Справа № 570/3663/22
Номер провадження 1-кс/570/638/2024
У Х В А Л А

13 листопада 2024 року м. Рівне

Рівненський районний суд Рівненської області в особі

судді ОСОБА_1 ,

за участю прокурора ОСОБА_2 ,

обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Рівненського районного суду Рівненської області заяву захисника обвинуваченого ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_5 про відвід судді ОСОБА_8 по справі 570/3663/22 в кримінальному провадженні №0000338 про обвинувачення ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.186 КК України,

в с т а н о в и в:

Захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_5 подала заяву про відвід судді ОСОБА_8 від розгляду кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.186 КК України. Свою заяву мотивує наступними обставинами:

Так, у ході судового розгляду справи у судовому засіданні 29 жовтня 2024 року під звукозапис адвокатом ОСОБА_5 - захисником обвинуваченого ОСОБА_3 було заявлено відвід головуючому судді ОСОБА_8 у відповідності до приписів ч. 4 ст. 80 КПК України.

Як на підставу для відводу, яка стала відома після початку судового розгляду, адвокат ОСОБА_5 вказувала на те, що суддею 22 жовтня 2024 року було неправомірно, на думку сторони захисту, винесено ухвалу, якою до обвинуваченого ОСОБА_3 було застосовано привід та накладено на останнього грошове стягнення у розмірі двох прожиткових мінімумів для працездатних осіб у сумі 6056 грн. 00 коп.

Відтак до канцелярії Рівненського районного суду Рівненської області 25.10.2024 року було подано клопотання про скасування ухвали Рівненського районного суду Рівненської області від 22 жовтня 2024 року у частині застосування приводу та накладення грошового стягнення на обвинуваченого ОСОБА_3 .

Сторона захисту та обвинувачений ОСОБА_3 в обгрунтування даного клопотання вказували про те, що оскільки ОСОБА_5 , як захисник обвинуваченого ОСОБА_3 не була спроможна прибути у судове засідання 22.10.2024 року з огляду на крайню невідкладну зайнятість у зв`язку зі здійсненням адвокатської діяльності - участю у невідкладних слідчих діях, про що о 13 год. 14 хв. секретаря судових засідань ОСОБА_9 було повідомлено через застосунок viber про перенесення вищевказаного судового засідання (копія скрин-шоту периписки додається). Одночасно на офіційну електронну адресу Рівненського районного суду Рівненської області - inbox ІНФОРМАЦІЯ_1 на - о 13 год. 21 хв. ОСОБА_5 було подано письмове клопотання про перенесення судового засідання на інший час та дату, підписане о 13 год. 21 хв. за допомогою ЕЦП (копія клопотання та протоколу створення та перевірки ЕЦП додається). У послідуючому у телефонному режимі в обідню пору 22.10.2024 року, орієнтовно о 13 год. 30 хв. обвинувачений ОСОБА_3 повідомив адвоката ОСОБА_5 , про те, що його стан здоров`я різко погіршився - наявні ознаки COVID-19: висока температура, лихоманка, сухий кашель, сильна втома та потовиділення, біль у м`язах та суглобах. З урахуванням наведеного та недопущення розповсюдження вірусу, як зазначає ОСОБА_5 , було доведено до відома обвинуваченого ОСОБА_3 про подання офіційно клопотання про перенесення та необхідності надання ним, обвинуваченим, відповідних медичних документів на підтвердження поважності причин неможливості прибуття у судове засідання 22 жовтня 2024 року на 14 год. 30 хв. з метою неухильного дотриманням ним обов`язків, передбачених ст. 42 КПК України. Однак, всупереч вищенаведеному 23 жовтня 2024 року адвокатом ОСОБА_5 під підпис було отримано ухвалу Рівненського районного суду Рівненської області від 22 жовтня 2024 року, резолютивною частиною якої зокрема до обвинуваченого ОСОБА_3 було застосовано привід та накладено на останнього грошове стягнення у розмірі двох прожиткових мінімумів для працездатних осіб у сумі 6056 грн. 00 коп.

Як захисник обвинуваченого ОСОБА_3 , адвокат вважає оскаржувану ухвалу Рівненського районного суду Рівненської області від 22 жовтня 2024 року передчасною, юридично необгрунтованою, незаконною та як такою, що підлягає до скасування.

У відповідності до ч. 1 ст. 147 КПК України особа, на яку було накладено грошове стягнення та яка не була присутня під час розгляду цього питання судом має право подати клопотання про скасування ухвали про накладення на неї грошового стягнення. Клопотання подається суду, який виніс ухвалу про накладення грошового стягнення.

Ч.2 цієї ж статті передбачено, що суд, визнавши доводи особи обгрунтованими, може самостійно скасувати ухвалу про накладення грошового стягнення, а в іншому випадку - призначає судове засідання до розгляду клопотання про скасування ухвали про накладення грошового стягнення. Особа, яка подала клопотання повідомляється про місце та час розгляду клопотання.

Захисник вказує суду, що судом неправомірно, без урахування дійсних обставин накладено на обвинуваченого ОСОБА_3 . максимально допустимий (найбільший) розмір грошового стягнення - 2 розміри прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що на думку сторони захисту, ймовірно може свідчити про упереджене, небезстороннє ставлення головуючого судді ОСОБА_8 до даної кримінальної справи та результату його розгляду, вкрай негативне ставлення до особи обвинуваченого ОСОБА_3 в цілому, формує в обвинуваченого ОСОБА_3 стійке внутрішнє переконання у цьому.

Згідно ч. 2 ст. 140 КПК України рішення про здійснення приводу приймається судом, зокрема, за власною ініціативою.

Однак, на думку захисника, викликає здивування така надзвичайна активність та ініціативність самого суду щодо накладення грошового стягнення на обвинуваченого ОСОБА_3 та застосування приводу до останнього за разову неявку та не повідомлення суду про причини неявки, оскільки статистика судових рішень - прийнятих (постановлених) суддею Рівненського районного суду Рівненської області ОСОБА_8 за період з 01.01.2024 року з аналогічних питань за 2024 рік, наявна у Єдиному реєстрі судових рішень, свідчить виключно про зворотнє.

Захисник ОСОБА_5 наголосила на тому, що за 10 місяців 2024 року суддею Рівненського районного суду Рівненської області ОСОБА_8 було постановлено дві ухвали з аналогічних питань:

1) по справі № 572/1866/21 від 22 березня 2024 року - накладено грошове стягнення на обвинуваченого у розмірі 6056 грн., однак при цьому чітко констатовано факт неодноразової неявки у судові засідання:

2) по справі № 570/2850/24 від 22 березня 2024 року - накладено грошове стягнення на обвинуваченого у розмірі 1514 грн., тобто найменший розмір.

З урахуванням наведеного належні правові підстави на винесення оскаржуваної Ухвали на час та дату винесення останньої за власного ініціативою у суду, на думку захисту, були відсутні, відтак не скасування останньої ймовірно може свідчити про наявність обставин, передбачених приписами ст. 75 КПК України. шо виключають участь головуючого судді ОСОБА_8 у кримінальному провадженні.

Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді (п. 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів від 19 травня 2006 року, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН 27 липня 2006 року № 2006/23).

У судовому засіданні 29.10.2024 року сторона захисту вказувала на необхідність розгляду клопотання по суті до початку судового засідання - продовження дослідження письмових доказів по справі, однак суддя відмовив у розгляді останнього, на що останньому було заявлено відвід.

Разом з тим суддя відмовив і у заявленому відводі, сказавши: "Подавайте собі, відмовлено, подасте через канцелярію, тоді і буде розглядатись...", та продовжив судове засідання, досліджуючи письмові докази сторони обвинувачення.

На жодні зауваження сторони захисту щодо заявленого відводу (висловленої недовіри) суддя не реагував.

Захисник ОСОБА_5 наголосила на тому, що дана обставина, зафіксована на технічних носіях, та у свою чергу уже слугує підставою для визнання усіх письмових, послідуючих доказів, досліджених за головування судді ОСОБА_8 , якому було заявлено відвід, фактично недовіру, недопустимими у розумінні приписів cт. 87 КПК України та скасування вироку суду першої інстанції вцілому.

Окрім того, суддя продовжив свої по суті неправомірні, упереджені дії і у послідуючому.

Так, орієнтовно о 15 год. 30 хв. 29.10.2024 року адвокатом ОСОБА_5 у черговий раз було заявлено про необхідність оголошення перерви у судовому засіданні 29.10.2024 року з огляду на зайнятість на 15 год. 30 хв., оскільки часові рамки зайнятості по даній справі з учасниками справи попередньо не обумовлювалися, у Рівненському міському суді Рівненської області по справі № 569/11738/23 (копія судової повістки додається). Повістка була наявна у ОСОБА_5 , як захисника обвинваченого ОСОБА_10 , на що суддя повідомив: «Такої підстави для перенесення засідання не має...» і знову продовжив судовий розгляд.

У послідуючому 05 листопада 2024 року орієнтовно біля 11 год. секретар судді ОСОБА_8 ОСОБА_9 у телефонному режимі повідомила 05.11.2024 року на 14 год. 00 хв., на що адвокатом ОСОБА_5 було доведено до відома, що вона перебуває у дорозі до м. Львів для участі у слідчих діях (копія повістки про виклик у кримінальному провадженні № 0000860 від 05.11.2024 року з відміткою про часові рамки перебування додається) та відповідно просила визначити інший час та дату з метою забезпечення її безпосередньої участі.

Однак того ж дня 05.11.2024 року суддею за відсутності захисн6ика ОСОБА_5 клопотання було розглянуто, у його задоволенні відмовлено (копія ухвали додається).

Захисник спільно з обвинуваченим вважають, що вищевказана неправомірна поведінка судді свідчить про упереджене, небезстороннє, зацікавлене ставлення останнього як до даної кримінальної справи, так і до особи самого обвинуваченого.

Ч.1 ст. 7 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним відповідно до закону.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необгрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

П.п. 3, 4 ч. 1 ст. 75 КПК України встановлено, що суддя не може брати участь у кримінальному провадженні якщо він особисто заінтересований в результатах провадження та за наявності інших обставин, які викликають сумніву його неупередженості.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 80 КПК України за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, представник, експерт, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід. За цими ж підставами їм може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні.

Приписами ч. 5 ст. 80 КПК України передбачено, що відвід повинен бути вмотивованим.

Адвокат ОСОБА_5 вважає, що з урахуванням наведених обставин наразі є всі правові підстави для задоволення заяви про відвід головуючого судді ОСОБА_8 .

Наведені вище обставин викликають сумнів у заявника щодо об`єктивності судді ОСОБА_8 при розгляді даної справи, тому адвокат змушена була звернутися до суду з вказаною заявою про відвід судді.

Прокурор в судовому засіданні висловив думку про необгрунтованість заяви захисника та відсутність підстав для відводу судді.

Захисник ОСОБА_6 підтримала думку адвоката ОСОБА_5 , висловила позицію про обгрунтованість заяви про відвід та наявність підстав для відводу судді ОСОБА_8 .

Обвинувачений ОСОБА_3 підтримав заяву захисника про відвід судді. Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав думку захисника ОСОБА_6

Кожна людина для визначення своїх прав і обов`язків та для встановлення обґрунтованості пред`явленого їй кримінального обвинувачення має право на те, щоб її справа була розглянута гласно з дотриманням всіх вимог справедливості незалежним і неупередженим судом.

Частиною 1 ст. 10 Конституції України гарантовано кожному право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Це означає, що кожен, хто вважає свої права порушеними, може з дотриманням процесуального законодавства звернутися до суду за їх захистом, а суд має розглянути справу на засадах рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом незалежно від їх походження, соціального та майнового стану, расової і національної належності, статі, освіти, мови, ставлення до релігії, роду і характеру занять, місця проживання та інших обставин (ч. 2 ст. 55 Конституції України).

Однією з гарантій здійснення об`єктивного, незалежного і неупередженого правосуддя є інститут відводу під час кримінального провадження. Сутність відводу у кримінальному судочинстві полягає в усуненні (самоусуненні) окремих учасників від участі у кримінальному проваджені за наявності обґрунтованих сумнівів в їх неупередженості виключно на підставі постановленої слідчим суддею, суддею (судом) вмотивованої ухвали.

Принцип неупередженості відповідно до Бангалорських принципів поведінки суддів (Неупередженість судді) є необхідною умовою для належного виконання ним або нею своїх обов`язків. Вона виявляється не лище у змісті рішення, але й в процесуальних діях, що супроводжують його прийняття. Пункт 2.5 вищезазначених принципів вказує на те, що суддя має заявити самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього або неї не є можливим винесення неупередженого рішення у справі, або в тому випадку, коли у розумного спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Європейською Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод (ратифікована Верховною Радою України 17 липня 1997 року) передбачено, що кожна людина має право на справедливий і відкритий розгляд справи незалежним і безстороннім судом упродовж розумного строку, встановленого законом. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом.

Враховуючи вищезазначене та з метою недопущення будь-яких сумнівів в об`єктивності та неупередженості суду в ході розгляду вказаного кримінального провадження заява потерпілої про відвід судді Рівненського районного суду Рівненської області ОСОБА_8 підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене, керуючись п. п. 3, 4 ч. 1 ст. 75, ст. 80, ч. 1 ст. 81 КПК України, згідно п. 1 ст. 6 Конвенцій про захист прав людини і основоположних свобод, з метою дотримання принципу верховенства права та запобігання сумніву щодо неупередженого судового розгляду кримінальної справи, враховуючи практику Європейського Суду з прав людини, суд -

п о с т а н о в и в:

Заяву захисника обвинуваченого ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_5 про відвід судді ОСОБА_8 по справі 570/3663/22 в кримінальному провадженні №0000338 про обвинувачення ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.186 КК України задовольнити.

Відвести суддю ОСОБА_8 від розгляду кримінального провадження №0000338 про обвинувачення ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.186 КК Україн,.

Матеріали кримінального провадження №0000338 про обвинувачення ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.186 КК України, передати до канцелярії Рівненської районного суду Рівненської області на повторний автоматизований розподіл для визначення судді у встановленому порядку.

Ухвала оскарженню не підлягає

Суддя ОСОБА_1