СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кс/759/5495/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 серпня 2024 року м. Київ

Слідчий суддя Святошинського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши матеріали скарги ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення, передбачене ст. 397 Кримінального кодексу України, до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

ВСТАНОВИВ

08.08.2024 ОСОБА_3 звернулась до суду із вказаною скаргою, в якій просить зобов`язати слідчого Святошинського УП ГУНП в місті Києві внести відомості, які містяться у заяві ОСОБА_3 від 02.08.2024, про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 397 Кримінального кодексу України, до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

В обґрунтування скарги зазначає, що її клієнт, ОСОБА_4 , 06.06.2024 та 07.06.2024 за направленням ІНФОРМАЦІЯ_1 з одночасним уточненням звітньо-облікових даних, про що видана розписка ІНФОРМАЦІЯ_5.

Зважаючи на невидачу копії довідки про проходження військово-лікарської комісії, скаржником 12.06.2024 було відправлено адвокатський запит до ІНФОРМАЦІЯ_1 з проханням надати їй копії всіх документів, створених під час проходження ОСОБА_4 ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_2 та 07.06.2024. 02.07.2024, з порушенням строків, визначених Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» скаржником отримана відмова у зв`язку з тим, що заява подана не особисто військовозобов`язаним.

28.06.2024 ОСОБА_3 подала заяву про необхідність проведення повторного ВЛК з огляду на зміни в стані здоров`я її підзахисного. Проте, незважаючи на подачу заяви з проханням проведення повторного ВЛК, 04.07.2024 під час повторної явки до ІНФОРМАЦІЯ_5 за допомогою милиць та сторонньої особи, йому виписали повістку на 28.07.2024, не надавши направлення на повторне ВЛК. 02.08.2024 ОСОБА_3 разом із ОСОБА_4 з`явилась до ІНФОРМАЦІЯ_3 , куди її як представника не було допущено, у зв`язку з чим вона викликала працівників Святошинського УП ГУНП у місті Києві, які відібрали в неї заяву про вчинення злочину, однак відомості до ЄРДР внесені не були.

Згідно з додатком до відповіді Святошинського УП ГУНП в місті Києві на запит адвоката ОСОБА_5 від 08.08.2024, а саме Довідки, складеної ДОП Святошинського УП ГУНП в місті Києві рядовим поліції ОСОБА_6 , погодженої начальником сектору ВП№1 відділу превенції сектору ДОП Святошинського УП ГУНП в місті Києві, майором поліції ОСОБА_7 , подія не внесена до ЄРДР у зв`язку з відсутністю даних, які вказували б на наявність кримінального правопорушення.

У судове засідання скаржник не з`явилась, подала заяву про розгляд скарги без її участі у зв`язку з встановленням діагнозу COVID-19, скаргу просила задовольнити. Слідчий або інша уповноважена особа Святошинського УП ГУНП в місті Києві в судове засідання не з`явилась, причини неявки невідомі. Відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України, відсутність слідчого, дізнавача чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Відповідно до ч.4 ст.107 КПК України, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду скарги не здійснювалось.

Дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя дійшов таких висновків.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 303 КПК України передбачено, що на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Згідно з ч. 1 ст. 214 КПК України, слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування, а дізнавач - керівником органу дізнання, а в разі відсутності підрозділу дізнання - керівником органу досудового розслідування.

Згідно ч.4 ст. 214 КПК України, слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

Відомості, які підлягають внесенню до ЄРДР та їх перелік визначені ч. 5 ст. 214 КПК України, відповідно до положень якої до ЄРДР підлягають внесенню, серед інших відомостей, короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлені з іншого джерела. Аналогічні за змістом норми містяться у Розділі ІІ Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення (далі Положення), затвердженого наказом Генерального прокурора України №298 від 30.06.2020, згідно з яким відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела повинні відповідати вимогам п. 4 ч. 5 ст. 214 КПК України, зокрема, мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного у постанові від 30 січня 2019 року у справі № 818/1526/18 у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення та можуть об`єктивно свідчити про вчинення особою такого кримінального правопорушення. Якщо у заяві чи повідомленні таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, що повинні бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Підставами вважати, що в заяві чи повідомленні містяться відомості саме про злочин є об`єктивні дані, які дійсно свідчать про наявність ознак злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджує реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Вказане слугує гарантією для кожної особи від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу.

Аналогічний за змістом висновок викладений у постанові від 30.09.2021 (справа № 556/450/18), у якій зазначено: «...слідчий, прокурор після прийняття та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, виходячи з їх змісту, має перевірити достатність даних, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, за наслідками чого ним приймається рішення про початок досудового розслідування шляхом внесення відповідних відомостей до ЄРДР. Таким чином, підставою початку досудового розслідування є не будь-які прийняті та зареєстровані заяви, повідомлення, а лише ті з них, з яких вбачаються вагомі обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, короткий виклад яких разом із прізвищем, ім`ям, по-батькові (найменуванням) потерпілого або заявника, серед іншого, вноситься до ЄРДР...».

У постанові від 20 квітня 2023 року у справі № 373/18/23 Верховний Суд вказав, що системний аналіз положень кримінального процесуального закону дає підстави для висновку, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять відомості про кримінальне правопорушення. Якщо у заяві чи повідомленні таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, що повинні бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Слідчий суддя звертає увагу, що ст. 397 КК України передбачає кримінальну відповідальність за вчинення в будь-якій формі перешкод до здійснення правомірної діяльності захисника чи представника особи по наданню правової допомоги або порушення встановлених законом гарантій їх діяльності та професійної таємниці.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі - Закон), адвокат - фізична особа, яка здійснює адвокатську діяльність на підставах та в порядку, що передбачені цим Законом.

Адвокатська діяльність - незалежна професійна діяльність адвоката щодо здійснення захисту, представництва та надання інших видів правничої допомоги клієнту (п. 2 ч. 1 ст. 1 Закону).

Представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні (п.9 ч.1 ст.1 Закону).

Представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами (п. 6 ч. 1 ст. 19 Закону)

Під час здійснення адвокатської діяльності адвокат має право вчиняти будь-які дії, не заборонені законом, правилами адвокатської етики та договором про надання правничої допомоги, необхідні для належного виконання договору про надання правничої допомоги, зокрема: представляти і захищати права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб у суді, органах державної влади та органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах, організаціях незалежно від форми власності, громадських об`єднаннях, перед громадянами, посадовими і службовими особами, до повноважень яких належить вирішення відповідних питань в Україні та за її межами; ознайомлюватися на підприємствах, в установах і організаціях з необхідними для адвокатської діяльності документами та матеріалами, крім тих, що містять інформацію з обмеженим доступом (п.2, 3 ч. 1 ст. 20 Закону).

Професійні права, честь і гідність адвоката гарантуються та охороняються Конституцією України, цим Законом та іншими законами, зокрема: забороняються будь-які втручання і перешкоди здійсненню адвокатської діяльності (п.1 ч.1 ст.23 Закону);

Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їх посадові і службові особи у відносинах з адвокатами зобов`язані дотримуватися вимог Конституції України та законів України, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та протоколів до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, практики Європейського суду з прав людини (ч.3 ст. 23 Закону).

Однак, в порушення вимог ст.214 КПК України, станом на момент звернення з вказаною скаргою до слідчого судді відомості про вчинення кримінального правопорушення, викладені в заяві адвоката ОСОБА_3 , до Єдиного реєстру досудових розслідувань уповноваженою особою Святошинського УП ГУНП в місті Києві не внесені

При вирішенні питання щодо задоволення скарги, слідчий суддя враховує долучені скаржником докази, а саме:

-копію заяви адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 начальнику Святошинського УП ГУНП в м. Києві про вчинення кримінального правопорушення;

-копію адвокатського запиту від 02.08.2024 та відповідь на нього від 08.08.2024 з додатком, а саме Довідкою, складеною ДОП Святошинського УП ГУНП в місті Києві рядовим поліції ОСОБА_6 , погодженою начальником сектору ВП№1 відділу превенції сектору ДОП Святошинського УП ГУНП в місті Києві, майором поліції ОСОБА_7 , відповідно до якої подія не внесена до ЄРДР у зв`язку з відсутністю даних, які вказували б на наявність кримінального правопорушення.

Викладені у довідці аргументи про правомірність недопущення на територію ІНФОРМАЦІЯ_4 через режимність цього об`єкта слідчий суддя відхиляє, оскільки у законодавстві відсутня нормативна дефініція «режимного об`єкта». Будь-яких норм, які забороняли б адвокату представляти інтереси свого клієнта у приміщенні територіального центру комплектування та соціальної підтримки законодавство України не містить.

Ураховуючи вищевикладене, слідчий суддя доходить висновку про необхідність задовольнити скаргу ОСОБА_3 , оскільки скарга є вмотивованою, а додані до неї матеріали містять достатні докази порушення працівниками Святошинського УП ГУНП в місті Києві вимог статті 214 КПК України.

Керуючись ст. 107, 110, 214, 303, 307, 309 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань задовольнити.

Зобов`язати Святошинське УП ГУНП у м. Києві невідкладно, але не пізніше 24 годин після надходження копії ухвали внести відомості, які містяться у заяві ОСОБА_3 від 02.08.2024, про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 397 Кримінального кодексу України, до ЄРДР, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати скаржнику витяг з ЄРДР.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду.

Повний текст ухвали складено та оголошено 14 серпня 2024 о 14 год 00 хв.

Слідчий суддя ОСОБА_1