ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кс/753/2480/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" вересня 2024 р. м. Київ

Дарницький районний суд м. Києва у складі слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника - адвоката ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого, погоджене прокурором, у кримінальному провадженні № 0003721 від 01.09.2024

про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, непрацевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України,

У С Т А Н О В И В:

Слідчий слідчого відділу Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_6 , за погодженням з прокурором Дарницької окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 , звернулась до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_5 .

Орган досудового розслідування вважає, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України, тобто у вчиненні умисного знищення чужого майна шляхом підпалу.

Клопотання обґрунтовано таким.

Слідчими слідчого відділу Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві за процесуального керівництва Дарницької окружної прокуратури міста Києва здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0003721 від 01.09.2024 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знищив чуже майно шляхом підпалу, за наступних обставин.

Так, 01.09.2024 приблизно в період часу з 18 год. 50 хв. по 18 год. 55 хв. ОСОБА_7 , перебував за адресою: м. Київ, вул. Гришка, 6 . діючи з прямим умислом, маючи на меті спричинення невизначеної матеріальної шкоди, шляхом підпалу комунального майна - електричних кабелів, належних Комунальному підприємству «Київміськсвітло», з хуліганських мотивів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та свідомо припускаючи їх настання, достовірно знаючи про настання наслідків, що є небезпечними для оточуючих, підійшов до електрощитового приміщення, яке знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Гришка, 6 , та використовуючи сірники як засіб запалення, підпалив електричний стовп, розташований поруч з електрощитовою, тим самим здійснив знищення майна, належне КП «Київміськсвітло», а саме кабель АВВ 4x25 довжиною 36 м., вартістю 2440,80 грн. без ПДВ; кабель провід AsXSn 4х25, довжиною 26 м, вартістю 1 721,76 грн без ПДВ; труба ПЕ гнучка двошарова 63/51,5 довжиною 12 м, вартістю 507,84 грн без ПДВ. Загальна сума збитку 4 668,92 грн без ПДВ.

Своїми злочинними діями, ОСОБА_5 вчинив умисне знищення чужого майна загально небезпечним способом, а саме шляхом його підпалу, чим завдав матеріального збитку Комунальному підприємству «Київміськсвітло».

01 вересня 2024 року ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

02 вересня 2024 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчинені умисного знищення чужого майна шляхом його підпалу, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до десяти років.

У вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення обґрунтовано підозрюється:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українець, громадянин України, уродженець м. Миколаєва, з середньою освітою, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , без постійного місця проживання у м. Києві, раніше судимий:

- 10.06.2010 р. Центральним міським судом м. Миколаєва за ч.2 ст. 186, ч. 3 ст. 185, 4.1 ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі, звільнений від відбування покарання на підставі ст.ст. 75,76 КК України з випробуванням на іспитовий строк 2 роки;

- 20.10.2010 р. Ленінським районним судом м. Миколаєва за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 70, ч. 4 ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі, звільнений 24.06.2014р. з Арбузинської ВК Миколаївської області на підставі положень ЗУ «Про амністію»;

- 29.11.2023 р. Дарницьким районним судом м. Києва за ч. 1 ст. 296 КК України засуджений у виді 2 місяців арешту.

Вина підозрюваного ОСОБА_5 у вчинені інкримінованого правопорушення підтверджується наступними доказами:

- протоколом затримання особи, підозрюваної у вчинені злочину;

- протоколом огляду місця події;

- протоколами допитів свідків;

- іншими протоколами слідчих дій та матеріалами провадження у сукупності.

На даний час існує ряд обґрунтованих ризиків передбачених ч.ч. 1, 3, 4, 5 ст. 177 КПК України щодо недотримання підозрюваним ОСОБА_8 своїх процесуальних обов`язків.

Відповідно до ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Виходячи із вищевикладеного та з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, виникла необхідність обрання стосовно ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, зокрема з метою запобігання спробам останнього:

- переховуватись від органів досудового розслідування та суду;

- незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні;

- вчинити інше кримінальне правопорушення.

У підтвердження висновку про можливість переховуватися від органів досудового розслідування та суду необхідно зазначити наступне.

Так, зокрема про ризик переховування від органів досудового розслідування та суду свідчить тяжкість покарання за інкримінований злочин, а саме, позбавлення волі на строк до 10 років. Разом з тим, самої лише тяжкості інкримінованого злочину недостатньо для висновку про можливі спроби підозрюваного переховуватися, тому її необхідно оцінювати у світлі таких факторів, як характер людини, її моральні принципи, місце проживання, робота, засоби до існування, сімейні зв`язки, а також будь-які інші зв`язки з країною, в якій особу притягнуто до кримінальної відповідальності (рішення у справі «Becciev v. Moldova», п. 58).

При цьому, необхідно врахувати, що діючий на території України режим обмеження права військовозобов`язаних чоловіків у виїзді за кордон жодним чином не свідчить про відсутність вказаного ризику, оскільки стосується обмеження виїзду за кордон у законний спосіб та не виключає можливості здійснення спроб перетнути кордон незаконно, з огляду на те, що наразі частина державного кордону України не контролюється, а тому такий спосіб не може виключатися, як неможливий. Крім того, на підтвердження ризику, слід зазначити, що у підозрюваного відсутнє постійне місце проживання та міцні соціальні зв`язки.

Отже, тяжкість інкримінованого правопорушення та усвідомлення можливості засудження до тривалого терміну позбавлення волі вже самі по собі можуть бути підставою та мотивом для підозрюваного до втечі.

У підтвердження висновку про можливість незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні необхідно зазначити наступне.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків та потерпілих слід враховувати визначену КПК України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК України). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК).

За таких обставин ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Вказане свідчить про наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме можливості незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Таким чином, ОСОБА_5 , може шляхом погроз, підкупу або іншим чином впливати на свідків, з метою примушування їх до зміни раніше наданих показань, та таким же чином впливати на свідків, які ще не давали показання, що в подальшому виключить їх можливість давати правдиві, послідовні показання у ході досудового розслідування.

В обґрунтуванні п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України є достатньо підстав вважати, що ОСОБА_5 , може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки встановлено, що останній постійного місця роботи немає, а таким чином відсутнє постійне джерело доходу, що свідчить про антигромадський спосіб життя підозрюваного, а також ОСОБА_5 раніше притягувався до кримінальної відповідальності за кримінальні правопорушення, що свідчить про те, що він може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Встановлення того, вчинила чи не вчинила особа кримінальне правопорушення, є завданням подальшого провадження, сприяти якому є покликаний запобіжний захід, що обирається.

Тому, враховуючи перелічені ризики вважаю, що саме такий запобіжний захід, що пов`язаний з ізоляцією від суспільства, може забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Крім того, прошу суд при вирішенні питання щодо обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою врахувати, що фактичні обставини кримінального провадження, кваліфікація дій підозрюваного, питання винності чи не винності в скоєнні кримінального правопорушення, а також питання відносності та допустимості доказів вирішуються під час іншої стадії кримінального процесу, а саме під час розгляду справи по суті в суді першої інстанції.

До підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання не може бути застосований у зв`язку з тим, що він не буде дієвим, так як останній підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину відповідно до ст. 12 КПК України, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 10 років, даний запобіжний захід не може запобігти зазначеним ризикам, зокрема, спілкуванню з свідками, а також переховуванню від органів досудового розслідування та суду.

Також, до підозрюваного ОСОБА_5 не може бути застосований запобіжний захід у вигляді особистої поруки у зв`язку з тим, що відповідно до ч. 1 ст. 180 КПК України особиста порука полягає у наданні особами, яких слідчий суддя, суд вважатиме такими, що заслуговують на довіру, письмового зобов`язання про те, що вони поручаються за виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, проте з оточення підозрюваного досудовому слідству невідомі особи, які могли б бути поручителями, відповідні заяви не подавалися.

Відповідно до ст. 181 КПК України запобіжний захід у виді домашнього арешту не може бути застосований до ОСОБА_5 у зв`язку з тим, що останній не зможе перешкодити переховування від органів досудового розслідування та суду, адже ОСОБА_5 усвідомлює, що у разі доведення його вини йому загрожує покарання у виді позбавлення волі. Окрім того, даний запобіжний захід не може запобігти спілкуванню з свідками по даному кримінальному провадженню.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 КПК України застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків. Можливість застосування застави щодо особи, стосовно якої застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, може бути визначена в ухвалі слідчого судді, суду у випадках, передбачених частинами третьою або четвертою статті 183 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Відповідно до ст. 182 КПК України розмір застави визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

З огляду на наявність законної мети та підстав, визначених КПК України, враховуючи, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе відвернути ризики, зазначені у ст. 177 КПК України, просить застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , безальтернативний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав частково, просив застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, враховуючи наявність обґрунтованої підозр та ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України. Просив приєднати до справи копію паспорта підозрюваного. Просив визначити підозрюваному заставу в межах, передбачених КПК України.

У судовому засіданні захисник підозрюваного - адвокат ОСОБА_4 заперечував проти задоволення клопотання, оскільки ОСОБА_5 слідчому пояснював послідовність своїх дій, які не були спрямовані на підпал майна КП «Київміськсвітло». Підозрюваний не намагався переховуватися від працівників поліції.

Підозрюваний у судовому засіданні заперечував свою причетність до умисного підпалу. Пояснив, що бачив чоловіка з вогнегасником.

Ухвалою, занесеною до журналу судового засідання, суд задовольнив клопотання прокурора про приєднання до справи копії паспорта обвинуваченого.

Заслухавши сторін кримінального провадження та дослідивши копії матеріалів кримінального провадження, слідчий суддя дійшов висновку про задоволення клопотання з таких мотивів.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

При цьому, слідчий суддя враховує, що поняття обґрунтована підозра не визначене у національному законодавстві, але, зважаючи на вимоги, закріплені у ст. 9 КПК України, а також ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суд враховує позиції Європейського суду з прав людини викладені в його рішеннях.

Так, у п. 32 справи «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» (Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom, Series А, № 182) від 30.08.1990 зазначено, що обґрунтована підозра - це коли існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

З досліджених у судовому засіданні матеріалів кримінального провадження встановлено:

- до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01.09.2024 за № 0003721 внесено відомості про те, що01.09.2024 близько 18:50год. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи за адресою: м. Київ, вул. Гришка, 6 умисно шляхом підпалу пошкодив провода у пластиковій гофрі на стовпі освітлення;

- 01.09.2024 о 19 год. 20 хв. ОСОБА_5 затримано без ухвали слідчого судді, на підставі ст. 280 КПК України;

- 02.09.2024 у цьому кримінальному провадженні ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_9 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України підтверджена зібраними у кримінальному провадженні доказами, які містяться у:

- протоколі огляді місця події від 01.09.2024;

- протоколах допиту свідків від 01.09.2024;

- протоколі пред`явлення особи до впізнання за фотознімками від 02.09.2024;

- протоколі перегляду цифрового запису від 02.09.2024;

- довідкою про вартість пошкодженого майна від 02.09.2024;

- інших матеріалах кримінального провадження в їх сукупності.

Таким чином, слідчий суддя вважає, що за обставин, викладених у клопотанні про застосування запобіжного заходу, прокурор довів наявність обґрунтованої підозри щодо причетності ОСОБА_5 до вчинення інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України.

Відповідно до ст. 176 КПК України запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою.

Згідно з ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ст. 178 КПК України, слідчий суддя, оцінюючи в сукупності всі обставини, враховує, що ОСОБА_5 є громадянином України, раніше судимий, непрацевлаштований, має зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , постійного місця проживання у м. Києві не має; підозрюється у вчиненні тяжкого злочину; наявні у кримінальному провадженні докази про вчинення підозрюваним злочину є вагомими.

Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

Ризик, що підозрюваний буде переховуватися від органів досудового розслідування та суду підтверджується таким. ОСОБА_10 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавленням волі на строк від трьох до десяти років. Крім того, підозрюваний не має постійного місця проживання в м. Києві.

Ризик, що підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення підтверджується таким. ОСОБА_5 раніше судимий, не працевлаштований, не має постійного джерела доходу.

На думку суду, прокурор у судовому засіданні довів існування ризиків, зазначених у клопотанні, передбачених п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України та недостатність менш суворих запобіжних заходів для запобігання вказаним ризикам, з огляду на характер інкримінованого підозрюваному злочину, його ставлення до вчиненого протиправного діяння, тяжкість покарання та дані щодо його особи.

Сукупність встановл ених обставин дають слідчому судді підстави вважати, що ступінь існуючих ризиків є надзвичайно високим, а відтак жоден із більш м`яких запобіжних заходів не буде дієвим і не зможе запобігти існуючим ризикам та забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, що виправдовує застосування найсуворішого запобіжного заходу, яким є тримання під вартою.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 КПК України застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків. Можливість застосування застави щодо особи, стосовно якої застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, може бути визначена в ухвалі слідчого судді, суду у випадках, передбачених частинами третьою або четвертою статті 183 цього Кодексу.

З урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, наявність ризиків, передбачених п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України в якості альтернативи тримання під вартою суд встановлює підозрюваному заставу у межах, встановлених п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, а саме - 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 90 840,00 грн, яка не буде для нього непомірною.

Відповідно до ч. 1 ст. 197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Враховуючи встановлені обставини, а також вимоги ч. 1 ст. 197 КПК України, слідчий суддя вважає, що строк дії ухвали про тримання під вартою підозрюваного слід встановити 60 днів.

Керуючись нормами ст. 181, 184, 186, 193, 194, 196, 309, 376 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання слідчого, погоджене прокурором, задовольнити частково.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

Строк тримання під вартою ОСОБА_5 обчислювати з моменту його фактичного затримання, тобто з 19 год. 20 хв. 01 вересня 2024 року.

Визначити ОСОБА_5 заставу у розмірі 30 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 90 840,00 грн.

У разі внесення застави на спеціальний рахунок територіального управління Державної судової адміністрації України в м. Києві та надання слідчому документа, що це підтверджує, підозрюваний ОСОБА_5 підлягає звільненню з-під варти.

З моменту звільнення з-під варти внаслідок внесення застави підозрюваний зобов`язаний прибувати за кожною вимогою до органу досудового розслідування, прокурора і суду та виконувати такі обов`язки: не відлучатися з м. Києва без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; докласти зусиль до пошуку роботи.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі невиконання обов`язків, покладених судом, застава звертається в дохід держави, а до підозрюваного може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід та накладене грошове стягнення в розмірі від 0,25 до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Дія ухвали закінчується 30 жовтня 2024 року.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали проголошено о 16.35 год. 09.09.2024.

Слідчий суддя ОСОБА_1