Справа № 202/5291/24
Провадження № 1-кп/202/1360/2024
УХВАЛА

Іменем України

12 листопада 2024 року м. Дніпро

Індустріальний районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді- ОСОБА_1 ,

при секретаря ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

особи, стосовно якої вирішується питання

застосування примусових заходів медичного

характеру (в режимі ВКЗ) ОСОБА_4 ,

представника особи ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у судовому засіданні, клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру, в рамках кримінального провадження №0000065, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16 січня 2024 року у відношенні,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, маючого середню спеціальну освіту, непрацевлаштованого, неодруженого, інваліда 2 групи, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , до якого раніше застосовувалися примусові заходи медичного характеру,

за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 259 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

15.01.2024 о 14:54 год., ОСОБА_4 , знаходячись у приміщенні відділення АТ «Державний ощадний банк України», за адресою: м. Дніпро, проспект Слобожанський 12, здійснив неправдиве повідомлення про підготовку до вибуху приміщення відділення банку, який є критично важливим об`єктом інфраструктури, з метою порушення нормального ритму роботи, функціонування вищевказаного закладу, та внесення елементу дезорганізації у функціонування даного закладу, шляхом залишення двох аркушів паперу А-4 з текстом на службовому столі у приміщенні відділення АТ «Державний ощадний банк України» за вищезазначеною адресою, при цьому ОСОБА_4 достовірно знав, що вказане повідомлення не відповідає дійсності та є неправдивим.

У результаті завідомо неправдивого повідомлення ОСОБА_4 про підготовку вибуху будівлі вказаного банку, для відвернення можливої загрози вибуху, було залучено особовий склад відділення Національної поліції України.

15.01.2024 у період часу з 15:50 год. до 16:09 год., при виїзді особового складу відділення Національної поліції України, вибухових пристроїв та речовин, саморобних вибухових пристроїв у відділенні АТ «Державний ощадний банк України», за адресою: АДРЕСА_2 , виявлено не було.

05 березня 2024 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , повідомлено про підозру у завідомо неправдивому повідомленні про підготовку вибуху на критично важливому об`єкті інфраструктури, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.259 КК України.

Під час досудового розслідування отримано інформацію, що може свідчити про наявність психічного захворювання у підозрюваного під час вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з висновком судово-психіатричної експертизи №212 від 05.04.2024, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у період часу, що відноситься до інкримінованого йому діяння, виявляв і в даний час виявляє психічний розлад у формі шизофренії параноїдної. У період, до якого відноситься інкриміноване йому діяння, він не міг усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними. На теперішній час також не може усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними.

Таким чином, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , маючи психічний розлад, перебуваючи в стані неосудності, тобто не усвідомлюючи свої дії та не керуючи ними внаслідок психічного розладу, знаходячись у приміщенні відділення АТ «Державний ощадний банк України», за адресою: АДРЕСА_2 , який є критично важливим об`єктом інфраструктури, шляхом залишення двох аркушів паперу формату А-4 з текстом на службовому столі у вищевказаному приміщенні, який працівники сприйняли як повідомлення про підготовку до вибуху.

За викладених вище обставин, дії ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який діяв в стані неосудності, мають ознаки суспільно небезпечного діяння, що містить склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 259 КК України - завідомо неправдиве повідомлення про підготовку вибуху на критично важливому об`єкті інфраструктури.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання про застосування у відношенні ОСОБА_4 примусових заходів медичного характеру та вважає, що останній вчинив суспільно-небезпечне діяння, яке містить ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 259 КК України.

Просив застосувати до останнього примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги зі звичайним наглядом.

ОСОБА_4 в судовому засіданні підтвердив обставини щодо вчиненого кримінального правопорушення, не заперечував проти задоволення клопотання прокурора.

Захисник ОСОБА_6 та законний представник ОСОБА_5 просили клопотання задовольнити та застосувати щодо ОСОБА_4 примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом.

Заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали клопотання та матеріали кримінального провадження, суд приходить до висновку, що клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у відношенні ОСОБА_4 підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Так, вчинення ОСОБА_4 суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч. 2 ст. 259 КК України підтверджено дослідженими судом, в судовому засіданні доказами, які суд визнає належними, допустимими та достовірними, а їх сукупність достатньою та взаємозв`язаною між собою для вирішення поставленого перед судом питання, а саме:

-рапортом працівників поліції від 15.01.2024 року, стосовно отримання повідомлення про замінування (а.с. 2);

-дозвіл на проведення огляду в приміщення АТ «Ощадбанк»;

-протоколом огляду від 15.01.2024 року в приміщенні АТ «Ощадбанк», де виявлено файл з аркушем паперу та предметом у формі цукерки, де відображено запис стосовно замінування приміщення (а.с. 4-7);

-протоколом огляду від 17.01.2024 року, згідно якого було оглянуто спец пакет в якому виявлено папку із тканини, 2 аркуши А4, прозоро рожева ємність у формі цукерки в середині якої міститься невідома розсипчаста речовина білого кольору (а.с. 8-13);

-висновком судової лінгвістичної експертизи № СЕ-19/104-24/2639-ЛД від 01.02.2024 року (а.с. 22-27)

-висновком експертизи наркотичних засобів №СЕ-19/104-24/3878-НЗПРАП від 02.02.2024 року, за яким у досліджуваній порошкоподібній речовині не виявлено наркотичного засобу (а.с. 30-33)

-висновком судово - психіатричного експерта №212 від 05.04.2024 року, за яким ОСОБА_4 у період, що відноситься до інкримінованого йому діяння, виявляв та в теперішній час виявляє психічний розлад у формі шизофренії параноїдної (а.с. 57-60)

Судом встановлено, що ОСОБА_4 вчинив суспільно небезпечне діяння, яке містить ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 259 КК України, тобто завідомо неправдиве повідомлення про підготовку вибуху на критично важливому об`єкті інфраструктури, перебуваючи у стані, при якому він не міг усвідомлювати своїх дій та керувати ними, так як страждав на психічне захворювання у формі параноїдної шизофренії, за своїм психічним станом він не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними.

Згідно ч. 2 ст.19 КК України, не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії або керуватися ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.

В силу ст.93 КК України примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом до осіб, які вчинили у стані неосудності суспільно небезпечні діяння.

Згідно із ст.94 КК України, залежно від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе та інших осіб, суд може застосувати такі примусові заходи медичного характеру: надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку; госпіталізація до психіатричного закладу із звичайним наглядом; госпіталізація до психіатричного закладу з посиленим наглядом; госпіталізація до психіатричного закладу із суворим наглядом.

Відповідно до ст.512 КПК України судовий розгляд кримінального провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру завершується постановленням ухвали про застосування примусових заходів медичного характеру або про відмову в їх застосуванні, а в силу ст.513 КПК України визнавши доведеним, що особа вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності або після вчинення кримінального правопорушення захворіла на психічну хворобу, яка виключає можливість застосування покарання, суд постановляє ухвалу про застосування примусових заходів медичного характеру.

Відповідно до ст.19 Закону України «Про психіатричну допомогу» примусові заходи медичного характеру застосовуються за рішенням суду у випадках та в порядку встановлених Кримінальним та Кримінально процесуальним Кодексом України, цим законом та іншими законами. За рішенням суду застосовуються вищевказані примусові заходи медичного характеру.

Пленум Верховного Суду України у п. 3 Постанови № 7 від 03.06.2005 року «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування» роз`яснив, що примусові заходи медичного характеру мають застосовуватися лише за наявності у справі обґрунтованого висновку експертів-психіатрів про те, що особа страждає на психічну хворобу чи має інший психічний розлад, які зумовлюють її неосудність і викликають потребу в застосуванні щодо неї таких заходів.

Згідно висновку судово-психіатричного експерта № 212 від 05.04.2024 року, ОСОБА_4 у період, що відноситься до інкримінованого йому діяння, виявляв та в теперішній час виявляє психічний розлад у формі шизофренії параноїдної.

Зазначений висновок підтверджується анамнестичними відомостями, даними кримінального провадження про властиві іспитованому замкнутість, відгородженість, аутохтонно виникаючі коливання настрою з виникнення на цьому тлі гострого психотичного стану галюциноторно - параноїдної структури з явищами психічного автоматизму, з розвитком надалі характерних для шизофренії змін, таких як падіння енергетичного потенціалу, втрата спонукань, дизгармонія психічного складу, нездатність відповідати вимогам суспільства, емоційна дефіцитарність, соціальна аутизація з втратою адаптаційних здібностей, що спричинило його багаторазові госпіталізації до психіатричного стаціонару, в т.ч. на примусове лікування, перебування на обліку психіатра, інвалідизації з психічного захворювання.

Вказаний висновок підтверджується також результатами даного психіатричного обстеження, що виявили у іспитованого характерні для шизофренічного процесу порушення мислення (різноплавності, непослідовність, резонерство), емоційно-вольової сфери (холодність, неадекватність) у поєднанні з грубими порушеннями критичних і адаптаційних здатностей.

Такий психічний розлад позбавляв іспитованого можливості усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними в період часу, що відноситься до інкримінованого їй діяння.

За своїм психічним станом іспитований у даний час також не може усвідомлювати свої дії (бездіяльність) та керувати ними.

Судом також встановлено, що ОСОБА_4 раніше вже проходив стаціонарне лікування у КП «Дніпропетровська багатопрофільна лікарня з надання психіатричної допомоги» ДОР, на даний час перебуває в закладі з надання психіатричної допомоги з суворим наглядом, згідно вироку Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 30 травня 2024 року за ч. 2 ст. 259 КК України.

Таким чином враховуючи висновок експерта, тяжкість вчиненого у стані неосудності діяння, характер і тяжкість захворювання ОСОБА_4 до нього необхідно застосувати примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом.

Питання про відшкодування витрат на залучення експерта суд вирішує у відповідності до приписів ст.ст. 122, 124 КПК України, при цьому судом враховується, що покладання витрат на проведення експертиз у кримінальному провадженні за ухвалою про застосування примусових заходів медичного характеру чинним кримінальним процесуальним законодавством не передбачено, тому їх слід віднести на рахунок держави.

Речовими доказами і вилученими речами суд вважає можливим розпорядитися у відповідності до ст.100 КПК України, запобіжний захід до ОСОБА_4 не обирався.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 92-94 КК України, ст.ст. 372, 503, 512, 513, 516 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні №0000065, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16 січня 2024 року у відношенні ОСОБА_4 , за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 259 КК України - задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_4 , примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом, в умовах ДФ «Спеціальний заклад з надання психіатричної допомоги «ДУ Інститут судової психіатричної експертизи МОЗ України», за адресою: м. Дніпро, вул. Надії Алексєєнко, буд. 84.

Процесуальні витрати, в рамках даного кримінального провадження, а саме кошти на проведення експертизи наркотичних засобів, №СЕ-19/104-24/3878-НЗПРАП від 02.02.2024 року, в сумі 2 271 грн. 84 коп., - віднести на рахунок держави.

Процесуальні витрати, в рамках даного кримінального провадження, а саме кошти на проведення судової лінгвістичної експертизи, №СЕ-19/104-24/2639-ЛД від 01.02.2024 року, в сумі 7 572 грн. 80 коп., - віднести на рахунок держави.

Речові докази, в рамках даного кримінального провадження, а саме прозоро - рожеву ємність у формі цукерки, в середині якої міститься невідома розсипчаста речовина білого кольору, яку запаковано до білого пакету з полімерного матеріалу, яка перебуває на зберіганні у камері схову ВП №2 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області - знищити.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська протягом семи днів з дня її оголошення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1