Справа №694/1765/22
провадження № 1-в/694/87/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.10.2024 року м. Звенигородка

Звенигородський районний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

представника центру пробації ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду подання начальника Звенигородського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Черкаській області ОСОБА_4 стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Грузії, засудженого вироком Звенигородського районного суду Черкаської області від 02.11.2022 за ч. 2 ст. 15, ч.4 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі, звільненого від відбування покарання з випробуванням за ст. 75 КК України з іспитовим строком на 2 роки, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , освіта середня, офіційно не працевлаштований, неповнолітніх дітей на утриманні не має,

про звільнення від відбування покарання у зв`язку із втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння,

встановив:

Начальник Звенигородського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Черкаській області ОСОБА_6 звернувся до Звенигородського районного суду Черкаської області з поданням стосовно засудженого ОСОБА_5 з питанням звільнення від відбування покарання у зв`язку із втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

В обґрунтування подання зазначає, що ОСОБА_5 перебуває на обліку у Звенигородському РВ філії ДУ «Центр пробації» в Черкаській області з 13.12.2022 по цей час.

З набранням законної сили Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-ІХ дрібною крадіжкою, за вчинення якої передбачено адміністративне стягнення, вважається крадіжка, що не перевищує 2-х неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до вироку Звенигородського районного суду Черкаської області від 02.11.2022 засуджений ОСОБА_5 вчинив крадіжку, загальний розмір матеріальної шкоди якої становить 347 грн 42 коп, що на момент вчинення у 2022 році не перевищував двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а саме: 2 508 грн.

Виходячи з такого заявник просить вирішити питання щодо звільнення ОСОБА_5 від призначеного покарання за вироком Звенигородського районного суду Черкаської області від 02.11.2022 у зв`язку з набранням чинності Законом №3886-ІХ від 18.07.2024.

Представник Звенигородського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» в Черкаській області подання підтримав, просив задовольнити.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні проти задоволення подання не заперечував.

Засуджений ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, повідомлявся про час, дату та місце проведення судового засідання належним чином, направив до суду заяву з проханням розглянути подання за його відсутності та задовольнити його..

Дослідивши матеріали справи, заслухавши доводи учасників процесу, суд приходить до наступного висновку.

Згідно ч.1 ст.539 КПК України, питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Відповідно до п.2 ч.2 ст.539 КПК України, клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, у разі необхідності вирішення питань, передбачених, зокрема, пунктом 13 частини першої статті 537 цього Кодексу

Згідно п.13 ч.1 ст.537 КПК України встановлено, що під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Відповідно до ч.2 ст.74 КК України, особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

09 серпня 2024 року набув чинності Закон України від 18 липня 2024 року № 3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» (далі - Закон № 3886-IX), яким внесено зміни до ст. 51 КУпАП (Дрібне викрадення чужого майна).

Положеннями ч.1 ст.51КУпАП (в редакції Закону № 3886-IX) передбачено відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Частиною 2 ст.51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-IX) установлено, що відповідальність за вчинення дій, передбачених ч. 1 ст. 51 КУпАП настає, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Таким чином, особа, яка вчинила дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, підлягає адміністративній відповідальності у випадку, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З огляду на зазначене аналіз наведених норм закону свідчить про те, що кримінальна відповідальність настає у випадку, якщо розмір такого майна перевищує розмір, встановлений ст. 51 КУпАП, а саме: 2 неоподатковуваних мінімуми доходів громадян.

Згідно ч. 5 Підрозділу 1 Розділу ХХ Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 грн, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної пп. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року, яка дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленого законом станом на 01 січня звітного податкового року.

З 01.01.2024 прожитковий мінімум для працездатних осіб, згідно з ч.1 ст.7 Закону України «Про державний бюджет України на 2024 рік», становить 3028 грн, з 01.01.2023 становив 2684 грн, з 01.01.2022 - 2481 грн.

З огляду на зазначене для цілей кримінально-правової кваліфікації розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян у 2024 році становить 1514 грн, у 2023 році становив 1342 грн, а у 2022 році - 1240,50 грн.

Таким чином, згідно з Законом № 3886-ХІ, кримінальна відповідальність настає за таємне викрадення чужого майна вартістю понад 2 481 грн, вчинене у 2022 році; понад 2 684 грн, вчинене у 2023 році; і понад 3028 грн, вчинене у 2024 році.

Судом встановлено, що 13.12.2022 до Звенигородського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Черкаській області на виконання надійшла копія вироку Звенигородського районного суду Черкаської області від 02.11.2022 (справа №694/1765/22, 1-кп/694/181/22).

Відповідно до вказаного вироку Звенигородського районного суду Черкаської області від 02.11.2022 ОСОБА_5 засуджений за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч.4 ст. 185 КК України, а саме: ОСОБА_5 в умовах воєнного стану, введеного на підставі Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні»,затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року №2102-ІХ, 09 серпня 2022 року в період часу з 12 год 15 хв по 12 год 25 хв, перебуваючи в магазині «АТБ-Маркет», розташованому за адресою: проспект Шевченка, 48, м. Звенигородка, Черкаської області, умисно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає, з метою таємного викрадення чужого майна, взяв з полиці вафлі «Nestle Kit Kat» у молочному шоколаді масою 41,5 г. вартістю 20 гривень 47 копійок, кожен в кількості двох штук; батончик «Своя лінія» на основі кокосової стружки глазурований масою 50 г. вартістю 12 гривень 40 копійок, кожний, в кількості двох штук, шоколад «Міlkа» молочний, з круглим печивом Орео, з начинкою зі смаком ванілі масою 92 г. вартістю 39 гривень 80 копійок кожна, в кількості трьох штук, батончик «Nestle Kit Kat Chunky» лісовий горіх масою 42 г. вартістю 18 гривень 50 копійок кожен, в кількості двох штук, батончик «Nestle Kit Kat Chunky» попкорн масою 42 г. вартістю 19 гривень 46 копійок кожен, в кількості двох штук, шоколад «Світоч» авторський чорний особливий з сіллю масою 85 г. вартістю 27 гривень 34 копійок, кожен, в кількості двох штук, шоколад «Любимов Кіds» молочний з молочною начинкою масою 50 г, вартістю 17 гривень 46 копійок кожен, в кількості чотирьох запальничку «Сrісkеt» кремнієву, вартістю 18 гривень 15 копійок кожна, в кількості двох штук, які вклав до кишень одягу та з викраденим товаром, за який не розрахувався, намагався вийти з магазину, однак свій злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна, не довів до кінця, з причин, що не залежали від його волі, бо його дії були виявлені працівниками магазину. ОСОБА_5 спричинив матеріальну шкоду потерпілому ОСОБА_7 відповідно до висновку експерта № СЕ-19/124-21/8653-ТВ від 01.09.2022 на суму 286 гривень 62 копійок та відповідно до довідки про вартість ТОВ «АТБ-Маркет» на суму 60 гривень 80 копійок. Загальна сума завданих збитків становить 347 гривень 42 копійки.

Положеннями ч. 1 ст. 3 КК України встановлено, що законодавство України про кримінальну відповідальність становить КК України, який ґрунтується на Конституції України, та загальновизнаних принципах і нормах міжнародного права. При цьому зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення (ч. 6 ст. 3 КК України).

Відповідно до ст. 58 Конституції України,закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Зазначені норми Основного Закону України також знайшли своє відображення і в ч. 1 ст. 5 КК України, згідно з якою закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Наведене також відповідає постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду від 22 серпня 2024 року справа №567/507/20 провадження №51-7110 км 23.

Крім того, суд враховує і те, що принцип зворотної дії закону у часі, особливо в контексті звільнення від кримінальної відповідальності, є важливим аспектом правозастосовної практики Європейського суду з прав людини. Зокрема, виходячи з принципу зворотної дії більш м`якого кримінального закону, судам слід застосовувати, з усіх чинних у період між вчиненням злочину і винесенням вироку закон, який був найбільш сприятливим для обвинуваченого. Закон про кримінальну відповідальність, який скасовує злочинність діяння або пом`якшує кримінальну відповідальність, має зворотну дію у часі. Це означає, що такі закони повинні застосовуватися до діянь, вчинених до їх набрання чинності, якщо вони є більш сприятливими для обвинуваченого. У свою чергу, принцип зворотної дії більш м`якого кримінального закону є важливим елементом правової визначеності та справедливості.

Враховуючи те, що вартість таємно викраденого ОСОБА_5 майна є меншою за розмір, з якого відповідно до Закону №3886-IX та положень Податкового кодексуУкраїни настає кримінальна відповідальність, суд вважає, що подання є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Керуючись ст.74 КК України, ст.ст.537,539 КПК України, суд

ухвалив:

Подання начальника Звенигородського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Черкаській області ОСОБА_4 стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про звільнення від відбування покарання у зв`язку із втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, задовольнити.

Звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Грузії, засудженого вироком Звенигородського районного суду Черкаської області від 02.11.2022 за ч. 2 ст. 15, ч.4 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі, звільненого від відбування покарання з випробуванням за ст. 75 КК України з іспитовим строком на 2 роки, від призначеного йому покарання за вироком Звенигородського районного суду Черкаської області від 02.11.2022 (справа № 694/1765/22), у зв`язку з декриміналізацією діяння відповідно до Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-ІХ від 18.07.2024.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом семи днів з дня оголошення.

Повний текст ухвали виготовлено та проголошено 16.10.2024 року 0 10 год 00 хв.

Суддя ОСОБА_1