УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.11.2024 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0001425 від 21.11.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з клопотання про арешт майна, СУ ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування в рамках кримінального провадження № 0001425 від 21.11.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України за фактом порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили смерть потерпілого.

Досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні встановлено, що 20.11.2024 року приблизно о 19:25 год., на ділянці проїзної частини автодороги «Одеса Кучурган», яка розташована на 28 км + 600 м в Одеському районі Одеської області, відбувся наїзд автомобілем «MITSUBISHI OUTLANDER», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_4 на пішохода ОСОБА_5 , внаслідок чого останньому спричинені тілесні ушкодження, від яких настала його смерть на місці події.

20.11.2024 року слідчим відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Одеській області було проведено огляд місця дорожньо-транспортної пригоди, під час якого слідчим було вилучено автомобіль «MITSUBISHI OUTLANDER», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який спрямовано на майданчик тимчасового зберігання транспортних засобів, розташований за адресою: АДРЕСА_1 . Також під час огляду місця дорожньо-транспортної пригоди слідчим вилучено два гумових черевика, які належали ОСОБА_5

21.11.2024 року автомобіль «MITSUBISHI OUTLANDER», реєстраційний номер НОМЕР_1 та два гумових черевика, які належали ОСОБА_5 , було визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0001425 від 21.11.2024 року.

З метою забезпечення збереження вилученого майна, яке містить на собі сліди ДТП та з метою проведення експертиз із ним, прокурор звертається до слідчого судді з клопотанням про арешт майна.

Прокурор відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, проте подав до суду заяву про розгляд клопотання про арешт майна за його відсутності, в якій він вимоги клопотання підтримав в повному обсязі.

Власник майна ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, хоча повідомлявся про дату, час та місце розгляду клопотання належним чином.

Фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснювалося на підставі ч. 4 ст. 107 КПК України.

Дослідивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, приймаючи до уваги заяву прокурора, слідчий суддя приходить до наступного переконання.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення чи відчуження.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою збереження речових доказів.

Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

З клопотання та долучених в його обґрунтування матеріалів вбачається, що вилучені автомобілі згідно п. 1 ч. 2 ст. 167 КПК України відноситься до речей, які зберегли на собі сліди скоєння кримінального правопорушення.

Слідчим суддею встановлено, що органом досудового розслідування на теперішній час обґрунтовано здійснюється досудове розслідування в рамках кримінального провадження № 0001425 від 21.11.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України за фактом порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили смерть потерпілого.

Досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні встановлено, що 20.11.2024 року приблизно о 19:25 год., на ділянці проїзної частини автодороги «Одеса Кучурган», яка розташована на 28 км + 600 м в Одеському районі Одеської області, відбувся наїзд автомобілем «MITSUBISHI OUTLANDER», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_4 на пішохода ОСОБА_5 , внаслідок чого останньому спричинені тілесні ушкодження, від яких настала його смерть на місці події.

20.11.2024 року слідчим відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Одеській області було проведено огляд місця дорожньо-транспортної пригоди, під час якого слідчим було вилучено автомобіль «MITSUBISHI OUTLANDER», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який спрямовано на майданчик тимчасового зберігання транспортних засобів, розташований за адресою: АДРЕСА_1 . Також під час огляду місця дорожньо-транспортної пригоди слідчим вилучено два гумових черевика, які належали ОСОБА_5

Автомобіль «MITSUBISHI OUTLANDER», реєстраційний номер НОМЕР_1 відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , виданого 07.10.2008 року РЕВ-1 при УДАІ ГУМВС України в Одеській області належить ОСОБА_4 , зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_2 .

Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України: «У випадку, передбаченому п.1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу».

Транспортний засіб, який просить арештувати прокурор, містить на собі сліди кримінального правопорушення у вигляді механічних ушкоджень та в ході досудового розслідування виникає необхідність встановлення об`єктивних обставин дорожньо-транспортної пригоди, проведення експертизи технічного стану транспортного засобу та транспортно-трасологічної експертизи.

Вилучені під час огляду місця події черевики також можуть містити на собі сліди вчинення кримінального правопорушення.

Отже, вилучений транспортний засіб та черевики відповідають критеріям ч. 1 ст. 98 КПК України, оскільки являються речовими доказами по кримінальному провадженні, в зв`язку з тим, що зберегли на собі сліди кримінального правопорушення.

Вищевикладене також підтверджується долученими до матеріалів клопотання постановами слідчого від 21.11.2024 року, відповідно до яких вилучені транспортний засіб та черевики було визнано речовими доказами в рамках кримінального провадження.

Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

З клопотання та долучених в його обґрунтування матеріалів вбачається, що вилучені транспортний засіб та черевики згідно п. 1 ч. 2 ст. 167 КПК України відноситься до речей, які зберегли на собі сліди скоєння кримінального правопорушення.

На підставі викладеного, слідчий суддя приходить до переконання про наявність правових підстав для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, оскільки існує необхідність в забезпеченні збереження зазначеного у клопотанні майна, з накладенням заборони відчуження, користування та розпорядження таким майном. В свою чергу не накладення арешту на майно, може призвести до його знищення, приховання, що в свою чергу призведе до втрати доказів в рамках кримінального провадження та суттєво ускладнить процес встановлення істини по кримінальному провадженню.

Згідно п. 20 постанови Кабінету Міністрів України від 19.11.2012 № 1104 «Про реалізацію окремих положень Кримінального процесуального кодексу України»: «Зберігання речових доказів у вигляді автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів , здійснюються на спеціальних майданчиках і стоянках для зберігання тимчасово затриманих засобів».

Керуючись ст. ст. 98, 131, 170 - 173, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0001425 від 21.11.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України задовольнити.

Накласти арешт із забороною відчуження, розпорядження і користування на:

-автомобіль «MITSUBISHI OUTLANDER», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , виданого 07.10.2008 року РЕВ-1 при УДАІ ГУМВС України в Одеській області належить ОСОБА_4 ;

-два гумових черевики, які належали загиблому ОСОБА_5 .

Виконання ухвали про арешт майна покласти на прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1