ЄУН справи: 336/4418/19>
Номер провадження: 1-кп/336/65/2024
ВИРОК

Іменем України

21 жовтня 2024 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участі прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за звинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Запоріжжя, постійного місця проживання не має, раніше судимого вироком Запорізького апеляційного суду від 16.03.2023 року за ст. 187 ч. 3 КК України до 9 років позбавлення волі з конфіскацією належного йому на праві власності майна,

у скоєнні злочину, передбаченого ст. 186 ч. 1 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

20 червня 2019 року у період часу з 10.45 години до 10.55 години ОСОБА_4 , знаходячись біля будинку АДРЕСА_1 , з корисливих мотивів, з салону автомобілю ГАЗ 3302, реєстраційний номер НОМЕР_1 , таємно викрав суму чорного кольору з білими вставками вартістю 184,3 гривень, в якій знаходились посвідчення водія на ім?я ОСОБА_6 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_1 , портмоне чорного кольору вартістю 172,66 гривень, кабель USB вартістю 40 гривень, кабель АUX вартістю 46,25 гривень, водночас після цього його дії були помічені потерпілим ОСОБА_6 , який висунув вимогу щодо її повернення, однак, ОСОБА_4 її проігнорував та зник з викраденим майном, спричинивши потерпілому матеріальну шкоду на суму 443,21 гривні.

В судовому засіданні обвинувачений вину у скоєнні злочину визнав повністю, пояснивши, що у червні 2019 року близько 11 години проходив вулицею та побачив відкритий автомобіль, водій якого вивантажував хліб та відносив його в магазин. Підійшовши до автомобілю, ОСОБА_4 побачив сумку в автомобілі, яку таємно викрав, але коли покидав місце події, то потерпілий його помітив та почав вимагати повернути майно, але ОСОБА_4 побіг з місця події. Згодом він був затриманий працівниками поліції, а викрадене майно у нього вилучили. Вартість викраденого майна не заперечував, кваліфікацію своїх дій вважає вірною.

За клопотанням прокурора, яке підтримали захисник та обвинувачений, суд, з`ясовавши, чи правильно розуміють сторони зміст усіх обставин, переконавшись у тому, що немає сумнівів у добровільності їх позиції, та роз`яснивши учасникам, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, та обмежив дослідження доказів допитом обвинуваченого та документами, які характеризують його особистість.

Інших доказів учасниками провадження не надавалось, прокурор вважав, що досліджених судом доказів достатньо для встановлення обставин скоєння злочину та доведеності вини обвинуваченого, стороною захисту не заявлялось клопотань про дослідження інших доказів, заяв про неналежність чи недопустимість доказів сторони обвинувачення не заявлялось.

При вирішенні питання щодо доведеності вини особи в інкримінованих злочинах суд виходить з наступного.

Так, ст. 337 КПК України визначено, що судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею.

З метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

На переконання суду, дослідженими судом доказами, а саме показаннями самого обвинуваченого, які були докладні та змістовні, вина ОСОБА_4 у скоєнні цього злочину підтверджена повністю.

Дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ст. 186 ч. 1 КК України як умисне відкрите викрадення чужого майна (грабіж).

При дослідженні документів, які характеризують особистість ОСОБА_4 судом встановлено, що обвинувачений до скоєння зазначеного злочину до кримінальної відповідальності за скоєння корисливих злочинів не притягувався, не працює, не має стійких соціальних зв?язків.

Обставин, які обтяжують покарання, судом не встановлено.

Обставиною, що пом?якшує покарання, є визнання вини у скоєнні злочину.

При призначенні покарання суд враховує положення ст. 50 КК України, яка вказує, що метою покарання є кара, виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів.

Суд враховує, що вартість викраденого була невеликою, а викрадене майно було повернуто потерпілому.

При цьому покарання ОСОБА_4 слід призначити із застосуванням положень ст. 70 ч. 4 КК України, адже він був засуджений вироком суду від 16.03.2023 року, покарання за яким повністю не відбув.

Судом також вирішується доля речових доказів.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 369, 373, 374 КПК України, ст. 70 ч. 4, ст. 186 ч. 1 КК України,-

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_4 винним у скоєнні злочину, передбаченого ст. 186 ч. 1 КК України.

Призначити ОСОБА_4 покарання за статтею 186 ч. 1 КК України у виді одного року позбавлення волі.

У відповідності до положень ст. 70 ч. 4, 72 КК України за сукупністю злочинів з урахуванням вироку Запорізького апеляційного суду від 16.03.2023 року за ст. 187 ч. 3 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді дев?яти років позбавлення волі з конфіскацією належного йому на праві власності майна.

Строк відбування покарання рахувати з 28 грудня 2021 року.

Копію вироку учасники провадження мають право отримати в суді негайно після його проголошення. Учасникам судового провадження, які не були присутні в судовому засіданні, копію вироку надіслати не пізніше наступного дня після ухвалення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, та може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Суддя ОСОБА_1