Справа № 308/7051/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 липня 2024 року м. Ужгород

Колегія суддів Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 , у присутності: прокурора ОСОБА_5 , потерпілої ОСОБА_6 та її представника адвоката ОСОБА_7 , обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_9 , розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 1-кп/308/493/24 (справа № 308/7051/24), внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001204 від 14.06.2024 року, про обвинувачення, -

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Нетішин, Хмельницької області, українця за національністю, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,-

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 1 ст. 309 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

18 квітня 2024 року до Ужгородського міськрайонного суду надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні №1-кп/308/493/24 (справа №308/7051/24), внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001204 від 14.06.2024 року, про обвинувачення ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 1 ст. 309 КК України.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями у від 18.04.2024 року справу було розподілено на суддю ОСОБА_1 .

За ухвалою від 22.04.2024 року судом було призначено підготовче судове засідання у кримінальному провадженні.

За ухвалою від 25.06.2024 року судом було доручено Західному міжрегіональному центру з надання безоплатної правничої допомоги призначити адвоката обвинуваченому ОСОБА_8 .

За ухвалою від 25.06.2024 року було постановлено здійснювати розгляд кримінального провадження колегіально судом у складі трьох суддів.

Згідно протоколу автоматичного визначення складу колегії суддів, визначено склад колегії суддів: ОСОБА_10 - головуючий суддя, ОСОБА_11 , ОСОБА_12 .

У судовому засіданні 03.07.2024 року обвинувачений ОСОБА_8 заявив клопотання про відвід судді ОСОБА_3 від розгляду справи. Заява обґрунтована тим, що суддя ОСОБА_3 є упередженим, оскільки він під час розгляду заяву про відвід головуючої судді ОСОБА_1 у даному кримінальному провадженні не дослухався до його доводів. Вказав, що є наявні втручання в автоматизованому систему документообігу суду, саме як визначалась ця колегія, а тому в нього є сумніви в діяльності голови суду. Також зазначив, що суддя ОСОБА_3 брав участь, як слідчий суддя.

За ухвалою від 03.07.2024 року судом було відмовлено у заяви обвинуваченого ОСОБА_8 від 03.07.2024 про відвід судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_3 .

В судовому засіданні 24.07.2024 року прокурор подав клопотання від 18.07.2024 року про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_8 .

В обґрунтування клопотання прокурор зазначив наступне.

ОСОБА_8 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 1 ст. 309 КК України, а саме: ч. 4 ст. 190 КК України (в редакції від 28.04.2023), тобто у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчиненому за попередньою змовою групою осіб, у особливо великих розмірах; ч. 1 ст. 309 КК України, тобто у незаконному придбанні та зберіганні психотропних речовин без мети збуту.

Підставами застосування запобіжного заходу є обґрунтованість обвинувачення у вчиненні ОСОБА_8 вказаних кримінальних правопорушень та наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 2, 4, 5 ст. 177 КПК України, а саме:

- запобігання спробам переховуватися від суду.

Злочин, передбачений ч. 4 ст. 190 КК України, який інкримінуються ОСОБА_8 , є особливо тяжкими і передбачає призначення покарання у виді позбавлення волі на строк до 12 років з конфіскацією майна, що вже саме по собі може бути підставою та мотивом для підозрюваного переховуватись від суду. В обґрунтування наявності вказаного ризику також прокурор зазначає, що завдана матеріальна шкода потерпілій, яка встановлена у кримінальному провадженні на даний час є значною та складає 6 645 177,50 грн., а в разі доведення вини особи у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення, остання зобов`язана буде її відшкодувати в повному обсязі. Крім того, в ході огляду мобільного телефону «Iphone 14 PRO МАХ» та мобільного телефону марки «ZTE», які були вилучені у ОСОБА_8 в ході санкціонованого обшуку автомобіля 12.10.2023 було встановлено, що останньому було відомо про те, що проводиться досудове розслідування за фактом вчинення ним кримінального правопорушення та як вбачається останній шукав будь-які можливості уникнути кримінальної відповідальності за вищевказане кримінальне правопорушення, що саме по собі дає підстави вважати, що ОСОБА_8 буде й далі намагатися уникнути кримінальної відповідальності та переховуватись від суду. Вищевказані обставини дають підстави вважати, що він, усвідомлюючи тяжкість та невідворотність покарання за вчинення особливо тяжкого кримінального правопорушення, може переховуватись від суду протягом тривалого часу, а саме, перебуваючи на волі, матиме можливість покинути територію України поза межами пункту пропуску та перебувати за її межами тривалий час, що негативно вплине на судовий розгляд даного кримінального провадження.

- запобігання спробам незаконно впливати на свідків, експерта, потерпілих, спеціаліста у кримінальному провадженні.

Оцінюючи можливість впливу на свідків, слід виходити із передбаченої КПК України процедури отримання свідчень від осіб, які є свідками у кримінальному провадженні, а саме суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них. За таких обставин ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом свідчень від свідків та дослідження їх судом. Також обвинувачений може впливати на потерпілу у даному кримінальному провадженні та вчинити на неї тиск, з метою зміни нею наданих показів. Вказане дає підстави обґрунтовано припускати вірогідність незаконного впливу зі сторони обвинуваченого на свідків, потерпілу, їх родичів, в тому числі із застосуванням психологічного та фізичного насильства або ж шляхом підкупу з метою зміни чи відмови від раніше наданих ними показань, приховування їх від суду, що утруднить встановлення дійсних обставин справи. З огляду на викладене, зазначене обумовлює необхідність застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу з метою запобігання цьому ризику.

- запобігання спробам перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Перебуваючи на волі ОСОБА_8 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим способом, зокрема, підшукуючи осіб, що можуть надати вигідні для нього неправдиві показання, чи штучно створити докази, в тому числі в електронному вигляді, які б підвереджували його невинуватість у вчиненні інкримінованих злочинів.

- вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.

Перебуваючи на волі ОСОБА_8 , володіючи спеціальними знаннями щодо організації роботи так званих шахрайських методів заволодіння грошовими коштами осіб, пошуку та придбання баз даних потенційних потерпілих, може вдатися до вчинення аналогічних кримінальних правопорушень чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується, оскільки може відшукати інших осіб грошовими коштами яких заволодіє шахрайським шляхом, що вже робив раніше, з метою конспірації залучити нових співучасників злочину.

Як зауважує прокурор, інший запобіжний захід, окрім тримання під вартою, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку ОСОБА_8 та не буде достатнім для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

На підставі викладеного, прокурор просить продовжити відносно обвинуваченого ОСОБА_8 строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою із можливістю внесення застави в розмірі 13 020 400,00 грн. на шістдесят днів.

В судовому засіданні 24.07.2024 року судом було з`ясовано думку всіх присутніх щодо зазначеного клопотання.

Прокурор клопотання підтримав та просив суд його задовольнити, з підстав наведених у клопотанні.

Потерпіла та її представник підтримали думку прокурора.

Обвинувачений та його захисник заперечили проти зазначеного клопотання, оскільки вважають, що ризики відсутні, тому просили обрати більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

За ухвалою від 05.06.2024 року судом було застосовано (обрано) відносно обвинуваченого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 1 ст. 309 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на період розгляду кримінального провадження, але не більше ніж на 60 днів, тобто до 02 серпня 2024 року включно.

При цьому судом встановлено наступне.

18.04.2024 до суду надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001204 від 14.06.2024, про обвинувачення ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 1 ст. 309 КК України, в якому призначено підготовче судове засідання.

Під час досудового розслідування у даному кримінальному провадженні згідно з ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 14.10.2023 (справа №308/17704/23) відносно ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 08.12.2023 з визначенням розміру застави 4950 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що відповідно становить 13285800 грн., з покладенням на нього у разі внесення застави відповідних обов`язків.

Ухвалами слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 06.12.2023 (справа №308/10054/23) строк тримання під вартою продовжено до 13.01.2024.

Ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 11.01.2024 (справа №308/10054/23), залишеною без змін ухвалою Закарпатського апеляційного суду від 20.02.2024, строк тримання під вартою продовжено до 10.03.2024.

Ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 06.03.2023 (справа №308/10054/23) строк тримання під вартою продовжено до 12.04.2024.

13.03.2024 ОСОБА_8 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні ним кримінальних правопорушень, а саме, окрім кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України (в редакції від 28.04.2023), у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

Ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 09.04.2023 (справа №308/10054/23) строк тримання під вартою продовжено до 06.06.2024.

Під час обрання та продовження ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчим суддею було враховано, що підозра у вчиненні ним інкримінованих йому кримінальних правопорушень обґрунтована та підтверджується матеріалами кримінального провадження, а також підтверджено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема запобігання спробам: переховуватися від органу досудового розслідування та суду; незаконно впливу на свідків, експерта, потерпілих, спеціаліста у кримінальному провадженні; знищити, сховати або спотворити речі і документи, що мають істотне значення для встановлення всіх обставин вчинених кримінальних правопорушень; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Стороною обвинувачення ОСОБА_8 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України (в редакції від 28.04.2023), який згідно зі ст. 12 КК України відноситься до категорії особливо тяжкого злочину, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна, та кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, який згідно зі ст. 12 КК України відноситься до категорії проступку, санкція якого передбачає покарання у виді штрафу від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправних робіт на строк до двох років, або арешту на строк до шести місяців, або обмеження волі на строк до п`яти років.

Перевіряючи обґрунтованість обвинувачення суд виходить з практики Європейського суду з прав людини та вважає, що дані, які вказують на обґрунтоване обвинувачення, та навіть в сторонньої людини не можуть викликати розумних сумнівів щодо вчинення обвинуваченим ОСОБА_8 інкримінованих йому кримінальних правопорушень, містяться в їх сукупності в матеріалах, здобутих під час проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0001204.

Оцінюючи наявність ризиків у кримінальному провадженні, суд виходить з того, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують, та міжнародними контактами.

Вирішуючи клопотання про застосування запобіжного заходу суд враховує вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 1 ст. 309 КК України, тяжкість покарання, що загрожує йому в разі визнання винуватим у кримінальних правопорушеннях, вік обвинуваченого, який є молодою особою, стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, який зареєстрований в АДРЕСА_1 та фактично проживає в АДРЕСА_3 , одружений, має на утриманні малолітню дитину, відсутність постійного місця роботи та джерела доходу, майновий стан обвинуваченого, а також відсутність у нього судимостей.

Зважаючи на викладене та обґрунтування сторони обвинувачення, особу обвинуваченого, беручи до уваги, що судове провадження знаходиться на стадії підготовчого, на даний час потерпіла та свідки у даному кримінальному провадженні судом не допитані, а докази, передбачені ст. 84 КПК України, як із сторони обвинувачення, так із сторони захисту не досліджено, суд вважає доведеними під час розгляду клопотання наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ст. 177 КПК України, а саме: можливість переховування обвинуваченого від суду, враховуючи тяжкість злочинів, у вчиненні яких він обґрунтовано обвинувачується та суворість покарання, що загрожує йому у разі визнання його винуватим, що оцінені в сукупності з даними про особу обвинуваченого; можливість незаконного впливу на потерпілу та свідків у даному кримінальному провадженні, враховуючи характер інкримінованого діяння, які під тиском обвинуваченого можуть змінити показання або надавати неправдиві покази в суді; можливість вчинення іншого кримінального правопорушення або продовження кримінального правопорушення, у якому обвинувачується, враховуючи спосіб вчинення кримінального правопорушення.

Таким чином, ризики, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений ОСОБА_8 може здійснити спроби протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, суд вважає наявними у зв`язку із встановленням обґрунтованої ймовірності можливості здійснення обвинуваченим зазначених дій.

Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

Згідно із ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. Клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. Слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Як зазначалося вище при застосуванні саме такого запобіжного заходу щодо обвинуваченого судом була встановлена наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ст. 177 КПК України.

Зважаючи на викладене та обґрунтування сторони обвинувачення, особу обвинуваченого, беручи до уваги, що судове провадження знаходиться на стадії підготовчого розгляду, на даний час потерпіла та свідки у даному кримінальному провадженні судом не допитані, а докази, передбачені ст. 84 КПК України, як із сторони обвинувачення, так із сторони захисту не досліджено, суд доведеними та такими що продовжують існувати ризики, передбачені п. п. 1, 3, 5 ст. 177 КПК України, наявність яких була встановлена судом при застосування запобіжного заходу до обвинуваченого, а саме: можливість переховування обвинуваченого від суду, враховуючи тяжкість злочинів, у вчиненні яких він обґрунтовано обвинувачується та суворість покарання, що загрожує йому у разі визнання його винуватим, що оцінені в сукупності з даними про особу обвинуваченого; можливість незаконного впливу на потерпілу та свідків у даному кримінальному провадженні, враховуючи характер інкримінованого діяння, які під тиском обвинуваченого можуть змінити показання або надавати неправдиві покази в суді; можливість вчинення іншого кримінального правопорушення або продовження кримінального правопорушення, у якому обвинувачується, враховуючи спосіб вчинення кримінального правопорушення.

Крім того, суд враховує, що злочин, передбачений ч. 4 ст. 190 КК України, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_8 , пов`язаний із заволодіння чужим майном шляхом обману, вчиненому в особливо великих розмірах. При цьому суд бере до уваги спосіб вчинення даного злочину, розмір спричиненої цим злочином майнової шкоди, а також особу потерпілої ОСОБА_6 , яка є матір`ю загиблого військовослужбовця, який загинув виконуючи бойове завдання пов`язане із захистом територіальної цілісності України під час дії воєнного стану.

Відповідно до сформованої практики Європейського суду з прав людини тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства (рішення Європейського суду з прав людини від 26.06.1991 «Летельє проти Франції», скарга № 12369/86).

За таких обставин, виходячи з вимог ст. ст. 177, 178, 183 КПК України та з огляду на обґрунтованість обвинувачення, тяжкість ймовірного покарання, конкретні обставини кримінальних правопорушень, встановлені ризики, що оцінені в сукупності із даними про особу обвинуваченого, суд вважає, що належний контроль за поведінкою ОСОБА_8 та дієве запобігання встановленим в провадженні ризикам неможливе шляхом застосування запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, а тому клопотання сторони обвинувачення про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою є підставним та підлягає задоволенню.

До суду надійшло клопотання від 24.05.2024 року обвинуваченого ОСОБА_8 про повернення обвинувального акту, оскільки він не відповідає вимогам ст. 291 КПК, складений з процесуальним порушеннями тому, що прокурор у обвинувальному акті не вказав, що саме ОСОБА_8 телефонував та спілкувався із потерпілою ОСОБА_6 , не зрозуміло в якому саме заволодінні чужим майном шляхом обману його обвинувачують, хто ще входить у злочинну групу, яка була попередня згода.

В судовому засіданні 24.07.2024 року обвинувачений та його захисник клопотання підтримали та просили суд його задовольнити.

Прокурор категорично заперечив проти цього клопотання.

Потерпіла та її представник підтримали думку прокурора.

Як зазначено у п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити такі відомості: виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення;

Згідно із ч. 5 ст. 40 КПКУ країни слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

Відповідно до ч. 1 ст. 36 КПК України прокурор, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

Проаналізувавши обвинувальний акт щодо ОСОБА_8 , суд дійшов висновку, що він містить виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими на досудовому розслідуванні і які він вважає підтвердженими доказами, зазначеними у Реєстрі матеріалів досудового розслідування, доданому до нього. Слідчий та прокурор є самостійними учасниками процесу. Прокурор в силу Закону уповноважений підтримувати державне обвинувачення в суді, відмовлятися від підтримання державного обвинувачення, змінювати його або висувати додаткове обвинувачення у порядку, встановленому КПК України. Відтак суд не вбачає жодних підстав задля повернення обвинувального акту, тому слід відмовити у задоволенні клопотання обвинуваченого.

У підготовчому судовому засіданні до суду надійшли наступні клопотання.

Клопотання від 13.05.2024 року представника власника майна ОСОБА_13 адвоката ОСОБА_14 про скасування арешту майна.

Клопотання від 29.05.2024 року представника власника майна ОСОБА_15 адвоката ОСОБА_16 про скасування арешту майна.

Клопотання від 29.05.2024 року представника власника майна ОСОБА_15 адвоката ОСОБА_16 про скасування арешту майна.

Клопотання від 29.05.2024 року представника власника майна ОСОБА_15 адвоката ОСОБА_16 про скасування арешту майна.

Клопотання від 29.05.2024 року представника власника майна ОСОБА_17 адвоката ОСОБА_18 про скасування арешту майна.

Клопотання від 29.05.2024 року представника власника майна ОСОБА_19 адвоката ОСОБА_18 про скасування арешту майна.

Клопотання від 24.06.2024 року представника власника майна ОСОБА_20 адвоката ОСОБА_21 про скасування арешту майна.

Клопотання від 24.06.2024 року представника власника майна ОСОБА_22 адвоката ОСОБА_21 про скасування арешту майна.

Клопотання від 19.07.2024 року представника власників майна ТОВ «ЕСРС-100», ТОВ «СМС Фінанс», ТОВ «Капітал плюс», ОСОБА_23 - адвоката ОСОБА_24 про скасування арешту майна.

Всі ці клопотання мотивовані тим, що відпала потреба у накладенні арешту на майно, зазначене у цих клопотаннях.

В судовому засіданні 24.07.2024 року судом було з`ясовано думки всіх учасників кримінального провадження щодо зазначених клопотань.

Прокурор категорично заперечив проти задоволення судом всіх вище перелічених клопотань, при цьому щодо клопотання власника майна ОСОБА_13 і клопотання власників майна ТОВ «ЕСРС-100», ТОВ «СМС Фінанс», ТОВ «Капітал плюс», ОСОБА_23 та пояснив, що із цього кримінального провадження було виділене кримінальне провадження № 000847 щодо невстановлених осіб разом із оригіналами доказів щодо цих обшуків, тому ці клопотання взагалі не стосуються цього кримінального провадження і не підлягають розгляду по суті в межах цього кримінального провадження.

Щодо решти клопотань прокурор просив відмовити у їх задоволенні як передчасно заявлених, оскільки жодні докази ще судом не досліджувалися і не можуть бути досліджені у підготовчому судовому засіданні, відтак неможливо констатувати той факт, що відпала потреба у накладенні арешті на майно, зазначене у цих клопотаннях.

Потерпіла та її представник підтримали думку прокурора.

Обвинувачений та його захисник підтримали зазначені клопотання та просили суд скасувати арешт, накладений на майно.

Власники майна та їх представники не прибули до суду задля розгляду поданих клопотань, проте подали до суду письмові заяви про розгляд клопотань за їх відсутності.

Відповідно до положень ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

При вирішення всіх вищезазначених клопотань колегія суддів враховує, що терміну «судове слідство» КПК України (2012 р.) не вживає, а судовий розгляд, процедура, якого передбачає дослідження доказів, є наступною, після підготовчого, стадією судового провадження, яка ще не проводилася. Жодні докази у цьому кримінальному провадженні суду сторонами не подавалися та не досліджувалися, відтак на цій стадії кримінального провадження неможливо достовірно встановити той факт, що відпала потреба у накладенні арешту на майно, а також перевірити законність його накладення, оскільки така перевірка можлива після дослідження доказів та оцінки їх належності та допустимості судом.

Крім того, як прямо зазначено у ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

З урахуванням викладеного колегія суддів вирішили відмовити у задоволенні всіх вище перелічених клопотань представників власників майна про скасування арешту, накладеного на майно за ухвалами слідчих суддів.

Сторони не заявили будь яких інших клопотань у підготовчому судовому засіданні.

Заслухавши думку прокурора, який просив призначити справу до судового розгляду, потерпілу та її представника, обвинуваченого та його захисника, які не заперечували проти призначення справи до судового розгляду, враховуючи те, що підстав для прийняття рішень, передбачених п.п. 1-4 ч. 3 ст. 314 КПК України, не встановлено, дане кримінальне провадження слід призначити до судового розгляду у відкритому судовому засіданні.

Як зазначено у ч. 1, 2 ст. 314-1 КПК України з метою забезпечення суду інформацією, що характеризує обвинуваченого, а також прийняття судового рішення про міру покарання представник уповноваженого органу з питань пробації складає досудову доповідь за ухвалою суду. Досудова доповідь складається щодо особи, обвинуваченої у вчиненні нетяжкого або тяжкого злочину, нижня межа санкції якого не перевищує п`яти років позбавлення волі. Досудова доповідь щодо неповнолітнього обвинуваченого віком від 14 до 18 років складається незалежно від тяжкості вчиненого злочину, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 4 ст. 190 КК України у редакції від 28.04.2023 року), відноситься до особливо тяжкого кримінального правопорушення, а за ч. 1 ст. 309 КК України до проступку.

Судом не встановлено обставин щодо обвинуваченого ОСОБА_8 , які б дали підстави вважати, що у даному випадку у відповідності до ч. 4 ст. 314-1 КПК України досудова доповідь не складається.

З урахуванням викладеного та того факту, що ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні проступку, з метою забезпечення суду інформацією, що характеризує обвинуваченого, а також прийняття судового рішення про міру покарання, суд вважає за необхідне зобов`язати представника уповноваженого органу з питань пробації скласти досудову доповідь щодо обвинуваченого за цією ухвалою суду та подати її до суду у строк до 18.09.2024 року.

Згідно ч. 1, 4 ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння. Форма та зміст позовної заяви повинні відповідати вимогам, встановленим до позовів, які пред`являються у порядку цивільного судочинства.

У цьому кримінальному провадженні був поданий цивільний позов, заявлений потерпілим цивільним позивачем ОСОБА_6 до обвинуваченого цивільного відповідача ОСОБА_8 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, в порядку ст. 128 КПК України у розмірі 8 645 177,50 грн.

Судом не встановлено недоліків, які б перешкоджали прийняттю цивільного позову до розгляду, відтак його слід прийняти до розгляду у межах цього кримінального провадження.

Керуючись ст. ст. 174, 177-178, 182, 183, 186, 193, 194, 314, 315, 392, 395 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора від 18.07.2024 року задовольнити.

Продовжити щодо ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 1 ст. 309 КК України, строк дії раніше застосованого (обраного) запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою із визначенням розміру застави, на період розгляду кримінального провадження, але не більше ніж на 60 днів, тобто до 20 вересня 2024 року включно.

Копію ухвали вручити прокурору, потерпілій та її представнику, обвинуваченому та його захиснику та надіслати начальнику Державної установи «Закарпатська установа виконання покарань (№ 9)», - для відому та виконання.

Відмовити у задоволенні клопотання від 24.05.2024 року обвинуваченого ОСОБА_8 про повернення обвинувального акту.

Відмовити у задоволенні клопотання від 13.05.2024 року представника власника майна ОСОБА_13 адвоката ОСОБА_14 про скасування арешту майна.

Відмовити у задоволенні клопотання від 29.05.2024 року представника власника майна ОСОБА_15 адвоката ОСОБА_16 про скасування арешту майна.

Відмовити у задоволенні клопотання від 29.05.2024 року представника власника майна ОСОБА_15 адвоката ОСОБА_16 про скасування арешту майна.

Відмовити у задоволенні клопотання від 29.05.2024 року представника власника майна ОСОБА_15 адвоката ОСОБА_16 про скасування арешту майна.

Відмовити у задоволенні клопотання від 29.05.2024 року представника власника майна ОСОБА_17 адвоката ОСОБА_18 про скасування арешту майна.

Відмовити у задоволенні клопотання від 29.05.2024 року представника власника майна ОСОБА_19 адвоката ОСОБА_18 про скасування арешту майна.

Відмовити у задоволенні клопотання від 24.06.2024 року представника власника майна ОСОБА_20 адвоката ОСОБА_21 про скасування арешту майна.

Відмовити у задоволенні клопотання від 24.06.2024 року представника власника майна ОСОБА_22 адвоката ОСОБА_21 про скасування арешту майна.

Відмовити у задоволенні клопотання від 19.07.2024 року представника власників майна ТОВ «ЕСРС-100», ТОВ «СМС Фінанс», ТОВ «Капітал плюс», ОСОБА_23 - адвоката ОСОБА_24 про скасування арешту майна.

Призначити кримінальне провадження № 1-кп/308/493/24 (справа № 308/7051/24), внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001204 від 14.06.2024 року, про обвинувачення, - ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 1 ст. 309 КК України, - до судового розгляду у судовому засіданні на 02.08.2024 року на 10 год. 00 хв.

Зобов`язати представника уповноваженого органу з питань пробації скласти досудову доповідь щодо обвинуваченої за цією ухвалою суду та подати її до суду у строк до 18.09.2024 року.

Кримінальне провадження розглядати колегіально колегією у складі трьох суддів у відкритому судовому засіданні.

У судове засідання викликати прокурора, потерпілу та її представника, обвинуваченого та його захисника.

Прийняти до провадження та розглянути по суті в межах цього кримінального провадження цивільний позов ОСОБА_6 до ОСОБА_8 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

Ухвала суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою, а також про продовження строку тримання під вартою, постановлена під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, підлягають апеляційному оскарженню в порядку, передбаченому цим Кодексом та може бути оскаржена в апеляційному порядку обвинуваченим, його захисником, законним представником, прокурором.

Апеляційна скарга може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_2

Суддя ОСОБА_3