Слідча суддя у 1-й інстанції: ОСОБА_1 Справа № 991/5764/24
Доповідач: ОСОБА_2 Провадження №11-сс/991/490/24
АПЕЛЯЦІЙНА ПАЛАТА ВИЩОГО АНТИКОРУПЦІЙНОГО СУДУ
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

11 липня 2024 рокумісто Київ

Колегія суддів Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретарки судового засідання ОСОБА_5 ,

захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

прокурора ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі апеляційні скарги захисників ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , подані на ухвалу слідчої судді Вищого антикорупційного суду від 05 липня 2024 року про застосування у кримінальному провадженні №0000303 до підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,

В С Т А Н О В И Л А:

І. Процедура

1. Судове провадження у цій справі здійснюється Апеляційною палатою Вищого антикорупційного суду у зв`язку з отриманням апеляційних скарг від захисників ОСОБА_6 (08.07.2024), ОСОБА_7 (10.07.2024), поданих відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 309 Кримінального процесуального кодексу України /далі - КПК/ на ухвалу слідчої судді від 05.07.2024, постановлену у відповідності до ч. 1 ст. 176, ст. ст. 182, 183, ч. 1 ст. 194 КПК (т. 2 а. с. 51-52, 58-73, 78-79, 88, 118-125, 140-146).

ІІ. Зміст оскаржуваного рішення

2. Ухвалою слідчої судді до підозрюваного ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначенням альтернативного запобіжного заходу у виді застави у розмірі 23 842 472 (двадцять три мільйони вісімсот сорок дві тисячі чотириста сімдесят дві) грн і покладенням обов`язків, передбачених п. п. 1-4, 8-9 ч. 5 ст. 194 КПК.

3. Наведене рішення мотивоване тим, що: (1) у кримінальному провадженні №0000303 здійснюється досудове розслідування за ч. 4 ст. 368, ч. 4 ст. 369 Кримінального кодексу України /далі - КК/, щодо того, що група осіб, зорганізувавшись у стійке об`єднання для вчинення злочинів, з метою особистого збагачення, запропонували надати неправомірну вигоду службовій особі органів державної влади за вчинення нею дій в їх інтересах з використанням її повноважень, а також про те, що службова особа органів державної влади прийняла пропозицію одержати неправомірну вигоду від групи осіб, організованої у стійке об`єднання, за вчинення нею дій в їх інтересах; (2) затримання ОСОБА_8 відбулося з дотриманням вимог ст. 208 КПК; (3) ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 27, ч. 4 ст. 369 КК, а саме у закінченому замаху на підбурювання до пропозиції службовій особі, яка займає особливо відповідальне становище, надати їй неправомірну вигоду за вчинення службовою особою в інтересах третіх осіб дій з використанням службового становища, вчиненому за попередньою змовою групою осіб; (4) існують ризики, передбачені п. п. 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК; (5) запобігти встановленим ризикам можливо шляхом застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою; (6) застава в розмірі 23 842 472 грн не є завідомо непомірною для підозрюваного та разом з покладеними обов`язками забезпечить його належну процесуальну поведінку, а також запобігатиме існуючим ризикам.

ІІI. Вимоги та доводи осіб, які звернулися з апеляційними скаргами

4. В апеляційних скаргах захисники просять скасувати оскаржувану ухвалу та постановити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу.

4.1. Апеляційна скарга ОСОБА_6 мотивована: (1) відсутністю обґрунтованої підозри за ч. 4 ст. 369 КК; (2) відсутністю ризиків, передбачених п. п. 1-3 ч. 1 ст. 177 КПК; (3) не врахуванням слідчою суддею наявності в ОСОБА_8 на утриманні ОСОБА_10 та трьох дітей.

4.2. Апеляційна скарга ОСОБА_7 мотивована тим, що: (1) відсутня обґрунтована підозра за ч. 4 ст. 369 КК; (2) не доведено наявність ризиків, передбачених п. п. 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК; (3) не доведено неможливість застосувати більш м`якого запобіжного заходу; (4) розмір застави є непомірним.

4.3. В судовому засіданні захисники підтримали доводи, зазначені в обох апеляційних скаргах.

IV. Узагальнені позиції інших учасників

5. Інші учасники судового провадження висловили свої позиції.

5.1. Підозрюваний ОСОБА_8 підтримав апеляційні скарги своїх захисників та просив їх задовольнити з мотивів, наведених у них.

5.2. Прокурор ОСОБА_9 заперечив проти задоволення апеляційних скарг, зазначивши, що підозра обґрунтована, ризики наявні, застосований вид запобіжного заходу визначений правильно, розмір застави є помірним.

V. Встановлені обставини та їх оцінка колегією суддів

6. Під час надання оцінки висновкам слідчої судді апеляційний суд виходить із такого.

(§1) Щодо обґрунтованості підозри

7. Слідча суддя зазначила про наявність обґрунтованої підозри вчинення ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 27, ч. 4 ст. 369 КК.

7.1. Захисники зазначили, що підозра є незаконною та необґрунтованою, оскільки: (1) дії ОСОБА_8 помилково кваліфіковані як тяжкий злочин за ст. 369 КК (Пропозиція, обіцянка або надання неправомірної вигоди службовій особі), хоча їх можна було кваліфікувати лише як не тяжкий злочин за ч. 1 ст. 369-2 КК (Зловживання впливом); (2) запобіжний захід у вигляді тримання під вартою виходячи з положень ст. 183 КПК не може бути застосований до особи, підозрюваної у вчиненні не тяжкого злочину.

7.2. ОСОБА_8 підтримав доводи своїх захисників.

7.3. Прокурор зазначив, що підозра в достатній мірі обґрунтована наявними матеріалами.

7.4. За підсумками перевірки доводів апеляційних скарг суд апеляційної інстанції погоджується, що наявна обґрунтована підозра вчинення ОСОБА_8 кримінального правопорушення, інкримінованого йому стороною обвинувачення.

7.5. Так, кваліфікація дій ОСОБА_8 за ч. 4 ст. 369 КК, а не ч. 1 ст. 369-2 КК, наразі є попередньою.

7.5.1. За підсумками проведення досудового розслідування кваліфікацію дій підозрюваного може бути змінено стороною обвинувачення, враховуючи докази, які будуть зібрані

7.5.2. В той же час суд апеляційної інстанції на цій стадії не може виходити з іншої кваліфікації дій підозрюваного, ніж їх кваліфікує сторона обвинувачення, враховуючи відсутність очевидних ознак неправильності їх кваліфікації.

7.6. Норми, передбачені ст. 369 і 369-2 КК, перебувають у співвідношенні загальної та спеціальної норми, через що у випадку, коли скоєне не охоплюється спеціальними нормами ст. 369-2 КК, то застосовуються загальні, наведені у ст. 369 КК.

7.6.1. Ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 27, ч. 4 ст. 369 КК передбачає, зокрема, відповідальність за закінчений замах на підбурювання особи до пропозиції службовій особі, яка займає особливо відповідальне становище, надати їй неправомірну вигоду за вчинення службовою особою дій в інтересах третіх осіб з використанням службового становища, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

7.6.2. У той же час диспозиція ч. 1 ст. 369-2 КК передбачає відповідальність за пропозицію, обіцянку або надання неправомірної вигоди особі, яка пропонує чи обіцяє (погоджується) за таку вигоду або за надання такої вигоди третій особі вплинути на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

7.7. Вважаючи, що дії ОСОБА_8 кваліфіковані правильно за ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 27, ч. 4 ст. 369 КК, колегія суддів виходить із таких фактів та інформації:

7.7.1. 11.07.2023 розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000303 за ч. 4 ст. 368, ч. 4 ст. 369 КК, щодо того, що, зокрема, група осіб, зорганізувавшись у стійке об`єднання для вчинення злочинів, з метою особистого збагачення, запропонували надати неправомірну вигоду службовій особі органів державної влади за вчинення нею дій в їх інтересах з використанням її повноважень (т. 1 а. с. 15);

7.7.2. 04.07.2024 ОСОБА_8 повідомлено про підозру за ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 27, ч. 4 ст. 369 КК (т. 1 а. с. 17-24), враховуючи, що:

(1) згідно з розпорядженнями Кабінету Міністрів України /далі - КМУ/ від 20.01.2021 №28-р і від 15.09.2021 №1127-р ОСОБА_11 був заступником Голови Державної митної служби України /далі - Держмитслужба/ з 22.01.2021 (т. 1 а. с. 44-45);

(2) розпорядженням КМУ від 01.02.2023 №96-р на ОСОБА_11 тимчасово покладено виконання обов`язків Голови Держмитслужби (т. 1 а. с. 46);

(3) положенням про Держмитслужбу, затвердженим постановою КМУ від 06.03.2019 №227, окрім іншого, визначено повноваження Голови Держмитслужби щодо призначення та звільнення з посад за погодженням з Міністром фінансів керівників та заступників керівників територіальних органів Держмитслужби, а також встановлено, що до територіальних органів Держмитслужби належать, зокрема, митниці (т. 1 а. с. 47-56);

(4) у протоколі про результати аудіоконтролю осіб від 19.09.2023 зафіксовано розмови ОСОБА_8 з ОСОБА_12 від 27.07.2023, у ході яких: ОСОБА_8 пообіцяв надіслати ОСОБА_12 відомості про своїх кандидатів на посади керівників Львівської або Волинської митниць, щоб цю інформацію ОСОБА_12 передав ОСОБА_11 ; (б) після повідомлення ОСОБА_12 , що він «на 16 домовився зі ОСОБА_11 по тому питанню» та зазначив, що «подивився телефон, у мене кандидати всі зникли. Можеш мені перекинути тих, що раніше скидав», ОСОБА_8 відповів згодою; (в) під час цієї розмови ОСОБА_12 зазначив: «ви ж говорили, що будь-яка західна. Це ж Волинь, Чернівці», на що ОСОБА_8 відповів: «ні, або Львів, або Волинь»; (г) на повідомлення ОСОБА_12 про те, що у Чернівцях зараз перевірка і цей варіант може бути швидше, ОСОБА_8 відповів, що вони готові братись за будь-яке, але у них в пріоритеті Львів; (ґ) цього ж дня о 17 год 11 хв (ймовірно після запланованої зустрічі ОСОБА_12 зі ОСОБА_11 ) ОСОБА_12 повідомив, що «поговорили, але кінцеве рішення - завтра, ще будемо зустрічатися, видасть…»; (д) надалі у ході цієї розмови співрозмовники обговорювали питання, що ОСОБА_13 цього разу надіслав лише чотирьох кандидатів, не надіславши кандидата-дівчину, яку водночас надсилав минулого разу, а на запитання ОСОБА_12 щодо того, хто із цих чотирьох кандидатів в пріоритеті, підозрюваний відповів: «ну ось цей харківський, який рахується начальником митниці» (т. 1 а. с. 25-28);

(5) у відповідності до протоколу про результати аудіоконтролю особи від 20.09.2023 зафіксовано розмову, яка відбулась 29.07.2023 між ОСОБА_8 , ОСОБА_14 і ОСОБА_12 , під час якої: (а) ОСОБА_12 повідомив ОСОБА_8 , що зустрічався, і що попередньо погоджено на Чернівці того їхнього кандидата - керівника в Харкові, зазначивши, що на Львів важко, а Волинь під питанням; (б) ОСОБА_8 зателефонував ОСОБА_14 та повідомив вказану інформацію, поцікавившись що вони могли б запропонувати по Чернівцях, на що ОСОБА_14 відповів, що не може наразі сказати, а по Львову та Волині він готовий гарантувати результат, а який саме зазначить згодом; (в) далі ОСОБА_8 з ОСОБА_12 обговорювали питання щодо конкретних пропозицій по Чернівцях, у ході якої ОСОБА_8 повідомив, що вони готові почекати Волинь, зокрема, на таких умовах: «ми або можемо фіксуватись на якійсь цифрі. Але явно не мільйон. Або показувати результати, як то там ділиться 75 на 25. Тобто, якщо ми показуємо результатам, то ми робимо 75 на верх, 25 внизу лишаємо»; (г) ОСОБА_14 повідомив: «дивись машин 6-7 тисяч за місяць їде. 120 і 220 доларів з одиниці. І як завжди половина цієї роздачі … доларів це тобі вже є. Плюс на Волині … працює, вони там теж нормально закривають. Зерно зараз їде через Волинь, а зерно нормально там … в середньому у них там роздача 2% на всіх, а митниці виходить десь 0,2-0,3 від бруттової суми. І плюс я б одразу там запустив… Департамент контрабанди і КММ я на себе візьму …»; (ґ) надалі ОСОБА_8 зазначив, що пропонує такий варіант по Волині: «500 наперед після призначення, і за результатами місяця, наприклад, мільйон зібрали, ці 500 віднімаємо, а інше ділимо навпіл», на що ОСОБА_14 зазначив, що такий варіант його влаштовує, а також, що: «я на Волині програму встановив - я там збирав 4-5 за місяць, особисто я»; (д) ОСОБА_14 роз`яснив, що по Чернівцях так як по Волині не буде; (е) після завершення розмови з ОСОБА_14 . ОСОБА_8 продовжив розмову з ОСОБА_12 та підсумував, що їм потрібна саме Волинь та повідомив обговорені раніше умови (т. 1 а. с. 29-33);

(6) згідно з протоколом про результати аудіоконтролю особи від 20.09.2023 зафіксовано розмову 21.08.2023 між ОСОБА_8 , ОСОБА_14 і ОСОБА_12 , під час якої: (а) ОСОБА_16 та ОСОБА_12 домовились про зустріч в м. Києві; (б) під час наступної розмови, яка відбулась у ході зустрічі ОСОБА_8 , ОСОБА_14 і ОСОБА_12 , ОСОБА_8 зазначив, що Чернівці вцілому, дуже добре, а також співрозмовники згадали ОСОБА_17 ; (в) ОСОБА_8 повідомив, що готові дати одразу за призначення, а далі потрібно буде два місяці, щоб налагодити, а ОСОБА_14 на запитання ОСОБА_12 щодо конкретних пропозицій сказав: «ну ось за Волинь сказати йому п`ятсот, а за Чернівці сказати йому, мабуть, двісті» і зазначив про необхідність зміни декількох людей на митниці, бо «більше там нікого не мати - це там сильно нема чого ловити; (г) під час розмови ОСОБА_8 підсумував, що «Звягінцеву треба говорити, що ось такі початкові плани, потім результат щомісячний, все що зробимо - навпіл. Потім Ви (звернення до ОСОБА_12 ) там вже підкоригуєте» (т. 1 а. с. 34-38);

(7) у протоколі про результати аудіоконтролю особи від 20.09.2023 зафіксовано розмову 23.08.2023 між ОСОБА_8 і ОСОБА_12 , під час якої: (а) ОСОБА_12 повідомив, що пропозиція щодо призначення розглядається, що буде або Чернівці, або, можливо, Волинь ; (б) на це ОСОБА_8 запитав чи не хоче, ймовірно, ОСОБА_11 призначити їх кандидатів на посади керівників обох цих митниць, зазначивши: «а обох він не хоче? Чернівці і Волинь?»; (в) у контексті розмови, що з ОСОБА_17 більше контактує ОСОБА_14 , ОСОБА_8 запевнив ОСОБА_12 у надійності ОСОБА_14 , зокрема зазначив, що: « ОСОБА_18 все буде робити, як треба... Він мій партнер у різних справах. До нього нема ніяких зауважень. За весь час нашого спілкування все добре. По Чернівцях він знайшов там людей в Румунії, займаються цигарками. Ну і у них є там румунська сторона, вони розуміють як все можна вибудувати» (т. 1 а. с. 39-41);

(8) згідно з протоколом про результати аудіоконтролю особи від 20.11.2023 зафіксовано розмову, яка відбулась 06.10.2023 між ОСОБА_8 та ОСОБА_12 , під час якої: (а) ОСОБА_12 повідомив, що наказ «по Чернівцях, по харківському товаришу» чи вже підписаний, чи буде підписаний на тижні та висловив побоювання, що б він, ймовірно, йшлося про ОСОБА_17 , «не зіскочив»; (б) на це ОСОБА_8 запропонував ОСОБА_12 взяти «кураторство» за ОСОБА_19 , сказавши: «за нього платить вже ОСОБА_18 в будь-якому випадку. Просто головне, щоб коли він у понеділок дасть контакту особу - з ким спілкуватись, хто буде курирувати його. Він говорить, що це Ви - і все» (т. 1 а. с. 42-43).

7.8. Ураховуючи наведене можна дійти висновку, що наявні факти, виходячи з яких ОСОБА_8 може бути причетним до закінченого замаху на підбурювання до пропозиції службовій особі, яка займає особливо відповідальне становище, надати їй неправомірну вигоду за вчинення службовою особою в інтересах третіх осіб дій з використанням службового становища, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, щодо впливу на призначення на посади керівників регіональних митниць.

7.8.1. Оскільки, зі змісту розмов, зафіксованих з допомогою проведених негласних слідчих (розшукових) дій НС(Р)Д, не вбачається, що ОСОБА_8 пропонував, обіцяв чи надав ОСОБА_12 неправомірну вигоду, у зв`язку з отриманням якої він вплине на уповноважену на виконання функцій держави особу - керівника Держмитслужби.

7.8.2. Натомість в розмовах між зазначеними особами йшлося про обговорення ними суми неправомірної вигоди, яку планувалося запропонувати саме ОСОБА_11 , а не ОСОБА_12 .

7.9. Отже, вище наведено інформацію, яка може переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний ОСОБА_8 міг вчинити саме те кримінальне правопорушення, яке йому інкримінуються.

7.10. Таким чином, відсутні підстави, щоб стверджувати, що орган досудового розслідування очевидно припустився неправильної кваліфікації дій ОСОБА_8 , повідомивши його про підозру за ст. 369 КК.

(§2) Щодо наявності/відсутності ризиків

8. В оскаржуваному рішенні слідча суддя дійшла висновку про наявність ризиків, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків та інших підозрюваних у кримінальному провадженні, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.

8.1. Сторона захисту вказала про відсутність вказаних ризиків, мотивуючи це: (1) неможливість пов`язувати ризик переховування із суворістю можливого покарання; (2) неможливістю доведення існування ризику переховування наявності в підозрюваного паспорта громадянина України для виїзду за кордон та неодноразовими поїздками за межі України, в тому числі, під час воєнного стану, зважаючи на його повернення назад в країну, де він має міцні соціальні зв`язки; (3) відсутністю фактів ухилення ОСОБА_8 від слідства чи суду, враховуючи, що поїздка підозрюваного з сім`єю на короткостроковий відпочинок передбачала подальше його повернення в Україну; (4) невчиненням жодних процесуальних дій упродовж восьми місяців після закінчення проведення НС(Р)Д; (5) відсутністю та незазначенням доказів, які ОСОБА_8 може приховати або знищити, враховуючи вилучення у нього 04.07.2024 мобільного телефону, який знаходиться в органу досудового розслідування; (6) відсутністю підстав вважати, що ОСОБА_8 «продовжив вчиняти злочин», або «планує нові злочини», адже протягом восьми місяців після того, як з допомогою НС(Р)Д були зафіксовані його розмови, не було встановлено фактів вчинення інших дій; (7) наведенням абстрактних тверджень про можливість вчинення підозрюваним кримінального правопорушення в майбутньому.

8.2. Прокурор заперечив проти доводів сторони захисту, зазначивши про наявність ризиків, передбачених п. п. 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК.

8.3. За підсумками апеляційного перегляду зроблено висновок, що слідча суддя правильно встановила наявність п`яти ризиків, зазначених в ухвалі.

8.4. Надаючи саме таку оцінку, колегія суддів враховує зміст ч. 2 ст. 177 і п. 2 ч. 1 ст. 194 КПК, виходячи з яких убачається, що при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу - щодо встановлення наявності заявлених стороною обвинувачення ризиків слідчий суддя керується стандартом переконання «достатні підстави», зважаючи на який існування кожного, вказаного у ч. 1 ст. 177 КПК ризику має підтверджуватися фактами, наявність яких має бути переконливо продемонстрована (п. п. 85, 86 рішення Європейського Суду з прав людини /далі - ЄСПЛ/ від 30.01.2018 у справі «Макаренко проти України» /Makarenko v. Ukraine, заява №622/11).

8.5. На думку колегії суддів, наведені слідчою суддею в ухвалі факти та обставини переконливо й не абстрактно демонструють існування ризиків, про які у клопотанні зазначала сторона обвинувачення.

8.5.1. Так, ризик переховування від органів досудового розслідування та/або суду підтверджується не самими по собі фактами підозри у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, суворістю можливого покарання за злочин, у якому особа підозрюється, та наявністю паспорта громадянина України для виїзду за кордон з неодноразовими поїздками за межі України, в тому числі, під час воєнного стану, але й у сукупності з цими фактами на ймовірність переховування вказує наявність у ОСОБА_8 та членів його сім`ї матеріальних можливостей для переховування (за період 2020-2023 років офіційно задекларовані доходи підозрюваного склали 19 879 920,45 грн, з 2016 він є власником трикімнатної квартири загальною площею 105,9 кв. м у м. Києві орієнтовною вартістю щонайменше 11 млн грн, підозрюваний має у власності два автомобілі TOYOTA SEQUOIA загалом вартістю 2 млн 850 тис грн, до 20.12.2023 підозрюваному згідно з договором було повернуто кошти в сумі 20 млн 150 тис грн, ОСОБА_8 проживає у чотирьохкімнатній квартирі в м. Київ, вартість оренди подібного житла на ринку нерухомості в середньому складає 260 817,5 грн).

8.5.2. Наявність ризику знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, підтверджується тим, що: (1) кримінальне провадження перебуває на початковій стадії досудового розслідування, продовжується збір фактичних даних, що можуть бути використані як доказ факту чи обставин вчинення кримінального правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_8 , а тому він, володіючи інформацією про кримінальне провадження відносно нього, обставини, які є предметом доказування у кримінальному провадженні, може безперешкодно знищити, приховати чи спотворити речі і документи, які мають значення для кримінального провадження, однак наразі не виявлені органом досудового розслідування; (2) під час обшуку готельного номеру, у якому проживав підозрюваний, останній намагався приховати від детективів НАБУ власний телефон, повідомивши, що втратив його напередодні та не знає його місцезнаходження, в той час як у ході обшуку тераси готельного номеру встановлено, що на декоративному навісі, розташованому перед входом у готель, знаходився мобільний телефон ОСОБА_8 .

8.5.3. Також слідча суддя правильно встановила наявність ризиків: (1) незаконного впливу на свідків у кримінальному провадженні, враховуючи особливості процедури отримання показань свідків у кримінальному провадженні, вчинення злочину групою осіб, зміст розмов ОСОБА_8 із ОСОБА_12 та ОСОБА_14 , зафіксованих під час здійснення аудіоконтролю, в тому числі, щодо підшуканих кандидатів на посади керівників митниць; (2) перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, зважаючи на обізнаність підозрюваного з фактом здійснення досудового розслідування, окремими зібраними доказами, інформацією про осіб, які здійснюють досудове розслідування і процесуальний контроль за ним, очевидну схильність ОСОБА_8 до вирішення питань з посадовими особами, зокрема, шляхом надання неправомірної вигоди або ж залучення до такого інших осіб; (3) вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення, у якому підозрюється, виходячи з мети для досягнення якої підозрюваний планував працевлаштувати до конкретних митних органів на керівні посади підконтрольних осіб - систематичного збору коштів у вигляді неправомірної вигоди.

8.6. Як вважає колегія суддів, ймовірність настання наведених ризиків не зазначена абстрактно, а переконливо продемонстрована.

8.6.1. Вказане не свідчить, що поза всяким сумнівом ОСОБА_8 здійснюватиме відповідні дії. Але наведені факти, котрі підтверджують, що підозрюваний має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому, сторона захисту в ході апеляційного перегляду не спростувала.

8.6.2. Тому, колегія суддів відхиляє доводи сторони захисту щодо недоведеності ризиків, наявність яких правильно встановила слідча суддя.

(§3) Щодо застосованого запобіжного заходу

9. В оскаржуваній ухвалі слідча суддя зазначила, що, враховуючи характер кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_8 , та встановлені ризики, передбачені ст. 177 КПК, лише запобіжний захід у виді тримання під вартою здатен забезпечити запобігання ризикам.

9.1. Сторона захисту вказала про недоведеність необхідності застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Крім того, підозрюваний ОСОБА_8 просив суд застосувати до нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

9.2. Прокурор зазначив, що слідча суддя правильно обрала вид запобіжного заходу.

9.3. За наслідками апеляційного перегляду колегія суддів вважає, що слідча суддя дійшла правильного висновку, застосувавши до ОСОБА_8 тримання під вартою з можливістю внесення застави.

9.4. Надаючи відповідну оцінку, колегія суддів виходить із стандарту доведення «достатні підстави».

9.4.1. Так, слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти установленим ризикам. Найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою (ч. 3 ст. 176 КПК).

9.4.2. Отже, інші більш м`які запобіжні заходи ніж тримання під вартою не зможуть запобігти встановленим ризикам лише за умови встановлення ймовірності цього, із огляду на встановлені під час розгляду клопотання обставини.

9.5. Водночас КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний при застосуванні до нього більш м`якого запобіжного заходу обов`язково (поза всяким сумнівом) порушить покладені на нього процесуальні обов`язки чи здійснить одну із дій, передбачених п. п. 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК, але вимагає наведення конкретних фактів, котрі у своїй сукупності можуть вказувати на те, що він має реальну можливість вчинити такі дії у даному кримінальному провадженні в майбутньому.

9.6. Більш м`якими запобіжними заходами, у порівнянні з триманням під вартою є: (а) домашній арешт; (б) застава; (в) особисте зобов`язання; (г) особиста порука.

9.7. При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки (ч. 1 ст. 178 КПК).

9.8. Санкцією ч. 4 ст. 369 КК передбачено покарання у вигляді позбавленням волі на строк від п`яти до десяти років з конфіскацією майна або без такої.

9.9. Тобто досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000303 щодо ОСОБА_8 стосується розслідування обставин вчинення ним тяжкого кримінального правопорушення й існує ймовірність його притягнення до кримінальної відповідальності з призначенням покарання у виді реального позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років (т. 1 а. с. 17-24).

9.10. Разом з цим, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (35 років), не скаржився на проблеми зі здоров`ям, проживає у м. Києві, не одружений, однак спільно проживає з ОСОБА_10 (т. 1 а. с. 189, 190, 194-204; т. 2 а. с. 23-41) й має на утриманні трьох дітей (т. 1 а. с. 77-79, 145-153, 205-210, 225-250; т. 2 а. с. 46-48), підприємець (т. 1 а. с. 174-185, 237-248), володіє достатніми майновими ресурсами(т. 1 а. с. 63-76, 80-87, 174-185, 187-188, 236-248).

9.11. Ураховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком слідчої судді про те, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою зможе запобігти встановленим ризикам, оскільки: (1) попередить можливість переховування ОСОБА_8 від органів досудового розслідування та суду; (2) підозрюваний не зможе скористатися технічними засобами і соціальними контактами з іншими особами на шкоду розслідуванню; (3) у ОСОБА_8 не буде можливості вчинити дії, спрямовані на знищення, приховання або спотворення будь-якої з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; (4) він не зможе перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином чи вчинити інше кримінальне правопорушення.

9.11.1. У випадку внесення застави за підозрюваного стримуючим фактором від настання ризиків буде загроза звернення відповідної суми в дохід держави.

9.11.2. Домашній арешт, у тому числі цілодобовий, а також інші більш м`які запобіжні заходи, ніж тримання під вартою чи застава у визначеному слідчою суддею розмірі, не будуть достатніми запобіжними заходами, адже пов`язані з доступом підозрюваного до технічних засобів, безпосередніх соціальних контактів з іншими особами, і, зважаючи на поведінку підозрюваного та його майновий стан, застосування таких заходів може завадити виконанню завдань кримінального провадження на цьому його етапі.

(§4) Щодо розміру застави, визначеного слідчою суддею

10. Слідча суддя, з урахуванням майнового стану підозрюваного, членів його родини, обставин кримінального правопорушення, дійшла висновку про необхідність визначити заставу у сумі 23 842 472 грн, яка не є завідомо непомірною для підозрюваного ОСОБА_8 та разом з покладеними на нього обов`язками забезпечуватиме належну процесуальну поведінку й запобігатиме існуючим ризикам.

10.1. Сторона захисту зазначила, що застосована слідчою суддею сума застави, є явно не співмірною з доходами ОСОБА_8 , а стороною обвинувачення не доведені факти наявності на теперішній час у підозрюваного грошових коштів у сумі 23 842 472 грн. Крім того, доходи ОСОБА_8 не є суттєвими, враховуючи перебування на його утриманні трьох неповнолітніх дітей.

10.2. Підозрюваний ОСОБА_8 просив зменшити визначений розмір застави.

10.3. Прокурор вказав, що застосований розмір застави є помірним для ОСОБА_8 , зважаючи на наявне в нього та членів його сім`ї майно, зокрема, розмір задекларованих доходів, наявні у власності житло та автомобілі, а також отримане повернення коштів за договором іпотеки та дохід його цивільної дружини від продажу квартири.

10.4. За наслідками апеляційного перегляду колегія суддів дійшла висновку, що слідча суддя у повній мірі дослідила обставини справи, роль у них підозрюваного та, зважаючи на майновий стан ОСОБА_8 і його родини, правильно визначила суму застави.

10.5. Порядок визначення розміру застави регулюється ст. 182 КПК.

10.5.1. Так, розмір застави визначається щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. У виключних випадках, якщо слідчий суддя встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого кримінального правопорушення, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно (п. 2 абз. 1, абз. 2 ч. 5 ст. 182 КПК).

10.5.2. Розмір застави визначається слідчим суддею з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст. 177 КПК. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього (ч. 4 ст. 182 КПК).

10.5.3. Отже, з одного боку, розмір застави повинен бути таким, щоб загроза її втрати утримувала б підозрюваного від намірів та спроб порушити покладені на нього обов`язки, а з іншого, не має бути таким, щоб через очевидну неможливість виконання умов цього запобіжного заходу призвело б до подальшого його ув`язнення, яке в останньому випадку перетворилося б на безальтернативне.

10.5.4. Водночас сума застави повинна бути оцінена з врахуванням особи підозрюваного, його активів та взаємовідносин з особами, які мають забезпечити його безпеку, іншими словами, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри (впевненості), при якому перспектива втрати застави, у випадку відсутності на суді, буде достатнім стримуючим засобом, щоб унеможливити перешкоджання особою встановленню істини у кримінальному провадженні (п. 78 рішення ЄСПЛ від 28.09.2010 у справі «Мангурас проти Іспанії»/ Mangouras v. Spain, заява №12050/04).

10.6. Застосовуючи наведений підхід до обставин цієї справи, колегія суддів виходить із таких обставин, згідно з якими:

10.6.1. ОСОБА_8 :

(1) обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 27, ч. 4 ст. 369 КК, а саме у закінченому замаху на підбурювання до пропозиції службовій особі, яка займає особливо відповідальне становище, надати їй неправомірну вигоду за вчинення службовою особою в інтересах третіх осіб дій з використанням службового становища, вчиненому за попередньою змовою групою осіб (т. 1 а. с. 17-24);

(2) за період 2020-2023 задекларував доходи в сумі 19 879 920,45 грн (т. 1 а. с. 63-64);

(3) є власником трикімнатної квартири, загальною площею 105,9 кв. м, в м. Київ (т. 1 а. с. 70-71); двох автомобілів TOYOTA SEQUOIA, 2010 р. в. та 2020 р. в. відповідно (т. 1 а. с. 75-76);

(4) 20.01.2023 надав у позику кошти у розмірі 20 150 000 грн, які були йому повернуті до 20.12.2023 (т. 1 а. с. 65-69);

10.6.2цивільна дружина підозрюваного є власником автомобіля BENTLEY FLYING SPURT, 2021 р. в. (т.1 а. с. 87), і 05.02.2024 на підставі договору купівлі-продажу вона придбала квартиру загальною площею 56,9 кв. м у м. Київ вартістю 1 251 800,00 грн (т. 1 а. с. 80-83), яку 03.04.2024 відчужила за ціною 3 697 000,00 грн (т. 1 а. с. 84-86).

10.7. Ураховуючи особу ОСОБА_8 , його майновий стан, та наявність обґрунтованої підозри, визначений слідчою суддею розмір застави хоч і є досить значним, але, як вбачається з матеріалів справи, не є явно непомірним для підозрюваного.

10.8. Крім того, з огляду на обставини справи, в тому числі, високу ймовірність настання ризиків, зважаючи на характеризуючі відомості, майновий стан і зв`язки підозрюваного, визначення застави у більшому розмірі, ніж передбачений зазвичай для осіб, підозрюваних у вчиненні тяжких кримінальних правопорушень, не є свавільним, оскільки застава у меншому розмірі не здатна забезпечити виконання ОСОБА_8 покладених на нього обов`язків.

10.9. Таким чином, визначена сума застави відповідає вимогам ч. 5 ст. 182 КПК, а її сплата дозволить запобігти встановленим ризикам, оскільки можливість її втрати утримуватиме підозрюваного ОСОБА_8 від вчинення відповідних дій.

(§5) Висновки

11. Рішення, одне з яких за результатами розгляду апеляційної скарги може постановити апеляційний суд, передбачені ст. 407 КПК.

11.1. За наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчої судді суд апеляційної інстанції має право, зокрема, залишити ухвалу без змін (п. 1 ч. 3 ст. 407 КПК).

11.2. Оскільки доводи сторони захисту не знайшли свого підтвердження, то в задоволенні апеляційних скарг необхідно відмовити.

Керуючись ст. ст. 2, 7, 8, 9, 132, 176-178, 182, 193, 194, 309, 370, 376, 393, 395, 404, 405, 407, 418, 419, 424, 532 Кримінального процесуального кодексу України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційні скарги захисників залишити без задоволення, ухвалу слідчої судді Вищого антикорупційного суду від 05 липня 2024 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:ОСОБА_2
Судді:ОСОБА_3
ОСОБА_4