Номер провадження: 11-сс/813/1109/24
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.07.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря с/з ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

представника власника майна адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника власника майна ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 01 липня 2024 року про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000040 від 19.12.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.212 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Зміст оскарженого судового рішення

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 01 липня 2024 року задоволено клопотання заступника керівника відділу детективів Підрозділу Територіального управління БЕБ в Одеській області ОСОБА_9 та накладений арешт на майно вилучене в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 а саме на:

1. грошові кошти в сумі 30 000 (тридцять тисяч) гривень;

2. пристрій чорного кольору схожий на мобільний телефон IMEI: НОМЕР_1 1шт.;

3. мобільний телефон Redmi by Xiomi в пластиковому чохлі 1шт.;

4. мобільний телефон марки Iphone білого кольору 1шт.;

5. мобільний телефон марки SAMSUNG IMEI: НОМЕР_2 1шт.;

6. ноутбук чорного кольору марки HP, Model 3168NGW, s/n CND7506G1W з зарядним пристроєм.

Вимоги наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи яка її подала

Не погодившись із зазначеною ухвалою слідчого судді представник власника майна ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_7 подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати ухвалу та постановити нову, якою скасувати арешт накладений на грошові кошти в сумі 30 000 (тридцять тисяч) гривень.

Доводи апеляційної скарги обґрунтувала тим, що ОСОБА_8 довів законе походження грошових коштів, а саме надав банківську виписку про те, що він зняв депозит в сумі 800 доларів США, які в подальшому обміняв на українську гривню.

У даному кримінальному провадженні підозра ОСОБА_8 не вручалась, він не є службовою чи посадовою особою ТОВ «ДЛГ».

Арештовані грошові кошти не були набуті кримінально протиправним шляхом та не є і не можуть бути речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

Позиції учасників судового провадження

Під час апеляційного розгляду представник власника майна ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_7 підтримала доводи та вимоги апеляційної скарги та просила її задовольнити.

Прокурор ОСОБА_6 заперечував проти задоволення апеляційної скарги представника власника майна та просив залишити ухвалу слідчого судді без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, позиції учасників апеляційного розгляду, перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали провадження за клопотанням слідчого, апеляційний суд дійшов висновку про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції

Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно з ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Частиною 2 зазначеної норми права встановлено, що метою накладення арешту на майно є:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Положення даної норми КПК України узгоджуються зі ст.1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.

Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, яка встановлює, які об`єкти, у відповідності до положень КПК України, можуть бути визнані речовими доказами у кримінальному провадженні.

Як вбачається із матеріалів справи, підрозділом детективів (на правах самостійного Управління) Територіального управління БЕБ в Одеській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000040 від 19.12.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.212 КК України.

Детектив у клопотанні зазначає про те, що в ході досудового розслідування встановлено, що службовими особами ТОВ «Дунайська Логістична Група» () у період грудня 2023 року під час здійснення експортних операцій, шляхом невідображення безкоштовно одержаної сільськогосподарської продукції в бухгалтерській звітності підприємства ухились від сплати податку на прибуток підприємства на загальну суму 7 258 112,13 грн.

Окрім того, відповідно до висновку аналітичного дослідження УІАУР ТУ БЕБ в Одеській області №18/0/23.13-02-29-24 від 21.03.2024 встановлено, що службові особи ТОВ «ДУНАЙСЬКА ЛОГІСТИЧНА ГРУПА» () у період 2023 року шляхом невідображення в податковій звітності підприємства безоплатно отриманої сільськогосподарської продукції ухилились від сплати податків на загальну суму 19 631 339 грн.

Так, в ході досудового розслідування встановлено, що ТОВ «Дунайська Логістична Група» у 2023 році мало господарські взаємовідносини з ТОВ «Сангрейс» () які полягали у реалізації сільськогосподарської продукції «пшениця» урожаю 2021 року у кількості 7 498,22 тони.

Допитано у якості свідка директора ТОВ «Сангрейс» ОСОБА_10 , який в ході допиту повідомив, що згідно договору №01/11-23ПП від 02.11.2023 було реалізовано в адресу ТОВ «Дунайська Логістична Група» сільськогосподарську продукцію «пшениця» врожаю 2021 року у кількості 7 498,22 тони, зберігання сільгосппродукції здійснювалось у складських приміщеннях на території Чернігівської та Житомирської областей у тому числі у фізичної особи ОСОБА_11 . Перевезення сільськогосподарської продукції «пшениця» врожаю 2021 року в адресу ТОВ «Дунайська Логістична Група» здійснювалось підприємством ТОВ «Так Бізтех» () згідно договору від 02.10.2023 №51.

Так, в ході досудового розслідування допитано у якості свідка ОСОБА_11 , який в ході допиту повідомив, що ніяких послуг зі зберігання сільськогосподарської продукції для ТОВ «Сангрейс» не здійснював, та ніяких договорів не укладав.

Окрім того, в ході здійснення досудового розслідування встановлено, що директора ТОВ «Так Бізтех» ОСОБА_12 згідно вироку від 11.03.2024 справа №757/8939/24-к визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.205-1 КК України.

Також в ході досудового розслідування директору ТОВ «Сангрейс» вручено вимогу щодо надання копій документів по взаємовідносинам з ТОВ «Дунайська Логістична Група», на виконання запиту посадовими особами підприємства надано копії документів щодо зберігання, транспортування, протокол контрольних випробувань ДП «Чернігівстандартметрологія» №1325 та ін. документи.

В ході проведення аналізу наданих ТОВ «Сангрейс» документів встановлено, що протокол контрольних випробувань №1325 не видавався ТОВ «Сангрейс» а було надано іншій юридичній особі, згідно відповіді ДП «Чернігівстандартметрологія» від 27.03.2024 №449/14-07.

Окрім того, згідно наданих ТОВ «Сангрейс» товарно-транспортних накладних, на підставі яких здійснювалось перевезення сільськогосподарської продукції зі складського приміщення, розташованого у м. Кропивницький до місця розвантаження розташованого у м. Одеса, та зі співставленням з інформацією яка міститься в інформаційній підсистемі «Геопортал-Гарпун» встановлено, що автотранспортні засоби, якими перевозились ТМЦ перебували в інших регіонах України, а не в тих місцях, які зазначені в ТТН.

В ході досудового розслідування встановлено, що засновник ТОВ «Дунайська Логістична Група» () ОСОБА_13 і.п.н. НОМЕР_3 проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

На підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Одеси 13.06.2024, за вказаною адресою проведено обшук, за результатами якого виявлено та вилучено:

1. Грошові кошти в сумі 30 000 (тридцять тисяч) гривень;

2. пристрій чорного кольору схожий на мобільний телефон IMEI: НОМЕР_1 1шт.;

3. мобільний телефон Redmi by Xiomi в пластиковому чохлі 1шт.;

4. мобільний телефон марки Iphone білого кольору 1шт.;

5. мобільний телефон марки SAMSUNG IMEI: НОМЕР_2 1шт.;

6. ноутбук чорного кольору марки HP, Model 3168NGW, s/n CND7506G1W із зарядним пристроєм.

Постановою від 14.06.2024, вилучене в ході обшуку майно, у відповідності до ст.98 КПК України, визнано речовими доказами, оскільки в органу досудового розслідування є достатньо підстав вважати що вилучені матеріальні об`єкти зберегли на собі сліди кримінального правопорушення та містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ фактів та обстави, що встановлюються під час кримінального провадження.

Задовольнивши клопотання детектива про арешт майна, слідчий суддя обґрунтував свій висновок тим, що зазначені грошові кошти мають ознаки майна (доходів), що могло бути отримано внаслідок вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.212 КК України, та чи належать вони ОСОБА_8 наразі достеменно не підтверджується, при цьому факт тотожності цих грошових коштів із тими, що були вилучені потребує перевірки з боку органу досудового розслідування.

Таким чином слідчий суддя дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання слідчого про арешт майна.

Разом з тим, апеляційний суд вважає, що слідчий суддя допустив неповноту судового розгляду та належним чином не дослідив обставини, з`ясування яких може мати істотне значення для ухвалення законного, обґрунтованого та справедливого судового рішення.

Зокрема слідчий суддя не надав належну оцінку тій обставині, що у даному кримінальному провадженні підозра ОСОБА_8 не вручалась, він не є ані службовою, ані посадовою особою ТОВ «ДЛГ».

Як пояснив прокурор ОСОБА_6 у судовому засіданні апеляційного суду, ОСОБА_8 є співмешканцем головного бухгалтера ТОВ «ДУНАЙСЬКА ЛОГІСТИЧНА ГРУПА» ОСОБА_14 .

Крім того, слідчий суддя не звернув увагу на те, що ОСОБА_8 довів законе походження грошових коштів, а саме надав банківську виписку про те, що він зняв депозит в сумі 800 доларів США, які в подальшому обміняв на українську гривню.

Під час розгляду клопотання слідчим суддею до матеріалів справи була долучена виписка АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» за депозитом № N90.30. від 22.02.2024 року, відповідно до якої ОСОБА_8 було відкрито депозитний рахунок в період з 01.02.2024 року 14.06.2024 року.

03.06.2024 року ОСОБА_8 був виплачений депозит готівкою в сумі 800 доларів США (а.с. 47).

Як пояснила представник власника майна ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_7 у судовому засіданні апеляційного суду, в подальшому зазначені грошові кошти були конвертовані на грошову одиницю України.

Статтею 1 Протоколу №1 (1952 р.) до Конвенції встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

У своїх висновках ЄСПЛ неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення п.1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а п.2 визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів». Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції (рішення у справах «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»).

Оцінюючи все вищевикладене, апеляційний суд дійшов висновку про відсутність у даному кримінальному провадженні підстав, передбачених ст.170 КПК України, для накладення арешту на грошові кошти в сумі 30 000 (тридцять тисяч) гривень.

В порушення пункту 6) ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя не враховував наслідки арешту майна для його власника.

Відповідно до ч.3 ст.172 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту.

Частиною 3 ст.407 КПК України встановлено, що за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді суд апеляційної інстанції має право, зокрема, скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

Відповідно до п.п.1),2) ч.1 ст.409 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення є неповнота судового розгляду та невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам справи.

Враховуючи викладене, апеляційний суд визнає доводи апеляційної скарги адвоката ОСОБА_7 обґрунтованими, у зв`язку з чим, відповідно до п.2) ч.3 ст.407 КПК України, ухвала слідчого судді підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали, якою необхідно відмовити в задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на грошові кошти в сумі 30 000 (тридцять тисяч) гривень.

Керуючись статтями 170-173, 309, 376, 404, 405, 407, 418, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу представника власника майна ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Київського районного суду м.Одеси від 01 липня 2024 року про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000040 від 19.12.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.212 КК України скасувати в частині накладення арешту на грошові кошти в сумі 30 000 гривень, які були вилучені під час проведення обшуку 13.06.2024 року за адресою: АДРЕСА_1 , що належать ОСОБА_8 .

Постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання заступника керівника відділу детективів Підрозділу детективів ТУ БЕБ в Одеській області ОСОБА_15 в частині накладення арешту на грошові кошти в сумі 30 000 гривень, які були вилучені під час проведення обшуку 13.06.2024 року за адресою: АДРЕСА_1 , що належать ОСОБА_8 .

В іншій частині оскаржувану ухвалу залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4