Провадження № 1-кс/638/2568/24
УХВАЛА

Іменем України

31 липня 2024 року м. Харків

Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Борівського відділу Ізюмської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 , за матеріалами досудового розслідування №0000989 від 23.07.2024 року за ознаками кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч.3 ст.15, ч.4 ст. 185 КК України, про арешт майна,

встановив:

До Дзержинського районного суду м. Харкова надійшло клопотання прокурора Борівського відділу Ізюмської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 , за матеріалами досудового розслідування №0000989 від 23.07.2024 року за ознаками кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч.3 ст.15, ч.4 ст. 185 КК України, про арешт майна.

Клопотання обґрунтовано тим, що у провадженні відділення №1 СВ Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області перебувають матеріали кримінального провадження, які внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000989 від 23.07.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч.4 ст. 185 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 за попередньою змовою та спільно з ОСОБА_5 маючи умисел на крадіжку чужого майна, приблизно о 01:00 годині ночі 23.07.2024, попередньо знаючи, що над залізничною колією на ділянці залізниці - на території станції Радьківські-Піски, 4 путь, приблизно 49 кілометр, опори 42-44 в АДРЕСА_1 , розташовані контактний провід та контактна мережа, які звисали з опор, оскільки вказана ділянка залізниці на даний час у зв?язку з воєнним станом не використовується, в темну пору доби, усвідомлюючи, що їх дії не будуть помічені, шляхом вільного доступу, діючи умисно, реалізуючи свій раніше виниклий умисел направлений на крадіжку чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з корисливих мотиви, з метою незаконного збагачення, впевнившись, що їх незаконні дії залишаться непоміченими іншими особами, шляхом вільного доступу, у період часу з 01.00 год. по 03.00 год. 23.07.2024 ОСОБА_6 разом з ОСОБА_5 за допомогою заздалегідь заготовленого знаряддя - кутової шліфувальної машини «МАКІТА» та гвинторізу (ножиць для різання металу), який було знайдено останніми на території залізниці, в умовах воєнного стану, демонтували для викрадення контактний провід типу МФ-100 вагою 86,5 кг вартістю 56891,10 грн., деталі контактної мережі типу КС-046 кількістю 17 шт. вартістю 2705,38 грн., деталі контактної мережі типу КС-053 кількістю 1 шт, вартістю 502,28 грн., проводу типу ПБСМ -95, вартістю 21360,44 грн., що належать АТ «Укрзалізниця», але не змогли довести свій злочин до кінця з причин, що від їх волі не залежали, оскільки були затримані військовослужбовцями. Таким чином, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 заподіяли майнову шкоду АТ «Укрзалізниця» на загальну суму 81459 гривень 20 коп.

В ході огляду місця події від 23.07.2024 року за адресою: Харківська область, Ізюмський район, с. Піски-Радьківські, на відкритій ділянці місцевості неподалік залізничної станції «Радьківські Піски», було виявлено та вилучено:

Автомобіль «Daewoo Lanos» д.н.з. НОМЕР_1 , який належить на праві власності ОСОБА_7 ( НОМЕР_2 ), відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, та який було повернуто власниці ОСОБА_7 на зберігання під розписку;

Кутошліфувальна машинка «Makita» з двома акумуляторами та 6-ма відрізним дисками в пластиковому кейсі, що належить підозрюваному ОСОБА_4 ( НОМЕР_3 ), поміщена до камери зберігання речових доказів СПД №1 Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області;

??157 фрагментів дротів МФ-100 загальною вагою 86,05 кг; 49 фрагментів дротів ПБС-95 загальною вагою 31,685 кг; 17 затискачів КС-046; 1 затискач КС-053, що належать АТ «Укрзалізниця» (представник ОСОБА_8 , т. НОМЕР_4 ), поміщені до камери зберігання речових доказів СПД №1 Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області;

??Металевий гвинторіз, власник якого не встановлений, поміщений до камери зберігання речових доказів СПД №1 Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області;

В ході додаткового огляду місця події від 23.07.2024 року за адресою: Харківська область, Ізюмський район, с. Піски-Радьківські, на відкритій ділянці місцевості неподалік залізничної станції - «Радьківські Піски», було виявлено та вилучено:

- Два фрагменти дроту МФ-100; два фрагменти дроту ПБСМ-95, що належать АТ «Укрзалізниця» (представник ОСОБА_8 , т. НОМЕР_4 ), поміщені до камери зберігання речових доказів СПД №1 Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області;

Вилучене в ході оглядів місця події майно визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні, про що винесено відповідну постанову.

Прокурор вказав, що вказані речі (предмети) мають доказове значення за даним кримінальним провадженням, визнані речовими доказами та зможуть сприяти розкриттю даного кримінального правопорушення та притягнення винних осіб до кримінальної відповідальності, а також мають значення для встановлення істини під час досудового розслідування.

Також зазначив, що на даних предметах могли зберегтися сліди вчинення кримінального правопорушення, вказані предмети будуть направлені до експертної установи для проведення відповідних експертиз, що має важливе значення для проведення досудового розслідування.

Крім того, вважає, що не застосування такого заходу забезпечення призведе до втрати зазначених речей та настання цих наслідків перешкоджатиме встановленню істини у даному кримінальному провадженні, а також належного збереження речових доказів.

У зв`язку з чим, прокурор просить клопотання задовольнити та накласти арешт на вищезазначене майно.

Прокурор у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, клопотання просив задовольнити.

Власник «Daewoo Lanos», ОСОБА_7 до суду не з`явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі. Крім того, у задоволенні клопотання в частині накладення арешту на її транспортний засіб просила відмовити, оскільки в автомобілі нічого не було знайдено.

Інші особи до суду не з`явилися, повідомлені належним чином.

У зв`язку з неявкою учасників справи відповідно до ч.4 ст.107 КПК України, фіксування під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалось.

Суд, перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, вважає доводи переконливими, а клопотання обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Доводи прокурора підтверджуються матеріалами справи, а саме: витягом № 0000989 з ЄРДР від 23.07.2024, протоколом огляду місця події, протоколом огляду речей(документів), протоколом огляду місця події, протоколом прйняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію, протоколом допиту представника потерпілого, протоколами допиту свідка, постанова про визнання речовим доказом, протоколом допиту підозрюваних.

Згідно з ч.1,2 ст.167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом. Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Відповідно до частини 1 статті 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якого накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його. Слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього Кодексу.

Згідно з п.1 ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до Постанови Європейського Суду від 09.06.2005 по справі Бакланов проти Російської Федерації , Постанови Європейського Суду від 24 березня 2005 року по справі Фрізен проти Російської Федерації , Судом наголошується на тому, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Протоколу № 1 до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання публічної влади у право на повагу до власності має бути законним, держави уповноважені здійснювати контроль за використанням власності шляхом виконання законів. Більше того, верховенство права, одна з засад демократичної держави, втілюється у статтях Конвенції. Питання у тому, чи було досягнуто справедливої рівноваги між вимогами загального інтересу та захисту фундаментальних прав особи, має значення для справи лише за умови, що спірне втручання відповідало вимогам законності і не було свавільним.

Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції", пп. 69 і 73, Series A N 52). Тобто, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства", n. 50, Series A № 98).

Таким чином, правомірність втручання держави в право на мирне володіння майном у кримінальному провадженні під час застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, повинна бути доведена в суді першої інстанції, а спів розмірність наслідків обмеження права власності бути завданням кримінального провадження, а також можливості застосування найменш обтяжливий спосіб арешту.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Тобто, незастосування тимчасового позбавлення можливості будь-яких осіб відчужувати це майно, може призвести до зникнення, втрати, пошкодження вказаного майна.

Згідно матеріалів клопотання прокурора, вказані в клопотанні речі та документи визнані речовими доказами і саме з метою їх збереження та подальшого використання в межах кримінального провадження необхідно накласти арешт на вказане майно.

Згідно вимог ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Проаналізувавши представлені слідчому судді документи, письмові заперечення представника власника майна з урахуванням наведених вище норм КПК України, слідчий суддя дійшов висновку, що слід відмовити у задоволенні клопотання в частині накладення арешту на транспортний засіб «Daewoo Lanos» д.н.з. НОМЕР_1 , оскільки суду не було надано обґрунтовань того, що вказаний в клопотанні транспортний засіб є речовим доказом кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України. Суду не надано жодних підтверджень, що цей автомобіль набутий кримінально протиправним шляхом, був знаряддям вчинення кримінального правопорушення, або зберіг на собі його сліди.

Відповідно до ст.1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Згідно з ч.4 ст.41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ст.22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання сторонами їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених КПК України.

Разом з тим, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, що зазначено у ст.26 КПК України.

Враховуючи вищевикладене, майно, на яке прокурор просить накласти арешт, оцінивши потреби досудового розслідування, правову підставу для арешту майна, враховуючи наслідки арешту майна для інших осіб, виходячи із розумності та співмірності обмеження в результаті накладення арешту на майно, завданням кримінального провадження, суд визнає клопотання таким, що підлягає частковому задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.131, 132, 170, 172, 173 КПК України, суддя,-

постановив:

Клопотання прокурора Борівського відділу Ізюмської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 , за матеріалами досудового розслідування №0000989 від 23.07.2024 року за ознаками кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч.3 ст.15, ч.4 ст. 185 КК України, про арешт майна - задовольнити частково.

Накласти арешт шляхом заборони розпорядження та відчуження, з можливістю користування, на тимчасово вилучене майно в ході огляду місця події від 23.07.2024 року за адресою: Харківська область, Ізюмський район, с. Піски-Радьківські, на відкритій ділянці місцевості неподалік залізничної станції - «Радьківські Піски», а саме:

??Кутошліфувальна машинка «Makita» з двома акумуляторами та 6-ма відрізними дисками в пластиковому кейсі, що належить підозрюваному ОСОБА_4 ( НОМЕР_3 ), поміщена до камери зберігання речових доказів СПД №1 Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області;

??157 фрагментів дротів МФ-100 загальною вагою 86,05 кг; 49 фрагментів дротів ПБСМ-95 загальною вагою 31,685 кг; 17 затискачів КС-046; 1 затискач КС-053, що належать АТ «Укрзалізниця» (представник ОСОБА_8 , т. НОМЕР_4 ), поміщені до камери зберігання речових доказів СПД №1 Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області;

Металевий гвинторіз, власник якого не встановлений, поміщений до камери зберігання речових доказів СПД №1 Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області;.

Також, на тимчасово вилучене майно в ході додаткового огляду місця події від 23.07.2024 року за адресою: Харківська область, Ізюмський район, с. Піски-Радьківські, на відкритій ділянці місцевості неподалік залізничної станції- «Радьківські Піски», а саме:

- Два фрагменти дроту МФ-100; два фрагменти дроту ПБСМ-95, що належать АТ «Укрзалізниця» (представник ОСОБА_8 , т. НОМЕР_4 ), поміщені до камери зберігання речових доказів СПД № 1 Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області.

В іншій частині клопотання - відмовити.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню. Оскарження ухвали про арешт майна не зупиняє її виконання.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга протягом 5-ти днів з дня проголошення ухвали. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1