КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження №11-кп/824/4638/2024 Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з секретарем - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Києва апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 на ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 27 червня 2024 року про продовження ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,

В С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 27 червня 2024 року, задоволено клопотання прокурора та продовжено строк тримання обвинуваченого ОСОБА_6 під вартою до 26 серпня 2024 року включно.

Захисник ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати та обрати міру запобіжного заходу не пов`язану з триманням під вартою.

В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що ухвала суду є необґрунтованою, постановлена з істотними порушенням вимог КПК України. Зазначає, що прокурор не довів наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень. Термін тримання під вартою наближається до двох з половиною років, що є надмірним триманням під вартою особи. Прокурором не доведено наявність ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України. В клопотанні прокурора не доведено неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Вислухавши доповідь судді, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного.

Відповідно до ч. 4 ст. 422-1 КПК України розгляд апеляційної скарги на ухвалу суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою, а також про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, здійснюється без участі сторін кримінального провадження, крім випадків, якщо прокурор, обвинувачений, його захисник, законний представник заявив клопотання про розгляд апеляційної скарги за участю сторін.

Враховуючи, що стороною захисту не заявлено такого клопотання, яке б узгоджувалося з наведеним положенням ч. 4 ст. 422-1 КПК України, розгляд даної апеляційної скарги здійснюється без участі сторін.

Розглядаючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, так само як і про його продовження, суд першої інстанції, для прийняття законного і обґрунтованого рішення, відповідно до ст. ст. 178, 199 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування відправосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Органом досудового розслідування ОСОБА_6 , обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 149, ч.4 ст. 152, ч. 1,3 ст. 301, ч. 1, 3 ст. 301-1 КК України, які відносяться до категорії тяжких та особливо тяжких злочинів.

Вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу щодо обвинуваченого, суд першої інстанції посилався на доведеність існування заявлених прокурором ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України. Застосування найсуворішого запобіжного заходу зумовлене тим, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні ряду тяжких та особливо тяжких злочинів, в тому числі і проти статевої свободи і статевої недоторканості, за які передбачено покарання виключно у виді позбавлення волі. З урахуванням тяжкості покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим у кримінальних правопорушеннях, у вчиненні яких він обвинувачується, відсутності стійких соціальних зв`язків, існують обґрунтовані підстави вважати, що обвинувачений ОСОБА_6 може переховуватись від суду. Враховуючи, що малолітня потерпіла та свідки не були допитані в ході судового розгляду, існує ризик того, що обвинувачений може здійснювати вплив на потерпілу та свідків. Також ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні ряду кримінальних правопорушень, що зумовлює ризик вчинення ним інших кримінальних правопорушень чи продовження кримінальних правопорушень, у яких він обвинувачуються.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції об`єктивно встановлено існування обставин, які виправдовують тримання обвинуваченого ОСОБА_6 під вартою, оскільки прокурором доведено існування ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України. Зважаючи на наведене, підстав вважати, що менш суворі запобіжні заходи, передбачені ст. 176 КПК України, можуть забезпечити виконання обвинуваченим належну процесуальну поведінку, колегія суддів не вбачає.

Доводи захисника щодо недоведеності наявності обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушеньє безпідставним, оскільки на даному етапі провадження встановлення всіх обставин справи є завданням судового розгляду. При вирішенні питання щодо продовження строку запобіжного заходу суд повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення суспільно-небезпечного діяння вірогідною та достатньою для застосування, продовження щодо особи обмежувальних заходів та не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті. Посилання захисника на тривалість часу перебування його під вартою є слушними, проте вони в будь-якому випадку не спростовують висновків суду про те, що ризики, які існували на час обрання запобіжного заходу не минули та продовжують існувати на даний час, і вказана обставина не може бути безумовною правовою підставою для зміни запобіжного заходу.

Таким чином, доводи апеляційної скарги захисника про необґрунтованістьта порушення істотних вимог КПК України, колегія суддів вважає непереконливими.

На переконання колегії суддів клопотання прокурора є вмотивованим, а суд першої інстанції достатньо врахував всі обставини, надав їм правильну оцінку та дійшов обґрунтованого висновку про неможливість на даний час застосування до обвинуваченого будь-якого іншого більш м`якого запобіжного заходу.

Враховуючи, що будь-яких порушень КПК України при постановленні оскаржуваної ухвали судом першої інстанції не встановлено, колегія суддів за наслідками апеляційного розгляду, вважає за необхідне ухвалу суду залишити без змін.

Керуючись ст.ст.405, 407 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 - залишити без задоволення.

Ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 27 червня 2024 року про продовження ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді _____________ _______________ _______________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4