КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 1 І-кп/824/3773/2024 Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі

- ОСОБА_2 ,

- ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

- ОСОБА_5 ,

- ОСОБА_6 ,

- ОСОБА_7 ,

- ОСОБА_8 ,

потерпілих - ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

представників потерпілих - ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві кримінальне провадження за апеляційними скаргами захисника обвинуваченого ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_7 , представника потерпілих ОСОБА_11 , на вирок Києво-Святошинського районного суду Київської області від 14 березня 2024 року відносно ОСОБА_8 ,

В С Т А Н О В И Л А:

Зазначеним вироком ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кодня Житомирського району Житомирської області, який має середню освіту, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 п. 6 ч. 2 ст.115, ч. 4 ст. 187 КК України та призначено йому покарання за:

- ч. 2 ст. 15 п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України - 11 (одинадцять) років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, що є його власністю;

- ч. 4 ст. 187 КК України - 10 (десять) років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, що є його власністю.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначено ОСОБА_8 покарання 11 (одинадцять) років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, що є його власністю.

Залишено запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_8 у виді тримання під вартою до набрання вироком законної сили в Державній установі «Київський слідчий ізолятор». Строк відбування покарання ОСОБА_8 постановлено рахувати з моменту затримання - 01.08.2021 року.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_10 до ОСОБА_8 про відшкодування майнової та моральної шкоди задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_10 - 230 601 (двісті тридцять тисяч шістсот одна) грн 98 коп. на відшкодування матеріальної шкоди та 300 000 (триста тисяч) грн 00 коп. на відшкодування моральної шкоди. В задоволенні решти цивільного позову відмовити.

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь держави витрати в сумі 55 289 (п`ятдесят п`ять тисяч двісті вісімдесят дев`ять) грн 81 коп на залучення експерта.

Скасовано арешт, накладений ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 06.08.2021 року на автомобіль марки «KIA» моделі «RIO» д.н.з. НОМЕР_1 , сірого кольору, який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 належить ОСОБА_9 , мобільний телефон марки «Xiаomi» синього кольору та інші речі зазначені у вироку суду.

Скасовано арешт, накладений ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 06.08.2021 року на предмети, зазначені у вироку.

Вирішено питання щодо речових доказів.

Згідно вироку, 01.08.2021 року близько 02 год. 30 хв. ОСОБА_8 , перебуваючи на автомобільній дорозі поблизу будинку АДРЕСА_3 , маючи прямий умисел, направлений на вбивство ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з корисливих мотивів, тобто на умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, посягаючи на найвищу соціальну цінність - життя людини, усвідомлюючи при цьому суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою подальшого заволодіння належним ОСОБА_9 майном, яке при ньому знаходилось, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, використовуючи частину клинка від ножа наніс ОСОБА_9 по одному удару в область шиї справа, у ліву частину надключичної ділянки та 4 колото-різані рани в область виличної ділянки та лівої щоки. Захищаючись від подальших ударів ОСОБА_8 , ОСОБА_9 підняв руки перед собою, а ОСОБА_8 наніс різані рани лівої кисті та правої кисті. Після чого, ОСОБА_8 взяв в руки камінь та наніс численні удари ОСОБА_9 у лобну ділянку та ніс.

Після чого, реалізовуючи корисливий мотив, ОСОБА_8 заволодів, належними ОСОБА_9 речами: карткою банку «Монобанк», на рахунку якої коштів не було, грошовими коштами у сумі 645,00 грн., грошовими коштами номіналом по 1 долару США, що відповідно до курсу НБУ станом на 01.08.2021 становить 53 грн. 62 коп., сумкою виробника «Vintage» вартістю 325, 80 грн., гаманцем виробника «Wittchen» вартістю 891, 00 грн., електронною системою нагрівання табака системи «IQOS LIL SOLID» вартістю 539 грн. 10 коп., ігровою консоллю марки «Soni Play Station PS 4» вартістю 9179 грн. 10 коп., окулярами для постійного користування в побуті із лінзами виробника «Comfutron 1.6» та оправою виробника «ID Glosses» вартістю 901 грн. 60 коп., загальна вартість яких згідно з судово-товарознавчою експертизою № 4155/21 від 28.10.2021 становить 11836 грн 60 коп. Утримуючи при собі викрадене майно, ОСОБА_8 з місця вчинення злочину зник, чим заподіяв ОСОБА_9 матеріальні збитки на загальну суму 12535 грн 22 коп. (дванадцять тисяч п`ятсот тридцять п`ять гривень 22 коп.).

На місці вчинення злочину, ОСОБА_8 вчинив усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, а саме вбивства з корисливих мотивів ОСОБА_9 , але не зміг завершити злочин з причин, які не залежали від його, оскільки останньому вчасно надано допомогу.

Відповідно до висновку судово-медичного експерта № 270/Д від 18.11.2021 року, згідно з наданою медичною документацією та висновком консультанта - рентгенолога КОБ СМЕ у ОСОБА_9 наявні наступні тілесні ушкодження: відкрита черепно-мозкова травма: периорбітальна гематома ліворуч, забійні рани тім`яної ділянки, потилично-тім`яної ділянки, лобної ділянки зліва, забійно-розчавлена рана лобної ділянки по центру та носа, її дно частково обмежене стінками лобної пазухи, уламками кісток носа, провалюється вглиб, у напрямку мозкового черепа, забійні рани верхньої та нижньої губ з пошкодженням слизових оболонок, уламковий перелом лобної кістки ліворуч, багатоуламковий перелом усіх стінок обох верхнє - щелепних пазух та обох орбіт, усіх стінок лобної пазухи та решітчастої кісток зі зміщенням уламків, переломи обох великих крил клиновидної кістки, виличної дуги ліворуч, субарахноїдальний крововилив, забій головного мозку з формуванням вогнищ гематорагічного забою в лобних частках, крововилив в шлуночки мозку, пневмоцефалія; 4 колото-різані рани лівої виличної ділянки та лівої щоки; колото різана рана шиї справа (по передньому краю грудно-ключично-соскоподібного м`язу у середній третині без ушкодження магістральних судин); різана рана лівої надключичної ділянки; різані рани лівої кисті (1 пальця лівої кисті , долонної поверхні гіпотенора); різана рана 2 пальця правої кисті; множинні садна нижніх кінцівок.

Відкрита черепно-мозкова травма відноситься до тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя. Колото-різані рани відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, оскільки для їх загоєння необхідний термін більше 6, але менше 21 дня. Садна відноситься до легких тілесних ушкоджень.

Крім того, 01.08.2021 року близько 02 год. 30 хв. ОСОБА_8 , перебуваючи на автомобільній дорозі поблизу будинку АДРЕСА_3 , маючи прямий умисел на здійснення нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із застосуванням насильства, небезпечного для життя чи здоров`я ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який зазнав нападу, корисливий мотив та мету незаконно збагатитися, ОСОБА_8 використовуючи частину клинка від ножа наніс потерпілому по одному удару в область шиї справа, у ліву частину надключичної ділянки та 4 колото-різані рани в область виличної ділянки та лівої щоки. Захищаючись від подальших ударів ОСОБА_8 , ОСОБА_9 підняв руки перед собою, а ОСОБА_8 наніс йому різані рани лівої кисті та правої кисті. Після чого ОСОБА_8 взяв в руки камінь та наніс численні удари ОСОБА_9 у лобну ділянку та ніс.

В подальшому ОСОБА_8 заволодів, належними ОСОБА_9 речами, а саме: карткою банку «Монобанк», на рахунку якої коштів не було, грошовими коштами у сумі 645,00 грн., грошовими коштами номіналом по 1 долару США, що відповідно до курсу НБУ станом на 01.08.2021 становить 53 грн. 62 коп., сумкою виробника «Vintage» вартістю 325, 80 грн., гаманцем виробника «Wittchen» вартістю 891,00 грн., електронною системою нагрівання табака системи «IQOS LIL SOLID» вартістю 539 грн. 10 коп., ігровою консоллю марки «Soni Play Station PS 4» вартістю 9179 грн. 10 коп., окулярами для постійного користування в побуті із лінзами виробника «Comfutron 1.6» та оправою виробника «ID Glosses» вартістю 901 грн 60 коп., загальна вартість яких згідно з висновком судово-товарознавчої експертизи № 4155/21 від 28.10.2021 становить 11836 грн. 60 коп. (одинадцять тисяч вісімсот тридцять шість гривень 60 коп.). Утримуючи при собі викрадене майно, ОСОБА_8 з місця вчинення злочину зник, чим заподіяв ОСОБА_9 матеріальні збитки на загальну суму 12535 грн. 22 коп. (дванадцять тисяч п`ятсот тридцять п`ять гривень 22 коп.).

Захисник обвинуваченого подав апеляційну скаргу, в якій не погоджуючись з вироком суду просить його скасувати та ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_8 невинуватим у зв`язку з відсутністю в його діях складу кримінальних правопорушень. Просить повторно дослідити під час апеляційного розгляду провадження обставини кримінального провадження в повному обсязі, що включає безпосереднє дослідження та оцінку доказів таких обставин.

На підтвердження своїх вимог захисник зазначає про те, що вина обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень ні досудовим слідством ні судом не доведена. Зазначає про порушення судом першої інстанції вимог ст.367 КПК України, оскільки під час розгляду справи 13.03.2024 року суд видалився до нарадчої кімнати о 17:15 год, а згідно журналу судового засідання від 14.03.2024 року суд відкрив засідання о 08:52 год. та в порядку ст.615 КПК України о 09:00 год. закінчив судовий розгляд провадження. Проте, з 08:00 год. до 08:50 год. у колегії суддів, які розглядали дану справу, на розгляді були інші судові справи. На думку захисника, порушення таємниці наради суддів є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону. Крім того, зазначає, що оголошення вироку відбулося без участі обвинуваченого та з порушенням вимог ч.3 ст. 367 КПК України.

Поряд з цим захисник вказує на порушення вимог ч. 3 ст. 290 КПК України, оскільки обвинуваченому та захиснику не було надано доступ до речових доказів, матеріали провадження не містять розписок про ознайомлення з речовими доказами, у зв`язку з чим сторона захисту подавала клопотання про визнання доказів недопустимими.

Вказує також про порушення вимог ч.4 ст.107, ч.4 ст.234 КПК України, оскільки під час досудового слідства, вирішуючи клопотання про надання дозволу на проведення огляду земельної ділянки, слідчий суддя винесла ухвалу про надання такого дозволу без фіксування технічними засобами та без ведення журналу судового засідання, та розглянуто клопотання було 06.08.2021 року, при тому що подано 04.08.2021 року.

На переконання захисника, суд не врахував положення ч.4 ст.17 КПК України та не врахував встановлені обставини та не спростував сумніви щодо того, хто перший вчинив напад, обвинувачений чи потерпілий.

Щодо порушення вимог ч.3 ст.363, ч.5 ст.364 КПК України захисник наводить у скарзі обґрунтування про те, що сторона обвинувачення 12.06.2023 року в судовому засіданні на стадії судових дебатів порушила питання дослідити ті докази, які нею не було надано суду для дослідження, тобто, не нові докази, що не передбачено чинним КПК України. Зазначає, що ст. 364 КПК України не передбачено повноваження суду, що після оголошення про перехід до стадії судових дебатів і виступу усіх сторін провадження, розглядати клопотання сторін, досліджувати докази, що є істотним порушенням вимог КПК України.

Стверджує, що у мотивувальній частині вироку суд повинен зазначити мотиви неврахування окремих доказів, однак в порушення абз.3 п. 2 ч. 3 ст. 374 КПК України місцевий суд дослідив докази, які протирічать його висновкам у вироку, та про які суд не зазначив у вироку і мотиви їх неврахування, зокрема: показання обвинуваченого, висновків експертів від 10.11.2021 року та від 14.12.2021 року, від 15.11.2021 року, протоколу огляду одягу обвинуваченого.

Крім того захисник вказує на неповноту судового розгляду, що є порушенням вимог ч. 1 ст. 410, ч. 3 ст. 374 КПК України, а саме у вироку суд не зазначив мотивів, з яких дійшов висновку, що ОСОБА_8 мав намір позбавити життя потерпілого, та оцінка вчинених потерпілим дій щодо загрози заподіяння шкоди обвинуваченому судом не досліджувалася. Вважає, що потерпілий першим вчинив напад на обвинуваченого, внаслідок чого останній перебував у стані необхідної оборони.

Стверджує, що висновки суду першої інстанції про умисел в обвинуваченого на вбивство потерпілого не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, адже зазначений висновок спростовується іншими доказами, наявними у провадженні. Таким чином, на переконання захисника, в діях обвинуваченого відсутній склад кримінального правопорушення, передбаченого ст. 115 КК України. Також суд не зазначив належних обґрунтувань у вироку на підтвердження умислу в діях ОСОБА_8 заволодіти майном потерпілого.

Захисник вважає, що дії обвинуваченого необхідно кваліфікувати за статтями 36, 124 КК України. Стороною обвинувачення не надано належних, допустимих і достатніх доказів на підтвердження винуватості ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15 п.6 ч.2 ст.115 КК України та на спростування версії обвинуваченого щодо нападу на нього потерпілого, оскільки крові в автомобілі потерпілого не виявлено, а є лише сліди крові обвинуваченого.

В частині вирішення цивільного позову сторона захисту не погоджується з тим, що суд не дослідив оригінали долучених документів, що є порушенням ст. 99 КПК України.

Представник потерпілих ОСОБА_11 подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок скасувати та ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_8 винуватим та призначити покарання за ч. 4 ст. 187 КК України у виді позбавлення волі на строк 14 років з конфіскацією всього належного йому майна, за ч. 2 ст. 15, п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 15 років з конфіскацією всього належного йому майна, та остаточно визначити йому покарання за сукупністю злочинів у виді позбавлення волі на строк 11 років з конфіскацією всього належного йому майна. Цивільний позов задовольнити в повному обсязі.

На підтвердження своїх вимог захисник вказує, що призначене обвинуваченому покарання є надмірно м`яким, не зважаючи на те, що у провадженні відсутні пом`якшуючі обставини, вину обвинувачений не визнав, щиро не покаявся, не сприяв досудовому слідству, повідомляв суду неправдиві відомості щодо нападу потерпілого на нього, не відшкодував шкоду потерпілим.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника та обвинуваченого, які підтримали свої апеляційні вимоги, пояснення потерпілих та представників потерпілих, які також підтримали вимоги апеляційної скарги представника, думку прокурора, який вважав вирок законним та обгрунтованим, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів дійшла наступного.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 404 КК України суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Захисник у апеляційній скарзі просив повторно дослідити під час апеляційного розгляду провадження обставини кримінального провадження в повному обсязі, що включає безпосереднє дослідження та оцінку доказів таких обставин.

Положення ч. 3 ст. 404 КПК України визначають умови, за яких суд апеляційної інстанції зобов`язаний дослідити обставини, встановлені під час кримінального провадження, та може дослідити докази.

Однак, в апеляційній скарзі захисник не навів, які саме докази необхідно повторно дослідити в кримінальному провадженні та не зазначив мотивів того, які з доказів досліджені судом першої інстанції не повністю або з порушеннями, та які не досліджувалися судом першої інстанції виключно, якщо про дослідження таких доказів учасники судового провадження заявляли клопотання під час розгляду в суді першої інстанції або якщо вони стали відомі після ухвалення судового рішення, що оскаржується.

Тому колегія суддів не вбачає підстав для задоволення клопотання захисника про дослідження доказів у кримінальному провадженні в повному обсязі, з урахуванням вимог ч.3 ст.404 КПК України.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України; обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджено доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України; вмотивованим є рішення, в якому наведено належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення. Згідно із ст. 94 КПК України оцінка доказів є компетенцією суду, який ухвалив вирок, яка має здійснюватись судом за критеріями належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а сукупності зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15 п.6 ч.2 ст. 115 КК України, ч.4 ст.187 КК України, за обставин, викладених у вироку.Встановлені судом першої інстанції обставини узгоджуються з фактичними обставинами кримінального правопорушення, викладеними в обвинувальному акті органу досудового розслідування.

Як убачається з вироку, суд зазначив, що стороною обвинувачення надано достатньо належних, допустимих та безсумнівно переконливих доказів, що підтверджують винуватість обвинуваченого у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення поза розумним сумнівом, в обсязі обвинувачення, який суд вважав доведеним.

Доводи захисника про те, що винуватість ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень ні досудовим слідством ні судом не доведена та обвинуваченого необхідно визнати невинуватим у зв`язку з відсутністю в його діях складу кримінальних правопорушень, на думку колегії суддів не ґрунтуються на матеріалах кримінального провадження та спростовуються дослідженими в судовому засіданні та наведеними у вироку доказами, яким суд дав належну оцінку.

На підтвердження винуватості обвинуваченого у вчиненні замаху на умисне вбивство з корисливих мотивів та розбійного нападу, поєднаного із заподіянням тяжких тілесних ушкоджень, суд врахував та послався на:

- показання потерпілого ОСОБА_9 , який в судовому засіданні пояснив, що 01.08.2021 року, обвинувачений ОСОБА_8 , який сидів на передньому пасажирському сидінні, дістав ніж та напав на потерпілого з ножем, лезо було без ручки, потерпілий намагався зхватити руку ОСОБА_8 , потім він вибіг з машини та почав тікати і кликати на допомогу, ОСОБА_8 наздогнав його збив з ніг та почав добивати каменем, перший раз промахнувся, а далі він не пам`ятає, кликав на допомогу, проте ОСОБА_8 йому сказав: «Не кричи!», потерпілому було незрозуміло, чому на нього напав ОСОБА_8 . Також потерпілий зазначив, що не наносив жодного удару ОСОБА_8 , коли їхали в автомобілі то конфліктів не виникало та коли обвинувачений повідомив, що у нього немає грошей, він нормально відреагував, коли ОСОБА_8 наздогнав його, він впав на спину і чітко бачив обличчя обвинуваченого, детально, в чому був одягнений ОСОБА_8 не може сказати. Зазначив, що у ОСОБА_8 був рюкзак, з яким той сів в автомобіль і тримав в руках. Повідомив, що у леза з ножа рукоятки не було і він схопився за лезо своєю рукою, порізав її і почалася боротьба. Коли йому було порізане обличчя, він точно не пам`ятає, ніж постійно був у ОСОБА_8 , він не може пояснити, чому в автомобілі не було крові, стверджує, що ОСОБА_8 наносив йому тілесні ушкодження каменем в положенні зверху на ньому, зверху вниз, камінь був великий і обвинувачений тримав його обома руками. Також потерпілий повідомив, що у нього була сумочка, в якій були документи, приставка, партмоне з документами, ключі від будинку, водійське посвідчення, документи на автомобіль, гроші, засіб для куріння. В судовому засіданні на запитання представника потерпілого повідомив, що впізнає обвинуваченого як людину, яка напала на нього з ножем та хотіла його вбити, просив суд обвинуваченого ОСОБА_8 визнати винуватим та призначити йому максимальне покарання;

- показання потерпілої ОСОБА_10 , яка підтвердила ОСОБА_9 є її чоловіком, який працював в таксі. Ввечері він вклав доньку спати, а сам приблизно о 24:00 годині поїхав працювати на таксі. На момент даної події вона була вагітною. Зранку вона зателефонувала ОСОБА_9 , але слухавку взяв слідчий та розповів, що сталася така подія та потрібно їхати до лікарні, і що її чоловік перебуває у важкому стані. Потім вона поїхала в поліцію і там зустріла обвинуваченого ОСОБА_8 . Від працівників поліції їй стало відомо про подію, яка сталася. В той день у ОСОБА_9 було із собою два пристрої для нагрівання тютюну, телефон, ігрова консоль, документи, окуляри, інші особисті речі. Пояснила, що її чоловік ОСОБА_9 зазвичай ходив із сумочкою чорного кольору, яку носив через плече, яку майже не знімав. Зазначила, що ОСОБА_9 був три тижні вкрай важкому стані, після лікарні не міг себе обслуговувати самостійно, пізніше проходив реабілітацію, йому була проведена операція та ще проходить реабілітацію, також ОСОБА_9 має статус особи з інвалідністю першої групи. Повідомила, що вважає вибачення ОСОБА_8 нещирими в судовому засіданні, оскільки обвинувачений почав шкодувати про вчинене лише в суді, повідомила також, що відшкодування шкоди до них ніхто не звертався;

- даними з витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 01.08.2021, згідно з яким 01.08.2021 до ВП № 1 Бучанського РУП ГУ НП в Київській області надійшло повідомлення про те, що 01.08.2021 приблизно о 02 год. 40 хв. біля озера Крючок, що в с. Крюківщина було виявлено ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , котрому невідомим було нанесено тілесні ушкодження, внаслідок яких у останнього при медичному обстеженні було виявлено: забій головного мозку, відкритий перелом лобної ділянки, численні забійні рани обличчя;

- даними з рапорту старшого інспектора чергового ВП № Бучанського РУП ГУ НП в Київській області від 01.08.2021;

- даними з рапорту старшого інспектора чергового ВП № Бучанського РУП ГУ НП в Київській області від 01.08.2021, згідно якого лікар ОСОБА_13 повідомив, що приблизно о 02 год. 40 хв. ночі потерпілого таксиста побили невідомі особи в АДРЕСА_4 як їхати в напрямку озера Крючок, потерпілий знаходиться в реанімації;

- даними з протоколу огляду місця події від 01.08.2021 з фототаблицею, згідно якого оглянуто земельну ділянку приблизним розміром 2,5 х 3. яка розташована на відстані приблизно 4 м, від будинку АДРЕСА_3 ;

- даними з протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 02.08.2021;

- даними з копії довідки Комунального некомерційного підприємства «Лікарня інтенсивного лікування Боярської міської ради» № 1552 від 01.08.2021, згідно з якою ОСОБА_9 в період 03 год. 00 хв. була надана медичною допомога та встановлено діагноз: забій головного мозку, відкритий перелом лобної ділянки, численні забійні рани обличчя та частини голови;

- даними з протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 01.08.2021;

- даними з протоколу обшуку від 01.08.2021 та відеозаписом до нього диску, проведеного на підставі заяви матері обвинуваченого ОСОБА_15 , яка згідно з договором від 12.09.2020 року орендує вказане житло (є його користувачем), згідно з яким проведено обшук у квартирі АДРЕСА_5 , починаючи з під`їзду № 2, під час якого у ванній кімнаті вказаної квартири за пральною машиною виявлено й вилучено сумку чорного кольору «SFQ Hungt Angi» зі слідами РБК, Гаманець чорного кольору з написом «Witchen», перепустка на ім`я ОСОБА_9 (торговий представник ТОВ «1КМЗ»; посвідчення водія на ім`я ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_2 серії НОМЕР_3 ; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 на авто марки «Kia Rio» днз НОМЕР_1 ; талон до посвідчення водія серії НОМЕР_4 на ім`я ОСОБА_9 ; пластикові картки у кількості 5 шт. «gluscoclub», «KFС», «БРМС plus», «UPG», «Євротоп»; поліс обов`язкового страхування транспортного засобу « НОМЕР_5 » на ім`я ОСОБА_9 , зі слідами РБК на зворотній сторні; паспорт гр. України на ім`я ОСОБА_8 № НОМЕР_6 , на якому виявлено пляму РБК; медична довідка щодо придатності до керування транспортним засобом серї №10ААІЕ №392818 на ім`я ОСОБА_8 ; картка платника податків ім`я ОСОБА_8 ; свідоцтво про закінчення закладу підготовки та перепідготовки і підвищення кваліфікації водіїв серії НОМЕР_7 ім`я ОСОБА_8 , зі слідами бурого кольору схожих на кров; довідка про місце проживання особи на ім`я ОСОБА_8 ; картку «Монобанк» № НОМЕР_8 ; грошові кошти номіналом 500 грн. серії ФЖ8994860, на якій наявні сліди РБК., 2 купюри номіналом 50 грн. серії ТН7109652 та ФЗ7401791, 3 купюри номіналом 5 грн. серії ТБ1258148, ТГ1093901, УЖ8425607, 1 купюра номіналом 20 грн. серії УБ4118157 на якій виявлено сліди РБК, 1 купюра номіналом 10 грн серії ЮВ3803662, грошова купюра Єгипту «5 Five Pounts» з слідами ззовні схожими на кров, 2 купюри номіналом 1 долар США серії В49741340С та L33717579К зі слідами РБК; пристрій для нагрівання табаку білого кольору з речовиною бурого кольору ззовні схожого на кров; пристрій лазер металевий зі слідами РБК; пристрій «Sony plastation» у футлярі чорного кольору з слідами РБК; захисну маска чорного кольору з написом «KIA motors» зі слідами РБК; комплект ключів; запальничку у кількості 2 шт синього та бежевого кольору з написами; захисні окуляри зі слідами бурого кольору; захисну маску синього кольору зі слідами РБК; висувну антену зі слідами РБК; змиви РБК з підлоги. Під час обшуку квартири рідний брат ОСОБА_8 , ОСОБА_16 повідомив, що 01.08.2021 року у денний час доби він викинув у сміттєвий бак біля будинку штани брата. За результатом огляду сміттєвого бака сірого кольору біля будинку по АДРЕСА_6 виявлено та вилучено білий поліетиленовий пакет, в якому знаходяться штани чоловічі чорного кольору у брудному стані, на правій штанині яких виявлено пляму речовини бурого кольору;

- даними з виписки із медичної карти стаціонарного хворого від 05.08.2021, згідно якої ОСОБА_9 перебував на стаціонарному лікуванні КНП «Лікарня інтенсивного лікування Боярської міської ради» з 01.08.2021 по 05.08.2021 та виписався за бажанням родичів у важкому стані для подальшого стаціонарного лікування у Лікарні ШМД м. Київ, транспортувався в умовах реанімобіля;

- даними з висновку експерта № 270/Д від 18.11.2021, згідно якого в наданій медичній документації та висновку консультанта-рентгенолога КОБ СМЕ у ОСОБА_9 малися наступні тілесні ушкодження: відкрита черепно-мозкова травма відноситься до тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя. Колото-різані та різані рани відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, оскільки для їх загоєння необхідний термін більше 6, але менше 21 дня. Садна відносяться до легких тілесних ушкоджень;

- даними з висновку експерта № 269/Д від 10.11.2021, згідно з яким в наданій медичній документації у ОСОБА_8 мались наступні тілесні ушкодження: різані рани пальців правої кисті відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, оскільки для їх загоєння необхідний термін більше 6, але менше 21 дня;

- даними з протоколу тимчасового доступу до речей та документів від 12.10.2021 та опису до нього, згідно якого у КНП «Київська міська клінічна лікарня № 3» виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), що за адресою: м. Київ, вул. Петра Запорожця,26 вилучено історію хвороби на ім`я ОСОБА_8 ;

- даними з висновку експерта за результатами проведення судово-товарознавчої експертизи № 4155/21 від 28.10.2021, згідно яких загальна ринкова вартість досліджуваних об`єктів на момент вчинення кримінального правопорушення, тобто станом на 01.08.2021 становила 11836,60 грн;

- даними з висновку експерта № СЕ-19/111-21/39266-БД від 11.11.2021 з фототаблицею, згідно якого встановлено генетичні ознаки (ДНК-профіль) зразка букального епітелію потерпілого ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .. Встановлено генетичні ознаки (ДНК-профіль) зразка букального епітелію підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- даними з висновку експерта № СЕ-19/111-21/39268-БД від 16.11.2021 з фототаблицею, згідно якого, враховуючи експертні висновки з приводу вдавлених ран голови ОСОБА_9 та різаних ран рук ОСОБА_8 , саме каменем, вилученим під час огляду місця події було травмовано потерпілого, і цим каменем наносив удари обвинувачений ОСОБА_8 ;

- даними з висновку експерта № СЕ-19/111-21/39264-БД від 26.11.2021 з фототаблицею, згідно якого генетичні ознаки (ДНК-профілі) слідів крові на штанах в даних об`єктах є змішаними, збігаються між собою, містять генетичні ознаки (ДНК-профілі) зразків букального епітелію підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та потерпілого ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

- даними з висновків експертів з фото таблицями № СЕ-19/111-21/39262-БД від 26.11.2021 з фото таблицею; № СЕ-19/111-21/39251-БД від 15.11.2021; № СЕ-19/111-21/39269-БД від 23.11.2021; № СЕ-19/111-21/39263-БД від 16.11.2021; № СЕ-19/111-21/39254-БД від 24.11.2021; № СЕ-19/111-21/39277-БД від 18.11.2021; № СЕ-19/111-21/39265-БД від 19.11.2021; № СЕ-19/111-21/39275-БД від 15.11.2021; № СЕ-19/111-21/39272-БД від 12.11.2021; № СЕ-19/111-21/39267-БД від 14.12.2021;

- даними з протоколу огляду предметів від 14.12.2021, згідно якого оглянуто речі вилучені під час огляду місця події за адресою: Київська область, Бучанський район, с. Крюківщина територія озера «Крючок» та невідкладеного обшуку за адресою: АДРЕСА_2 , де проживає підозрюваний ОСОБА_8 ;

- даними з рапорту старшого оперуповноваженого відділу поліції № 1 Бучанського РУП ГУ НП в Київській області від 01.08.2021 та диском з відеозаписом до нього про обставини затримання ОСОБА_8 ;

- оглядом в судовому засіданні речових доказів, а саме металевого клинка від ножа та каменя зі слідами плям бурого кольору, під час якого потерпілий зазначив, що бачив клинок від ножа один раз в руці у нападника ОСОБА_8 ;

- дані висновку судово-психіатричного експерта № 560 від 15.09.2021 відносно ОСОБА_8 , який під час вчинення інкримінованих йому дій в стані фізіологічного афекту та у будь-якому іншому вираженому емоційному стані, який міг би здійснити суттєвий і вплив на його свідомість та діяльність, не перебував, міг усвідомлювати свої дії та керувати ними, на психіатричні захворювання не страждав, в тому числі не перебував в тимчасовому хворобливому розладі психічної діяльності.

При цьому суд першої інстанції зазначив про відсутність підстав для визнання недопустимими доказами - протоколів огляду місця події та обшуку за місцем проживання обвинуваченого, як про це наголошував в судовому засіданні захисник, оскільки при їх проведенні була дотримана процедура, передбачена статтями 237, 233, 234 КПК України, а також і процедура, передбачена ст. 235 КПК України при отриманні дозволу на проведення невідкладного обшуку.

З огляду на враховані та наведені у вироку судом докази у кримінальному провадженні, колегія суддів вважає неспроможними доводи сторони захисту в частині неповноти судового розгляду, не зазначення мотивів щодо наміру в обвинуваченого позбавити життя потерпілого, не дослідження загрози заподіяння шкоди обвинуваченому і що потерпілий вчинив першим напад на обвинуваченого перебуваючи у стані необхідної оборони, а тому в діях обвинуваченого відсутній склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 п.6 ч.2 ст. 115 КК України та його дії необхідно кваліфікувати за ст.124 КК України.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження та зазначив суд у вироку, що даними проведених експертних досліджень, за результатами яких складені висновки, підтверджується, що ОСОБА_8 мав намір вбити ОСОБА_9 , на що вказують кількість, локалізація та механізм поранень життєво важливих органів потерпілого - шиї, надключичної та виличної ділянок, щоки та масивна вдавлена рана у лобній ділянці та носа, вибір знаряддя злочину, яким заподіяно тілесні ушкодження, їх локалізація і характер, кількість нанесених ударів в ділянку життєво важливих органів, та поведінка обвинуваченого після заподіяння потерпілому тілесних ушкоджень, у сукупності, свідчить про те, що ОСОБА_8 мав прямий умисел на позбавлення життя потерпілого, однак не довів свій умисел до кінця, з причин, що не залежали від його волі.

На думку колегії суддів, місцевий суд обґрунтовано звернув увагу на те, що з восьми змивів, вилучених під час огляду в автомобілі ОСОБА_9 , лише в одному змиві з ручки задніх дверцят з салону автомобіля виявлений ДНК-профіль обвинуваченого ОСОБА_8 , крові у змивах не виявлено, отже всі ушкодження і у потерпілого, і у обвинуваченого були отримані поза межами автомобіля. Висновок експерта № СЕ-19/111-21/32272 від 12.11.2021 року спростовує показання обвинуваченого ОСОБА_8 , що ОСОБА_9 напав на нього в автомобілі, та не заслуговує на увагу версія сторони захисту, що обвинувачений захищався, та в процесі необхідної оборони вже поза межами транспортного засобу, ОСОБА_9 наздогнав його та почав душити, наніс останньому удари каменем в голову. При цьому, відсутність доказів про конфліктну поведінку ОСОБА_9 , свідчить про те, що тілесні ушкодження потерпілому обвинувачений наніс умисно з метою позбавити ОСОБА_9 життя, що йому не вдалось, оскільки потерпілому вчасно була надана допомога.

Крім того, суд обґрунтовано зазначив про те, що поведінка обвинуваченого, який втік з місця події і не звернувся за захистом до правоохоронних органів, яким би зізнався або у яких просив би захисту від нападу іншої особи, свідчить про те, що своєю втечею обвинувачений ОСОБА_8 бажав уникнути викриття та відповідальності. За даними висновку судово-медичного експерта № 269/Д від 10.11.2021 вбачається, що під час госпіталізації до хірургічного відділення Київської міської клінічної лікарні № 3 01.08.2021 року о 12-25 год. пацієнт ОСОБА_8 повідомив, що травми долонних поверхонь обох кистей отримав чотири години тому (о 08-25год.) вдома в с. Крюківщина під час ремонту трактора. Жодних тілесних ушкоджень у обвинуваченого в зоні шиї вказаним висновком експерта чи будь-якими іншими дослідженими судом доказами не зафіксовано. Крім того, суд вказав, що ОСОБА_8 напав на ОСОБА_9 з корисливою метою - задля заволодіння його майном, оскільки під час обшуку квартири, де проживав обвинувачений, виявлені сховані за пральною машиною речі ОСОБА_9 - ігрова консоль, гаманець, пристрій для куріння, грошові кошти.

На переконання колегії суддів, місцевий суд у вироку навів належні обґрунтування на підтвердження умислу в діях обвинуваченого на вчинення закінченого замаху на умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині з корисливих мотивів та напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаного із заподіянням тяжких тілесних ушкоджень, та дійшов правильного висновку щодо кваліфікації дій ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 15, п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України та за ч. 4 ст. 187 КК України, з якими погоджується колегія суддів з огляду на досліджені судом докази у кримінальному провадженні.

Апеляційний суд не погоджується з твердженнями сторони захисту про те, що судом першої інстанції в порушення вимог п. 2 ч. 3 ст. 374 КПК України не враховано показання обвинуваченого, висновки експертів від 10.11.2021 року, 14.12.2021 року, 15.11.2021 року та протокол огляду одягу обвинуваченого. Із оскаржуваного вироку вбачається, суд зазначив у вироку показання обвинуваченого, який вину у вчиненні ним кримінальних правопорушень не визнав, також суд послався на вказані письмові докази.

Посилання сторони захисту на порушення вимог ст. 290 КПК України, оскільки обвинуваченому та захиснику не було надано доступ до речових доказів, суд апеляційної інстанції вважає такими, що не підтверджуються матеріалами кримінального провадження. Відповідно до протоколу про надання доступу до матеріалів (додаткових матеріалів) досудового розслідування від 14.12.2021 року обвинувачений та захисник 17.12.2021 року завершили ознайомлення із матеріалами кримінального провадження № 0000569 від 01.08.2021 року, в часі обмежені не були. До протоколу додано перелік матеріалів провадження, в якому містяться постанови про визнання і приєднання речових доказів, протокол огляду предметів та інші процесуальні документи досудового розслідування (т.4, а.п.127-133).

Ураховуючи зазначений протокол про надання доступу до матеріалів провадження стороні захисту, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції в цій частині про безпідставність твердження сторони захисту щодо недопустимості речових доказів, зокрема клинка від ножа та каменя. Крім того, в судовому засіданні вказані речові докази були досліджені та оглянуті учасниками провадження за участю сторони захисту в судовому засіданні 15.09.2023 року, при цьому представник потерпілих наполягав на дослідженні цих речових доказів в судовому засіданні 27.07.2023 року (т.4, а.п.62-63,78-79).

Отже, стороні захисту були відкриті докази, як це передбачено ст. 290 КПК України, і захисник разом з обвинуваченим мали можливість ознайомитись з усіма доказами, наданими стороною обвинувачення.

Матеріали кримінального провадження не містять будь-яких даних, які б свідчили про те, що захисник і обвинувачений були позбавлені можливості обстоювати свою правову позицію в суді, подавати суду докази та доводити перед судом їх переконливість, звертатися до суду із заявами та клопотаннями, а також реалізовувати інші процесуальні права, передбачені законом, тому немає підстав вважати, що суд порушив принципи змагальності сторін та рівності учасників кримінального процесу перед судом. Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, захисник неодноразово подавав заяви і клопотання, в тому числі й про ознайомлення з матеріалами кримінального провадження (т.3 а.п.169 186, т.4,а.п.90, 104,205)

Посилання захисника на порушення порядку дослідження доказів, надання ухвалою слідчого судді дозволу на проведення огляду земельної ділянки без фіксування технічними засобами та без ведення журналу судового засідання, порушення таємниці наради суддів під час розгляду справи 13.03.2024 року, колегія суддів вважає надуманими та такими, що не спростовують правильність висновків суду першої інстанції

З журналу судового засідання від 12.06.2023 року вбачається, що місцевий суд на підставі клопотання прокурора ухвалив рішення відновити стадію з`ясування доказів (т.4, а.п.35). Зазначене узгоджується з положеннями ч.5 ст. 364 КПК, у зв*язку з чим доводи апеляційної скарги в цій частині є безпідставними.

Поряд з цим, колегія суддів не вбачає порушень судом першої інстанції вимог ст. 367 КПК України, оскільки захисником у апеляційній скарзі не наведено доказів на підтвердження того, що саме 14.03.2024 року з 08:00 год. до 08:50 год. у колегії суддів, які розглядали дану справу, на розгляді були інші судові справи.

Крім того, захисник не наводить переконливих належних аргументів, яким чином зазначені ним порушення істотно перешкодили чи могли перешкодити суду першої інстанції. Оголошення вироку в порядку ст. 615 КПК України без участі обвинуваченого, як на це посилався в апеляційній скарзі захисник, не становить істотного порушення вимог кримінального процесуального закону та прав обвинуваченого, оскільки ОСОБА_8 в цей же день отримав копію вироку та в повному обсязі скористався наданим йому правом на апеляційне оскарження судового рішення. (т.4 а.п.193).

Щодо доводів представника потерпілих про призначення обвинуваченому більш суворого покарання та задоволення цивільного позову в повному обсязі, то колегія суддів не вбачає підстав для задоволення цих вимог, з огляду на таке.

Як слідує з апеляційної скарги представник просить призначити обвинуваченому покарання за ч. 4 ст. 187 КК України у виді позбавлення волі на строк 14 років з конфіскацією всього належного йому майна, за ч. 2 ст. 15, п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 15 років з конфіскацією всього належного йому майна, а остаточно зазначає визначити йому покарання за сукупністю злочинів у виді позбавлення волі на строк 11 років з конфіскацією всього належного йому майна.

Як вбачається з оскаржуваного вироку, місцевий суд призначив обвинуваченому покарання на підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, за сукупністю кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 15, п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України та остаточно визначив ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі на строк 11 (одинадцять) років з конфіскацією всього майна, що є його власністю.

Призначаючи обвинуваченому покарання, суд першої інстанції послався на положення ст. 65, ч.3 ст. 68 КК України та приймаючи рішення щодо виду та розміру покарання обвинуваченому, врахувавступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень та відсутність пом`якшуючих і обтяжуючих покарання обставин, позицію сторони обвинувачення і думку потерпілого щодо призначення суворого покарання та його представників, дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, має посередні характеристики за місцем проживання, та дійшов висновку про призначення ОСОБА_8 покарання в межах санкцій статей КК України, за якими він обвинувачується. При цьому суд врахував молодий вік обвинуваченого, однак з огляду на наслідки його умисних дій стосовно потерпілого ОСОБА_9 - батька трьох малолітніх дітей, не знайшов підстав для призначення покарання із застосуванням ст. 69 КК України.

З такими висновками погоджується й колегія суддів та зазначає, що відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Відповідно до норм ст. 65 КК України та роз`яснень, наведених в п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», призначаючи покарання у кожному конкретному випадку, суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Апеляційний суд враховує, що обвинувачений вчинив особливо тяжкі злочини згідно ст.12 КК України, обставини вчинення кримінальних правопорушень, злочини вчинив в період воєнного стану. Поряд з цим, колегія суддів звертає увагу на відсутність обтяжуючих і пом`якшуючих покарання обставин, що ОСОБА_8 раніше не судимий, на обліку в лікарів психіатра і нарколога не перебуває. Колегія суддів не вбачає підстав для скасування вироку в частині призначеного покарання та ухвалення нового вироку.

Із вироку вбачається, що місцевий суд врахував положення статей з ст. 127, ч. 2 ст. 1166, ч. 1 ст. 1167, ч. 1 ст. 1168 КПК України. При цьому місцевий суд послався на надані потерпілою ОСОБА_10 документи, які підтверджують факт понесення матеріальних витрат на лікування ОСОБА_9 , його медичне обстеження та придбання ліків, оренду спеціальної техніки, зокрема фіскальні та товарні чеки, квитанції, договори найму (оренди) медичної техніки.

Суд у вироку вказав про дослідження зазначених доказів в повному обсязі, та дійшов висновку про те, що вимоги про відшкодування матеріальної шкоди підлягають задоволенню частково, а саме в розмірі 230 601,98 грн, який підтверджений відповідними чеками та квитанціями, тобто доказами реальних витрат. В іншій частині позовних вимог суд відмовив у задоволенні, оскільки потерпілою стороною вони не підтверджені належними і допустимими доказами.

Крім того, визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, місцевий суд врахував ступінь тяжкості вчинених ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, характер і обсяг страждань, негативних емоцій та переживань, яких зазнала потерпіла, яка станом на 01.08.2021 року перебувала на шостому місяці вагітності, з приводу ушкодження здоров`я її чоловіка та батька її трьох малолітніх дітей, який через тяжкі тілесні ушкодження, отримані внаслідок неправомірних дій обвинуваченого, має безповоротні зміни у стані здоров`я, та не може в повній мірі приймати участь у піклуванні за їх малолітніми дітьми, потребує постійної допомоги дружини в побуті, під час реабілітаційного лікування, відвідування лікарів, виходячи із принципів розумності та справедливості, враховуючи дані про особу обвинуваченого, його майновий стан, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині стягнення з обвинуваченого ОСОБА_8 моральної шкоди необхідно задовольнити частково, а саме у сумі 300 000 (триста тисяч) гривень, що відповідає положенням статей 23, 1167 ЦК України та п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди».

Ураховуючи зазначене, апеляційний суд не знаходить підстав для збільшення розміру стягнутої судом матеріальної та моральної шкоди на користь потерпілої.

Оскільки кримінальний та матеріальний закон застосовано правильно, істотних порушень вимог кримінального процесуального закону не допущено, а призначене покарання узгоджується з ст.ст.50, 65 КК України, апеляційний суд вважає за необхідне апеляційні скарги залишити без задоволення, а вирок суду - без змін.

Керуючись ст.ст.405,407 КПК України колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційні скарги захисника обвинуваченого ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_7 , представника потерпілих ОСОБА_11 , залишити без задоволення.

Вирок Києво-Святошинського районного суду Київської області від 14 березня 2024 року відносно ОСОБА_8 залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення, а обвинуваченим, який перебуває під вартою в той самий строк з моменту отримання копії ухвали.

Судді: ____________ _______________ _____________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4