Центральний районний суд м. Миколаєва
н/п 1-кс/490/2815/2024 У Х В А Л А
22.07.2024р. слідчий суддя Центрального районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 за участі секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СУ ГУ НП України в Миколаївській області ОСОБА_5 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, раніше не судимого, що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,
20.07.2024р. у вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 286, ч. 1 ст. 135 КК України. Згідно повідомлення, 19.07.2024 близько 20:00 год., водій ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керуючи автомобілем марки «ГАЗ 2705», реєстраційний номер НОМЕР_1 , в денну пору доби, рухаючись по сухій чистій, без вибоїн та пошкоджень, проїжджій частині АДРЕСА_2 , в районі перехрестя із вул. Маячною, злочинно порушив вимоги п.п. 2.3 «б», 10.1, 10.4, 10.9, 16.2 Правил Дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001 (далі ПДР України), проявив неуважність до дорожньої обстановки та її змін, перед зміною напрямку руху не переконався, що це буде безпечно для інших учасників дорожнього руху, перед поворотом праворуч на проїжджу частину вул. Маячної, не зайняв крайнє праве положення, яке б унеможливило рух попутних транспортних засобів (у тому числі двоколісних) ще ближче до правого краю проїзної частини, не надав перевагу в русі велосипедисту ОСОБА_7 , який рухався прямо в попутному напрямку здійснив наїзд на вищевказаного велосипедиста, в результаті чого відбулось падіння останнього. Після цього ОСОБА_6 зупинившись не надав будь яку допомогу постраждалому, а напроти розпочав рух заднім ходом не переконавшись що це не створить небезпеки малолітньому ОСОБА_7 здійснив переїзд вищевказаного малолітнього пішохода, після чого, з метою уникнення будь якої відповідальності за вищевказаним фактом, цинічно залишив місце пригоди. В результаті ДТП малолітній велосипедист від отриманих тілесних ушкоджень помер в приміщенні МОДКЛ.
Порушення водієм ОСОБА_6 вимог п.п. 2.3 «б», 10.1, 10.4, 10.9, 16.2 ПДР України знаходиться в прямому причинному зв`язку із скоєнням дорожньо-транспортної пригоди та наслідками, що настали.
Після вчинення за вищевказаних обставин дорожньо-транспортної пригоди, водій ОСОБА_6 , діючи з прямим умислом та з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення, усвідомлюючи, що в результаті його дій потерпілий ОСОБА_7 перебував у небезпечному для життя стані і позбавлений реальної можливості вжити заходів до самозбереження внаслідок отриманих тілесних ушкоджень, нехтуючи моральними нормами співжиття, у порушення вимог п. 2.10 «а», «г», «д» ПДР України, маючи при цьому реальну можливість вжити заходів для надання медичної допомоги потерпілому, не вжив заходів для надання першої медичної допомоги потерпілому ОСОБА_7 , не викликав карету швидкої медичної допомоги, не вжив самостійних заходів для відвезення потерпілого до лікувального закладу, не повідомив про дорожньо-транспортну пригоду орган чи підрозділ поліції, хоча повинен і мав об`єктивну змогу це зробити, легковажно розраховуючи на те, що можлива допомога буде надана іншими особами, зник з місця дорожньо-транспортної пригоди та залишив потерпілого ОСОБА_7 без допомоги на проїзній частині дороги, чим поставив потерпілого в небезпечний для життя стан.
Слідчий звернувся до суду із клопотанням про обрання підозрюваному ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, вказавши в обґрунтування клопотання, що наявні ризики, передбачені п.п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-які із речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого та свідків у даному кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення.
В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, просив його задовольнити.
Підозрюваний ОСОБА_6 пояснив, що під час керування транспортним засобом бачив хлопчика на велосипеді та дівчинку, які стояли спілкувались. Коли він проїхав повз них, перед перехрестям зайняв положення на проїзній частині лівіше для кращої оглядовості з правої сторони. Подивився вліво-вправо, перешкод для руху не було. В дзеркало заднього виду помітив, що позаду залишилась стояти лише дівчинка, однак не звернув на це уваги та почав виконувати маневр повороту праворуч. Однак під час повороту відчув, що автомобіль погано їде уривчасто й зупиняється. Таким чином ОСОБА_6 увімкнув задню передачу та здав назад. В цей час помітив лежачого на землі хлопчика, який плакав й кричав та намагався припіднятися з-під автомобіля. Спочатку ОСОБА_6 хотів вийти та допомогти дитині, але зрозумів, що поки приїдуть працівники поліції, то місцеві жителі його фактично розірвуть на шматки, за такого місце ДТП залишив. Поїхав за адресою свого місця мешкання, щоб прийти до тями від шоку, після чого мав намір здатися працівникам поліції. Від знайомого « ОСОБА_8 » дізнався, що його розшукує поліція, та останній запропонував прийти до нього поговорити. ОСОБА_6 погодився, та перебуваючи вдома у свого знайомого, почув з вулиці шум, крики, у зв`язку з чим злякався та втік через паркан до сусідньої ділянки, де сховався у недобудові. Перечекавши там декілька годин, коли все вгамувалось, ОСОБА_6 повернувся до помешкання знайомого та останній порекомендував здатись працівникам поліції. На вказане ОСОБА_6 погодився, лише попрохав зачекати до ранку, щоб зібратися із думками, після чого сам зателефонує до поліції. Однак коли дружина знайомого збиралась йти до магазину за цигарками, у ворота постукали. Це виявились оперативні працівники, до яких ОСОБА_6 вийшов і здався.
Таким чином підозрюваний вказав, що щиро жалкує за свої дії, обґрунтовує свої вчинки шоковим станом.
Захисник заперечив проти задоволення клопотання у зв`язку із недоведеністю ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. Просив обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, зважаючи на те, що ОСОБА_6 доглядає за дружиною-інвалідом ІІІ групи, є єдиним годувальником в сім`ї, має позитивні характеристики, раніше не судимий.
Заслухавши думку учасників процесу, вивчивши матеріали клопотання та кримінального провадження, приходжу до наступних висновків.
Згідно з визначеним Європейським судом прав людини поняття, обґрунтована підозра - це добровільне припущення про вчинення особою певного діяння, ґрунтується на об`єктивних відомостях, які можна перевірити у судовому розгляді та які спонукали б неупереджену та розумну людину вдатися до практичних дій, щоб з`ясувати, чи є така підозра обґрунтованою.
Підозра, виходячи з постанови Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України від 24.11.2016р. № 5 - 328 кс 16, є обґрунтованим припущенням про вчинення особою кримінального правопорушення.
У відповідності до норм КПК України, на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду провадження по суті, а саме питань пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи не винною у вчиненні злочину.
Європейський суд з прав людини у своєму рішенні "Мюррей проти Об`єднаного Королівства" зазначив, що факти які викликають підозру не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або навіть для пред`явлення обвинувачення, що є завданням наступних етапів кримінального процесу.
Так, ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 286 КК України, ч. 1 ст. 135 КК України, з яких злочин, передбачений ч. 2 ст. 286 КК України згідно ст. 12 КК України відноситься до тяжких та санкція статті передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років або без такого.
Така підозра є обґрунтованою та підтверджується протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 19.07.2024 та схемою до нього, де зафіксовано місце вчинення кримінального правопорушення та відповідна слідова інформація; протоколом огляду місця події від 19.07.2024; протоколом обшуку від 20.07.2024; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 19.07.2024; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 20.07.2024; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 20.07.2024; поясненням ОСОБА_12 від 19.07.2024; власними поясненнями ОСОБА_6 в судовому засіданні; матеріалами кримінального провадження у сукупності.
З урахуванням тяжкості покарання, що загрожує підозрюваному та зухвалого характеру вчинених злочинів, пов`язаних із наїздом на малолітнього велосипедиста та подальшого залишення травмованої дитини на проїзній частині без надання першої медичної допомоги або вжиття заходів щодо доставлення постраждалого до найближчого медичного закладу; зважаючи на те, що одразу після ДТП ОСОБА_6 не залишився на місці події, не викликав працівників поліції, навпаки зник з місця пригоди та в подальшому ухилявся від правоохоронних органів (в одному випадку навіть втікаючи від них), що свідчить про те, що підозрюваний вже вживав цілеспрямованих активних заходів до переховування, за такого ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України є доведеним та вагомим.
Окрім того береться до уваги, що ОСОБА_6 залишив місце ДТП на транспортному засобі, який зберіг сліди вчиненого злочину, тобто вже вжив заходів до спотворення слідової інформації, яка має безпосереднє доказове значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, за такого ризик, передбачений п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України є доведеним.
Також судом враховано, що ОСОБА_6 відомі свідки та потерпіла у даному кримінальному провадженні, які є мешканцями одного населеного пункту, за такого вбачається наявним ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України щодо можливості незаконного впливу на них.
Ризик, передбачений п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, у клопотанні слідчим та в ході судового засідання прокурором не конкретизований, у зв`язку з чим є недоведеним.
Наявність у ОСОБА_6 посвідчення водія та можливість керування транспортними засобами без посилання на докази, які б свідчили про систематичне порушення ним вимог ПДР України, не свідчить про наявність ризику вчинення інших кримінальних правопорушень, отже ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України є надуманим.
Також судом враховано те, що підозрюваний є раніше не судимим, доглядає за дружиною-інвалідом, має позитивні характеризуючі дані та доволі міцні соціальні зв`язки, однак запобігти встановленим вище ризикам шляхом обрання іншого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою не вбачається за можливе.
Зважаючи на обставини, передбачені ст.ст. 177, 178 КПК України, враховуючи зухвалість та крайній цинізм вчинених злочинів, внаслідок яких загинула дитина, слідчий суддя керується вимогами п. 2 ч. 4 ст. 183 КПК України та вважає визначення розміру застави неможливим.
Керуючись ст. 183, 196 КПК України, -

Щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 18.09.2024р. включно.
Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом 5 днів.

Слідчий суддя ОСОБА_1