Справа № 352/2306/24
Провадження № 1-в/352/56/24
УХВАЛА

05 вересня 2024 року м. Івано-Франківськ

Тисменицький районний суд Івано-Франківської області в складі

головуючого судді ОСОБА_1

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду клопотання начальника Івано-Франківського районного сектору № 4 філії Державної установи «Центр пробації» в Івано-Франківській області про звільнення від відбування покарання

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає в АДРЕСА_1 , -

ВСТАНОВИВ:

І. Рух провадження

30 серпня 2024 року до Тисменицького районного суду Івано-Франківської області надійшло клопотання начальника Івано-Франківського районного сектору № 4 філії Державної установи «Центр пробації» в Івано-Франківській області про звільнення ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання у зв`язку з усуненням законом караності діяння.

Розгляд клопотання призначено на 05 вересня 2024 року

ІІ. Суть клопотання та позиція учасників

Згідно тексту клопотання, ОСОБА_3 засуджений вироком Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 06 лютого 2024 року за частиною четвертою статті 185 КК України до 5 років позбавлення волі та на підставі статті 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік.

ОСОБА_3 визнаний винуватим у вчиненні 07 вересня 2023 року крадіжки чужого майна вартістю 1919 гривень.

09 серпня 2024 року набув чинності Закон, яким кримінальну караність діяння ОСОБА_3 усунуто, в зв`язку із чим в клопотанні ставиться питання про звільнення його від покарання на підставі статті 74 КК України

Представник органу пробації в судове засідання не з`явився. 05 вересня 2024 року надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Згідно заяви, клопотання підтримує та просить його задовольнити

Прокурор в судове засідання не з`явився. 05 вересня 2024 року надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Згідно заяви, клопотання підтримує та не заперечує проти його задоволення.

ОСОБА_3 , будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився.

Відповідно частини п`ятої статті 539 Кримінального процесуального кодексу України неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття.

Враховуючи, що всі учасники повідомлені належним чином про дату, місце і час розгляду клопотання, їх участь не визнана судом обов`язковою та жоден з учасників не повідомив про поважні причини неприбуття, Суд розглянув справу за відсутності учасників, що не з`явились в судове засідання.

ІІІ. Встановлені судом обставини

06 лютого 2024 року Тисменицьким районним судом Івано-Франківської області у справі № 352/17955/23 ухвалено вирок, яким ОСОБА_3 визнано винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 185 КК України, та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років. На підставі статті 75 КК України його звільнено від відбування призначеного основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, встановлено іспитовий строк тривалістю 1 рік.

Вирок набрав законної сили 08 березня 2024 року.

Згідно вироку, ОСОБА_3 07 вересня 2023 року вчинив крадіжку чужого майна вартістю 1919 гривень.

09 серпня 2024 року набув чинності Закон України № 3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від (далі Закон 3886-IX ), яким визначено, що адміністративним правопорушенням статті 51 кодексу України про адміністративні правопорушення є дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, якщо вартість такого майна становить до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

ІV. Висновки суду

щодо зміни вартості викраденого майна для критерію розмежування крадіжки як адміністративного та кримінального правопорушень

Відповідно до статті 11 Кримінального кодексу України кримінальним правопорушенням є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння, вчинене суб`єктом кримінального правопорушення.

На час вчинення ОСОБА_3 кримінального правопорушення та ухвалення вироку стосовно нього стаття 51 кодексу України про адміністративні правопорушення діяла в наступній редакції: викрадення чужого майна вважається дрібним, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,2 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Відповідно, крадіжка майна на суму понад 0,2 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян становила кримінальне правопорушення, передбачене статтею 185 КК України.

Починаючи з 09 серпня 2024 року, відповідно до статті 3 Закону 3886-IX диспозиція частини другої статті 51 кодексу України про адміністративні правопорушення викладена в наступній редакції: дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно, кримінальним правопорушенням статті 185 КК України є крадіжка майна на суму понад 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а аналогічні дії щодо чужого майна вартістю від 0,2 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян наразі складають склад адміністративного, а не кримінального правопорушення.

Таким чином, Законом 3886-IX усунена кримінальна караність крадіжки чужого майна, вартість якого становить від 0,2 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно статті 5 Кримінального кодексу України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання.

Відповідно, для вирішення питання по суті клопотання, необхідно встановити, чи перевищує вартість викраденого ОСОБА_3 майна визначений Законом критерій розмежування адміністративного та кримінального правопорушень 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян як вартість викраденого майна на час вчинення кримінального правопорушення.

щодо вартості викраденого майна

Відповідно до частини п`ятої підрозділу 1 розділу ХХ Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 грн, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної пп. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року, яка дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленого законом станом на 01 січня звітного податкового року.

ОСОБА_3 визнаний винуватим у вчиненні крадіжки чужого майна 07 вересня 2023 року, відповідно, для розрахунку має застосовуватись розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи станом на 01 січня 2023 року.

Статтею 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2023 рік» установлено з 1 січня 2023 року прожитковий мінімум для працездатних осіб в розмірі 2684 гривень.

Таким чином, сума одного неоподатковуваного мінімуму доходів громадян для кваліфікації адміністративних та кримінальних правопорушень, вчинених в 2023 році, становить 1342 гривні, що є 50 % від 2684 гривень.

Відповідно, діянням, передбаченим статтею 51 кодексу України про адміністративні правопорушення в 2023 році є дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто від 671 до 2684 гривень.

Кримінальна відповідальність за статтею 185 КК України в 2023 році настає за вчинення крадіжки чужого майна вартістю понад 2684 гривні.

ОСОБА_3 вчинив 07 вересня 2023 року крадіжку чужого майна вартістю 1919 гривень.

В зв`язку із викладеним, його діяння відноситься до адміністративних правопорушень, а його кримінальна караність усунена Законом 3886-IX

процесуальні підстави для постановлення рішення

Відповідно до пункту 13 частини першої статті 539 Кримінального процесуального кодексу України під час виконання вироків суд має право вирішувати питання про звільнення від покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Відповідно до частини другої статті 74 Кримінального кодексу України особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Таким чином, враховуючи, що ОСОБА_3 засуджений за діяння, караність якого усунена Законом 3886-IX, він підлягає негайному звільненню від покарання, призначеного вироком Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 06 лютого 2024 року у справі № 352/17955/23.

На підставі викладеного, керуючись статтями 369, 376, 537,539 Кримінального процесуального кодексу України, статтею 74 Кримінального кодексу України, -

ПОСТАНОВИВ:

Подання задовольнити.

Засудженого ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити від покарання, призначеного вироком Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 06 лютого 2024 року у справі № 352/17955/23 за частиною четвертою статті 185 КК України, у виді позбавлення волі на 5 (п`ять) років у зв`язку з усуненням законом караності діяння.

Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Тисменицький районний суд Івано-Франківської області.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що ухвала суду не набрала законної сили.

Суддя ОСОБА_4