Провадження № 1-в/761/503/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 жовтня 2024 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_2, розглянувши клопотання засудженого ОСОБА_1 про застосування до нього Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-ІХ від 18.07.2024 року, -

В С Т А Н О В И В:

04 жовтня 2024 року в провадження судді Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання засудженого ОСОБА_1 про застосування до нього Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-ІХ від 18.07.2024 року.

Дослідивши вказане клопотання ОСОБА_1 , суддею встановлено, що воно не підлягає розгляду Шевченківським районним судом міста Києва.

09 серпня 2024 року набрав чинності Закон України №3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» (далі в тексті Ухвали - Закон №3886-ІХ).

Відповідно до вказаного Закону №3886-ІХ, стаття 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення була викладена у новій редакції, внаслідок чого, дрібним викраденням чужого майна вважається крадіжка, шахрайство, привласнення чи розтрата, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України (п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України).

Згідно п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 10 (у частині клопотань про заміну покарання відповідно до частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України), 11, 13, 13-2 частини першої статті 537 цього Кодексу.

Статтею 18 КВК України визначено, що місцем відбування покарання у вигляді позбавлення волі є виправна колонія. У свою чергу, відповідно до ст. 4 Закону України «Про попереднє ув`язнення» слідчі ізолятори є установами для тримання осіб, щодо яких як запобіжний захід обрано тримання під вартою.

У силу ч. 2 ст. 11, ч. 3 ст. 18 КВК України слідчі ізолятори віднесені до установ виконання покарань лише стосовно тих засуджених, які залишені для роботи з господарського обслуговування.

Проте зі змісту клопотання не убачається, що ДУ «Київський слідчий ізолятор» є для ОСОБА_1 установою відбування покарання, що свідчить про те, що Шевченківський районний суд м. Києва не є місцевим судом, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, та, як наслідок, не наділений процесуальними повноваженнями розглядати питання про застосування до засудженого ОСОБА_1 Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-ІХ від 18.07.2024 року.

За таких обставин, оскільки відсутні дані, що засуджений ОСОБА_1 відбуває покарання в межах територіальної юрисдикції Шевченківського районного суду м.Києва, із клопотання не убачається, що ДУ «Київський слідчий ізолятор» визначений для нього як установа відбування покарання, клопотання не може бути вирішене Шевченківським районним судом м.Києва, тому суд вважає за необхідне повернути клопотання та одночасно роз`яснює право звернутись з вказаним клопотанням до належного суду, - в провадженні якого перебуває справа, якщо вирок не набрав законної сили та/або до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого особа відбуває покарання за вироком, який набрав законної сили.

Керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання засудженого ОСОБА_1 про застосування до нього Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-ІХ від 18.07.2024 року - повернути заявнику для звернення до належного суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її постановлення та оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_2