Провадження № 1-кс/161/5595/24
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

про скасування арешту на майно

12 листопада 2024 року м. Луцьк

Слідчий суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_1 при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань клопотання власника майна ОСОБА_3 про скасування арешту на майно,

В С Т А Н О В И В:

06 листопада 2024 року до слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області звернувся власник майна ОСОБА_3 з клопотанням про скасування арешту на майно, накладеного на підставі ухвали слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 19 вересня 2024 року.

Своє клопотання власник майна мотивує тим, що в арешті на вказане майно відпала потреба, оскільки кримінальне провадження закрито, у зв`язку із відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення, а тому просить слідчого суддю скасувати арешт, який накладений на вказане майно.

В судове засідання слідчий, прокурор та власник майна не з`явились, хоча належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання, водночас, кожен, подали суду клопотання про проведення судового засідання за їх відсутності, а тому у відповідності до вимог ч. 4 ст. 107 КПК України судове засідання проводиться за їх відсутності, а також не здійснюється фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді.

Перевіривши надані матеріали клопотання та долучені до нього документи, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання підставне та підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що СУ ГУНП у Волинській області здійснювалось досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000402 від 14 вересня 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України.

Ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 19 вересня 2024 року в рамках вищевказаного провадження накладено арешт на майно, яке вилучене 14 вересня 2024 року в ході проведення огляду місця дорожньо-транспортної пригоди, зокрема на: автомобіль марки «TOYOTA» моделі «RAV 4», реєстраційний номер НОМЕР_1 чорного кольору, що згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 належить для ОСОБА_3 , жителя АДРЕСА_1 , шляхом позбавлення права на відчуження, розпорядження та користування.

Згідно до вимог ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Вимогами ч. 2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Разом з цим, п. 1 ч. 10 ст. 170 КПК України передбачено, що не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Оскільки в судовому засіданні доведено та встановлено, що в арешті на майно відпала потреба, в тому числі, у зв`язку із закриттям кримінального провадження, а тому слід скасувати накладений арешт на майно.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 174, 372, 376 КПК України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання власника майна ОСОБА_3 про скасування арешту на майно задовольнити.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 19 вересня 2024 року, на майно, а саме, на автомобіль марки «TOYOTA» моделі «RAV 4», реєстраційний номер НОМЕР_1 чорного кольору, що згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 належить для ОСОБА_3 , жителя АДРЕСА_1 скасувати.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя:/підпис/

Згідно з оригіналом:

Слідчий суддя Луцького міськрайонного суду ОСОБА_1