Справа № 274/6234/24
Провадження № 1-кп/0274/767/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2024 року місто Бердичів

Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області в складі:

головуючий - суддя ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

обвинуваченого - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09.07.2024 за № 0000675 щодо

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Хмельове Бердичівського району Житомирської області, є громадянином України, здобув середню освіту, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий

за ч. 1 ст. 382 КК України,

в с т а н о в и в :

постановою Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 21.04.2022 у справі №274/1734/22, яка набрала законної сили, ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 34000 грн. з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 роки.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України, судове рішення є обов`язковим до виконання.

Однак у ОСОБА_6 , який достовірно знав про наявність вказаної постанови суду, яка набрала законної сили 06.07.2022, та будучи ознайомлений з нею, виник злочинний умисел, спрямований на її невиконання.

Реалізуючи свій злочинний умисел, з метою невиконання постанови суду від 21.04.2022 в частині позбавлення права керування транспортним засобом, та маючи реальну можливість її виконати, підриваючи авторитет органів правосуддя України, в порушення ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», відповідно до якого судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними та юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України, 26.02.2023 о 21 год. 50 хв. на автодорозі Житомир-Могилів Подільський, 215 км, повторно протягом року керував автомобілем «ВАЗ 2108», реєстраційний номер НОМЕР_1 , будучи позбавленим права керування транспортними засобами. При цьому мав явні ознаки алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився, чим порушив п.п. 2.1 «а», п. 2.5 ПДР, та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене за ч. 5 ст. 126, ч. 2 ст. 130 КУпАП, за що був притягнутий до адміністративної відповідальності постановою Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 22.03.2023 у справі №274/1547/23, яка набрала законної сили та якою накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 40800 грн. з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 5 років без оплатного вилучення транспортного засобу.

Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, ОСОБА_6 06.05.2023 о 12 год. 31 хв. в АДРЕСА_2 , керував скутером «HONDA DIO» без д.н.з., з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння рук. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 130, ч. 5 ст. 126 КУпАП, за що був притягнутий до адміністративної відповідальності постановою Бердичівського міськрайонного суду від 06.09.2023 у справі № 274/3052/23, яка набрала законної сили та якою накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 40800 грн. з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 5 років без оплатного вилучення транспортного засобу.

Крім цього, ОСОБА_6 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, 08.07.2024 о 19 год. 00 хв. по АДРЕСА_3 керував транспортним засобом марки «ВАЗ 2105», реєстраційний номер НОМЕР_2 , бувши позбавленим права керування транспортними засобами, у якого на вітровому склі тріщини в зоні роботи склоочисників, чим порушив ДСТУ 3649:2010 п. 31.4.7 (інші технічні несправності) ПДР, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 125 КУпАП, за що винесено попередження і зафіксоване в автоматичному режимі серії ЕНА № 2565572 від 08.07.2024, тим самим умисно не виконуючи постанови суду, що набрали законної сили.

Кримінальна відповідальність за злочин, у вчиненні якого ОСОБА_6 визнається винуватим, передбачена ч. 1 ст. 382 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочині визнав повністю, підтвердив фактичні обставини вчиненого ним діяння, викладені у обвинувальному акті. Дав показання про те, що дійсно в 2022 та 2023 роках він був позбавлений судом права керування транспортними засобами, в судовому засіданні в 2022 році був присутній, про постанову 2023 року йому було відомо, посвідчення водія у нього вилучили. Однак, в 2022-2023 роках він продовжував керувати транспортними засобами. Про свій вчинок шкодує, кається у скоєному, просить суворо його не карати.

Окрім повного визнання вини обвинуваченим, його винуватість також підтверджується сукупністю й інших зібраних та досліджених у судовому засіданні доказів, а саме:

- постановою Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 21.04.2022 у справі № 274/1734/22, згідно з якою ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки;

- постановою Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 22.03.2023 у справі № 274/1547/23, згідно з якою ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126, ч. 2 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк п`ять років без оплатного вилучення транспортного засобу;

- постановою Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 06.09.2023 у справі № 274/3052/23, згідно з якою ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 130, ч. 5 ст. 126 КУпАП, і призначено йому адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, з позбавленням права керування транспортним засобом на строк 5 (п`ять) років без оплатного вилучення транспортного засобу;

- даними протоколу огляду місця події від 08.07.2024 з фототаблицями до нього, при проведенні якого у присутності понятих та за участю ОСОБА_6 зафіксовано перебування на проїзній частині дороги по АДРЕСА_3 транспортного засобу марки «ВАЗ 2105», реєстраційний номер НОМЕР_2 , та гр. ОСОБА_6 , який перебував поруч із зазначеним автомобілем;

- даними протоколу огляду відеозапису від 22.07.2024, при проведенні якого було оглянуто «DVD-R» диск для лазерних систем зчитування з серійним номером 014891 та збережений на ньому відеозапис з назвою «video_2024_07_l_2_l 2-37-42», на якому зафіксована обстановка від 08.07.2024, а саме зупинка службового автомобіля по АДРЕСА_3 , де було помічено автомобіль марки «ВАЗ 2105» р/н НОМЕР_2 ;

- даними протоколу огляду відеозапису від 22.07.2024, при проведенні якого було оглянуто «DVD-R» диск для лазерних систем зчитування з серійним номером НОМЕР_3 , з рукописним надписом чорного кольору «Ознайомлення та зупинка 21.03.2024», та збережений на ньому відеозапис з назвою «0000000_ 0020», на якому зафіксована обстановка від 08.07.2024, а саме зупинка автомобіля марки «ВАЗ 2105» р/н НОМЕР_2 , в салоні якого перебував водій ОСОБА_6 , та подальша процедура проведення його огляду на стан наркотичного сп`яніння;

- даними листа старшого інспектора сектору адміністративної практики Бердичівського районного відділу поліції, згідно з яким посвідчення водія НОМЕР_4 , видане на ім`я ОСОБА_6 , вилучене 07.04.2022 та направлене на зберіганні у сервісний центр № 1842 м. Бердичева;

- даними листа ІНФОРМАЦІЯ_2 від 20.07.2024 № 977, з якого вбачається, що посвідчення водія серії НОМЕР_4 , видане на ім`я ОСОБА_6 , вилучене та перебуває на зберіганні в ТСЦ № 1842.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їхньої позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

За клопотанням прокурора та зі згоди обвинуваченого суд визнав недоцільним дослідження усіх доказів кримінального провадження, та обмежився допитом обвинуваченого й дослідженням наданих стороною обвинувачення документів, а також матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого та необхідні для вирішення питань щодо речових доказів та процесуальних витрат. Учасникам судового провадження було роз`яснено, що в даному випадку вони будуть позбавлені права оскаржити в апеляційному порядку обставини, які ними не оспорювалися. При цьому суд переконався, що сторони правильно розуміють зміст цих обставин. Сумнівів у добровільності їх позиції у суду не було.

Аналізуючи обвинувальний акт, показання обвинуваченого та надані стороною обвинувачення докази, суд вважає, що винуватість ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення знайшла своє підтвердження у судовому засіданні під час судового розгляду. Так, обвинувачений надав правдиві показання стосовно обставин вчинення кримінального правопорушення, які повністю узгоджуються зі встановленими судом фактичними обставинами кримінального провадження.

Враховуючи зазначене вище, суд дійшов висновку, що ОСОБА_6 своїми протиправними та винними діями скоїв, при встановлених у суді обставинах, суспільно небезпечне діяння, яке містить склад злочину, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України, тобто умисне невиконання постанов суду, що набрали законної сили.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд враховує обставини справи, ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що обтяжують і пом`якшують покарання.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 382 КК України, з урахуванням положень ст. 12 КК України, є нетяжким умисним злочином.

Обвинувачений ОСОБА_6 : раніше не судимий; не працевлаштований; є неодруженим; за місцем проживання характеризується посередньо, скарг на нього не надходило, громадський порядок не порушує; не перебуває на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_6 відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає його щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Враховуючи обставини справи, особу обвинуваченого, суд призначає ОСОБА_6 покарання, необхідне й достатнє для його виправлення та перевиховання, а також для попередження вчинення нових злочинів, у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 1 ст. 382 КК України строком 1 рік. Окрім того, ОСОБА_6 офіційно не працевлаштований, підтвердженої інформації про отримання ним доходів немає, тому відсутні підстави розглядати можливість призначення йому покарання у виді штрафу. Також суд враховує, що обвинувачений раніше неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності, а накладені на нього адміністративні стягнення у виді штрафів виховного впливу, вочевидь, на нього не мали.

Відповідно до ч. 1 ст. 75 КК України, якщо суд, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, кримінальне правопорушення, передбачене статтями 403, 405, 407, 408, 429 цього Кодексу, вчинене в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, катування, передбачене частиною третьою статті 127 цього Кодексу, при призначенні покарання, зокрема, у виді позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Як зазначено у постанові Верховного Суду від 20.03.2018 року у справі № 302/904/16-к (провадження № 51-966 км 18), загальні засади призначення покарання наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, завданням якої є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання. Реалізація цієї функції становить правозастосовну інтелектуально-вольову діяльність суду, в межах якої і приймається рішення про можливість застосування чи незастосування ст. 75 КК України, за змістом якої рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням суд може прийняти лише у випадку, якщо призначено покарання певного виду і розміру, враховано тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, і всі ці дані у сукупності спонукають до висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання.

Враховуючи особу обвинуваченого, який є раніше не судимим, щиро розкаявся, а також зважаючи на поведінку обвинуваченого після скоєння злочину та беручи до уваги висловлену в судових дебатах позицію прокурора про можливість виправлення обвинуваченого без відбування покарання, суд вважає за можливе звільнити обвинуваченого від відбування основного покарання з випробуванням відповідно до ст. 75 КК України.

На переконання суду саме такий захід примусу зможе забезпечити досягнення мети покарання і буде відповідати загальним засадам призначення покарання, є необхідним для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, як ним так і іншими особами.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Питання про речові докази суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати в кримінальному провадженні відсутні.

Підстав для обрання щодо обвинуваченого запобіжного заходу, зважаючи на відсутність клопотань з даного приводу, суд не вбачає.

Керуючись ст.ст. 349, 368, 373, 374 КПК України, суд

у х в а л и в:

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку тривалістю 1 (один) рік не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_6 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили щодо обвинуваченого ОСОБА_6 - не застосовувати.

Речові докази у кримінальному провадженні, а саме: два DVD-R диска з відеозаписом з нагрудного реєстратора поліцейського Бердичівського районного відділу поліції ОСОБА_7 та відеозаписом зупинки із відео реєстратора службового автомобіля, які зберігається при матеріалах кримінального провадження - залишити у матеріалах кримінального провадження.

На вирок протягом тридцяти днів з дня проголошення може бути подана апеляційна скарга до Житомирського апеляційного суду через Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо він не скасований, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Учаснику, який не був присутнім в судовому засіданні, копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після його ухвалення.

Суддя ОСОБА_1