Номер провадження:1-кс/521/3421/24
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
01 листопада 2024 року м.Одеса
Під час досудового слідства встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у невстановленому місці, у невстановлений час та у невстановленої особи незаконно придбав з метою подальшого збуту наркотичний засіб, після чого, діючи умисно, діючи повторно, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, почав незаконно зберігати наркотичні засоби при собі, в автомобілі та за власним місцем мешкання з метою подальшого збуту.
Так, 31.10.2024 приблизно о 07 години 50 хвилини працівниками УКР ГУНП в Одеській області, за адресою: м. Одеса, вул. Генерала Петрова, поблизу будинку № 49 був зупинений ОСОБА_5 , який в розмові з працівниками поліції повідомив, що збував наркотичні засоби на території Хаджибейський району міста Одеси, шляхом схованок, після чого на місце події була викликана слідчо-оперативна група ВП №1 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області.
Під час огляду місця події, 31.10.2024 у період часу з 10 години 24 хвилини по 10 годину 40 хвилин, за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_5 вказав на місце зі схованкою, де він попередньо залишив один згорток ізолюючої стрічки чорного кольору з кристалічною речовиною білого кольору. В подальшому ОСОБА_5 повідомив, що поряд знаходиться ще одне місце зі схованкою.
Окрім того, під час огляду місця події 31.10.2024 у період часу з 10 години 43 хвилини по 10 годину 52 хвилину, за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_5 вказав на місце зі схованкою, де він попередньо залишив один згорток ізолюючої стрічки чорного кольору, з кристалічною речовиною білого кольору.
Також ОСОБА_5 повідомив, що в автомобілі DAEWOO LANOS TF69Y, сірого кольору д.н.з. НОМЕР_1 , який перебуває у його користуванні та знаходиться неподалік від огляду місця події, знаходяться два згортки з наркотичним засобом.
Цього ж дня, в період часу з 11 годин 04 хвилини по 11 годину 34 хвилин під час обшуку вище вказаного транспортного засобу який перебував за адресою АДРЕСА_1 , ОСОБА_5 добровільно надав дозвіл працівникам поліції на проведення обшуку транспортного засобу який перебував у його користуванні та самостійно вказав місце зберігання наркотичних засобів, а саме в ручці дверної карти переднього пасажирського місця, де було виявлено паперовий згорток, в якому знаходились два згортки ізолюючої стрічки чорного кольору з кристалічною речовиною білого кольору, яка відповідно до результатів застосованого експрес-тесту «Identa» (LOT: 8533122A EXP: 08/2025), містить наркотичний засіб метадон.
Окрім того під час обшуку, за місцем проживання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_2 , того ж дня у період часу з 14 години 27 хвилину по 14 годину 51 хвилину виявлено та вилучено 2 два згортки ізолюючої стрічки чорного кольору з кристалічною речовиною білого кольору.
Також було встановлено, що ОСОБА_5 здійснив схованки з наркотичним засобом з метою подальшого збуту ще у семи різних місцях на території Хаджибейський району міста Одеси.
Так, 31.10.2024 у період часу з 15 години 15 хвилини по 15 годину 30 хвилину під час огляду місця події за адресою АДРЕСА_3 , було виявлено схованку, а саме один згорток ізолюючої стрічки чорного кольору, з кристалічною речовиною білого кольору, яку ОСОБА_5 попередньо незаконно придбав у невстановленому місці та невстановлений час та спосіб, з метою подальшого збуту.
Так, 31.10.2024 у період часу з 15 години 35 хвилини по 15 годину 45 хвилину під час огляду місця події за адресою АДРЕСА_3 , було виявлено схованку, а саме один згорток ізолюючої стрічки чорного кольору, з кристалічною речовиною білого кольору, яку ОСОБА_5 попередньо незаконно придбав у невстановленому місці та невстановлений час та спосіб, з метою подальшого збуту.
Так, 31.10.2024 у період часу з 18 години 40 хвилин по 18 годину 48 хвилин під час огляду місця події за адресою АДРЕСА_3 , було виявлено схованку, а саме один згорток ізолюючої стрічки чорного кольору, з кристалічною речовиною білого кольору, яку ОСОБА_5 попередньо незаконно придбав у невстановленому місці та невстановлений час та спосіб, з метою подальшого збуту.
Так, 31.10.2024 у період часу з 19 години 05 хвилин по 19 годину 15 хвилину під час огляду місця події за адресою АДРЕСА_4 , було виявлено схованку, а саме один згорток ізолюючої стрічки чорного кольору, з кристалічною речовиною білого кольору, яку ОСОБА_5 попередньо незаконно придбав у невстановленому місці та невстановлений час та спосіб, з метою подальшого збуту.
Так, 31.10.2024 у період часу з 19 години 20 хвилини по 19 годину 27 хвилин під час огляду місця події за адресою АДРЕСА_5 , було виявлено схованку, а саме один згорток ізолюючої стрічки чорного кольору, з кристалічною речовиною білого кольору, яку ОСОБА_5 попередньо незаконно придбав у невстановленому місці та невстановлений час та спосіб, з метою подальшого збуту.
Так, 31.10.2024 у період часу з 19 години 30 хвилин по 19 годину 35 хвилину під час огляду місця події за адресою АДРЕСА_5 , було виявлено схованку, а саме один згорток ізолюючої стрічки чорного кольору, з кристалічною речовиною білого кольору, яку ОСОБА_5 попередньо незаконно придбав у невстановленому місці та невстановлений час та спосіб, з метою подальшого збуту.
Так, 31.10.2024 у період часу з 19 години 37 хвилин по 19 годину 45 хвилину під час огляду місця події за адресою АДРЕСА_6 , було виявлено схованку, а саме один згорток ізолюючої стрічки чорного кольору, з кристалічною речовиною білого кольору, яку ОСОБА_5 попередньо незаконно придбав у невстановленому місці та невстановлений час та спосіб, з метою подальшого збуту.
Згідно п. 4 постанови пленуму Верховного суду України № 4 від 26.04.2002 «про умисел та збут наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів може свідчити як відповідна домовленість з особою, яка придбала ці засоби чи речовини та й інші обставини, зокрема: великий або особливо великий їх розмір; спосіб упакування та розфасування; поведінка суб`єкта злочину; те, що особа сама наркотичні засоби або психотропні речовини не вживає, але виготовляє та зберігає їх; тощо. Відповідальність за збут таких засобів і речовин настає незалежно від їх розміру».
Таким чином, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України за ознаками: незаконне придбання, зберігання, наркотичних засобів, з метою збуту, вчинене повторно.
ОСОБА_5 31.10.2024 року було затримано в порядку ст.208 КПК України.
ОСОБА_5 01.11.2024 року повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, тобто у незаконному придбанні, зберіганні, наркотичного засобу з метою збуту, вчиненому повторно.
Обґрунтованість підозри у вчиненні злочину ОСОБА_5 підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколах огляду місця події, протоколом огляду предмету, протоколом затримання, протоколом обшуку.
Беручи до уваги те, що підозрюваний ОСОБА_5 вчинив тяжкий злочин, з метою уникнення від кримінальної відповідальності, може переховуватися від органів досудового розслідування, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується, встановлена наявність ризиків передбачених п. 1,5 ч.1 ст.177 КПК.
Так виходячи з характеру та обставин інкримінованого злочину, беручи до уваги особу підозрюваного, можна дійти висновку про те, що у разі застосування менш суворого запобіжного заходу буде неможливо запобігти вищевказаним ризикам та забезпечити виконання підозрюваним своїх обов`язків.
Таким чином, лише запобіжний захід у вигляді тримання під вартою зможе гарантувати належне виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та перешкодити ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.
Проаналізувавши всі наявні ризики, у органу досудового розслідування є всі підстави вважати, що саме на обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заслуговує підозрюваний ОСОБА_5 .
Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
У випадку застосування до ОСОБА_5 альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави, вважаємо за доцільне визначити її розмір у відповідності до п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України у розмірі 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який відповідно до ст.7 Закону «Про Державний бюджет України на 2024 рік» складає 3028 гривні, тобто визначивши розмір застави у сумі 121 120 гривень.
Все вищевикладене в сукупності свідчить, що обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під варту підозрюваного та обмеження його конституційних прав, у даному випадку, є виправданим з точки зору відповідного суспільного інтересу, що значно переважає інтереси однієї людини, і таким, що відповідає практиці ЄСПЛ.
Прокурор та слідчий в судовому засіданні підтримали клопотання, просили задовольнити його, зазначивши, що стосовно підозрюваного на цей час в провадженні суду здійснюється судовий розгляд кримінального провадження за ч.2 ст.307 КК України.
Підозрюваний зазначив, що визнає свою вину у інкримінованому йому злочині, проти клопотання слідчого заперечує, просив обрати запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою у вигляді домашнього арешту, зазначивши, що має родину та на утриманні має неповнолітню дитину, фактично є її батьком, хоча записана дитина матір`ю, як мати-одиначка. Офіційно не працює, займався діяльністю , за яку зараз притягується до відповідальності, матеріально допомогають батьки - пенсіонери.
Захисник зазначив, що ризики є лише припущенням, підозрюваний має постійне місце проживання, сім`ю, дитину, а отже не має наміру перешкоджати слідству або переховуватися, тому просив обрати стосовно підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, у разі задоволення клопотання слідчого зменшити розмір застави.
Перевіривши та дослідивши надані матеріали до клопотання, заслухавши думки учасників процесу, суд вважає, що подане клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до вимог ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, спробам перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, спробам вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Вимогами ч.2 ст.177 КПК України передбачено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, вважати, що підозрюваний, може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Згідно ч.1, ч.2 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Статтею 178 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі й вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого, міцність його соціальних зв`язків, наявність постійного місця роботи, навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання раніше застосованих запобіжних заходів та інше.
Статтею 2 КПК визначено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.
На стадії досудового розслідування слідчий суддя наділений лише повноваженнями на перевірку обґрунтованості підозри, яка за своїм змістом до процедури висунення обвинувачення в порядку, передбаченому КПК України, на стадії досудового розслідування є обґрунтованим припущенням про вчинення особою кримінального правопорушення, повідомлення про яке складається на певному етапі досудового розслідування, коли є підстави для формулювання підозри (ч. 1 ст. 276 КПК України). Повідомлення про підозру персоніфікує кримінальне провадження, є юридичним фактом, що породжує виникнення кримінальних процесуальних правовідносин, та етапом, з якого починає реалізовуватися кримінальна відповідальність.
При вирішенні питання щодо застосування запобіжного заходу оцінці судом підлягають наявність та/або продовження існування ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК. Ризиком у контексті кримінального провадження є певний ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. При цьому КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) буде здійснювати відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.
У матеріалах клопотання достатньо наявних даних, які указують на факти, що ОСОБА_5 міг вчинити вказане у клопотанні правопорушення і такі є переконливим для суду, тому слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів лише визначає, що причетність ОСОБА_5 до вчинення кримінального правопорушення, підозра у якому йому повідомлена, є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього такого обмежувального заходу, як тримання під вартою. З наведених обставин, проводячи оцінку наданих суду матеріалів, доводів учасників процесу, слідчий суддя вважає, що підозра є обґрунтованою.
При вирішенні питання про ризики, слідчий суддя враховує те, що ОСОБА_5 , раніше не судимий, має постійне місце проживання, має на утриманні неповнолітню дитину, не працевлаштований, відносно останнього на розгляді в суді перебуває інше кримінальне провадження, підозрюється у вчинені тяжкого злочину, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком до 10 років з конфіскацією майна, що вказує на наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може вдатися до спроб переховуватися від органів досудового розслідування, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Згідно ст.178 КПК України, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється - є однією з обставин, що враховуються при обранні запобіжного заходу. Також суд враховує вимоги ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, фактичні обставини справи, особу підозрюваного та характер висунутого обвинувачення, тяжкість можливого покарання в їх взаємозв`язку з можливими ризиками у справі.
Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років відповідно до п.4 ч.2 ст.183 КПК України.
Відтак, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя враховує ту обставину, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, а також враховуючи наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 у разі визнання його винуватим, особу підозрюваного, вимог наведеного законодавства, слідчий суддя приходить до висновку, що до підозрюваного необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Підстав для обрання більш м`яких запобіжних заходів слідчим суддею не встановлено.
Визначаючи відповідно до вимог ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави, слідчий суддя враховує не лише обсяг повідомленої підозри, а також і правові позиції Європейського суду з прав людини, відповідно до яких розмір застави повинен бути встановлений з огляду на особу підозрюваного, належну йому власність, його стосунки з поручителями, іншими словами, з огляду на впевненість у тому, що перспектива втрати застави або заходів проти його поручителів у випадку його неявки до суду буде достатньою для того, щоб стримати його від втечі. Органи влади повинні докладати максимум зусиль як для встановлення належного розміру застави, так і під час вирішення питання про необхідність продовження тримання під вартою (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гафа проти Мальти»).
Відтак, з однієї сторони розмір застави повинен бути таким, щоб загроза її втрати утримувала б підозрюваного від намірів та спроб порушити покладені на нього обов`язки, а з іншої - не має бути таким, що є завідомо непомірним для цієї особи та призводить до неможливості виконання застави.
Розмір застави щодо особи, підозрюваного чи обвинуваченого у вчинені тяжкого злочину визначається у межах від 20 (двадцяти) до 80 (вісімдесяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно до вимог п.2 ч. 5 ст. 182 КПК України. У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно згідно вимог ч.5 ст. 182 КПК України.
Суд приходить до висновку, що ОСОБА_5 необхідно визначити розмір застави виходячи з тяжкості злочину та обставин його вчинення, тяжкості покарання, що йому загрожує у разі визнання його винуватим, його особи та його матеріального становища, тому суд вважає, що розмір застави як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_5 обов`язків, передбачених КПК України, у розмірі 40 (сорок) прожиткових мінімумів для працездатної особи, що складає 121120 (сто двадцять одна тисяча сто двадцять) гривень є достатньою.
Керуючись ст. ст. 132, 176-178, 372 КПК України, слідчий суддя-
П О С Т А Н О В И В :
Клопотання слідчого - задовольнити.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 59 (п`ятдесят дев`ять) днів в межах строку досудового розслідування з триманням його в Державній установі «Одеський слідчий ізолятор» до 29 грудня 2024 року включно.
Визначити розмір застави як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_5 обов`язків, передбачених КПК України, у розмірі 40 (сорок) прожиткових мінімумів для працездатної особи, що складає 121120 (сто двадцять одна тисяча сто двадцять) гривень на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України в Одеській області.
Підозрюваний ОСОБА_5 з дня визначення судом розміру застави може внести заставу на депозитний рахунок ТУ ДСА України в Одеській області або забезпечити її внесення заставодавцем та надати документ, що це підтверджує, суду.
За умови внесення застави на підозрюваного ОСОБА_5 відповідно до ст.194 КПК України будуть покладені обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою; не відлучатися з міста проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; заборонити спілкуватися зі свідками та учасниками кримінального провадження.
Наслідком невиконання зазначених обов`язків є звернення застави в дохід держави і обрання до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або тримання під вартою.
Строк тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 рахувати з моменту його фактичного затримання до 29.12.2024 року включно.
Ухвала суду щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана безпосередньо до суду апеляційної інстанції, протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу суду зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1