№ провадження 1-в/646/492/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2024 року м. Харків

Червонозаводський районний суд м.Харкова у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні подання Державної установи «Диканівська виправна колонія (№ 12)» про приведення у відповідність до Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення» та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року № 3886-IX вироку щодо засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

за участю прокурора ОСОБА_4

засудженого ОСОБА_3 ,

представника ДУ «Диканівська виправна колонія (№ 12)»

ВСТАНОВИВ:

ДУ «Диканівська виправна колонія (№ 12)» звернулася до суду з вищевказаним поданням, посилаючись на те, що в установі відбуває покарання ОСОБА_3 , який засуджений 24.01.2018 Жовтневим районним судом м.Харкова за ч. 2 ст. 289 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ч.1 ст. 71 КК України частково приєднано покарання за вироком Харківського районного суду Харківської області від 09.12.2015, яким його засудженого за вчинення 29.03.2015 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, та остаточно засуджено до відбування покарання у виді 5 років 6 місяців позбавлення волі.

Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року № 3886-IX, який набрав чинності 09 серпня 2024 року, встановлено, що дії щодо викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати у розмірі до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - є дрібною крадіжкою, за яку настає відповідальність за ст. 51 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

Відповідно до вироку Харківського районного суду Харківської області від 09.12.2015 вартість викраденого ОСОБА_3 29.03.2015 майна у загальному розмірі склала 1 116,90 грн., що є меншим двох прожиткових мінімумів для працездатних осіб на момент вчинення засудженим кримінальних правопорушень.

У зв`язку з декриміналізацією вчиненого засудженим діяння установа виконання покарань на підставі ст. 5, ч. 3 ст. 74, п.13 ч. 1 ст. 537, п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України звернулася до суду з цим поданням.

Представник державної установи «Диканівська виправна колонія №12» та засуджений подання підтримали.

Прокурор вважав подання таким, що підлягає задоволенню.

Заслухавши доводи представника установи виконання покарання, з`ясувавши думку засудженого та прокурора, перевіривши матеріали особової справи, суд дійшов такого висновку.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 засуджений 09.12.2015 Харківським районним судом Харківської області за вчинення 29.03.2015 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.15, ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік.

Крім того, 24.01.2018 його засуджено вироком Жовтневого районного суду м.Харкова за ч. 2 ст. 289 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі, на підставі ч.1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків до покарання, призначеного цим вироком частково невідбуту частину покарання за вироком Харківського районного суду Харківської області від 09.12.2015 та остаточно визначено покарання у виді 5 років 6 місяців позбавлення волі. Вирок набрав законної сили 31.07.2018.

Згідно наданих матеріалів початок строку відбування покарання 16.03.2021, кінець строку 16.09.2026.

За вироком суду від 09.12.2015 події відбулись у 2015 році, вартість викраденого майна становить 1 116,90 грн.

Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року № 3886-IX, який набрав чинності 09 серпня 2024 року, встановлено, що дії щодо викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати у розмірі до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - є дрібною крадіжкою, за яку настає відповідальність за ст. 51 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

Пунктом 5 підрозділу 1 розділу ХХ Податкового кодексу України передбачено що, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Згідно із підпунктом 169.1.1. пункту 169.1 статті 169 розділу IV Податкового кодексу України податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року, - для будь-якого платника податку.

Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» з 1 січня 2015 року прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць встановлено в розмірі 1 218 , 00 грн.

Таким чином, відповідно до статті 51 КУпАП (в редакції закону станом на 09 серпня 2024 року), крадіжка чужого майна вважається дрібною, якщо вартість такого майна на момент здійснення правопорушення, не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Внесені законодавцем зміни призвели до часткової декриміналізації діяння і дія Закону має зворотну дію у часі, тому скасовує кримінальну відповідальність у разі заподіяння злочином меншої шкоди, ніж встановлено нормою закону.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 4 КК України кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння. Часом вчинення кримінального правопорушення визнається час вчинення особою передбаченої законом про кримінальну відповідальність дії або бездіяльності.

Частиною першою статті 5 КК України визначено, що закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість, що узгоджується із правовим висновком об`єднаної палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 07.10.2024 у справі № 278/1566/21(провадження № 51-2555кмо24).

Особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання. Призначена засудженому міра покарання, що перевищує санкцію нового закону, знижується до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону. У разі якщо така межа передбачає більш м`який вид покарання, відбуте засудженим покарання зараховується з перерахуванням за правилами, встановленими частиною першою статті 72 цього Кодексу, що визначено положеннями статті 74 КК України.

Пункт 13 ч. 1 ст. 537 КПК України передбачає, що під час виконання вироків суд, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання, має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Суд вважає необхідним застосувати зворотну дію у часі Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення» та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року № 3886-IX, яким внесені зміни до законодавства в частині розмежування відповідальності за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати від кримінально караного діяння, відповідальність за яке передбачена відповідними статтями Кримінального кодексу України за принципом визначення граничного розміру викраденого майна у розмірі до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, за вчинення якого особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності.

Частина 2 ст. 74 КК України встановлює кримінально-правовий наслідок зворотної дії закону, що скасовує кримінальну протиправність діяння. Якщо злочин декриміналізовано після набуття законної сили вироком суду, яким особа засуджена за такий злочин із призначенням їй покарання, вона має бути негайно звільнена від призначеного судом покарання. Це, зокрема, означає, що, якщо особа відбуває призначене їй покарання - вона звільняється від його невідбутої частини.

За таких обставин, враховуючи часткову декриміналізацію, введену Законом України від 18 липня 2024 року № 3886-IX , на підставі ч. 1 ст. 5 та ч. ч. 2, 3 КК України, суд вважає подання ДУ «Диканівська виправна колонія (№ 12)» таким, що підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 4, 5, 74 КК України, ст. ст. 536, 539 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Подання задовольнити.

На підставі ч. 2 ст. 74 КК України звільнити засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від покарання, призначеного вироком Харківського районного суду Харківської області від 09.12.2015 за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, у зв`язку з усуненням караності діяння Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року № 3886-IX.

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вважати таким, що засуджений вироком Жовтневим районним судом м.Харкова від 24.01.2018 за ч. 2 ст. 289 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі.

Роз`яснити засудженому, що від покарання або його частини, що їх особа законно відбула на підставі вищевказаного вироку суду до декриміналізації злочину, він не може бути звільнений, а понесені особою правообмеження у цьому разі не підлягають відшкодуванню чи компенсації.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Червонозаводський районний суд м.Харкова протягом семи днів з дня її проголошення, а засудженим у той же строк, з дня отримання її копії.

Головуючий : ОСОБА_1