Справа № 694/3064/24 Провадження №1-кп/694/172/24
Вирок
І М Е Н Е М У К Р А І Н И
26.11.2024 року м. Звенигородка
Звенигородський районний суд Черкаської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Умань Черкаської області, такого, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, одруженого, освіта професійно-технічна, не працює, інвалідом, депутатому, учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС не є, на утриманні має двох малолітніх дітей: ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 , осіб похилого віку на утриманні не має, рнокпп НОМЕР_1 , в силу ст.. 89 КК України раніше не судимий,
у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,
ОСОБА_3 в порушення вимог Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними», порядку провадження діяльності, пов`язаної з обігом наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, та контролю та їх обігом, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №589 від 03.06.2009, маючи умисел, спрямований на незаконне придбання, зберігання, перевезення психотропних речовин для власного вживання, 26.10.2024 близько 08.00 год., перебуваючи біля Національного дендрологічного парку «Софіївка» Національної академії наук України за адресою: вул. Київська, 12-а, м. Умань Черкаської області, придбав у невстановленого чоловіка на ім`я ОСОБА_6 за 2000 грн психотропну речовину - амфетамін, масою 0,854 гр, яка знаходилася в одинадцяти полімерних пакетиках, тим самим незаконно придбав психотропну речовину.
Того ж дня ОСОБА_3 на автомобілі марки БМВ, д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_7 , якому не було відомо про факт придбання ОСОБА_3 психотропної речовини амфетаміну, рухався у напрямку м. Сміла Черкаської області, де приблизно о 10.15 год був зупинений працівниками СРПП Звенигородського РВП ГУ НП в Черкаській області на виїзді з м. Звенигородка за координатами 49.071191, 31.000606 та під час проведення поверхневої перевірки ОСОБА_3 добровільно дістав з правої задньої кишені штанів, гаманець синього кольору, в середині якого знаходилася психотропна речовина амфетамін, який у подальшому було вилучено працівниками поліції.
Отже, своїми умисними діями ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 309 КК України незаконне придбання, зберігання, перевезення психотропних речовин без мети збуту.
Винуватість ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України встановлена судом поза розумним сумнівом з наступних підстав.
21 листопада 2024 року до Звенигородського районного суду Черкаської області надійшов обвинувальний акт відносно ОСОБА_3 за обвинуваченням у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, у якому міститься клопотання упонвоаженої особи на здійснення дізнання ДОП СДОП ВП Звенигородського РВП ГУ НП в Черкаській області лейтенанта поліції ОСОБА_8 та прокурора Звенигородської окружної прокуратури ОСОБА_9 про розгляд обвинувального акту в спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.
До обвинувального акту додані:
- письмова заява підозрюваного ОСОБА_3 , складена в присутності захисника, щодо беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з частиною другою ст. 302 КПК України та згоди з розглядом обвинувального акту в спрощеному провадженні;
-матеріали досудового розслідування.
У заяві підозрюваний зазначив, що його згода на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без його участі є добровільною, а також про його обізнаність у тому, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
Враховуючи те, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, приймаючи до уваги його заяву, в якій зазначено, що він не оспорює встановлені під час досудового розслідування обставини і згоден на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку без його участі, відсутність сумнівів в добровільності такої позиції, суд приходить до висновку, що обвинувальний акт має бути розглянутий в порядку, визначеному статтями 381-382 КПК України.
Наведене повністю узгоджується з вимогами п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації №6 R (87) 18 Комітету Міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно з яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.
При цьому відповідно до ч.4 ст.107 КПК України в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Згідно з ч. 3 ст. 381 КПК України спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.
Відповідно до ч. 2 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.
Згідно з п. 2 ч. 3 ст. 374 КПК України у мотивувальній частині вироку зазначаються, у разі визнання особи винуватою, формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення.
Окрім беззаперечного визнання у повному обсязі ОСОБА_3 вини у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, його винуватість підтверджується відповідно до ч.2 ст.382 КПК України обставинами, встановленими органом досудового розслідування, які не оспорюються учасниками судового провадження.
Діючи відповідно до вимог ч. 2 ст.17, ст.369-371, 374, ч. 3 ст.381, ч. 2 ст.382 КПК України, суд перевірив обставини, які встановлені органом досудового розслідування, та які не оспорюються учасниками судового провадження. Зокрема, з обвинувального акта вбачається, що досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_3 в порушення вимог Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними», порядку провадження діяльності, пов`язаної з обігом наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, та контролю та їх обігом, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №589 від 03.06.2009, маючи умисел, спрямований на незаконне придбання, зберігання, перевезення психотропних речовин для власного вживання, 26. 10.2024 близько 08.00 год., перебуваючи біля Національного дендрологічного парку «Софіївка» Національної академії наук України за адресою: вул. Київська, 12-а, м. Умань Черкаської області, придбав у невстановленого чоловіка на ім`я ОСОБА_6 за 2000 грн психотропну речовину - амфетамін, масою 0,854 гр, яка знаходилася в одинадцяти полімерних пакетиках, тим самим незаконно придбав психотропну речовину.
Того ж дня ОСОБА_3 на автомобілі марки БМВ, д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_7 , якому не було відомо про факт придбання ОСОБА_3 психотропної речовини амфетаміну, рухався у напрямку м. Сміла Черкаської області, де приблизно о 10.15 був зупинений працівниками СРПП Звенигородського РВП ГУ НП в Черкаській області на виїзді з м. Звенигородка за координатами 49.071191, 31.000606 та під час проведення поверхневої перевірки ОСОБА_3 добровільно дістав з правої задньої кишені штанів, гаманець синього кольору, в середині якого знаходилася психотропна речовина амфетамін, який у подальшому було вилучено працівниками поліції.
Встановлені органом досудового розслідування та судом обставини не оспорюються учасниками судового провадження, так як під час досудового розслідування обвинувачений беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності.
Окрім того, обвинувачений ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
Виходячи з такого, суд дійшов висновку про доведеність поза розумним сумнівом винуватості ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, а саме: своїми умисними діями ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч.1 ст. 309 КК України, тобто незаконне придбання, зберігання, перевезення психотропних речовин без мети збуту.
Вивченням обставин справи, оцінкою особистих якісних характеристик ОСОБА_3 встановлено, що обставини, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання останнього, та які згідно зі ст. 67 КК України обтяжують його покарання відсутні.
Суд вважає, що підстави застосування ст.69, 69-1 КК України при призначенні покарання - відсутні.
Призначаючи обвинуваченому покарання суд враховує, що покарання, як захід державного реагування на осіб, які вчинили кримінальне правопорушення, є головною і найбільш поширеною формою реалізації кримінальної відповідальності, роль і значення якого багато в чому залежать від обґрунтованості його призначення і реалізації. Застосування покарання є одним із завершальних етапів кримінальної відповідальності, на якому суд вирішує питання, визначені ч. 1ст. 368 КПК, та яке виступає правовим критерієм, показником негативної оцінки, як самого правопорушення, так і особи, яка його вчинила. Покарання завжди має особистий, індивідуалізований характер, а його призначення і виконання можливе тільки щодо особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення. При цьому призначення необхідного і достатнього покарання певною мірою забезпечує відчуття справедливості, як у потерпілого, так і суспільства.
Згідно з приписами ст. 8 КПК кримінальне провадження здійснюється з дотриманням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.
За змістом статей 50, 65 КК, особі, яка скоїла кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень. Це покарання має відповідати принципам законності, обґрунтованості, справедливості, співмірності та індивідуалізації, що є системою найбільш істотних правил і критеріїв, які визначають порядок та межі діяльності суду під час обрання покарання. Суд повинен ураховувати ступінь тяжкості кримінального правопорушення, конкретні обставини його скоєння, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення особи до своїх дій, інші особливості справи, які мають значення для забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості кримінального правопорушення.
З урахуванням викладених обставин у справі, особистості обвинуваченого, який раніше не судимий в силу ст. 89 КК України, тяжкості вчиненого кримінального проступку, покарання, яке передбачено за вчинений кримінальний проступок, відсутності суттєвих обставин, що пом`якшують покарання, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливо шляхом призначення ОСОБА_3 покарання у виді штрафу в межах санкції статті, якою передбачена відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення.
Таке покарання, на переконання суду, відповідає положенням ст. 65-68 КК України та буде необхідним для виправлення обвинуваченого, запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, відповідатиме особистості обвинуваченого та є достатнім, для досягнення, відповідно до ст. 50 КК України мети покарання.
Враховуючи те, що стосовно обвинуваченого запобіжний захід не застосовувався, а сторони провадження не заявили клопотання про застосування відносно обвинуваченого запобіжного заходу, суд не вбачає підстав для застосування запобіжного заходу до набрання вироком законної сили стосовно обвинуваченого.
Цивільний позов не заявлений.
На підставі ст. 100 КПК України речові докази:
-Мобільний телефон марки Redmi Note 12 модель НОМЕР_3 , мобільний телефон Redmi Note 7 модель М1901F7G, мобільний телефон марки Redmi Note 9A, модель М2006С3LG залишити власнику ОСОБА_3 .
Враховуючи викладене та керуючись статтями 368, 370, 374, 376, 381, 382 КПК України, суд
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст.309 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 51 000,00 (п`ятдесят одна тисяча) гривень.
Запобіжний захід ОСОБА_3 не обирати.
-Мобільний телефон марки Redmi Note 12 модель НОМЕР_3 , мобільний телефон Redmi Note 7 модель М1901F7G, мобільний телефон марки Redmi Note 9A, модель М2006С3LG залишити власнику ОСОБА_3 .
Відповідно до ч. 1 ст. 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
З інших підстав вирок може бути оскаржений до Черкаського апеляційного суду через Звенигородський районний суд Черкаської області протягом тридцяти днів з дня отримання копії судового рішення, з урахуванням особливостей, передбачених ст.394 КПК України.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1