Справа №705/6012/24
1-в/705/559/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2024 року Уманський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участі прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Умань подання начальника державної установи «Старобабанівська виправна колонія №92» про приведення вироку у відповідність та звільнення від покарання стосовно засудженого

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ясногородка Макарівського району Київської області, громадянина України, не одруженого, з повною загальною середньою освітою, не працюючого, проживаючого до засудження за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого 02.09.2022 Смілянським міськрайонним судом Черкаської області за ч. 1 ст. 309, ст. 75 КК України до 1 року обмеження волі, звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік, який відбуває покарання за вироком Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 07.11.2023, яким засуджений за ч. 1 ст. 357, ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 70, ст. 71 КК України до 5 років 1 місяця позбавлення волі,

У С Т А Н О В И В:

Начальник державної установи «Старобабанівська виправна колонія № 92» звернувся до суду з поданням про звільнення від покарання, у зв`язку із декриміналізацією вчинених діянь відносно засудженого ОСОБА_4 , у якому зазначив про те, що останній відбуває покарання в установі за вироком Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 07 листопада 2023 року за ч. 1 ст. 357, ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного покарання частково приєднано покарання за вироком Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 02 вересня 2022 року у вигляді 1 місяця позбавлення волі та остаточно визначено покарання у виді 5 років 1 місяця позбавлення волі.

Вирок від 07.11.2023 набрав законної сили 08.12.2023.

Початок строку відбування покарання: 02.06.2024. Кінець строку відбування покарання: 02.07.2029.

09.08.2024 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року № 3886-ІХ.

Вказаним Законом підвищено поріг кримінальної відповідальності за крадіжки, шахрайство, привласнення чи розтрату чужого майна, чим скасовано кримінальну відповідальність за вчинення таких діянь, якщо вартість викраденого майна складає менше двох неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Неоподаткований мінімум доходів громадян у розмірі соціальної пільги на 2023 рік складав 1342,00 грн., тобто два неоподаткованих мінімумів доходів громадян за цей період складають суму в розмірі 1342,00?2=2684,00 грн.

Згідно вироку Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 07.11.2023, засуджений ОСОБА_4 , 04.03.2023 в період часу з 11 години 02 хвилин по 11 годину 04 хвилини, викрав майно на суму 600 грн., що станом на день крадіжки складає суму, меншу двох неоподаткованих мінімумів доходів громадян, а саме менше 2684,00 грн.

У зв`язку із викладеним та внесеними змінами виникла необхідність у зверненні до суду з цим клопотанням.

Просить суд вирішити питання щодо приведення вироку Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 07.11.2023 у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 № 3886-ІХ відносно засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

У судовому засіданні прокурор вважає, що є достатньо підстав для приведення вироку Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 07.11.2023 у відповідність та звільнення засудженого ОСОБА_4 від покарання у вигляді позбавлення волі за вчинення крадіжки, що мала місце 04.03.2023. Враховуючи, що ОСОБА_4 також засуджений за ч. 1 ст. 357 КК України до 2 років обмеження волі, тому з урахуванням вимог ст. 71 КК України за сукупністю вироків, слід вважати ОСОБА_4 засудженим до покарання у виді 2 років 2 місяців обмеження волі. Перерахувати ОСОБА_4 строк покарання відбутий з 02.06.2024 по 25.11.2024 з розрахунку один день позбавлення волі за 2 дні обмеження волі, та з урахуванням особи засудженого та визначеного покарання направити його до місця відбування покарання в порядку, передбаченому для осіб засуджених до позбавлення волі.

Представник установи в судове засідання не з`явився, на адресу суду надійшла заява представника ОСОБА_5 , у якій просить суд розгляд справи проводити у його відсутність.

Засуджений ОСОБА_4 у судове засідання не з`явився, на адресу суду подав письмову заяву, у якій просив суд розгляд справи проводити у його відсутність, у вирішення клопотання покладався на розсуд суду.

Представник спостережної комісії в судове засідання не з`явився, на адресу суду надійшла письмова заява, у якій просять суд справу слухати у відсутність їх представника, не заперечує проти задоволення клопотання.

У відповідності до приписів ч.5 ст.539 КПК України неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду.

Вислухавши думку прокурора, дослідивши матеріали подання та особової справи, суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно до п.13 ч.1 ст.537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 КК України.

Згідно з ч. 1 ст. 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Пунктом 1 частини 2 статті 539 КПК України передбачено, що клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 10 (у частині клопотань про заміну покарання відповідно до частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України), 11, 13, 13-2 частини першої статті 537 цього Кодексу.

Частинами 2 і 3 статті 74 КК України передбачено, що особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання. Призначена засудженому міра покарання, що перевищує санкцію нового закону, знижується до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону. У разі якщо така межа передбачає більш м`який вид покарання, відбуте засудженим покарання зараховується з перерахуванням за правилами, встановленими частиною першою статті 72 цього Кодексу.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 відбуває покарання в державній установі «Старобабанівська виправна колонія № 92» за вироком Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 07.11.2023, яким засуджений за ч. 1 ст. 357 КК України до 2 років обмеження волі, за ч. 4 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом

поглинення менш суворого покарань більш суворим, призначено ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення на строк 5 років.

На підставі ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного покарання частково приєднано покарання за вироком Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 02 вересня 2022 року у вигляді 1 місяця позбавлення волі та остаточно визначено покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 1 місяць.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 визначено рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

Згідно розпорядження Смілянського міськрайонного суду Черкаської області, вказаний вирок набрав законної сили 08 грудня 2023 року.

Згідно вироку Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 07 листопада 2023 року, за яким засуджений ОСОБА_4 станом на час розгляду подання відбуває покарання, вчинив в тому числі кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна в умовах воєнного стану, а саме перебуваючи 04.03.2023 в період часу з 11 год. 02 хв. по 11 год. 04 хв., на станції АДРЕСА_2 , маючи у користуванні попередньо викрадену банківську картку, видану на ім`я ОСОБА_6 , знаючи пін-код, зняв у банкоматі BRANCH 10023-0391, SMILA AT «Державний ощадний банк України», грошові кошти в сумі 600 грн.

На час вчинення ОСОБА_4 вказаного кримінального правопорушення положення ч. 1 ст. 51 КУпАП діяли в редакції Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та Кримінального Кодексу України щодо посилення відповідальності за викрадення чужого майна» №1449-VІ від 04.06.2009 (далі - Закон України №1449-VI від 04.06.2009), згідно з якими було встановлено адміністративну відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати.

Згідно ч. 3 ст. 51 КУпАП (в редакції Закону України №1449-VI від 04.06.2009) викрадення чужого майна вважалося дрібним, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення у 2023 році не перевищувала 0,2 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, що станом на 01.01.2023 дорівнювало 268,40 грн.

Положеннями ст. 185 КК України встановлено кримінальну відповідальність за таємне викрадення чужого майна (крадіжку).

Разом з цим нормами КК України не встановлений мінімальний розмір вартості майна, що є предметом крадіжки та за наявності якого можливе настання кримінальної відповідальності.

Як роз`яснено Пленумом Верховного Суду України у п. 25 Постанови «Про судову практику у справах про злочини проти власності» від 06.11.2009 №10, розмір майна, яким заволоділа винна особа в результаті вчинення відповідного злочину, визначається лише вартістю цього майна, яка виражається у грошовій оцінці. Вартість викраденого майна визначається за роздрібними (закупівельними) цінами, що існували на момент вчинення злочину, а розмір відшкодування завданих злочином збитків за відповідними цінами на час вирішення справи в суді. За відсутності зазначених цін на майно його вартість може бути визначено шляхом проведення відповідної експертизи. Злочинне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення, розтрати або заволодіння ним шляхом зловживання службовим становищем (статті 185, 190 та 191 КК) слід відрізняти від такого адміністративного правопорушення, як дрібне викрадення чужого майна (стаття 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення).

Таким чином, на час вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України кримінальна відповідальність наставала в разі, якщо вартість викраденого майна перевищувала у 2023 році 268,40 грн.

09.08.2024 набув чинності Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-IX від 18.07.2024 (далі - Закон № 3886-IX від 18.07.2024).

Цим Законом статтю 51 КУпАП викладено в новій редакції та згідно з ч. 1 ст. 51 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Також, відповідно до ч. 2 ст. 51 КУпАП (в редакції Закону № 3886-IX від 18.07.2024) встановлено адміністративну відповідальність за дії, передбачені частиною першою цієї статті, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з п. 5 підрозділу 1 розділу ХХ Податкового кодексу України якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1. пункту 169.1 статті 169 розділу ІV цього Кодексу для відповідного року.

Відповідно до підпункту 169.1.1. пункту 169.1 статті 169 розділу ІV Податкового кодексу України податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому Законом на 01 січня звітного податкового року.

Станом на 01 січня 2023 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становив 2684,00 грн., а 50 відсотків від його розміру становили 1342,00 грн. Отже, податкова соціальна пільга у 2023 році складала 1342,00 грн. (2684?50%).

Частиною 2 статті 4 КК України передбачено, що кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Згідно приписів ч.6 ст.3 КК України зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.

За приписами ч.1 ст.5 КК України Закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким Законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Таким чином, має місце декриміналізація діянь, що полягають у крадіжці майна, вартістю до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на час вчинення такого діяння, що у даному випадку на 01.01.2023 становить 2684,00 грн. (1342,00?2), а тому суд приходить до висновку, що вироком Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 07.11.2023 ОСОБА_4 засуджено, в тому числі, за діяння, караність якого усунуто законом, оскільки розмір викрадених ним коштів, не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян по епізоду викрадення майна ОСОБА_6 , що мало місце 04.03.2023, у зв`язку з чим ОСОБА_4 підлягає звільненню судом від покарання у виді 5 років позбавлення волі на підставі ч. 2 ст. 74 КК України.

Крім того, ОСОБА_4 вироком Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 07.11.2023 також був засуджений за ч. 1 ст. 357 КК України до 2 років обмеження волі та на підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків, а саме до призначеного покарання було частково приєднано покарання за вироком Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 02.09.2022 у вигляді 1 місяця позбавлення волі.

За вироком Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 02.09.2022 ОСОБА_4 був засуджений за ч. 1 ст. 309 КК України до обмеження волі строком на 1 рік, з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік.

При засудженні за вироком Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 07.11.2023 запобіжний захід відносно засудженого не обирався, а було визначено, що початок строку відбування покарання ОСОБА_4 слід рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

У відповідності до довідки ВП № 1 Одеського РУП №1 ГУНП в Одеській області та вимоги про судимість 02.06.2024 ОСОБА_4 був затриманий на виконання вироку Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 07.11.2023.

Оскільки вироком від 07.11.2023 ОСОБА_4 призначено покарання за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.357 та ч.1 ст.309 КК України, кримінальна карність яких не усунута, тому вирок Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 07.11.2023 підлягає приведенню у відповідність до Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-ІХ від 18.07.2024, та ОСОБА_4 має відбувати покарання, призначене за ч. 1 ст. 357 та ч. 1 ст. 309 КК України.

За вказаних обставин, із вироку Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 07.11.2024 слід виключити посилання на ч. 1 ст. 70 КК України щодо призначення покарання за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Таким чином, суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 слід вважати засудженим за ч. 1 ст. 357 КК України до обмеження волі на строк 2 роки. Оскільки на підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків до призначеного ОСОБА_4 покарання частково було приєднано покарання за вироком Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 02 вересня 2022 року у вигляді 1 місяця позбавлення волі, що згідно п. 1 ч. 1 ст. 72 КК України дорівнює 2 місяцям обмеження волі, то до призначеного ОСОБА_4 покарання необхідно приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком у виді обмеження волі на строк 2 місяці та вважати остаточно призначеним покарання у виді обмеження волі на строк 2 роки 2 місяці.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту його затримання на виконання вироку, а саме з 02.06.2024.

Відповідно до положень ч. ч. 1 та 2 ст. 57 КВК України особи, засуджені до обмеження волі, прямують за рахунок держави до місця відбування покарання самостійно. Уповноважений орган з питань пробації згідно з вироком суду вручає засудженому припис про виїзд до місця відбування покарання. Не пізніше трьох діб з дня одержання припису засуджений зобов`язаний виїхати до місця відбування покарання і прибути туди відповідно до вказаного в приписі строку. Уповноважений орган з питань пробації надсилає засудженому виклик, за яким він зобов`язаний з`явитися для вручення припису та ознайомлення з порядком і умовами відбування покарання. З урахуванням особи та інших обставин кримінального провадження суд може направити засудженого до обмеження волі до місця відбування покарання у порядку, встановленому для осіб, засуджених до позбавлення волі.

У цьому випадку засуджений звільняється з-під варти при прибутті до місця відбування покарання. Засуджені, яким обмеження волі призначено відповідно до статей 82 і 389 КК України, направляються виправною колонією чи уповноваженим органом з питань пробації до місця відбування покарання у порядку, передбаченому частинами першою і другою цієї статті.

Згідно ст.58 КВК України строк покарання обчислюється з дня прибуття і постановки засудженого на облік у виправному центрі.

У строк покарання за правилами, передбаченими у статті 72 Кримінального кодексу України, зараховується час попереднього ув`язнення під вартою, а також час слідування під вартою до виправного центру.

Відповідно до ст. 87 КВК України порядок направлення засуджених до виправних і виховних колоній визначається нормативно-правовими актами Міністерства юстиції України.

Згідно з вимогами ст. 88 КВК України засуджені направляються до місця відбування покарання і переміщуються в разі необхідності з одного місця відбування покарання в інше під вартою.

За встановлених обставин, враховуючи особу засудженого ОСОБА_4 , а також визначений судом вид та міру покарання, приймаючи до уваги, що ОСОБА_4 фактично відбуває покарання в місцях позбавлення волі та потребує направлення до виправного центру, суд приходить до висновку про наявність підстав для направлення засудженого ОСОБА_4 до місця відбування покарання в порядку, встановленому для осіб, засуджених до позбавлення волі.

Також за правилами п. 1 ч. 1 ст. 72 КК України ОСОБА_4 слід зарахувати відбутий строк покарання у виді позбавлення волі з 02.06.2024 по 25.11.2024, а також час слідування під вартою до виправного центру з 26.11.2024 по день прибуття до місця відбування покарання у виді обмеження волі, з розрахунку один день позбавлення волі за два дні обмеження волі.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 5, 74 КК України, ст. ст. 369, 371, 372, 376, 537, 539 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Подання задовольнити.

Вирок Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 07.11.2023 у справі №703/1446/23 (провадження № 1-кп/703/459/23) привести у відповідність до Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-ІХ від 18.07.2024.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити від відбування покарання у виді 5 років позбавлення волі, призначеного вироком Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 07.11.2023 за ч. 4 ст. 185 КК України, в зв`язку з усуненням законом караності діяння.

Виключити з вироку Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 07.11.2023 посилання на ч. 1 ст. 70 КК України щодо призначення покарання за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням.

Вважати ОСОБА_4 засудженим за ч. 1 ст. 357 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк 2 роки.

На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання частково приєднати покарання за вироком Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 02.09.2022 у виді 2 місяців обмеження волі та остаточно призначити покарання ОСОБА_4 у виді обмеження волі на строк 2 роки 2 місяці.

Строк відбуття покарання ОСОБА_4 рахувати з 02.06.2024.

Засудженого ОСОБА_4 направити до місця подальшого відбування покарання в порядку, встановленому для осіб, засуджених до позбавлення волі.

По прибуттю до місця відбування покарання засудженого ОСОБА_4 з-під варти звільнити.

Відповідно до ст. 72 КК України у строк відбуття покарання у виді обмеження волі ОСОБА_4 зарахувати відбуте ним покарання у виді позбавлення волі в період з 02.06.2024 по 25.11.2024, а також час слідування під вартою до виправного центру з 26.11.2024 по день прибуття до місця відбування покарання у виді обмеження волі, з розрахунку один день позбавлення волі за два дні обмеження волі.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1