Справа № 496/1376/24
Провадження № 1-кп/496/398/24
У Х В А Л А

повний текст

20 серпня 2024 року Біляївський районний суд Одеської області в складі:

Судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисників адвокатів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі Біляївського районного суду Одеської області клопотання захисника ОСОБА_5 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу та повернення застави,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні судді розглядається кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 за ч. 3 ст. 368, ч. 3 ст. 369-2 КК України.

Від захисника ОСОБА_5 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_4 надійшло клопотання про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою із застосованою заставою у розмірі 1 878 800 грн. на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною залишати житло в нічний період доби та повернення застави або зниження розміру застави.

Клопотання обґрунтовано тим, що 06.11.2023 року ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси (справа № 522/21599/23, провадження по справі № 1-кс/522/6957/23) було застосовано до ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Одеській слідчий ізолятор» до 60-ти днів в межах строку проведення досудового розслідування, тобто до 01.01.2024 року включно.

При цьому було визначено розмір застави як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України, у розмірі 700 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто у сумі 1 878 800 (один мільйон вісімсот сімдесят вісім тисяч вісімсот) гривень.

Застава була в повному обсязі внесена заставодавцями: ОСОБА_7 у розмірі 399 000 грн., ОСОБА_8 у розмірі 682 800 грн., ОСОБА_5 у розмірі 398 000 грн. та ОСОБА_9 у розмірі 399 000 грн. на рахунок ТУ ДСА України в Одеській області, з призначенням платежу: застава за підозрюваного; провадження по справі 1-с/522/6957/23.

Підозрюваний був звільнений з-під варти після внесення застави. З моменту внесення застави підозрюваний на протязі досудового розслідування та на протязі півроку судового розгляду в повному обсязі та без зауважень виконує всі п`ять обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України. 22.02.2024 р. дія обов`язків закінчилась, та стороною обвинувачення їх продовження не було ініційовано, при цьому будь-яких порушень не встановлено.

Захисник адвокат ОСОБА_5 та обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні просили задовольнити подане клопотання про зміну запобіжного заходу та повернення застави.

Захисник - адвокат ОСОБА_6 підтримала клопотання.

Заставодавець ОСОБА_8 підтримав клопотання про повернення, в тому числі, сплаченої ним застави.

Присутні в залі суду заставодавці ОСОБА_9 та ОСОБА_7 просили повернути сплачену суму застави.

Прокурор заперечував проти зміни запобіжного заходу, оскільки вважає позицію сторони захисту неузгодженою, клопотання необґрунтованим. Внесення сума застави існує для забезпечення належної поведінки обвинуваченого, у разі повернення застави, не було гарантій виконання обвинуваченим його процесуальних обов`язків.

Заслухавши думку обвинуваченого та його захисників, заставодавців, заперечення прокурора, вивчивши матеріали справи, клопотання захисника в інтересах обвинуваченого, суд дійшов до наступного висновку.

Згідно ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання, суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд, додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.

Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків а також запобігання спробам: переховуватися від суду; знищити або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків, іншого обвинуваченого, експерта або спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; або вчинити інше кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.

Як встановлено в підготовчому судовому засіданні, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжких злочинів.

Ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 06.11.2023 року ОСОБА_4 , в якості підозрюваного, було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначенням розміру застави 700 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто у сумі 1 878 800 грн. у разі внесення застави на підозрюваного покладались обов`язки передбаченні, ч. 5 ст. 194 КПК України.

Застава була у повному обсязі внесена заставодавцями: ОСОБА_7 у розмірі 399 000 грн., ОСОБА_8 у розмірі 682 800 грн., ОСОБА_5 у розмірі 398 000 грн. та ОСОБА_9 у розмірі 399 000 грн. на рахунок ТУ ДСА України в Одеській області, з призначенням платежу: застава за підозрюваного; провадження по справі 1-с/522/6957/23.

ОСОБА_4 звільнений під варти.

Згідно із ч. 2 ст. 8 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Суд враховує положення ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного (обвинуваченого), а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Доцільність перебування під вартою особи, яка підозрюється в скоєнні тяжкого злочину, має оцінюватись в кожному випадку окремо у відповідності з її особливими характеристиками.

Завданням кримінального провадження є захист особи і суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Конституційний Суд України у даному Рішенні зокрема вважає, що обґрунтування необхідності тримання під вартою особи самою лише кваліфікацією злочину, не забезпечує і не може забезпечити балансу між метою застосування такого виняткового запобіжного заходу у кримінальному провадженні та конституційним правом особи на свободу та особисту недоторканність. При цьому обмеження щодо реалізації конституційних прав і свобод не можуть бути свавільними та несправедливими, вони мають переслідувати легітимну мету, бути обумовленими суспільною необхідністю досягнення цієї мети, а також бути пропорційними та обґрунтованими.

При розгляді зазначеного кримінального провадження у відповідності до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» колегія суддів застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у своєму рішенні в справі «Манчіні проти Італії», за наслідками та способами застосування як тримання під вартою, так і домашній арешт прирівнюються до позбавлення волі для цілей ст. 5 п. 1 п.п. с) Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Пунктом 38 рішення ЄСПЛ «Сергій Волосюк проти України» від 12.03.2009 р. (заява № 1291/03) передбачено, що згідно з п. 3 ст. 5 Конвенції, визначаючи доцільність звільнення або подальшого тримання особи під вартою, відповідні посадові особи зобов`язані розглянути й альтернативні заходи забезпечення її явки до суду.

У відповідності до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Водночас, ЄСПЛ у рішенні «Ілійков проти Болгарії» зазначив, що суворість передбаченого покарання не є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів.

За рішенням ЄСПЛ по справі "Ноймайстер проти Австрії" позбавлення волі особи (тримання під вартою) не повинно перетворюватися на своєрідну прелюдію до завчасного відбування можливого у майбутньому вироку про позбавлення волі.

ОСОБА_4 виконує покладенні на нього обов`язки, з`являється до суду за кожним викликом, доказів порушення обвинуваченим обов`язків, передбачених ч.5 ст. 194 КПК України суду не надано.

У рішенні ЄСПЛ в справі «Клішин проти України» зазначено, що наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами.

Згідно ч. 1 ст. 181 КПК України, домашній арешт як запобіжний захід полягає в обмеженні свободи пересування підозрюваного, обвинуваченого шляхом його ізоляції в житлі через заборону залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Відповідно до ч. 2 ст. 181 КПК України домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Метою запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту є забезпечення виконання покладених на обвинуваченого процесуальних обов`язків та уникнення ризиків, що останній може переховуватися від суду, з метою уникнення кримінальної відповідальності за тяжкий злочин.

Тому, зважаючи на належну поведінку обвинуваченого, яку він проявив під час перебування під запобіжним заходом у вигляді особистого зобов`язання, обраного внаслідок внесення застави, суд вважає, наявними обставини для застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у нічний час доби, при цьому зобов`язати ОСОБА_4 заборонити залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 у період часу з 22:00 години до 06:00 години наступного дня, окрім періоду часу - під час оголошення повітряної тривоги в межах населеного пункту, де проживає підозрюваний, та у разі необхідності, щодо отримання медичної допомоги; прибувати до суду за викликом; не відлучатись за межі Одеської області без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання або місця роботи; утримуватися від спілкування зі свідками з приводу обставин вчинення кримінального правопорушення; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Згідно з ч. 1 ст. 182 КПК України застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків. Можливість застосування застави щодо особи, стосовно якої застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, може бути визначена в ухвалі слідчого судді, суд у випадках, передбачених частинами третьою або четвертою статті 183 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 201 КПК України підозрюваний, обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, а в кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - до Вищого антикорупційного суду, клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу та покладених на нього слідчим суддею, судом, чи про зміну способу їх виконання.

Відповідно до ч. 11 ст. 182 КПК України застава, що не була звернена в дохід держави, повертається підозрюваному, обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу. При цьому застава, внесена підозрюваним, обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава, внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.

Керуючись ст. ст. 177, 181, 182, 183, 184, 194, 201, 314-315, 376, 395 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання захисника ОСОБА_5 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу та повернення застави задовольнити.

Змінити запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 з тримання під вартою із застосуванням застави у розмірі 1 878 800 грн. на домашній арешт із забороною залишати житло в нічний період доби, строком на 60 діб, а саме з 20 серпня 2024 року до 18 жовтня 2024 року.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 , відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України, такі обов`язки:

1) заборонити залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 у період часу з 22:00 години до 06:00 години наступного дня, окрім періоду часу - під час оголошення повітряної тривоги в межах населеного пункту, де проживає підозрюваний, та у разі необхідності, щодо отримання медичної допомоги;

2) прибувати до суду за викликом;

3) не відлучатись за межі Одеської області без дозволу суду;

4) повідомляти суд про зміну свого місця проживання або місця роботи;

5) утримуватися від спілкування зі свідками з приводу обставин вчинення кримінального правопорушення;

6) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити обвинуваченому наслідки невиконання покладених на нього обов`язків, а саме: у разі, якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомленим, не з`явиться за викликом до суду без поважних причин, не повідомить про причину своєї неявки, запобіжний захід відносно нього може бути змінено на більш суворий.

Роз`яснити обвинуваченому, що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Виконання ухвали суду про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту та контроль за поведінкою обвинуваченого покласти на співробітників ВП №1 Одеського районного управління поліції №1 (вул. Ак. Філатова, 23-В, м. Одеса, 65080).

Копію ухвали невідкладно надіслати на адресу органу поліції для виконання та прокурору для контролю за виконанням.

У зв`язку із зміною запобіжного заходу, повернути внесені в якості застави в інтересах ОСОБА_4 по справі 1-кс/522/695/23 кошти заставодавцям:

ОСОБА_7 в сумі 399 000 грн (внесена 08.11.2023р., квитанція № 5513-2351-1794-9522, отримувач: ТУ ДСА в Одеській області, рахунок отримувача: UA0005435, код отримувача: 26302945);

ОСОБА_9 в сумі 399 000 грн. (внесена 08.11.2023р., квитанція № 5580-2351-9460-3748, отримувач: ТУ ДСА в Одеській області, рахунок отримувача: UA0005435, код отримувача: 26302945);

ОСОБА_8 в сумі 399 000 грн (внесена 08.11.2023р., квитанція № 5480-2351-8313-4486, отримувач: ТУ ДСА в Одеській області, рахунок отримувача: UA0005435, код отримувача: 26302945), в сумі 283 800 грн (внесена 08.11.2023р., квитанція № 9323-3573-4211-4520, отримувач: ТУ ДСА в Одеській області, рахунок отримувача: UA0005435, код отримувача: 26302945),;

ОСОБА_5 в сумі 398 000 грн (внесена 08.11.2023р., квитанція № 5440-2351-6627-3875, отримувач: ТУ ДСА в Одеській області, рахунок отримувача: UA0005435, код отримувача: 26302945);

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали проголошено 23 серпня 2024 року 11.00 год в залі судових засідань № 13 у приміщенні Біляївського районного суду Одеської області.

Суддя ОСОБА_1