Справа № 515/1505/24
Провадження № 1-кс/513/107/24
Саратський районний суд Одеської області

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2024 року Слідчий суддя Саратського районного суду Одеської області ОСОБА_1 , дослідивши матеріали за скаргою ОСОБА_2 на бездіяльність слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, після отримання повідомлення про кримінальне правопорушення, -

у с т а н о в и в:

27 вересня 2024 року ОСОБА_2 звернувся до Татарбунарського районного суду Одеської області зі скаргою на бездіяльність слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, після отримання повідомлення про кримінальне правопорушення.

Скаргу обґрунтував тим, що з приводу захоплення ділянки він звернувся до прокуратури 23 липня 2021 року. Прокурора його звернення направила в №2 відділення Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області за № 3042 05 серпня 2021 року. Але там, його звернення не розглянули, він не отримав відповіді, тому повторно звернувся в прокуратуру, після чого йому 21 вересня 2021 року відповіла прокуратура. Свої земельні питання вирішувати в суді. Після зміни трьох судів було прийнято рішення продовжити збір доказів. Після чергового його звернення в № 2 відділення Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області. Він тільки 08 квітня 2024 року від поліції отримав відповідь на свою скаргу від 23 липня 2021 року. А їх слова, що йому 31 серпня 2021 року надавалась відповідь, це тільки слова нічим не підтвердженні. В своїй довідці поліція пише: «сусід гр. ОСОБА_3 при оформленні документів на земельні ділянки зайняв територію належну заявнику». Поліція нічого не зробила щоб повернути справедливість. Законом передбачений час не були внесені відомості про порушення стаття 197-1 Кримінального кодексу України до ЄРДР. Після того як він отримав відповідь 08 квітня 2024 року №6312./95/ він виявив нові обставини захоплення ділянки і написав заяву 09 квітня 2024 року і повідомив Білгород-Дністровський районний відділ поліції що їх вели в оману, готовив документи ФОП ОСОБА_4 порушуючи Проект землеустрою відносно організації території земельних часток (паїв). І знову Законом передбачений час не були внесені відомості про порушення статті 366 Службове підроблення Кримінального кодексу України. Дане кримінальне правопорушення не було внесене до ЄРДР, тому він повторно 18 серпня 2024 року звертається про внесення відомостей про кримінальні правопорушення ст. ст. 197-1, 366 Кримінального кодексу України.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 09 жовтня 2024 року матеріали скарги ОСОБА_2 направлені до розгляду Саратському районному суду Одеської області.

Згідно з протоколом автоматизованого визначення слідчого судді від 23 жовтня 2024 року, справу передано у провадження слідчого судді Саратського районного суду Одеської області ОСОБА_1 .

Дослідивши вказану скаргу та додані до неї матеріали, слідчий суддя приходить до висновків, що скарга підлягає поверненню з наступних підстав.

Згідно зі ст. 218 КПК України досудове розслідування здійснюється слідчим того органу досудового розслідування, під юрисдикцією якого знаходиться місце вчинення кримінального правопорушення. Спори про підслідність вирішує керівник органу прокуратури вищого рівня.

Відповідно до ст. 306 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими ст. 318 - 380 цього кодексу, з урахуванням положень Глави 26 КПК України.

Кримінальним процесуальним кодексом України не визначена територіальна підсудність скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора під час досудового розслідування, оскарження яких регламентоване главою 26 цього Кодексу. Однак, виходячи зі змісту положень п. 18 ч. 1 ст. 3, ч. 6 ст. 9, ч. 2 ст. 132 КПК України скарги в порядку ст. 303 КПК України подаються до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування кримінального провадження, якого стосується скарга.

Згідно зі ст. 32 КПК України можна дійти висновку, що подання скарги до суду, не за місцем розташування органу або роботи посадової особи, рішення, дії чи бездіяльність якої оскаржується, є порушенням територіальної підсудності.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 5 КПК України процесуальна дія проводиться, а процесуальне рішення приймається згідно з положеннями цього Кодексу, чинними на момент початку виконання такої дії або прийняття такого рішення.

За приписами ч. 6 ст. 9 КПК України у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч. 1 ст. 7 цього Кодексу. При цьому органом досудового розслідування в конкретному кримінальному провадженні, враховуючи системний аналіз положень п. 8 ч. 1 ст. 3 КПК України та ч. 1 ст. 38 КПК України, є не сам правоохоронний орган, до складу якого входить відповідний підрозділ, а його підрозділ (управління, відділ) визначений у ч. 1 ст. 38 КПК України.

З урахуванням вказаних приписів, судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування підлягає здійсненню слідчим суддею першої інстанції, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.

Окрім того, у пункті 3 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 223-558/0/4-13 від 05 квітня 2013 року роз`яснено, що прямої вказівки щодо підсудності розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора під час досудового розслідування (окрім підсудності Вищого антикорупційного суду) норми закону не містять, але виходячи з того, що законодавець у більшості випадків прямо зазначає, що судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування здійснюється слідчим суддею суду першої інстанції, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, що здійснює досудове розслідування (ч. 7 ст. 100, ч. 2 ст. 132, ч. 1 ст. 184, ч. 1 ст. 192, ч. 2 ст. 199, ч. 1 ст. 201, ч. 3 ст. 244), то, з урахуванням положень ч. 6 ст. 9 КПК України таке правило підлягає застосуванню й до розгляду скарг, клопотань, територіальна підсудність щодо яких прямо не визначена процесуальним законом (зокрема ч. 1 ст. 306 КПК України).

Таким чином, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора розглядаються за правилами Глави 26 КПК України слідчим суддею місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, з урахуванням вимог статей 32, 33 КПК України щодо територіальної та інстанційної підсудності.

Зазначена правова позиція також неодноразово була відображена в інших листах ВССУ й залишається незмінною. Отже, відповідно до зазначених норм та судової практики, яка є усталеною в цьому питанні, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, які оскаржуються відповідно до вимог ст. 303 КПК України, повинні розглядатися слідчим суддею місцевого суду, в межах юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, незалежно від того чи оскаржується рішення, дії або бездіяльність слідчого чи прокурора.

При вирішенні питання про прийняття скарги, слідчий суддя враховує також і правову позицію, відображену в ухвалі колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного суду від 22 квітня 2020 року №51-1901 впс 20, в якій зазначено, що чинний кримінальний процесуальний закон визначає органами досудового розслідування не службових осіб - слідчих цих органів досудового розслідування, а відповідні державні установи слідчі підрозділи та підрозділи детективів.

Як встановлено з матеріалів скарги, ОСОБА_2 подав скаргу на бездіяльність слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР та просив дії та бездіяльність визнати незаконним. До скарги долучена заява ОСОБА_2 від 19 серпня 2024 року адресована відділенню поліції м.Татарбунари за вх.4861 від 19 серпня 2024 року, із змісту якої вбачаєтся, що скаржник просить відділення поліції м.Татарбунари внести відомості за ст.ст.197-1, 366 КК України.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 304 КПК України скарга на рішення, дії та/чи бездіяльність слідчого, прокурора повертається, якщо скарга не підлягає розгляду в цьому суді.

Враховуючи вищевикладене, вважаю, що оскільки скарга ОСОБА_2 стосується дій та бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення, тому підлягає поверненню заявникові для подачі до районного суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, а саме до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області.

Відповідно до ч. 7 ст. 304 КПК України, повернення скарги не позбавляє права повторного звернення до слідчого судді, суду в порядку, передбаченому КПК України.

Керуючись ст. 304 КПК України, слідчий суддя,

п о с т а н о в и в:

Скаргу ОСОБА_2 на бездіяльність слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, після отримання повідомлення про кримінальне правопорушення, - повернути заявнику для подачі до районного суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, а саме до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня отримання ухвали.

Суддя ОСОБА_1