ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/1337/24 Справа № 182/3459/24 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2024 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

судді -доповідача ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

в режимі відеоконференції:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Нікопольської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 25 червня 2024 року в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000724, щодо

ОСОБА_8 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: м.Нікополь Дніпропетровської області, зареєстрованого за

адресою:

АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою:

АДРЕСА_2 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою слідчого судді Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 25 червня 2024 року частково задоволено клопотання слідчого СВ Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_9 , яке погоджене прокурором Нікопольської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_6 про застосування стосовно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, застосовано до підозрюваного ОСОБА_8 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком до 17 серпня 2024 року, та поклавши на нього наступні обов`язки: в період часу з 19.00 год. до 07.00 год. наступної доби не залишати місце свого проживання, за винятком часу пов`язаного з виконанням робочих обов`язків, за адресою: АДРЕСА_2 ; прибувати до слідчого, прокурора та суду у визначений ними час; повідомляти про зміну місця свого проживання, роботи; утриматися від спілкування з потерпілою і свідками у кримінальному провадженні; здати на зберігання до державних органів документи, які дають право на виїзд з України і в`їзд.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що стороною обвинувачення доведено наявність обґрунтованої підозри вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, та ризику того, що підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення з огляду на відомості про репутацію ОСОБА_8 . Разом з тим, прокурором не було доведено, що ОСОБА_8 намагався якимось чином ухилитися від слідства або перешкоджати слідству. Крім того, стосовно нього в іншому кримінальному провадженні вже обрано судом запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, який ОСОБА_8 не порушує і сумлінно дотримується покладених на нього за ухвалою слідчого судді обов`язків. На переконання слідчого судді прокурором не наведено переконливих доводів того, що за вказаним кримінальним провадженням стосовно ОСОБА_8 слід обрати запобіжний захід саме у вигляді тримання під вартою. Зазначив, що місто знаходиться у зоні бойових дій і перебування підозрюваного під вартою буде гальмувати розгляд провадження по суті судом та завершення у справі досудового розслідування, оскільки його вчасна доставка конвоєм буде неможливою.

В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу про застосування стосовно ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Обґрунтовуючи заявлені в апеляційній скарзі вимоги прокурор посилається на те, що в ході досудового розслідування по вказаному кримінальному провадженню виникла необхідність у застосуванні запобіжного заходу відносно підозрюваного у вигляді тримання під вартою, оскільки встановлена наявність ризиків, передбачених п.п. 1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування; незаконно впливати на свідків; вчинити інше кримінальне правопорушення. Наголошує на тому, що підозрюваний не має постійного джерела доходу, ніде не працює, що свідчить про відсутність у нього будь-яких стримуючих факторів. На переконання сторони обвинувачення жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти доведеним ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який просив задовольнити вимоги його апеляційної скарги та скасувати ухвалу слідчого судді, підозрюваного та його захисника, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора та просили ухвалу слідчого судді залишити без зміни, перевіривши надані матеріали та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного.

Згідно вимог ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 цієї статті.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

В силу ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його проживання, в тому числі наявність в нього родини й утриманців; репутацію підозрюваного.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у своєму рішенні в справі «Манчіні проти Італії», за наслідками та способами застосування як тримання під вартою, так і домашній арешт прирівнюються до позбавлення волі для цілей статті 5 § 1(с) Конвенції.

Відповідно до норм ч. 1 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Розглядаючи клопотання слідчого про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу, слідчий суддя заслухав доводи сторін кримінального провадження і дійшов висновку про необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту на строк до 17 серпня 2024 року, заборонивши йому залишати місце свого проживання у період часу з 19.00 години до 07.00 години наступної доби з покладанням на нього певних обов`язків у відповідності до вимог ст.194 КПК України, посилаючись на наявність обставин, передбачених ст.178 КПК України.

Як слідує з матеріалів провадження, в провадженні СВ Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали досудового розслідування, які внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000724 від 04 червня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

18 червня 2024 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, що виразилося у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, поєднаному з проникненням у інше приміщення, вчиненому в умовах воєнного стану.

З наданих матеріалів вбачається, що обґрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами: протоколом огляду місця події від 04 червня 2024 року, протоколом допиту потерпілої ОСОБА_10 від 12 червня 2024 року, висновком експерта судової товарознавчої експертизи №2210 від 17 червня 2024 року, протоколом огляду від 10 червня 2024 року, протоколами допиту свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , а також іншими зібраними під час досудового розслідування доказами в їх сукупності.

Слідчий звернувся до суду першої інстанції з клопотанням про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою із визначенням розміру застави.

Застосовуючи до ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, відповідно до вимог ст. 178 КПК України слідчий суддя врахував вагомість доказів винуватості підозрюваного, тяжкість покарання за вчинення злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, яке передбачає покарання у виді позбавлення волі від п`яти до восьми років, доведеність ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме, що останній може вчинити інше кримінальне правопорушення, а також те, що ОСОБА_8 є раніше судимою особою, не одружений, з середньою освітою, не працюючий та прийшов до висновку, що доцільно обрати йому запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в певний період доби, оскільки такий запобіжний захід буде достатнім для дотримання підозрюваним процесуальних обов`язків під час досудового розслідування та в суді.

Крім того, судом першої інстанції враховано, що відносно підозрюваного в іншому кримінальному провадженні вже обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, який ОСОБА_8 не порушує і сумлінно дотримується покладених на нього за ухвалою слідчого судді обов`язків, що свідчить про недоведеність прокурором намагань підозрюваного якимось чином ухилитися від слідства. При цьому останній проживає разом з бабусею похилого віку та братом, який поручився за його процесуальну поведінку.

Доводи прокурора про наявність ризику, передбаченого п.3 ч. 1 ст. 177 КПК України, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного перегляду.

Так, стороною обвинувачення не надано жодних обґрунтувань та доказів того, що ОСОБА_8 з дня вчинення інкримінованого йому злочину вчиняв будь-які спроби впливу на свідків чи потерпілу, або має намір вдатися до відповідних дій у майбутньому.

Вищевикладені обставини, на думку суду апеляційної інстанції, свідчать про маловірогідність можливого переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на свідків чи потерпілу.

Суд апеляційної інстанції при розгляді апеляційної скарги враховує принцип призначення альтернативного запобіжного заходу, викладеного у рішенні ЕСПЛ «Летельє проти Франції» та правову позицію ЄСПЛ у рішенні від 12 січня 2012 року у справі «Тодоров проти України», згідно якої «для тримання під вартою повинні бути винятково вагомі причини, при цьому тільки тяжкість вчиненого злочину, складність справи та серйозність обвинувачень не можуть вважатися достатніми причинами для тримання особи під вартою».

У рішенні по справі Александровська проти України від 25 березня 2021 року ЄСПЛ відзначив, що Конвенція вимагає, щоб під час обрання запобіжного заходу суди розглядали також і не пов`язані з позбавленням свободи заходи. При цьому рішення про тримання під вартою чи його продовження не може ґрунтуватися винятково на серйозності висунутих обвинувачень, а його обґрунтування не може бути абстрактним, узагальненим чи стереотипним.

Європейський суд з прав людини неодноразово, в тому числі у його «пілотному» рішенні від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України», рішенні від 29 вересня 2011 року у справі «Третьяков проти України», рішенні від 06 листопада 2008 року у справі «Єлоєв проти України» зазначав, що тримання особи під вартою у кожному випадку повинне мати безсумнівне обґрунтування, а також що за будь-яких обставин суд зобов`язаний розглянути можливість застосування менш обтяжливих альтернативних запобіжних заходів.

На переконання апеляційного суду, зазначені в апеляційній скарзі прокурора доводи про неможливість застосування до ОСОБА_8 іншого більш м`якого запобіжного заходу та підстави, згідно з якими він просить скасувати ухвалу суду, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду провадження, не аргументовані переконливими обставинами та носять формальний характер, здебільшого посилаючись на тяжкість вчиненого кримінального правопорушення.

Апеляційний суд вважає, що слідчий суддя при обранні запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_8 у відповідності до вимог ст.ст. 193, 194 КПК України дослідив та достатньою мірою взяв до уваги фактичні обставини, що підлягають врахуванню згідно ст.178 КПК України. З матеріалів кримінального провадження вбачається, що всі обставини, враховані судом, у сукупності дають достатні підстави для обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Порушень вимог кримінального процесуального закону, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді, не вбачається, обраний судом запобіжний захід щодо підозрюваного ОСОБА_8 відповідає вимогам ст.ст. 177, 178, 183 КПК України, тому апеляційний суд приходить до висновку, що ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою, вмотивованою і такою, що не підлягає скасуванню, а отже в задоволенні вимог апеляційної скарги прокурора слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу прокурора Нікопольської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_6 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 25 червня 2024 року про відмову в застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_8 та застосуванні щодо нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

______________ _________________ ______________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4