Справа № 712/9238/24
Провадження № 1-кс/712/3807/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання

05 серпня 2024 року Слідчий суддя Соснівського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси внесене у кримінальному провадженні № 0001305від 19.04.2023, слідчим СВ Черкаського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області ОСОБА_6 та погоджене прокурором Черкаського відділу Черкаської окружної прокуратури ОСОБА_3 , клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, уродженець м. Орджонікідзе Дніпропетровської області, з середньою спеціальною освітою, не працюючий, не одружений, малолітніх дітей на утриманні не має, зареєстрований в АДРЕСА_1 , та проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий, у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

В С Т А Н О В И В:

До Соснівського районного суду м. Черкаси звернувся слідчий СВ Черкаського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області ОСОБА_6 , за погодженням прокурора Черкаського відділу Черкаської окружної прокуратури ОСОБА_3 з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Клопотання мотивоване тим, що досудовим розслідуванням встановлено, що 06 березня 2023 року близько 11 год. 20 хв. водій автомобіля Renault Logan, реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_4 , рухаючись по тротуару прилеглої території будинку АДРЕСА_3 проявив неуважність та порушив вимоги:

- п. 2.3.б) Правил дорожнього руху України, відповідно до якого для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;

- п. 10.9. Правил дорожнього руху України, відповідно до якого під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб.

- п. 13.1. Правил дорожнього руху України, відповідно до якого водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться і стану транспортного засобу повинен дотримуватися безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Під час руху він, керуючи автомобілем Renault Logan, реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись заднім ходом в місті Черкаси по тротуару прилеглої території будинку АДРЕСА_3 в напрямку до вулиці Олени Теліги, грубо порушуючи вказані правила безпеки дорожнього руху, проявив крайню неуважність до дорожньої обстановки, а саме не впевнився у відсутності на тротуарі позаду автомобіля інших учасників руху, для яких може бути створена небезпека, продовжив рух, не дотримався безпечної дистанції та здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка рухалась в темпі спокійної ходи по тротуару прилеглої території будинку АДРЕСА_3 позаду автомобіля в попутньому з ним напрямку.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди потерпілий пішохід ОСОБА_7 , відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 02-01/385 від 19.05.2023, отримала тілесні ушкодження у травми правої верхньої кінцівки з підвивихом правого плечового суглобу та переломом голівки правої плечової кістки; травми грудної клітки з переломом одинадцятого ребра зліва, що відносяться до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості, що спричинило тривалий розлад здоров`я; гематоми (крововиливу) лобної ділянки ліворуч, що відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень. Виявлені у пішохода ОСОБА_7 тілесні ушкодження могли виникнути при наїзді автомобіля.

Спричинення потерпілому ОСОБА_7 середньої тяжкості та легких тілесних ушкоджень знаходиться в причинному зв`язку, відповідно до висновку судової автотехнічної експертизи №398/24-23 від 27.06.2024, з порушенням водієм автомобіля Renault Logan, реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_4 вимог пп. 10.9, 13.1 Правил дорожнього руху України.

У ході досудового розслідування було встановлено, що до вчинення кримінального правопорушення причетний ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

31.07.2024 ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Причетність ОСОБА_4 до вчинення кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.

Підозрюваний ОСОБА_4 вчинив нетяжкий злочин, за який законодавством передбачено покарання у виді штрафу від трьох тисяч до п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до трьох років, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років.

Слідчий в клопотанні вказує, що беручи до уваги вищевикладене та з метою попередження можливості підозрюваного ОСОБА_4 переховуватися від органів досудового розслідування та суду, адже останній на протязі тривалого часу на виклики не з`являвся до органу досудового розслідування та оперативно-розшукові заходи з встановлення місцезнаходження особи не надали результатів; вчинити інше кримінальне правопорушення, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні шляхом умовляння, погроз, підкупу чи інше, перешкоджати кримінальному провадженню, адже транспортний засіб, на якому було скоєна кримінальне правопорушення наразі не перебуває у користуванні підозрюваного та на разі місцезнаходження його не відоме, а запобігти вказаним ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів неможливо, тому виникла необхідність у обранні відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання.

Прокурор та слідчий в судовому засіданні клопотання підтримали та просили його задовольнити.

Підозрюваний та його захисник в судовому засіданні щодо застосування запобіжного заходу в вигляді особистого зобов`язання заперечували постільки не наведені ризики ч.1 ст. 177 КПК України.

Дослідивши матеріали клопотання, заслухавши пояснення учасників судового засідання, слідчий суддя робить наступні висновки.

Слідчим суддею встановлено, що 19 квітня 2023 року до ЄРДР внесено відомості за ч. 1 ст. 287 КК України.

Із наданих слідчому судді матеріалів кримінального провадження випливає, що обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого його злочину підтверджується наданими суду доказами.

31.07.2024 ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Згідно ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ).

Зокрема, у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року зазначено, що «обґрунтована підозра» означає існування фактів або інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, крім того, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно пов`язують підозрюваного з певним злочином, вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

При цьому, обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях ЄСПЛ, зокрема, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23.10.1994 суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Так, для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри, оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності, доведення чи не доведення винуватості особи, що здійснюється судом при ухваленні вироку, а з метою визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

У пункті 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» зазначено, що «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Факти, що підтверджують обґрунтовану підозру, не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок.

За такого, слідчий суддя на стадії досудового розслідування для вирішення питання, зокрема, щодо обґрунтованості підозри не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини особи/осіб у вчиненні кримінального правопорушення чи її відсутності, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи/осіб до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування відносно такої особи запобіжного заходу, зокрема, у вигляді тримання під вартою.

Згідно з доводами, викладеними у клопотанні та документами наданими на підтвердження цих доводів, обґрунтованість підозри щодо вчинення ОСОБА_4 інкримінованого їй кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.

При цьому, обставини здійснення підозрюваною конкретних дій та доведеність її вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Відповідно до ч. 4 ст. 176 КПК України, запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження судом, за клопотанням прокурора.

Згідно ч.1 ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ч.1 ст.179 КПК України, особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 177 КПК України, передбачено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Заслухавши думку учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи та матеріали кримінального провадження та беручи до уваги, що ОСОБА_4 раніше не судимий, тому слідчий суддя дійшов висновку про можливість застосування до ОСОБА_4 , запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, із покладенням на нього обов`язків, визначених ч. 5 ст. 194 КПК України. Вимога слідчого щодо покладення на підозрюваного обов`язку не відлучатися з місця свого проживання, не підлягає до задоволення постільки ч.5 п.2 ст.192 КПК України передбачено не відлучатися із населеного пункту в якому проживає особа.

Керуючись ст. ст. 32, 110, 131-132, 176 179, 193 196, 369 372, 376 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого СВ Черкаського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області ОСОБА_6 та погоджене прокурором Черкаського відділу Черкаської окружної прокуратури ОСОБА_3 задовольнити частково.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 такі обов`язки:

1)прибувати до слідчого, в провадженні якого перебуватиме кримінальне провадження, прокурора та суду за першим викликом;

2) не відлучатись за межі м. Черкаси, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання та роботи.

Виконання ухвали покласти на слідчого СВ Черкаського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області ОСОБА_6

Копія ухвали про застосування запобіжного заходу вручається підозрюваному після її оголошення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1

Копію цієї ухвали мені вручено «____» серпня 2024 року о ____ год. ____ хв., одночасно роз`яснено порядок її оскарження.

Підозрюваний: ОСОБА_4

Повний текст ухвали виготовлено 06.08.2024.