Справа № 729/654/22 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/698/24
Категорія - кримінальна Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 липня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5

з участю: прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

обвинуваченого - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції, кримінальне провадження за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_8 та захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 на ухвалу Чернігівського районного суду Чернігівської області від 10 липня 2024 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Оскаржуваною ухвалою місцевого суду продовжено строк тримання під вартою ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України - до 08 вересня 2024 року включно. Місцевий суд вказав, що передбачені ст.177 КПК України ризики продовжують існувати, до спливу строку тримання ОСОБА_8 під вартою дане кримінальне провадження не завершено, відсутні підстави для заміни останньому раніше обраного запобіжного заходу на більш м`який, тому строк тримання під вартою обвинуваченому необхідно продовжити.

Не погоджуючись з рішенням суду, обвинувачений ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу місцевого суду як незаконну. Зазначає, що судове рішення ухвалене без обґрунтування ризиків, які стали підставою для застосування до нього такого запобіжного заходу та належного мотивування. Вказані у клопотанні прокурора ризики не знайшли свого обґрунтованого підтвердження у матеріалах кримінального провадження та є припущенням. Послався на порушення місцевим судом Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та рішень Європейського Суду з прав людини.

Не погоджуючись з рішенням суду, захисник ОСОБА_7 подав в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу місцевого суду як незаконну та постановити нову ухвалу, якою обрати щодо його підзахисного запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту. Вказав на істотні порушення вимог КПК України під час затримання ОСОБА_8 та під час здійснення досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні. Зазначає, що ОСОБА_8 має постійне місце проживання, тому намірів переховуватися у нього немає. Крім того, обвинувачений раніше до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягувався, що свідчить про його позитивну репутацію як за місцем проживання, так і в цілому.

Заслухавши доповідь судді; обвинуваченого ОСОБА_8 і його захисника, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити; думку прокурора, котрий просив ухвалу суду залишити без змін; перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи скарг, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційні скарги не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Як убачається з матеріалів судового провадження, Чернігівським районним судом Чернігівської області здійснюється розгляд кримінального провадження, внесеного 05.03.2022 до ЄРДР за № 0000028, по обвинуваченню ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.

Під час досудового розслідування ОСОБА_8 було обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, який неодноразово продовжувався, у тому числі й судом.

Відповідно до ст.177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

За змістом ч.3 ст.331 КПК України, за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Вирішуючи питання про доцільність продовження тримання під вартою обвинуваченого, місцевий суд, ураховуючи ступінь суспільної небезпеки інкримінованого ОСОБА_8 кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії особливо тяжких; покарання, що загрожує у разі визнання його винуватим; враховуючи його вік, стан здоров`я, зважаючи на те, що існують ризики можливого вчинення ним іншого кримінального правопорушення та переховуватись від суду, впливати на свідків та потерпілу у даному кримінальному провадженні, повторний допит яких має потенційний характер до закінчення розгляду справи по суті, більш м`які запобіжні заходи не достатні для запобігання зазначеним ризикам; правильно дійшов висновку про необхідність продовження строку тримання під вартою обвинуваченого, з чим погоджується і колегія суддів.

Посилання сторони захисту в апеляційних скаргах на необґрунтованість ризиків, вказаних у клопотанні прокурора, та на відсутність доказів, які обґрунтовують обрання запобіжного заходу та подальше тримання обвинуваченого під вартою, не можуть бути підставою для скасування ухвали суду та обрання ОСОБА_8 запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою.

Дані про особу обвинуваченого та наявність у нього міцних соціальних зв`язків, на які посилається захисник та обвинувачений у своїх апеляційних скаргах, не спростовує правильності висновків суду з урахуванням вищевказаних обставин.

Отже, продовжуючи строк тримання під вартою ОСОБА_8 , місцевий суд правильно зазначив, що вказані прокурором ризики не зменшились та визнав їх такими, що виправдовують подальше тримання обвинуваченого під вартою, і на даний час вони виключають скасування цього запобіжного заходу та обрання більш м`якого запобіжного заходу, як про це просить захисник.

При цьому слід зауважити, що суд в ході розгляду клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення. Суд, на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочину вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів. А тому посилання захисника в цій частині колегія суддів не може визнати такими, що заслуговують на увагу.

Порушень місцевим судом під час розгляду справи вимог кримінального або кримінального процесуального закону, які б давали підставу для зміни або скасування судового рішення, колегією суддів не вбачається.

Керуючись ст.ст. 407, 422-1 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_8 та захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 - залишити без задоволення, а ухвалу Чернігівського районного суду Чернігівської області від 10 липня 2024 року щодо ОСОБА_8 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4