дитина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на даний час влаштована в сім`ю патронатного вихователя та наразі мешкає на території Межиріцької громади Павлоградського району.
Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 , згідно ст. 66 КК України, судом визнано сприяння розкриттю кримінального правопорушення.
Обставин, які б обтяжували покарання ОСОБА_5 , відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.
Вирішуючи питання про міру покарання обвинуваченій, суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, його наслідки, кількість та вартість майна, яким вона заволоділа, фактичні обставини провадження, відсутність вимог потерпілого щодо призначення суворого покарання та матеріальних претензій, ставлення обвинуваченої до вчиненого, особу обвинуваченої, її вік, сімейний та матеріальний стан, стан здоров`я, що на обліку у лікаря психіатра не перебуває, дані щодо попередніх притягнень до кримінальної відповідальності, а саме, що обвинувачена після попередньої судимості не стала на шлях виправлення і знову вчинила кримінальне правопорушення в період відбуття покарання за попереднім вироком, крім того, враховуються обставини, які пом`якшують покарання, що обставини, які обтяжують покарання, встановлені не були, у зв`язку з чим доходить висновку, що обвинуваченій ОСОБА_5 можливо призначити покарання у виді позбавлення волі на строк в межах санкції статті закону, якою передбачене покарання за вчинене обвинуваченою кримінальне правопорушення, що є необхідним і достатнім для її виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, як самою обвинуваченою, так і іншими особами.
18 липня 2024 року ОСОБА_5 була засуджена Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської за ч.1 ст. 190 України до покарання у вигляді пробаційного нагляду строком на 1 (один) рік, з покладанням обов`язків у відповідності до ст. 59-1 КК України.
Отже, не відбуте обвинуваченою покарання у вигляді пробаційного нагляду строком на 1 (один) рік, за правилами ст.72 КК України має бути переведено в покарання у вигляді позбавлення волі.
Приймаючи до уваги, що обвинувачена ОСОБА_5 вчинила кримінальне правопорушення у період відбування покарання за попереднім вироком, суд, при призначенні покарання за сукупністю вироків, вважає за необхідне керуватись вимогами ст. 71 КК України, і визначити їй покарання остаточно, приєднавши невідбуте покарання за вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18 липня 2024 року.
Початок строку відбування покарання необхідно обчислювати з дня приведення вироку суду до виконання.
Процесуальні витрати на залучення експертів для проведення експертиз під час здійснення досудового розслідування в розмірі 1135 грн. 92 коп., у відповідності до вимог ч. 2 ст. 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченої.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся. Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.
Питання щодо речових доказів у кримінальному провадженні слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 370, 373, 374 КПК України, суд -
ОСОБА_5 визнати винною у пред`явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 190 КК України.
ОСОБА_5 призначити покарання за ч. 2 ст. 190 КК України - у вигляді позбавлення волі строком один рік.
В силу ст. 72 КК України призначене і невідбуте ОСОБА_5 вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18 липня 2024 року покарання у вигляді пробаційного нагляду строком на 1 (один) рікперевести в покарання у вигляді позбавлення волі, строком шість місяців.
На підставі ч.1 ст. 71 КК України, до призначеного покарання приєднати невідбуте покарання за вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18 липня 2024 року, остаточно призначивши ОСОБА_5 покарання за сукупністю вироків у виді позбавлення волі строком на один рік шість місяців.
Початок строку відбування покарання обчислювати з дня приведення вироку суду до виконання.
Запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання до набрання вироком законної сили залишити відносно ОСОБА_5 не змінним.
Відповідно до ст. 213 КПК України, у разі наявності на утриманні затриманої особи дитини, яка залишилася без батьківського піклування, уповноважена службова особа, що здійснила затримання, зобов`язана негайно повідомити уповноважений підрозділ органів Національної поліції та орган опіки та піклування за місцем перебування дитини про факт залишення дитини без батьківського піклування для вжиття заходів щодо тимчасового влаштування дитини.
- мобільний телефон телефон ZTE Blade A73, модель ZTE 7060, 4GB НОМЕР_1 , який знаходиться в чохлі чорного кольору Z-AXON 50 та поміщено до спеціального пакету PSP 1363762, котрийзнаходиться на зберіганні у камері схову речових доказів ВП № 1 Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровської області повернути за належності ОСОБА_4 .
Вирок може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області в строк тридцять днів з дня його проголошення.

СУДДЯ ОСОБА_10 .