У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 листопада 2024 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області - ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Ужгород, клопотання старшого слідчого в ОВС відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління ГУНП в Закарпатській області майора поліції - ОСОБА_3 , у рамках кримінального провадження, відомості про яке 11.09.2024 року, внесені до ЄРДР за №0000426 про арешт майна,-

В С Т А Н О В И В :

З внесеного слідчим клопотання, погодженого з прокурором та доданих матеріалів вбачається, що слідчою групою відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління ГУНП в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.3 ст.332 КК України, відомості про які внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11.09.2024 за №0000426.

Досудовим розслідування встановлено, що у ОСОБА_4 спільно із невстановленою особою чоловічої статі у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, але не пізніше 30 серпня 2024 року, виник злочинний умисел щодо організації незаконного переправлення осіб, що підлягають призову на військову службу під час мобілізації через державний кордон України та сприяння їх вчиненню порадами та вказівками.

Так, ОСОБА_4 проживаючи в межах Тячівського району Закарпатської області, який є прикордонним районом та межує із кордоном Республіки Румунія, достовірно знаючи, що з 24.02.2022, у відповідності до Закону України «Про правовий режим воєнного стану», в Україні введено режим воєнного стану, на період дії якого чоловікам громадянам України, віком від 18 до 60 років, а також жінкам-військовозобов`язаним обмежено виїзд за межі України, крім військовозобов`язаних, які не підлягають призову на військову службу під час мобілізації відповідно до ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», вчинив злочинні дії щодо організації незаконного переправлення ОСОБА_5 через державний кордон України.

Так, в кінці серпня місця 2024 року невстановлена особа чоловічої статі, маючи умисел на протиправне збагачення шляхом організації незаконного переправлення громадян України, які підлягають мобілізації під час дії воєнного стану, через державний кордон України до країн Європейського Союзу, за грошову винагороду, при невстановлених досудовим розслідуванням обставинах та часі, усвідомлюючи, що для успішної реалізації злочинного умислу щодо здійснення незаконного переправлення кількох осіб через державний кордон України необхідні спільні дії кількох осіб, вступила у злочинну змову із ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , із яким узгодила план спільних дій та участь на кожному етапі незаконного переправлення осіб через державний кордон.

В подальшому, ОСОБА_4 , діючи з прямим умислом з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки, за попередньою змовою із невстановленою особою, використовуючи засоби мобільного зв`язку та месенджери, в період з 17.10.2024 по 21.10.2024, у ході неодноразових телефонних розмов із ОСОБА_5 , який був залучений до конфіденційного співробітництва працівниками правоохоронних органів, повідомив останньому, що зможе організувати його незаконне переправлення через державний кордон з України за грошову винагороду в сумі 10 000 доларів США (що відповідно до офіційних даних НБУ станом на 04.11.2024 становило 414 722,48грн.), які потрібно буде передати перед переправленням через державний кордон, після чого за допомогою засобів мобільного зв`язку 01.11.2024 повідомив про необхідність його прибуття потягом до смт. Солотвино Тячівського району Закарпатської області на 02.11.2024, надавши вказівки про вжиття ним заходів конспірації при прибутті до вказаного населеного пункту задля запобігання викриття їх злочинних дій.

Надалі, 02.11.2024, невстановлена особа, діючи з прямим умислом з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки, за попередньою змовою із ОСОБА_4 , розподіливши наперед між собою функції для спільного вчинення організації незаконного переправлення особи через державний кордон, координуючи дії ОСОБА_5 , близько 11:40 години, знаходячись в смт. Солотвино Тячівського району Закарпатської області, неподалік залізничної станції «Солотвино», зустріла та провела ОСОБА_5 до квартир за місцем проживання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 , та наказала очікувати.

Надалі, 02.11.2024 близько 12.30 години до вищевказаної квартири АДРЕСА_2 , прибув ОСОБА_4 , який у свою чергу, діючи за попередньою змовою із невстановленою особою, виконуючи свої функції у вчиненні даного кримінального правопорушення, діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, при зустрічі і розмові із ОСОБА_5 , надав поради та вказівки останньому щодо незаконного переправлення ОСОБА_5 через державний кордон разом із іншими особами, показавши маршрут та спосіб їх переправлення через державний кордон через річку Тиса, а також повідомивши про те, що переправлення його через державний кордон буде відбуватися у визначений ним час та разом із іншими особами.

В подальшому у період з 02.11.2024 по 04.112024, ОСОБА_4 діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи за попередньою змовою із невстановленими особами надав вказівки та рекомендації ОСОБА_5 , щодо подальшого перетину останнім державного кордону України при цьому надавши одну з кімнат вищезгаданої квартири для проживання.

В свою чергу, з метою доведення своєї злочинної мети щодо незаконного переправлення ОСОБА_5 через державний кордон України та власного протиправного збагачення за цей рахунок, ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою із невстановленою особою, здійснюючи свою діяльність з прямим умислом, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, з метою отримання незаконного прибутку, 04.11.2024 приблизно о 18 годині 00 хвилин, перебуваючи у приміщенні квартири АДРЕСА_2 , отримав від ОСОБА_5 в якості грошової винагороди за незаконне переправлення ОСОБА_5 через державний кордон наперед обумовлені кошти в сумі 10 000 (десять тисяч) доларів США (що відповідно до офіційних даних НБУ станом на 04.11.2024 становило 414 722,48 грн.).

Після вчинення таких дій ОСОБА_4 , 04.11.2024 було затримано працівниками правоохоронних органів, в результаті чого було припинено його протиправну діяльність, спрямовану на організацію незаконного переправлення ОСОБА_5 через державний кордон України.

За таких обставин, ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, а саме організація незаконного переправлення осіб через державний кордон України та сприяння їх вчиненню порадами, вказівками, наданням засобів, вчинені за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів.

Так, 04.11.2024 о 19:45 год., в ході проведення контролю за вчиненням злочину у формі слідчого експерименту, в приміщенні квартири АДРЕСА_2 , у порядку ст. 208 КПК України, було затримано ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Закарпатської області, Тячівського району, смт. Солотвино, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, одруженого, працюючого сімейним лікарем, раніше не судимого, під час вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст. 332 КК України.

05.11.2024 року стороною обвинувачення, відповідно до ст.278 КПК України повідомлено про підозру ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Разом із тим, 04.11.2024 в період з 19.45 по 21.40 год., відповідно до положень ст.ст. 233, 237 КПК України, у зв`язку із наявністю невідкладної необхідності, що було пов`язано із безпосереднім переслідуванням осіб, які підозрюються у вчиненні кримінального правопорушення та збереження майна було проведено обшук в приміщенні квартири АДРЕСА_2 , за місцем фактичного проживання підозрюваного ОСОБА_4 , в ході якого було виявлено та вилучено:

- мобільний телефон марки SAMSUNG А1-M33» з картками оператора мобільного зв`язку НОМЕР_1 ; НОМЕР_2 , ІМЕІ1- НОМЕР_3 ; ІМЕІ2 НОМЕР_4 ;

- мобільний телефон марки «ОРРО А52» з карткою оператора мобільного зв`язку НОМЕР_5 , ІМЕІ1- НОМЕР_6 ; ІМЕІ2 НОМЕР_7 ;

- 9600 (дев`ять тисяч шістсот) імітаційних купюр номіналом по 100 доларів США, під єдиним серійним номером KF 11597465 В;

- грошові кошти в сумі: 400 доларів США із наступними серіями і номерами: РК 41868655Е; LC 61903374A; PB 45336557B; PK 41869657Y;

- грошові кошти в сумі: 4 700 (чотири тисячі сімсот) доларів США, (47 купюр номіналом по 1000 доларів США);

- грошові кошти в сумі: 26 930 (двадцять шість тисяч дев`ятсот тридцять) євро (2 купюри номіналом по 500 євро; 23 купюри номіналом по 200 євро; 151 купюра номіналом по 100 євро; 107 купюр номіналом по 50 євро; 23 купюри номіналом по 20 євро; 38 купюр номіналом по 10 євро; 8 купюр номіналом по 5 євро);

- грошові кошти в сумі: 133 тисячі 500 (сто тридцять три тисячі п`ятсот) чеських крон, (10 купюр номіналом по 5000 тисяч чеських крон; 39 купюр номіналом по 2000 тисяч чеські крон; 3 купюри номіналом по 1000 тисяч чеських крон; 2 купюри номіналом по 500 чеських крон; 6 купюри номіналом по 200 чеських крон; 3 купюри номіналом по 100 чеських крон);

Вищеперераховані речі та предмети, а саме: грошові кошти, мобільні телефони виявлені та вилучені в ОСОБА_4 під час проведення обшуку підпадають під ознаки, перераховані в ч. 1 ст. 98 КПК України, а тому є речовими доказами у вказаному кримінальному провадженні.

05.11.2024 вилучені предмети та речі постановою старшого в ОВС слідчого відділу розслідування СУ ГУНП ОСОБА_3 визнані речовими доказами та приєднані до матеріалів кримінального провадження.

Вказані вище матеріальні об`єкти, відповідно до ст. 167 та ч.1 ст. 168 КПК України, є тимчасово вилученим майном у встановленому законом порядку.

Мобільні телефони вилучені в ході обшуку з наявними в них сім-картками є речовим доказом, оскільки містять у собі відомості щодо контактів (телефонних дзвінків, смс-повідомлень та контактів в Інтернет мережі), та підтверджують факт спілкування із іншими особами, що можуть бути причетні до вказаного кримінального правопорушення.

Грошові кошти - є речовим доказом у кримінальному провадженні, позаяк є об`єктом кримінально протиправних дій (предметом вчиненого злочину) та засобами, за допомогою яких здійснювалось фіксування протиправної діяльності, а також містять у собі відомості, а саме серійні номери, що можуть бути використані як докази факту злочинних дій.

Накладення арешту на вказане майно викликано необхідністю збереження його як речового доказу з метою запобігання можливості їх приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Незастосування такого виду забезпечення кримінального провадження як арешт на вказане вище майно негативно вплине на кримінальне провадження, унеможливить встановлення всіх важливих обставин подій вчиненого кримінального правопорушення, а також може призвести до їх втрати, пошкодження чи їх приховування від органу досудового розслідування, що сприятиме та уникнення осіб, винних у вчиненні кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.1 ст.170 Кримінального процесуального кодексу України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Абзацом другим частини першої даної статті передбачено обов`язок слідчого, прокурора вжиття необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні.

Згідно п.3 ч.2 ст.170 даного Кодексу арешт майна допускається з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи. Разом із тим, частиною п`ятою даної статті передбачено накладення арешту на майно підозрюваного за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна. Частиною десятою вказаної статті допускається накладення арешту на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права.

Відповідно до ч.10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Заборон щодо накладення арешту на вищеперераховані види майна кримінальне процесуальне законодавство не містить.

Приймаючи до уваги викладене, і те що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України відносяться до категорії тяжкого і за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до дев`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, та з конфіскацією майна, а тому з метою забезпечення можливої конфіскації майна як виду покарання, орган досудового розслідування просить накласти арешт також і на грошові кошти в сумі: 4 700 (чотири тисячі сімсот) доларів США, (47 купюр номіналом по 1000 доларів США); 26 930 (двадцять шість тисяч дев`ятсот тридцять) євро (2 купюри номіналом по 500 євро; 23 купюри номіналом по 200 євро; 151 купюра номіналом по 100 євро; 107 купюр номіналом по 50 євро; 23 купюри номіналом по 20 євро; 38 купюр номіналом по 10 євро; 8 купюр номіналом по 5 євро); грошові кошти в сумі: 133 тисячі 500 (сто тридцять три тисячі п`ятсот) чеських крон, (10 купюр номіналом по 5000 тисяч чеських крон; 39 купюр номіналом по 2000 тисяч чеські крон; 3 купюри номіналом по 1000 тисяч чеських крон; 2 купюри номіналом по 500 чеських крон; 6 купюри номіналом по 200 чеських крон; 3 купюри номіналом по 100 чеських крон).

У судове засідання слідчий подав письмову заяву про розгляд клопотання без його участі.

Представник ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_6 в судове засідання надав заяву про розгляд клопотання у їх відсутності. Також підтримав подані ним письмові заперечення з викладеними в таких мотивами.

Відповідно до ч.1 ст.172 КПК України неявка вказаних осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Зважаючи на неявку в судове засідання осіб, які беруть участь у розгляді клопотання, фіксування за допомогою технічних засобів, відповідно до ч.4 ст.107 КПК України, не здійснювалося.

Дослідивши матеріали внесеного клопотання з додатками, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Згідно п.7 ч.2 ст.131 КПК України арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження.

В частині 1 статті 170 КПК України визначено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч.2 цієї ж статті арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

За змістом ч.3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ч.10 ст.170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).

З матеріалів клопотання слідує, що слідчою групою відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління ГУНП в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.3 ст.332 КК України, відомості про які внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11.09.2024 за №0000426.

Досудовим розслідування встановлено, що у ОСОБА_4 спільно із невстановленою особою чоловічої статі у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, але не пізніше 30 серпня 2024 року, виник злочинний умисел щодо організації незаконного переправлення осіб, що підлягають призову на військову службу під час мобілізації через державний кордон України та сприяння їх вчиненню порадами та вказівками.

В рамках даного кримінального провадження також встановлено, що 04.11.2024 в період з 19.45 по 21.40 год., відповідно до положень ст.ст. 233, 237 КПК України, у зв`язку із наявністю невідкладної необхідності, що було пов`язано із безпосереднім переслідуванням осіб, які підозрюються у вчиненні кримінального правопорушення та збереження майна було проведено обшук в приміщенні квартири АДРЕСА_2 , за місцем фактичного проживання підозрюваного ОСОБА_4 , в ході якого було виявлено та вилучено:

- мобільний телефон марки SAMSUNG А1-M33» з картками оператора мобільного зв`язку НОМЕР_1 ; НОМЕР_2 , ІМЕІ1- НОМЕР_3 ; ІМЕІ2 НОМЕР_4 ;

- мобільний телефон марки «ОРРО А52» з карткою оператора мобільного зв`язку НОМЕР_5 , ІМЕІ1- НОМЕР_6 ; ІМЕІ2 НОМЕР_7 ;

- 9600 (дев`ять тисяч шістсот) імітаційних купюр номіналом по 100 доларів США, під єдиним серійним номером KF 11597465 В;

- грошові кошти в сумі: 400 доларів США із наступними серіями і номерами: РК 41868655Е; LC 61903374A; PB 45336557B; PK 41869657Y;

- грошові кошти в сумі: 4 700 (чотири тисячі сімсот) доларів США, (47 купюр номіналом по 1000 доларів США);

- грошові кошти в сумі: 26 930 (двадцять шість тисяч дев`ятсот тридцять) євро (2 купюри номіналом по 500 євро; 23 купюри номіналом по 200 євро; 151 купюра номіналом по 100 євро; 107 купюр номіналом по 50 євро; 23 купюри номіналом по 20 євро; 38 купюр номіналом по 10 євро; 8 купюр номіналом по 5 євро);

- грошові кошти в сумі: 133 тисячі 500 (сто тридцять три тисячі п`ятсот) чеських крон, (10 купюр номіналом по 5000 тисяч чеських крон; 39 купюр номіналом по 2000 тисяч чеські крон; 3 купюри номіналом по 1000 тисяч чеських крон; 2 купюри номіналом по 500 чеських крон; 6 купюри номіналом по 200 чеських крон; 3 купюри номіналом по 100 чеських крон);

05.11.2024 року постановою слідчого перераховані вище речі визнано речовими доказами у вказаному кримінальному провадженні.

Слідчим доведено, що вилучені під час проведення огляду за правилами обшуку, вказані слідчим у клопотанні речі (мобільні телефони) та імітаційні грошові кошти є речовими доказами по справі та підпадають під ознаки, перераховані в ч. 1 ст. 98 КПК України, а саме: могли бути знаряддям вчиненого кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження

На виконання вимог ч.1 ст.173 КПК України, слідчий довів слідчому судді необхідність такого арешту майна з метою збереження речових доказів, а також наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.170 КПК України.

З урахуванням викладеного, слідчий суддя враховує можливість використання вказаних у клопотанні речей (мобільних телефонів) та імітаційних грошових коштів, як доказів у даному кримінальному провадженні, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження та приходить до висновку про наявність правових підстав до арешту майна, в цій частині.

Що стосується внесеного слідчим клопотання в частині вимог про накладення арешту на вилучені грошові кошти з метою конфіскації як виду покарання, то слід зазначити наступне.

Встановлено, що в ході проведення обушку також було виявлено та вилучено грошові кошти, а саме:

- грошові кошти в сумі: 4 700 (чотири тисячі сімсот) доларів США, (47 купюр номіналом по 1000 доларів США);

- грошові кошти в сумі: 26 930 (двадцять шість тисяч дев`ятсот тридцять) євро (2 купюри номіналом по 500 євро; 23 купюри номіналом по 200 євро; 151 купюра номіналом по 100 євро; 107 купюр номіналом по 50 євро; 23 купюри номіналом по 20 євро; 38 купюр номіналом по 10 євро; 8 купюр номіналом по 5 євро);

- грошові кошти в сумі: 133 тисячі 500 (сто тридцять три тисячі п`ятсот) чеських крон, (10 купюр номіналом по 5000 тисяч чеських крон; 39 купюр номіналом по 2000 тисяч чеські крон; 3 купюри номіналом по 1000 тисяч чеських крон; 2 купюри номіналом по 500 чеських крон; 6 купюри номіналом по 200 чеських крон; 3 купюри номіналом по 100 чеських крон).

Згідно п.3 ч.2 ст.170 даного Кодексу арешт майна допускається з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи. Разом із тим, частиною п`ятою даної статті передбачено накладення арешту на майно підозрюваного за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна. Частиною десятою вказаної статті допускається накладення арешту на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права.

Згідно з ч.5 ст. 170 КПК України, - у випадку, передбаченому п.3 ч.2 цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у вигляді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально правового характеру у виді конфіскації майна.

Відповідно до ст.59 КК України, покарання у вигляді конфіскації майна полягає в примусовому безоплатному вилученні у власність держави всього або частини майна, яке є власністю засудженого.

Слідчим суддею встановлено, що вилучені під час обшуку 04.11.2024 р. у ОСОБА_4 кошти в сумі 4700 доларів США, 26 930 євро та 133 500 чеських крон належать рідному брату його дружини Гал ОСОБА_7 - ОСОБА_8 , який живе і працює в Чеській Республіці та має легальні значні прибутки і доходи як підприємець (витяг з публічної частини державного реєстру фізичних осіб підприємців та довідка про прибутки ОСОБА_8 в перекладі на українську мову досліджено судом).

Згідно договору позики від 30.07.2024 року, ОСОБА_8 позичив 900 тис. чеських крон своїй сестрі Гал ОСОБА_9 , дружині підозрюваного ОСОБА_4 Більша частина цих грошей була конвертована в долари США та євро, інша менша частина в сумі 133 500 чеських крон залишилась у чеській валюті.

ОСОБА_8 вказані факти підтвердив власноручно написаним поясненням для суду.

Крім цього, слідчим не надано суду жодних належних та допустимих доказів, якими може бути підтверджено те, що такі отримані підозрюваним внаслідок вчиненого злочину чи містять інші відомості, які підлягають доказуванню в рамках даного кримінального провадження.

На думку слідчого судді, вказані, вилучені грошові кошти не підпадають, у порушеному кримінальному провадженні, під ознаки речового доказу, що визначені в ч.1 ст. 98 КПК України, а також не можуть бути арештовані з метою забезпечення можливої їх конфіскації в майбутньому.

З огляду на вищезазначене, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання в частині накладення арешту на вказані вилучені грошові кошти є безпідставним на необґрунтованим, а тому до задоволення не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.170-173,309,395КПК України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання слідчого задоволити частково.

Накласти арешт на вилучені 04.11.2024 року в ході проведення обшуку в приміщенні квартири АДРЕСА_2 , за місцем фактичного проживання підозрюваного ОСОБА_4 , наступні речі та предмети, а саме на:

- мобільний телефон марки SAMSUNG А1-M33» з картками оператора мобільного зв`язку НОМЕР_1 ; НОМЕР_2 , ІМЕІ1- НОМЕР_3 ; ІМЕІ2 НОМЕР_4 ;

- мобільний телефон марки «ОРРО А52» з карткою оператора мобільного зв`язку НОМЕР_5 , ІМЕІ1- НОМЕР_6 ; ІМЕІ2 НОМЕР_7 ;

- НОМЕР_8 (дев`ять тисяч шістсот) імітаційних купюр номіналом по 100 доларів США, під єдиним серійним номером KF 11597465 В;

- грошові кошти в сумі: 400 доларів США із наступними серіями і номерами: РК 41868655Е; LC 61903374A; PB 45336557B; PK 41869657Y.

В решті вимог клопотання - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_1