ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Апеляційне провадження № 11-сс/818/1158/24 Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5

за участю представника заявника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харків апеляційну скаргу представника заявника ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Московського районного суду м.Харкова від 04 жовтня 2024 року, якою повернуто скаргу представника заявника ОСОБА_6 на бездіяльність посадових осіб ХРУП № 2 ГУНП в Харківській області, яка полягає у не внесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою від 29 серпня 2024 року,-

У С Т А Н О В И Л А:

Короткий зміст оскаржуваного судового рішення та встановлені судом першої інстанції обставини.

03 жовтня 2024 року адвокат ОСОБА_6 в інтересах заявника ОСОБА_7 подав до суду скаргу, в якій просив поновити строк для подачі скарги та зобов`язати уповноважених осіб ХРУП № 2 ГУНП в Харківській області внести відомості до ЄРДР за заявою від 29.08.2024 року.

В обґрунтування поновлення строку для подання скарги представник заявника зазначав, що 29.08.2024 року було подано до ХРУП № 2 ГУНП в Харківській області заяву про вчинення директором ТОВ «СТАРТ-АП» та ТОВ «ЕНЕРГОТЕХ ІНЖИНІРІНГ» ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, передбачених ст. 358, 356, 212 КК України, які полягають у підробленні документів, використанні завідомо підроблених документів, а також самоправстві та ухиленні від сплати податків, зборів (обов`язкових платежів).

30.09.2024 року заявник отримав листа з Управління (який датується 11.09.2024 року, проте направлений на адресу заявника лише 25.09.2024 року), з якого виходить, що уповноважені особи ХРУП № 2 ГУНП в Харківській області не вбачають в його заяві підстав для внесення інформації до ЄРДР, отже викладені в заяві відомості до ЄРДР не внесені.

Ухвалою слідчого Московського районного суду м.Харкова від 04 жовтня 2024 року скаргу повернуто заявнику на підставі п.3 ч.2 ст.304 КПК України.

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі представник заявника ОСОБА_6 просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову, якою поновити строк для подачі скарги та матеріали за скаргою повернути для розгляду до суду першої інстанції.

В обґрунтування самої апеляційної скарги посилається на те, що суд першої інстанції помилково дійшов висновку про повернення скарги, оскільки ч.1 ст.304 КПК України передбачено, що строк подання скарги починається з моменту вчинення дії або бездіяльності та враховуючи, що відповідь від ХРУП № 2 ГУНП в Харківській області була отримана лише 30.09.2024 року, то зі скаргою він звернувся 03.10.2024 року, що на переконання апелянта, є поважною причиною для поновлення строку для звернення до суду зі скаргою.

Позиції учасників судового провадження

Заслухавши доповідь судді, доводи представника заявника на підтримання вимог апеляційної скарги, дослідивши матеріали судового провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Мотиви суду

Повертаючи заявнику його скаргу, слідчий суддя керувався вимогами ч.1 ст.304 КПК України, згідно якої, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, передбачені ч.1 ст.303 цього Кодексу, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого, дізнавача чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії. Слідчий суддя мотивував своє рішенням тим, що заявник звернувся до суду після спливу строку на оскарження бездіяльності органу досудового розслідування, встановленого статтею 303 КПК України та зазначені представником заявника підстави для поновлення строку не є поважними.

Колегія суддів погоджується з вказаним висновком слідчого судді, за наступних підстав.

Згідно вимог ст.55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності слідчого судді, прокурора, керівника слідчого органу, слідчого є однією із найважливіших гарантій захисту громадянами своїх прав та свобод від їх порушення як з боку органів, що здійснюють розслідування та судовий контроль у кримінальному провадженні, так і з боку інших осіб, що беруть участь у ньому. Стаття 24 КПК також гарантує кожному право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому КПК.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду. Проте таке право не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

У кримінальному провадженні такі випадки врегульовані Кримінальним процесуальним кодексом України. Відповідно до ч.1 ст.9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою, як зазначено в ч.1 ст.304 КПК України, протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Зі змісту скарги вбачається, що 29.08.2024 року ОСОБА_7 звернувся до ХРУП № 2 ГУНП в Харківській області із заявою про вчинення кримінального правопорушення.

Як убачається з відповіді, яка надійшла на ім`я ОСОБА_7 , в ХРУП № 2 ГУНП в Харківській області заява про вчинення кримінального правопорушення була зареєстрована 02.09.2024 року.

В подальшому 30.09.2024 року заявником було отримано лист від ХРУП № 2 ГУНП в Харківській області від 11.09.2024 року, в якому повідомлялись результати перевірки звернення від 02.09.2024 року та заявнику повідомлялось про відсутність підстав для внесення інформації до ЄРДР.

Вимогами ч.1 ст.304 КПК України передбачено право особи звернутись зі скаргою на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності.

Апеляційний суд погоджується з доводами слідчого судді про те, що враховуючи положення ст.214 КПК України про необхідність внесення повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення до ЄРДР протягом 24-х годин, бездіяльність по невнесенню такого повідомлення до ЄРДР розпочалась після спливу доби з моменту подання заяви, отже й зі скаргою на бездіяльність відповідних посадових осіб заявник мав би звернутись до суду протягом 10 днів з дня подання заяви про вчинення злочину, або в даному випадку з дня надходження заяви до органу, чия бездіяльність оскаржується у цій справі, тобто до 13.09.2024 року.

Отже, звернувшись до суду 03.10.2024 року заявник пропустив визначений законодавцем 10-денний строк для оскарження такого виду бездіяльності.

За змістом ст.117 КПК України поновлення процесуального строку допускається за наявності відповідного клопотання в разі пропущення його з поважних причин.

Виходячи із системного аналізу норм процесуального закону під поважними причинами необхідно розуміти лише ті обставини, які об`єктивно є непереборними, не залежать від волевиявлення особи, пов`язані з істотними перешкодами чи труднощами, що унеможливили або ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк.

При цьому про поважність причин для поновлення строку може свідчити наявність конкретних обставин, які об`єктивно перешкоджали своєчасному зверненню до суду зі скаргою протягом установленого законом строку, виникли раптово, мали несподіваний характер і не могли бути контрольовані особою, яка звернулася зі скаргою.

Отже, під час вирішення питання про поновлення пропущеного строку до уваги мають братися: тривалість самого процесуального строку; час, який минув з дати завершення процесуального строку; наявність чи відсутність обставин, які об`єктивно перешкоджали особі реалізувати своє право (повноваження) у межах визначеного процесуального строку; поведінка особи, яка звертається з відповідним клопотанням, зокрема, чи вживала особа розумних заходів для того, щоб реалізувати своє право (повноваження) у межах процесуального строку та якнайшвидше після його закінчення (у разі наявності поважних причин його пропуску) й інші доречні обставини.

Доводи апелянта про те, що строк на звернення до суду зі скаргою на бездіяльність посадових осіб повинен відраховуватись з дати отримання відповіді уповноваженої особи ХРУП № 2 ГУНП в Харківській області про відсутність підстав для внесення відомостей до ЄРДР, не ґрунтуються на зазначених вимогах закону.

Оскільки в даному випадку оскаржується до слідчого судді не рішення слідчого, а його бездіяльність щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань та законодавцем виникнення права на оскарження бездіяльності слідчого чи прокурора пов`язано з моментом вчинення відповідної бездіяльності, а не з моментом, коли особа дізналась про таку бездіяльність, так як невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР не оформлюється окремим рішенням (постановою), яке в обов`язковому порядку мало б бути направлене заявнику та з моменту отримання якого й розпочався б строк на оскарження.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді, що наведені скаржником обставини не свідчать про поважність причин пропуску процесуального строку та слідчий суддя обґрунтовано встановив, що заявником до своєї скарги не додано жодних даних, які б свідчили про поважність пропуску процесуального строку, а відтак підстави для поновлення пропущеного строку відсутні.

Таким чином, колегія суддів вважає, що слідчий суддя, постановляючи таке рішення, діяв у чіткій відповідності до вимог, зазначених в п.3 ч.2 ст.304 КПК України.

З наведених підстав, колегія суддів вважає рішення суду першої інстанції законним і обґрунтованим. Відповідно, ухвала слідчого судді підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.407,419, 422 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу представника заявника ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_6 залишити без задоволення .

Ухвалу слідчого судді Московського районного суду м.Харкова від 04 жовтня 2024 року, якою повернуто скаргу представника заявника ОСОБА_6 на бездіяльність посадових осіб ХРУП № 2 ГУНП в Харківській області, яка полягає у не внесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою від 29 серпня 2024 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Колегія суддів:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4