Справа № 944/5892/19
Провадження №1-кп/944/261/24
13.08.2024 рокум.Яворів
Яворівський районний суд Львівської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченої ОСОБА_4
потерпілої ОСОБА_5 ,
згідно з обвинувального акту, ОСОБА_4 була медичним працівником, згідно наказу Яворівської ЦРЛ №1 від 01.03.2000 ОСОБА_4 виконувала обов`язки по сумісництву 0,5 ставки лікаря-педіатра дитячого відділення Яворівської ЦРЛ, володіє вищою кваліфікаційною категорією за спеціальністю «Педіатрія».
Згідно табеля обліку робочого часу за вересень 2018 року, затвердженого головним лікарем ОСОБА_6 . КНП ЯРР ЛО «Яворівська ЦРЛ», 21 вересня 2018 року ОСОБА_4 , як лікар-педіатр, залучалася для надання медичної допомоги в дитячому відділенні КНП ЯРР ЛО «Яворівська ЦРЛ».
Відповідно до п 48 «Лікар-гіедіатр» розділу «Професіонали в галузі лікувальної справи (крім стоматології)» Довідника кваліфікаційних характеристик професій працівників, затвердженого наказом МОЗ України №117 від 29.03.2002, лікар-педіатр застосовує сучасні методи профілактики, діагностики, лікування, реабілітації та диспансеризації хворих дітей та підлітків Падає швидку та невідкладну медичну допомогу хворим. Здійснює нагляд за побічними реакціями/діями лікарських засобів. Проводить консультації за направленнями лікарів інших спеціальностей. Бере участь в проведенні протиепідемічних заходів у разі виникнення осередку інфекції. Дотримується принципів медичної деонтології. Керує роботою середнього медичного персоналу. Планує роботу та проводить аналіз її результатів. Веде лікарську документацію. Бере активну участь в поширенні медичних знань серед населення. Постійно удосконалює свій професійний рівень.
Також, лікар-педіатр повинен знати: чинне законодавство про охорону здоров`я та нормативні документи, що регламентують діяльність органів управління та закладів охорони здоров`я; основи права в медицині; організацію педіатричної допомоги; права, обов`язки та відповідальність лікаря-педіатра; показники роботи закладів охорони здоров`я, пологових будинків, дитячих дошкільних закладів, шкіл, дитячих будинків, станцій швидкої допомоги та інших установ, робота яких пов`язана з обслуговуванням дітей; основи нормальної та патологічної анатомії, фізіології, кровотворення та гемостазу, водно-електролітного обміну, кислотно-основної рівноваги, імунології, генетики та фармакології; клініку, методи профілактики, діагностики та лікування основних соматичних і інфекційних захворювань, патологічних станів у дітей; суб`єктивні, об`єктивні та спеціальні метоли обстеження дітей, трактування даних цих обстежень; сучасну класифікацію дитячих хвороб; питання диспансеризації хворих дітей і профілактики хронічних форм захворювань; правила видачі довідок та листів непрацездатності до догляду за хворою дитиною; питання організації і завдання гігієнічного навчання та виховання дітей; принципи раціонального (збалансованого) вигодовування і харчування дітей, дієтотерапію при різних видах патології; правила оформлення медичної документації; сучасну літературу за фахом та методи її узагальнення.
Відповідно до розділу 2 «Завдання та обов`язки» Посадової інструкції лікаря-педіатра (дитячого відділення Яворівської ІДРЛ), затвердженої головним лікарем Яворівська ЦРЛ від 30.12.2013, ОСОБА_4 зобов`язана: керуватися чинним законодавством України про охорону здоров`я та нормативно-правовими актами, що визначають діяльність органів управління та закладів охорони здоров`я, організацію педіатричної допомоги; застосовувати сучасні методи профілактики, діагностики, лікування, реабілітації та диспансеризації хворих дітей та підлітків; надавати швидку та невідкладну медицину допомогу хворим; здійснювати нагляд за побічними реакціями/діями лікарських засобів; проводити консультації за направленнями лікарів інших спеціальностей; брати участь у проведенні протиепідемічних заходів у разі виникнення осередку інфекції; дотримуватися принципів медичної деонтології; керувати роботою середнього медичного персоналу; планувати роботу та проводити аналіз її результатів; вести лікарську документацію; брати активну участь в поширенні медичних знань серед населення; постійно удосконалювати свій професійний рівень.
Відповідно до розділу 4 «Відповідальність» вищезазначеної Посадової інструкції, ОСОБА_4 несе відповідальність за неналежне виконання або невиконання своїх посадових обов`язків, помилкові дії чи бездіяльність, неприйняття рішень, що входять у сферу його компетенції, а також за невикористання або не повне використання свої функціональних прав, що передбачені посадовою інструкцією, а також правилами внутрішнього трудового розпорядку, - в межах, визначених чинним законодавством України про працю та кримінальним законодавством України, у тому числі несе відповідальність за незабезпечення необхідного рівня спеціального обстеження хворого та якості діагностування захворювання; нераціональне проведення лікувального процесу; недотримання наступності та етапності у лікувальному процесі.
Згідно зі ст. 34 Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров`я» від 19.11.1992, лікуючий лікар - лікар закладу охорони здоров`я або лікар, який провадить господарську діяльність з медичної практики як фізична особа - підприємець і який надає медичну допомогу пацієнту в період його обстеження та лікування. Обов`язками лікуючого лікаря є своєчасне і кваліфіковане обстеження та лікування пацієнта.
Згідно зі ст. 60 Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров`я» від 19.11.1992, медична допомога дітям надається закладами охорони здоров`я та лікарями, що провадять господарську діяльність з медичної практики як фізичні особи - підприємці.
Так, приблизно о 15 годині 21.09.2018 за зверненням ОСОБА_5 малолітній ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 госпіталізований у педіатричне дитяче відділення КНП ЯРР ЛО «Яворівська ЦРЛ», що за адресою: вул. Лозинського, 4, м. Яворів Львівської області з діагнозом: «Гострий гастрит». У вищезазначений час, лікарем приймального відділення ОСОБА_4 оглянуто малолітнього ОСОБА_8 та 22.09.2018 проведено повторний огляд хворого малолітнього, проведено аналіз сечі та крові, призначено лікування.
В подальшому, 22.09.2019 приблизно о 19 годині, згідно записів медичної карги стаціонарного хворого, на прохання матері ОСОБА_5 , враховуючи покращення стану здоров`я дитини, зниження температури в приміщенні, мати з дитиною відпущені лікуючим лікарем ОСОБА_4 додому на ніч з 19:00 год. 22.09 2018 до 09:00 год. 23.09.2018.
23.09.2018 приблизно о 02 годині малолітній ОСОБА_7 помер за місцем проживання, що за адресою: АДРЕСА_2 . Смерть ОСОБА_7 наступила внаслідок захворювання - генералізованої вірусної інфекції в поєднанні з бактерійною інфекцією, з ураженням гортані, трахеї, бронхів, шлунку та тонкої кишки, що призвело до порушення водно-електролітного балансу в організмі та ускладнилось розвитком гострої серцево-судинної та дихальної недостатності.
Таким чином, ОСОБА_4 несучи персональну відповідальність за проведення заходів діагностики та лікування малолітнього ОСОБА_7 , неналежно виконуючи свої професійні обов`язки внаслідок недбалого до них ставлення, що спричинило тяжкі наслідки неповнолітньому, а саме - смерть малолітнього ОСОБА_7 , порушуючи вимоги наказу МОЗ України №59 від 29.01.2013 «Про затвердження уніфікованих клінічних протоколів медичної допомоги дітям із захворюваннями органів травлення», наказу МОЗ України №803 від 10.12.2007 «Протокол лікування гострих кишкових інфекцій у дітей», володіючи достатнім кваліфікаційним рівнем, не використавши свої знання та навички, оскільки: при поступленні дитини в стаціонар не було встановлено правильний діагноз, не призначено план обстеження та лікування; під час перебування дитини ОСОБА_7 на стаціонарному лікуванні обстеження було проведено не у повному об`ємі, зокрема: не проведено визначення рівня електролітів, гематокриту, pH крові, не визначався глікемічний профіль, не проводилось визначення маси дитини при поступленні та в динаміці, не визначався діурез дитини, не визначався ступінь порушення водно-сольового обміну в організмі; загальний аналіз сечі із визначенням рівня ацетону в сечі проведено тільки один раз та не проводилось визначення зміни цього показника в динаміці; призначене лікування було симптоматичним, не відповідало стану дитини та наявному захворюванню, при цьому було призначено недостатній об`єм рідини для регідратації, призначено препарат «метаклопрамід» попри відсутність даних про водно-електролітний баланс крові; лікарем-педіатром було неправильно оцінено стан дитини і попри те, що дитина потребувала догляду в умовах стаціонару, вона була відпущена додому.
Настання смерті дитини знаходиться у причинному зв`язку із порушеннями в наданні меддопомоги дитині ОСОБА_7 та при правильній оцінці стану дитини, проведенні повного об`єму діагностичних заходів та вчасно розпочатому адекватному лікуванні, смерті малолітнього ОСОБА_7 можна було б запобігти.
Таким чином, ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у неналежному виконанні медичним працівником своїх професійних обов`язків внаслідок недбалого до них ставлення, що спричинило тяжкі наслідки неповнолітньому, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 140 КК України.
Під час судового розгляду кримінального провадження обвинувачена ОСОБА_4 заявила клопотання про закриття кримінального провадження та звільнення її від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 140 КК України, на підставі ст. 49 КК України, у зв`язку з закінченням строків давності.
Прокурор в судовому засіданні не заперечила щодо задоволення клопотання обвинуваченої та звільнення її від кримінальної відповідальності за наявності підстав, передбачених п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України.
Потерпіла в судовому засіданні не заперечила щодо задоволення вказаного клопотання.
Заслухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши клопотання захисника обвинуваченого, суд прийшов такого висновку.
Відповідно до ч. 4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.
Статтею 44 КК України встановлено, що особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.
Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюються виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.
Відповідно до ч. 2 ст. 140 КК України, відповідальність за вчинення неналежного виконання медичним працівником своїх професійних обов`язків, внаслідок недбалого до них ставлення, що спричинило тяжкі наслідки неповнолітньому передбачена у виді обмеження волі на строк до п`яти років або позбавленням волі на строк до трьох років, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років.
Згідно ст. 12 КК України, нетяжким злочином є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше п`яти років.
Таким чином, виходячи із вищезазначених положень КК України, дії обвинуваченої ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 2 ст. 140 КК України та визначені як нетяжкий злочин.
Пунктом 3 ч. 1 ст. 49 КК України передбачено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили у разі вчинення у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини, минули п`ять років.
Виходячи з фактичних обставин справи, так як вони викладені в обвинувальному акті, подія кримінального правопорушення, з приводу якої ОСОБА_4 обвинувачується за ч.2 ст.140 КК України, мала місце у вересні 2018 року, відтак на даний час сплинув п`ятирічний строки притягнення особи до кримінальної відповідальності.
Відповідно до п.8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 №12 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК, якщо з дня вчинення нею злочину до набрання вироком законної сили минули певні строки давності і вона не ухилялася від слідства або суду та не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого.
Обставини щодо вчинення обвинуваченою нового злочину чи ухилення нею від досудового розслідування або суду не встановлено.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.
Згідно ч. 1 ч. 2 ст. 286 КПК України, звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом.
Згідно ч. 3 ст. 288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
Відповідно до приписів п.1 ч.2 ст.284, ч.3 ст.285, ч. 4 ст. 286, ч. 3 ст. 288 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження за обвинувальним актом сторона кримінального провадження звертається до суду з клопотанням про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, суд має невідкладно розглянути таке клопотання та, у випадку встановлення передбачених у ст.49 КК України підстав і відсутності заперечень з боку обвинуваченого, закрити кримінальне провадження, звільнивши особу від кримінальної відповідальності. Відповідне рішення судом приймається у формі ухвали.
Отже системне тлумачення норм кримінального та процесуального закону свідчить про те, що до особи можуть бути застосовані положення ст.49 КК України у випадках, передбачених цією статтею та за наявності клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності. При цьому таке клопотання подається стороною кримінального провадження, а не виключно підозрюваним, обвинуваченим або засудженим. Разом з тим кримінальний процесуальний кодекс вказує на обов`язковість згоди обвинуваченого на звільнення його саме від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК України, аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у справі №192/3301/16-к від 25.02.2021.
Відтак, розглянувши клопотання ОСОБА_4 , перевіривши матеріали кримінального провадження, заслухавши думку учасників судового засідання та враховуючи, що на час розгляду в суді кримінального провадження спливли строки давності, також відсутні відомості про зупинення строку притягнення до кримінальної відповідальності у цьому кримінальному провадженні, суд вважає, що що є всі підстави звільнити обвинувачену від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, кримінальне провадження про обвинувачення її у вчиненні кримінального правопорушення, передбачених ч.2 ст. 140 КК України, закрити.
Процесуальні витрати в даному провадженні відсутні.
Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного та керуючись: ст. 284, 372, 395 КПК України; ст. 49 КК України, суд,
клопотання обвинуваченої ОСОБА_4 про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження - задовольнити.
Звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 140 КК України, на підставі п.3 ч.1 ст.49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.
Речові докази, які передані на зберігання до Яворівського РВП ГУ НП у Львівській області, а саме медичну карту стаціонарного хворого ОСОБА_7 №3283 на 11 арк., амбулаторну картку ОСОБА_7 у вигляді зошита в клітинку на 60 арк.; книгу з табелями обліку робочого часу за вересень 2018 па 165 арк.; посадову інструкцію лікаря педіатра від 30.11.2018 на -4 арк.; посадову інструкцію заступника головного лікаря з охорони дитинства і рододопомоги на 3 арк; книгу наказів но кадрах за 1987-1988 рр. на 96 арк.; книгу наказів головного лікаря з особового складу за період з 02.01.2015 до 30.06.2015 на 138 арк.; правила прийому і виписки хворих дітей з дитячого відділення загальних лікарень від 06.01.2014 на 4 арк; функції лікуючого лікаря при проведенні ЕТН від 02.01.2014 на 3 арк.; книгу наказів головного лікаря з особового складу за 2018 рік на 245 арк.; журнал обліку прийому хворих у стаціонар та відмов у госпіталізації за період з 08.08.2018 до 14.10.2018 на 102 арк.; посадову інструкцію лікаря-педіатра ві 30.12.2013 на 5 арк. - повернути до Комунального некомерційного підприємства Яворівської районної ради Львівської області «Яворівська центральна районна лікарня».
Копію ухвали після її оголошення вручити сторонам кримінального провадження.
Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленогоКПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом семи днів з дня її оголошення до Львівського апеляційного суду.

Суддя ОСОБА_1