Провадження 1-кп/193/121/24
В И Р О К

іменем України

21 листопада 2024 року Софіївський районний суд Дніпропетровської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду сел. Софіївка Криворізького району Дніпропетровської області матеріали кримінального провадження №0000001 від 09.01.2024 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , народженого ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Макорти Софіївського району Дніпропетровської області, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, розлученого, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей, на час постановлення вироку офіційно не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючою за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисник ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 , 02.01.2024 о 18 год 00 хв., перебуваючи на зупинці громадського транспорту по АДРЕСА_3 , знайшов, тобто незаконно придбав, пачку з під цигарок в середині якої виявив паперовий згорток з кристалічною речовиною, яку визначив для себе як психотропну речовину метамфетамін, яку з метою власного споживання переніс до місця свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 та у подальшому зберігав її без мети збуту.

Після чого 09.01.2024 приблизно о 09 год 30 хв. молодший інспектор (технік з обслуговування інженерно-технічних засобів охорони) відділу інженерно-технічних засобів охорони, зв`язку та інформатизації ДУ «Софіївська виправна колонія (№45)» ОСОБА_3 , не бажаючи виявлення у нього психотропної речовини, з метою приховування своєї злочинної діяльності, вжив заходів для приховування психотропної речовини та маючи умисел, направлений на незаконне зберігання психотропної речовини без мети збуту, заступаючи на чергування до ДУ «Софіївська виправна колонія (№45)», що розташована за адресою: вул. Центральна, 1 в с. Макорити Криворізького району Дніпропетровської області, діючи умисно, з метою власного споживання під час виконання ним службових обов`язків проніс із собою на охоронювану територію знайдену ним психотропну речовину, яка містилась в паперовому згортку в пачці цигарок «Winston», яка знаходилась у зовнішній кармані сорочки вдягненої на ньому.

В цей же день о 09 год 45 хв. працівниками оперативного відділу ДУ «Софіївська випрана колонія (№45)», в приміщенні службового кабінету першого заступника начальника установи, розташованого в адміністративній будівлі штабу на території ДУ «Софіївська випрана колонія (№45)» було проведено додатковий огляд ОСОБА_3 на предмет наявності заборонених в обігу речовин та предметів, за результатами проведення якого виявлено факт прихованого переносу ОСОБА_3 заборонених речовин на територію ДУ «Софіївська випрана колонія (№45)».

У подальшому в цей же самий день о 12 год 56 хв. під час огляду працівниками слідчо-оперативної групи ВП № 9 КРУП ГУНП вДніпропетровській області у ОСОБА_3 , було вилучено один паперовий пакунок у якому знаходилась кристалічна речовина масою 0,2269 г., яка містить в собі психотропну речовину метамфетамін, обіг якої обмежено. Маса метамфетаміну становить 0,1793 г.

Згідно висновку експерта від 31.01.2024 № СЕ-19/104-24/4348-НЗПРАП, міститься психотропна речовина - метамфітамін, який віднесений до психотропних речовин, обіг яких обмежено та маса якого становить 0,1793 г

Дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч. 1 ст. 309 КК України, як незаконне придбання, зберігання наркотичних засобів без мети збуту.

На досудовому розслідуванні між сторонами кримінального провадження прокурором Західної окружної прокуратури м. Дніпра Дніпропетровської області ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_3 у присутності захисника - адвоката ОСОБА_5 , 19.09.2024 було досягнуто та підписано угоду про визнання винуватості у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України, за змістом якої підозрюваний ОСОБА_3 повністю визнає свою винуватість у зазначеному діянні та зобов`язується беззастережно визнавати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні.

В силу вимог ч. 2, ч. 4, ч. 5 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких та тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Згідно угоди, сторони погодилися на призначення ОСОБА_3 покарання за ч. 1 ст. 309 КК України у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Судом встановлено, що ця угода за своїм змістом та порядком укладення відповідає вимогам ст. 468-470,472 КПК України, відповідає закону України про кримінальну відповідальність за ч.1 ст. 309 КК України, в тому числі щодо правової кваліфікації кримінального проступку та щодо узгодженої міри покарання у виді штрафу .

Шляхом вивчення документів кримінального провадження, опитування сторін, судом встановлено, що укладення угоди є добровільним волевиявленням сторін, тобто згідно з ч.6 ст. 474 КПК України не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також встановлено, що умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, наявні фактичні підстави для визнання винуватості обвинуваченого. При цьому, судом з`ясовано у обвинуваченого та встановлено, що він зможе реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Крім цього, обвинуваченому роз`яснено зміст ч.ч.4, 6, 7 ст.474 КПК України, якій йому зрозуміло та ним усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди про визнання винуватості є його відмова від здійснення прав, передбачених ч.4 ст.474 КПК України, а саме відмова права на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, права допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь.

Також ним усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є обмеження його права на оскарження вироку, згідно з положеннями статтей 394 та 424 КПК України, а саме можливість оскарження вироку лише з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених ч.ч.4, 6, 7 ст. 474 КПК України, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди. Наслідки невиконання угоди обвинуваченому зрозумілі.

Після таких роз`яснень обвинувачений ОСОБА_3 не заперечував проти затвердження угоди.

Прокурор та захисник також просили затвердити угоду про визнання винуватості.

Кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченою є кримінальним проступком.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому, суд визнає його щире каяття, сприяння в розкритті вчиненого кримінального правопорушення .

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченій судом не встановлено.

Із врахуванням всіх обставин справи та особи обвинуваченого суд вважає, що узгоджене сторонами покарання цілком відповідає ступеню тяжкості та обставинам вчиненого кримінального проступку.

З огляду на беззаперечне визнання винуватості обвинуваченим у кримінальному правопорушенні, вчинення кримінального правопорушення вперше, посередньої характеризуючи даних про особу обвинуваченого з місця роботи, який не перебуває на обліках у лікарів психіатра та нарколога, наявності пом`якшуючих та відсутність обтяжуючих покарання обставин, суд вважає, що узгоджене покарання є доцільним та відповідає фактичним обставинам справи та особі обвинуваченого. Суд погоджується із запропонованою угодою мірою покарання, а саме у виді штраф в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що передбачене санкцією ч. 1 ст. 309 КК України, та становить 17 000 гривен.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості та визнання обвинуваченому ОСОБА_3 винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

Враховуючи те, що стосовно обвинуваченого запобіжний захід не застосовувався, а сторони провадження не заявили клопотання про застосування відносно нього запобіжного заходу, суд не вбачає підстав для застосування запобіжного заходу до набрання вироком законної сили стосовно обвинуваченого.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Процесуальні витрати у провадженні на проведення експертизи № СЕ-19/104-24/4348-НЗПРАП від 31.01.2024 у розмірі 2271,84 гривень, підлягають стягненню із обвинуваченого ОСОБА_3 на користь держави.

Долю речових доказів наркотичних засобів, належить вирішити у відповідності до приписів п. 3,5 ч. 9 ст.100 КПК України.

Керуючись ст. 314, 370, 374, 474, 475 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 19.09.2024 між прокурором Західної окружної прокуратури м. Дніпра Дніпропетровської області ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_3 , у присутності захисника ОСОБА_5 .

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України і призначити йому покарання у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 коп.

Запобіжний захід ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили - не обирати.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати понесені на проведення експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів № СЕ-19/104-24/4348-НЗПРАП від 31.01.2024 у розмірі 2271 (дві тисячі двісті сімдесят одна) гривня 84 копійки.

Речові докази:

- кристалічну речовину білого кольору, у паперовому згортку, який запакований у сейф-пакеті «Національна поліція України» PSP 1081798 (м.к.п. а.с.10) та зберігається у камері схову речових доказів ВП №9 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області відповідно квитанції № 307 - знищити;

- мобільний телефон марки «Oukitel» чорного кольору, який запакований у сейф-пакеті «Національна поліція України» PSP 2144088 (м.к.п. а.с. 12) та зберігається у камері схову речових доказів ВП № 9 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області відповідно квитанції № 362, - повернути ОСОБА_3 , як законному володільцю.

Матеріали кримінального провадження №0000001 від 09.01.2024 залишити при обвинувальному акті, з подальшим зберіганням у судовій справі №193/1716/24 (провадження №1-кп/193/121/24).

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Софіївський районний суд Дніпропетровської області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вирок вважається таким, що не набрав законної сили.

Копія вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Інші учасники справи теж мають право отримати копію цього вироку суду.

Суддя ОСОБА_1