1Справа № 335/7666/21 1-кп/335/157/2024
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2024 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , процесуальних прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , представника потерпілого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 , обвинуваченого ОСОБА_8 , захисника адвоката ОСОБА_9 , розглянувши, у відкритому судовому засіданні у залі суду, об`єднані кримінальні провадження, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002508 від 22.11.2020, за № 0000537 від 07.12.2020, за № 0001738 від 28.12.2020, за № 0001693 від 04.11.2023, за обвинуваченням:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, має неповну середню освіту, одруженого, офіційно не працевлаштований, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 02.02.2001 Хортицьким районним судом м. Запоріжжя за ч.ч.2,3 ст.140 КК України, до покарання у вигляді 3-х років позбавлення волі, із застосуванням ст.46-1 КК України відстрочено виконання вироку на 2 роки;

- 14.06.2001 Хортицьким районним судом м. Запоріжжя за ч.3 ст.81 КК України, до покарання у вигляді 2-х років позбавлення волі, на підставі ч.3 ст.42 КК України шляхом поглинення, вважати 3 роки позбавлення волі з відстрочкою вироку, згідно ст.46-1 КК України строком на 2 роки з виплатою штрафу 680,00 грн.;

- 23.06.2003 Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя за ч.1 ст.121, ч.5 ст. 185, ст.70 КК України, до покарання у вигляді 7-ми років позбавлення волі з конфіскацією, на підставі ст.71 КК України частково приєднано покарання за вироком Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 14.06.2001, остаточне покарання у вигляді 7-ми років 6-ти місяців позбавлення волі;

- 15.10.2003 Хортицьким районним судом м. Запоріжжя за ч.2 ст.187 КК України, до покарання у вигляді 7-ми років позбавлення волі, на підставі ч.4 ст. 70, ст.71 КК України частково приєднано покарання за вироком Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 23.06.2003, остаточне покарання у вигляді 7-ми років 9-ти місяців позбавлення волі. Звільнений 27.09.2010;

- 10.01.2012 Ленінським районним судом м. Запоріжжя за ч.1 ст.309 КК України, до покарання у вигляді 6-ти місяців арешту;

- 24.04.2012 Хортицьким районним судом м. Запоріжжя за ст.395 КК України, до покарання у вигляді 4-х місяців арешту, на підставі ч.4 ст. 70КК України шляхом поглинення покарання за вироком Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 10.01.2012, остаточне покарання у вигляді 6-ти місяців арешту. Звільнений 10.07.2012;

- 27.02.2020 Хортицьким районним судом м. Запоріжжя за ч.2 ст.185 КК України, до покарання у вигляді 2-х років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком 1 рік,

у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.15 ч.2 ст.185, ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.4 ст.187 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , будучи раніше неодноразово судимим за ряд корисливих злочинів, а також пов`язаних з насиллям, у період часу з 00.30 по 09.00 год. 22 листопада 2020 року, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, перебуваючи у під`їзді будинку АДРЕСА_3 , проник, через незамкнені двері до квартири АДРЕСА_4 . Перебуваючи у вказаній квартирі, ОСОБА_8 почав її оглядати на предмет цінних речей, після чого в одній з кімнат даної квартири, таємно викрав: дві куртки «TommyHilfiger», вартістю 1856,00 грн.; пристрій для паління «IQOS», вартістю 566,67 грн.; мобільний телефон«Samsung» моделі«GT-S7262», вартістю 426,67 грн.; фен чорного кольору«Vitex» моделі«VT-2269ВК», вартістю 235,09 грн.; парасольку, яка матеріальної цінності не представляє; ящик з різними інструментами, які матеріальної цінності не представляють; кросівки «Міда», які матеріальної цінності не представляють; шкіряне портмоне, яке матеріальної цінності не представляє, в якому знаходилися паспорт, посвідчення водія на ім`я ОСОБА_10 , банківські картки, дисконтні картки, які матеріальної цінності не представляють, чим спричинив ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , матеріальну шкоду на загальну суму 3074,43 грн.

Таким чином, своїми злочинними діями ОСОБА_8 вчинив злочин, передбачений ч.3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у житло, вчинена повторно.

Крім того, 06.12.2020 приблизно о 12 годині 00 хвилин, ОСОБА_8 , знаходячись в приміщенні кафе-бару «Арка», який розташований за адресою: АДРЕСА_5 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою власного збагачення, шляхом вільного доступу, упевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно викрав зі столику закладу мобільний телефон марки «XiaomiRedmiNote 5 4/64 GB» вартістю 3100,00 гривень з рахуванням зносу, який належить ОСОБА_11 , після чого покинув вказане приміщення. У подальшому ОСОБА_8 вказаним мобільним телефоном розпорядився на власний розсуд. Своїми умисними діями, ОСОБА_8 спричинив потерпілому ОСОБА_11 матеріальний збиток на суму 3100,00 гривень.

Таким чином, своїми злочинними діями ОСОБА_8 вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

Крім того, 28 грудня 2020 року приблизно о 04.25 год. ОСОБА_8 , діючи умисно, таємно, повторно, з корисливих мотивів, з метою власного збагачення, знаходячись на ділянці місцевості за адресою: АДРЕСА_6 , координати НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , в`їзд на міст через р. Старий Дніпро, викрав майно, яке належить представництву «ОНУР ТААХХУТ ТАШИМАДЖИЛИК ІНШААТ ТІДЖАРЕТ ВЕ СПАЇ АНОНІМ ШИРКЕТІ» - «Будівництво автотранспортної магістралі через р. Дніпро у м. Запоріжжя (автотранспортна дорога Р-80 Бориспіль-Дніпро-Запоріжжя (через м. Кременчуг) Маріуполь «під`їзд до о. Хортиця 1 черга будівництва», а саме: металевй болт «SARAN тип різьблення М клас міцності 8.8» з неповною різьбою вартістю 3 грн. 11 коп. за одну одиницю, у кількості 85 штук, а всього на загальну суму 264 грн. 35 коп.; металевий болт «М10 клас міцності 5.8» з неповною різьбою вартістю 0грн. 29 коп. за одну одиницю, у кількості 5 штук, а всього на загальну суму 1грн. 45 коп.; металевий болт «PB класом міцності 5.6» з повною різьбою вартістю 0грн. 27 коп. за одну одиницю, у кількості 7 штук, а всього на загальну суму 1 грн. 89 коп.; металевий болт із збільшеною напівкруглою головкою і квадратним подголовком «SCT класом міцності 4.6» вартістю 6 грн. 24 коп. за одну одиницю, у кількості 11 штук, а всього на загальну суму 68 грн. 64 коп.; металева шестигранна гайка «S 181 клас міцності 6», вартістю 0 грн. 32 коп. за одну одиницю, у кількості 6 штук, а всього на загальну суму 1 грн. 32 коп.; металева шестигранна гайка «S 181 клас міцності 6», вартістю 0 грн. 22 коп. за одну одиницю, у кількості 125 штук, а всього на загальну суму 27 грн. 50 коп.; металева плоска шайба діаметром 27,96 мм, вартістю 0 грн. 95 коп. за одну одиницю, у кількості 4 штуки, а всього на загальну суму 3 грн. 80 коп.; ключ ріжковий «ВІЗ GERMANY CHROME VANADIUM розміром 22*24 мм» вартістю 135 грн. 85 коп. за одну одиницю, у кількості 1 штука; ключ комбінований «TOPTUL ААЕХ1717 розміром 17*17 мм» вартістю 66 грн. 50 коп. за одну одиницю, у кількості 1 штука; ключ комбінований «DROP FORGED розміром 19*19 мм» вартістю 8 грн. 77 коп. за одну одиницю, у кількості 1 штука; ключ комбінований «PROLINE DIN 3113 CHROME VANADIUM розміром 24*24 мм» вартістю 120 грн. 17 коп. за одну одиницю, у кількості 1 штука; ключ комбінований «S&R GERMANY CHROME VANADIUM розміром 24*24 мм» вартістю 130 грн. 47 коп. за одну одиницю, у кількості 1 штука; ключ комбінований «ВІЗ CHROME VANADIUM розміром 17*17 мм» вартістю 68 грн. 21 коп. за одну одиницю, у кількості 1 штука, а всього викрав майна на загальну суму 898 грн. 92 коп., які сховав у мішок, тим самим спричинивши на вищевказану суму матеріальний збиток представництву «ОНУР ТААХХУТ ТАШИМАДЖИЛИК ІНШААТ ТІДЖАРЕТ ВЕ САЕІАЇ АНОНІМ ШИРКЕТІ».

Продовжуючи свій злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_8 намагався покинути ділянку місцевості за адресою: АДРЕСА_6 , в`їзд на міст через р. Старий Дніпро, але не довів свій намір до кінця, оскільки був затриманий працівниками патрульної поліції.

Таким чином, своїми злочинними діями ОСОБА_8 вчинив злочин, передбачений ч.2 ст.15 ч.2 ст. 185 КК України, як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

Крім того, 03 листопада 2023 року, у період часу з 19.00 по 19.30 год. ОСОБА_8 , маючи умисел на напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із застосуванням насильства, яке є небезпечним для життя особи, яка зазнала нападу, діючи з корисливих мотивів, в умовах воєнного стану, знаходячись у кабіні ліфту, на 7 поверху, в 1 під`їзді будинку АДРЕСА_7 , тримаючи в руці плаский предмет, схожий на ніж, що має колюче-ріжучі властивості, наніс вказаним предметом не менше 1 удару в область правої частини грудної клітини потерпілого ОСОБА_6 , чим відповідно до висновку експерта № 2111п від 11.12.2023 спричинив останньому проникаюче поранення грудної клітки справа з ушкодженням S8 нижньої частки правої легені і розвитком гемо-пневмотораксу, яке кваліфікується як тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя. Після чого, продовжуючи реалізовувати свій єдиний злочинний умисел, ОСОБА_8 незаконно заволодів мобільним телефоном ОСОБА_6 , марки «Redmi 9А» в корпусі блакитного кольору, вартістю відповідно до висновку експерта 1 720,00 грн., який випав на підлогу з руки потерпілого, після чого вийшов з кабіни ліфту та попрямував на верхній поверх. У цей час потерпілий ОСОБА_6 намагався наздогнати ОСОБА_8 , але через отримане тілесне ушкодження впав на коліно на сходах між 7 та 8 поверхами. Побачивши безпорадність потерпілого, та усвідомлюючи свою перевагу над ним, ОСОБА_8 продовжив реалізовувати свій єдиний злочинний умисел на вчинення нападу з метою заволодіння чужим майном, та намагався заволодіти сумкою ОСОБА_6 , одягненою через плече. При цьому, зустрівши опір потерпілого, ОСОБА_8 наніс ОСОБА_6 ряд хаотичних ударів, у тому числі вищевказаним пласким предметом, що має колюче-ріжучі властивості, спричинивши останньому множинні садна волосистої частини голови та лівого променевого суглобу, та множинні різані рани кистей, які кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, а також рану стегна, яка кваліфікується як легке тілесне ушкодження з короткочасним розладом здоров`я, проте через супротив потерпілого, заволодіти вказаною сумкою не зміг.

Таким чином, своїми злочинними діями ОСОБА_8 вчинив злочин, передбачений ч.4 ст.187 КК України, як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із застосування насильства, яке є небезпечним для життя особи (розбій), вчинений в умовах воєнного стану.

У судовому засіданні, у ході судового розгляду кримінального провадження, обвинувачений ОСОБА_8 свою провину у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.15 ч.2 ст.185, ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України, за епізодами вчинення крадіжок: 22.11.2020 (крадіжка речей у квартирі за адресою: АДРЕСА_8 , потерпілий ОСОБА_10 ); 06.12.2020 (крадіжка мобільного телефону, потерпілий ОСОБА_11 ); 28.12.2020 (крадіжка майна, яке належить представництву «ОНУР ТААХХУТ ТАШИМАДЖИЛИК ІНШААТ ТІДЖАРЕТ ВЕ СПАЇ АНОНІМ ШИРКЕТІ»), визнав повністю та пояснив суду наступне.

22.11.2020 вранці піднімався по сходах у квартиру, в якій мешкав, за адресою: АДРЕСА_2 , та побачив, що двері квартири АДРЕСА_4 були відчинені. Зайшовши до вказаної квартири, побачив, що у квартирі спав чоловік. Забрав речі, які перебували у квартири, а саме: мобільний телефон; фен; парасольку; ящик з інструментами; портмоне; спортивну сумку (речі які пам`ятає), та пішов до своєї квартири. Інші речі, які зазначені в обвинувальному акті, не пам`ятає, що такі брав. У подальшому його співмешканка викликала поліцію. З потерпілим ОСОБА_10 особисто не знайомий.

06.12.2020, перебував у кафе «Арка», та викрав чужий мобільний телефон, який лежав на столику у приміщенні цього закладу, який у подальшому продав.

Приблизно у грудні 2020 року він влаштувався на роботу неофіційно різноробочим на будівельний майданчик «Нові мости», та мав вільний доступ до усіх матеріалів та інструментів. Кожного дня збирав якусь кількість болтів і ключів, які ховав, щоб у подальшому продати та заробити кошти. Так, 28.12.2020 вночі прийшов на ділянку ремонту мосту, де знаходилися відповідні заховані болти, гайки шайби, різні ключі, які склав у мішок, та забрав їх. Коли виходив з моста, був затриманий працівниками поліції та добровільно видач вкрадені речі.

Щодо вчинення злочину, передбаченого ч.4 ст.187 КК України, за епізодом нападу на потерпілого ОСОБА_6 03.11.2023, провину визнав частково, та суду пояснив наступне. 03.11.2023 він перебуваючи біля закладу (кафе) у військовій формі, познайомився із потерпілим ОСОБА_6 , який підійшов до нього та запропонував випити, на що він відмовився. У подальшому вони разом пішли у бік 5-ї лікарні, та у ході спілкування у них виникли суперечки на ґрунті військових дій в Україні. Після чого ОСОБА_6 запросив його до себе додому, та вони зайшли разом у під`їзд будинку АДРЕСА_7 . Зайшовши у ліфт, вони почали сперечатися, внаслідок чого виник конфлікт та він наніс потерпілому удар у бік рукою, і у ОСОБА_6 випав мобільний телефон. Вони почали битися. Він забрав мобільний телефон ОСОБА_6 , оскільки впевнений, що у ньому мається якась інформація, яка може зацікавити СБУ, з метою передати вказаний телефон працівникам СБУ для його перевірки. Далі він намагався звідти піти, але ОСОБА_6 його наздогнав і вдарив по голові, внаслідок чого пішла кров по обличчю. ОСОБА_6 наносив йому удари, а він намагався відбиватися. У ході цієї бійки, можливо було пошкоджено ремінь сумки ОСОБА_6 , яка була на ньому. Зазначив, що жодних колюче-ріжучих предметів у нього не було, звідки у потерпілого з`явилося таке поранення не розуміє. Також пояснив, що у подальшому, покинув вказаний під`їзд будинку, прийшов додому та втратив свідомість, унаслідок чого дружина викликала швидку допомогу, лікарі якої надавали йому відповідну медичну допомогу. Визнає свою провину у тому, що він побився із потерпілим ОСОБА_6 та тікаючи забрав його мобільний телефон. Також зазначив, що унаслідок поранення, яке отримав у ході виконання бойового завдання, його права рука не є робочою, та він не міг нею нанести будь який удар.

Дослідивши матеріали об`єднаного кримінального провадження, дослідивши та проаналізувавши зібрані по справі докази, які представлені стороною обвинувачення і докази, які зібрані в ході судового розгляду, оцінивши їх, вислухавши пояснення потерпілих, свідків, обвинуваченого, суд приходить до наступного.

Обвинувачений ОСОБА_8 у судовому засіданні свою провину (епізод за ч.3 ст. 185 КК України вчинено 22.11.2020) визнав повністю та надав пояснення, викладені вище.

Потерпілий ОСОБА_10 у судовому засіданні пояснив, що 21.11.2020 десь о 23.00 год. повернувся до себе додому ( АДРЕСА_8 ) та ліг спати, спав дуже міцно та нічого не чув. Зранку 22.11.2020 прийшли працівники поліції та повідомили, що його обікрали. Після чого, він повідомив поліції про перелік майна, яке зникло із квартири. Також пояснив, що ОСОБА_8 особисто не знає, бачив його декілька разів, оскільки останній мешкає у цьому під`їзді. Зазначив, що частину зниклих речей, йому було повернуто.

У подальшому потерпілий ОСОБА_10 у судові засідання не з`явився, повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Окрім визнання обвинуваченим своєї провини у вчиненні вказаного злочину, висновок суду про винуватість ОСОБА_8 у вчинені злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України (22.11.2020 крадіжка майна потерпілого ОСОБА_10 ), ґрунтується на наступних доказах, досліджених у судовому засіданні.

Відповідно до рапорту зареєстрованого Вознесенівським ВП ДВП ГУНП в Запорізькій області 22.11.2020, встановлено, що 22.11.2020 з служби 102 надійшло повідомлення про те, що 22.11.2020 о 12.02 год. за адресою: АДРЕСА_2 , співмешканець заявниці приніс до її квартири якісь речі, які їй не потрібні, та заявниця не знає де він їх взяв, на її думку він міг когось вбити. Заявниця: ОСОБА_12 (т.4 а.к.п.88).

Свідок ОСОБА_12 , у судовому засіданні 27.01.2022, суду пояснила, що вона проживає разом із ОСОБА_8 без реєстрації шлюбу за адресою: АДРЕСА_2 . 22.11.2020 коли вона проснулася, то виявила у коридорі своєї квартири якісь речі (чемодан з інструментами, банка кави, пачка цукру, тощо), які їй не належали. Її співмешканець ОСОБА_8 сказав, що ці речі він підібрав у під`їзді. У подальшому, вона викликала працівників поліції, повідомивши про наявність цих речей у її квартирі, які приніс її співмешканець ОСОБА_8 . Також пояснила, що ОСОБА_10 знає як сусіда, який пиячить, буянить, та сусіди на нього завжди скаржаться.

22.11.2020, за заявою ОСОБА_10 про надання згоди на огляд його квартири за адресою: АДРЕСА_8 , відповідно до протоколу огляду місця події з доданими фото таблицями від 22.11.2020, проведено огляд вищевказаної квартири (оглянуто будинок, сходовий майданчик, вхідні двері квартири, замкову щілину, коридор, кухню, спальну кімнату), та у ході огляду якої зафіксовано знаходження речей та предметів, та вилучено: три сліди папілярних ліній з пляшки полімерної, з металевої коробки, з сидіння табурету, які були розташовані у кухні; запираючий механізм з вхідних дверей; змив та контроль до нього з ручки вхідних дверей. (т.4 а.к.п. 89-101), які відповідно до постанови слідчого від 25.11.2020 визнані речовими доказами та передані на зберігання до камери схову. (т.4 а.к.п.110, 127-129).

Відповідно до заяви, ОСОБА_12 добровільно видала речі, які приніс ОСОБА_8 , а саме: ящик з інструментами; мобільний телефон «Самсунг» у корпусі білого кольору; теку з документами; фен чорного кольору «Vitex»; шкарпетки; дві банки «Якобс» (одна з кавою, друга з цукром); парасольку. (т.4 а.к.п.102).

Вказані речі були оглянуті, відповідно до протоколу огляду з доданими фото таблицями, від 22.11.2020, та відповідно до постанови слідчого від 25.11.2020 визнані речовими доказами. (т.4 а.к.п.103-110).

Відповідно до висновків експерта за результатами проведення судової товарознавчої експертизи №1740-20 від 21.12.2020, встановлено: ринкову вартість мобільного телефону «Самсунг Галакси» моделі «GT-S7262» в корпусі білого кольору, який перебуває в експлуатації з червня 2013 на момент вчинення злочину 22.11.2020 складала 426,67 грн.; ринкову вартість фену чорного кольору марки «Vitex» моделі «VТ-2269ВК», який перебуває в експлуатації з липня 2016, на момент вчинення злочину 22.11.2020 складала 235,09 грн. (т.4 а.к.п. 112-115).

Відповідно до висновку експерта за результатами проведення судової товарознавчої експертизи №176-21 від 15.02.2021, встановлено ринкову вартість системи електричного нагрівання тютюну марки «IQOS» моделі «2.4.Р» у корпусі чорного кольору, який перебуває в експлуатації з 25 вересня 2020 року, на момент вчинення злочину 22.11.2020 складала 566,67 грн. (т.4 а.к.п. 123-126).

Відповідно до висновку експерта від 10.02.2021 №СЕ-19/108-21/1881-ТР за результатами трасологічної експертизи, проведеної стосовно замка з вхідних дверей, встановлено, що пошкоджень, або слідів, які б свідчили про відмикання замка, що був вилучений 22.11.2020 під час проведення огляду місця події за фактом крадіжки майна з приміщення квартири АДРЕСА_9 , сторонніми предметами (відмичкою, підібраним або підробленим ключем) не виявлено. Проте, враховуючи, що предмети, які мають форму та розмір близькі до ключа-оригінала, а також спеціальні пристрої та пристосування, у разі їх одноразового застосування можуть не залишити характерних слідів на деталях механізму, відповісти на питання «Чи відмикався механізм сторонніми предметами?» не є можливими. (т.4 а.к.п.116-122).

Обвинувачений ОСОБА_8 у судовому засіданні свою провину (епізод за ч.2 ст. 185 КК України вчинено 07.12.2020) визнав повністю та надав пояснення, викладені вище.

Потерпілий ОСОБА_11 у судові засідання не з`явився, повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив. Направив на адресу суду заяву, відповідно до якої просив розглядати вказане кримінальне провадження без його участі. Покарання просив призначити на розсуд суду. (т.1 а.к.п.164).

Окрім визнання обвинуваченим своєї провини у вчиненні злочину, висновок суду про винуватість ОСОБА_8 у вчинені злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України (06.12.2020 крадіжка майна потерпілого ОСОБА_11 ), ґрунтується на наступних доказах, досліджених у судовому засіданні.

Відповідно до протоколу огляду місця події з доданими фототаблицями від 07.12.2020, проведено огляд приміщення кафе « ІНФОРМАЦІЯ_4 », яке розташоване за адресою: АДРЕСА_5 , у ході огляду якого зафіксовано розташування меблів та виявлені камери відеоспостереження. (т.4 а.к.п. 1-6).

Відповідно до протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 10.12.2020, проведеного за участі свідка ОСОБА_13 , впізнав особу, яка 06.12.2020 приблизно о 15.00 год. приніс у кіоск, розташований із зовнішнього боку ринку «Ювілейний» за адресою: АДРЕСА_10 , та продав за 300 грн. мобільний телефон «КсіоміРедмі Нот 5» у корпусі чорного кольору, за формою обличчя, очам та губам, а саме: особу на фото №3, на якому зображений ОСОБА_8 (т.4 а.к.п.27-28).

11.12.2020, на підставі заяви ОСОБА_13 про добровільну видачу, відповідно до протоколу огляду предметів від 11.12.2020, з доданими фототаблицями, видано та оглянуто задній корпус мобільного телефону Редмі чорного кольору, акумуляторну батарею та дві системні плати, які відповідно до постанови слідчого визнано речовими доказами. (т.4 а.к.п.29-33).

Відповідно до висновку експерта від 25.01.2021 №СЕ-19/108-21/583-ТВ, встановлено ринкову вартість з урахуванням зносу мобільного телефону « НОМЕР_3 », який було придбано 16.12.2018, на момент скоєння злочину на 06.12.2020, складає 3100,00 грн. (т.4 а.к.п.34-38).

Відповідно до протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 27.01.2021, проведеного за участі свідка ОСОБА_14 , впізнала особу, яка таємно викрала мобільний телефону у кафе « ІНФОРМАЦІЯ_4 » 06.12.2020, який належить ОСОБА_11 , за формою обличчя, розрізу очей, загальної зовнішністю, а саме: особу на фото №3, на якому зображений ОСОБА_8 (т.4 а.к.п.24-26).

Допитана у судовому засіданні 20.09.2022 свідок ОСОБА_14 , суду пояснила, що 06.12.2020 вона перебувала у кафе «Арка», де поряд за столиком відпочивав ОСОБА_8 , який влаштував конфлікт із ОСОБА_11 , унаслідок якого між учасниками з`ясовувалися стосунки на вулиці. У ході цього конфлікту, ОСОБА_8 забіг у приміщенні кафе і забрав мобільний телефон, який залишив ОСОБА_11 . Вона зробила ОСОБА_8 зауваження щодо того, що це чужий телефон, але він залишив його поза увагою. Вважає, що ОСОБА_8 одразу здав телефон у ломбард, оскільки у подальшому прийшов до кафе та у нього з`явилися грошові кошти. Вона повідомила потерпілого про те, що у нього викрали мобільний телефон, та хто його викрав. Коли приїхали працівники поліції, ОСОБА_8 у кафе не було, а вона та потерпілий перебували на вулиці. Хто викликав поліцію не пам`ятає.

Відповідно до протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 21.02.2021, проведеного за участі потерпілого ОСОБА_11 , впізнав особу, якого підозрює у крадіжці його мобільного телефону у кафе « ІНФОРМАЦІЯ_4 » 06.12.2020, за формою обличчя, розташування очей, носу, губ, а саме: особу на фото №3, на якому зображений ОСОБА_8 (т.4 а.к.п.7-9).

Відповідно до протоколу проведення слідчого експерименту від 21.02.2020, з доданим диском, за участі потерпілого ОСОБА_11 , пояснив свої дії під час перебування у приміщенні кафе «Арка» 06.12.2020, показав місце де залишив мобільний телефон, коли тимчасово виходив із приміщення кафе, розповів про чоловіка, який неодноразово підходив до них та якого впізнав як ОСОБА_8 , тощо. (т.4 а.к.п.10-14).

Відповідно до протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 21.02.2021, проведеного за участі свідка ОСОБА_15 , впізнала особу, яка викрала мобільний телефону у кафе «Арка» 06.12.2020, за формою обличчя, розташування очей, та який є її однокласником, а саме: особу на фото №3, на якому зображений ОСОБА_8 (т.4 а.к.п.15-17).

Відповідно до протоколу проведення слідчого експерименту від 21.02.2020, з доданим диском, за участі свідка ОСОБА_15 , пояснила про події, які відбувалися 06.12.2020 у кафе «Арка», на місці показала місце де знаходився викрадений мобільний телефон, тощо. (т.4 а.к.п.18-23).

Свідок ОСОБА_16 14.05.2024 у судовому засіданні, суду пояснив, що десь у грудні 2020 року, він разом із ОСОБА_17 йшли у напрямку кафе «Арка» та знайшли чохол від мобільного телефону, який передали працівникам поліції, які знаходилися біля вказаного кафе.

Свідок ОСОБА_17 23.05.2024 у судовому засіданні, надав суду аналогічні покази.

Обвинувачений ОСОБА_8 у судовому засіданні свою провину (епізод за ч.2 ст.15 ч.2 ст. 185 КК України вчинено 28.12.2020) визнав повністю та надав пояснення, викладені вище.

Представник потерпілої особи представництва « ІНФОРМАЦІЯ_5 » у судове засідання не з`явився. Голова ОСОБА_18 направив на адресу суду заяву, відповідно до якої просив розглядати вказане кримінальне провадження без участі представника. (т.1 а.к.п.156).

Окрім визнання обвинуваченим своєї провини у вчиненні злочину, висновок суду про винуватість ОСОБА_8 у вчинені злочину, передбаченого ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України (28.12.2020 закінчений замах на крадіжку майна представництва « ІНФОРМАЦІЯ_5 »), ґрунтується на наступних доказах, досліджених у судовому засіданні.

Відповідно до протоколу огляду місця події від 28.12.2020, з доданим диском, який відтворено у судовому засіданні, та фототаблицями, проведено огляд відкритої ділянки місцевості, розташованої при в`їзді на міст через р. Старий Дніпро за координатами 47.816504, 35.075528, на якій виявлено громадянина ОСОБА_8 та лантух білого кольору, в якому знаходилися металеві гвинти та сумка, в якій знаходяться речі, та гвинтові ключі і будівельні інструменти, які знаходилися на підлозі. У ході огляду вилучено лантух білого кольору з металевими гвинтами та гвинтовими ключами. (т.4 а.к.п.39-46).

Відповідно до заяви ОСОБА_8 про добровільну видачу, та протоколу огляду предмету від 05.01.2021, з доданими фототаблицями, видано та оглянуто лантух білого кольору, в якому знаходилися: гвинтові ключі у кількості 6-ти штук; металеві гвинти у кількості 108-ми штук (85 штук з діаметром 8,8 мм; 7 штук з діаметром 5,6 мм; 11 штук з діаметром 4,6 мм; 5 штук з діаметром 8,8 мм та короткою ніжкою); гайки металеві у кількості 131 штуки (6 штук з позначкою «S 181» та 125 штук меншого діаметру); металеві прокладки у кількості 4-х штук. (т.4 а.к.п.47-51).

Відповідно до висновку експерта від 20.01.2021 за №СЕ-19/108-21/244-ТВ, встановлена ринкова вартість окремо кожного предмету, на момент вчинення злочину, тобто на 28.12.2020 наступних предметів: металевого болта «SARAN тип різьблення М клас міцності 8.8» з неповною різьбою, може складати 3,11 грн.; металевого болта «М10 клас міцності 5.8» з неповною різьбою, складає 0,29 грн.; металевого болта «РВ класом міцності 5.6» з повною різьбою, може складати 0,27 грн.; металевого болта із збільшеною напівкруглою головкою і квадратним підголовком «SCT класом міцності 4.6», може складати 6,24 грн.; металевої шестигранної гайки «S 181 клас міцності 6», може складати 0,22 грн.; металевої плоскої шайби діаметром 27,96 мм», може складати 0,95 грн.; комбінованого ключа «ВІЗCHROMEVANADIUM розміром 17*17 мм», складає 68,21 грн.; комбінованого ключа «TOPTULAAEX1717 розміром 17*17 мм», складає 66,50 грн.; комбінованого ключа «DROPFORGED розміром 19*19 мм», складає 8,77 грн.; комбінованого ключа «PROLINEDIN 3113 CHROMEVANADIUM розміром 22*22 мм», складає 120,17 грн.; комбінованого ключа «S&RGERMANYCHROMEVANADIUM розміром 24*24 мм», складає 130,47 грн.; ріжкового ключа «ВІЗ GERMANYCHROMEVANADIUM розміром 22*24 мм», складає 135,85 грн. (т.4 а.к.п.52-81).

Вказані металеві болти, гайки, шайби, рожкові ключі, відповідно до постанови слідчого від 26.01.2021, визнані речовими доказами. (т.4 а.к.п.82).

Відповідно до протоколу слідчого експерименту від 26.01.2021, з доданим диском, який відтворено у судовому засіданні, за участі ОСОБА_8 , детально розповів про обставини вчинення вказаного злочину. (т.4 а.к.п.83-87).

Обвинувачений ОСОБА_8 у судовому засіданні свою провину (епізод за ч.4 ст.187 КК України вчинено 03.11.2023) визнав частково та надав пояснення, викладені вище.

Потерпілий ОСОБА_6 у судовому засідання пояснив, що 03.11.2023 увечері він повертався додому (адреса: АДРЕСА_11 , 12 поверх). Зайшов у ліфт, в який також першим зайшов ОСОБА_8 , який натиснув кнопку 7-го поверху. Вони разом їхали у ліфті та у цей час він розмовляв по телефону, який перебував у руках. Коли ліфт зупинився на 7-му поверсі та відкрилися двері, він пропускаючи ОСОБА_8 відчув удар та біль у боці, та у нього з рук випав його мобільний телефон, який ОСОБА_8 забрав та побіг наверх. Він пішов за ОСОБА_8 , але йому стало погано, було важко дихати, унаслідок чого він присів. Далі, повернувся ОСОБА_8 та почав знімати з нього сумку, яка перебувала на ньому, але він її тримав, почалася бійка, у ході якої він наносив ОСОБА_8 удари руками по голові (на його обличчі була кров), та унаслідок якої застібки сумки лопнули. Уході бійки, він побачив, що у руках ОСОБА_8 щось «блеснуло», якийсь предмет, але що це було не побачив. У подальшому, коли ОСОБА_8 пішов, він викликав ліфт, на якому піднявся на 12 поверх. Дійшов до квартири, але відкрити самостійно вже не зміг, двері квартири відчинила дружина та у подальшому викликала поліцію та швидку допомогу. Також зазначив, що ОСОБА_8 не знає, у той день з ним не знайомився, не пропонував йому випити, та не запрошував до себе додому.

Також, зазначив, що підтримує позовні вимоги поданого цивільного позову до ОСОБА_8 , та просить стягнути з ОСОБА_8 а його користь майнову шкоду, завдану внаслідок злочину, у розмірі 5 120,00 грн., і моральну шкоду у розмірі 350 000,00 грн., та витрати на правову допомогу у розмірі 30 000,00 грн.

У подальшому у судове засідання не з`явився, його представник адвокат ОСОБА_7 надала суду заяву, відповідно до якої просила розглядати вказане кримінальне провадження без участі потерпілого та його представника.

Представник потерпілого адвокат ОСОБА_7 у судових дебатах підтримала позицію сторони обвинувачення щодо виду та строку покарання та просила позовні вимоги викладені у цивільному позові задовольнити у повному обсязі.

Не зважаючи на визнання обвинуваченим своєї провини частково у вчиненні злочину, висновок суду про винуватість ОСОБА_8 у вчинені злочину, передбаченого ч.4 ст.187 КК України, ґрунтується на наступних доказах, досліджених у судовому засіданні.

04.11.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено кримінальне провадження за №0001693, за заявою потерпілого ОСОБА_6 , з правовою кваліфікацією за ч.4 ст.187 КК України. (т.5 а.к.п.1).

Постановою керівника Вознесенівської окружної прокуратури від 26.12.2023, продовжено строк досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні, до 3-х місяців, тобто до 04 лютого 2024 року. (т.6 а.к.п.151-153).

Відповідно до протоколу огляду місця події від 03.11.2023, з доданими фототаблицями, та диском, файли якого було відтворено у судовому засіданні, за адресою: АДРЕСА_7 , оглянуто вхідні двері будинку, приміщення під`їзду вказаного будинку, сходи, на яких виявлено плями РБК, двері ліфта, кабіну ліфта, 1-8 поверхи під`їзду вказаного будинку, де виявлені сліди РБК з різних поверхонь, та вилучені змиви, аркуші з текстом, полімерні фрагменти, сліди низу взуття фотофіксація (об`єкти 1-20). (т.4 а.к.п.242-263).

Вилучені уході проведення ОМП 03.11.2023 речі визнані речовими доказами, відповідно до постанов слідчого від 04.11.2023 та від 15.12.2023. (т.6 а.к.п.13-16).

03.11.2023 о 23.23 год. затримано ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_3 , у порядку ст.208 КПК України, про що складено протокол про затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 04.11.2023, з доданим диском, файли якого було відтворено у судовому засіданні. У ході затримання ОСОБА_8 , проведено обшук затриманого та вилучено: мобільний телефон блакитного кольору, який знаходився у правій кишені куртки (самостійно його дістав та кинув на лавку); брюки «піксель» зі слідами РБК; сорочка піксель» зі слідами РБК. Вказаний мобільний телефон було розблоковано, шляхом введення коду, який надала дружина потерпілого. На екрані виявлено нашарування РБК. (т.6 а.к.п.18-22).

Вилучені у ході затримання ОСОБА_8 вищевказані речі визнані речовими доказами, відповідно до постанов слідчого від 04.11.2023 та від 15.12.2023 (т.6 а.к.п.23-24, 77-79) та на них накладено арешт, відповідно до ухвали слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 09.11.2023. (т.6 а.к.п.43-44).

Відповідно до заяви ОСОБА_19 про долучення до матеріалів кримінального провадження речей від 04.11.2023, відповідно до протоколу огляду предмету від 04.11.2023 з доданими фототаблицями, видано та оглянуто речі потерпілого ОСОБА_6 : куртка чоловіча чорного кольору з капюшоном (з плямами бруду та РБК); сині чоловічі джинси з ременем чорного кольору (з плямами РБК); тканеві кросівки чорного кольору на шнуровці (з плямами РБК), які визнані речовими доказами, відповідно до постанов слідчого від 04.11.2023 та від 15.12.2023. (т.6 а.к.п. 45-54, 69-71).

У ході досудового розслідування були відібрані зразки крові у ОСОБА_8 та ОСОБА_6 , та відповідно до постанов слідчого від 06.11.2023 та від 10.11.2023, відповідно, вказані зразки крові визнані речовими доказами. (т.6 а.к.п.55-56, 62-63).

Відповідно до висновку експерта №5271 від 13.11.2023, рідка кров від підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відноситься до групи В з ізогемаглютиніном анти-А за ізосерологічною системою АВ0. (т.6 а.к.п.96).

Відповідно до висновку експерта №5316 від 13.11.2023, рідка кров від потерпілого ОСОБА_6 відноситься до групи 0 з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В за ізосерологічною системою АВ0. (т.6 а.к.п.98).

Відповідно до висновку експерта №2074п від 06.11.2023, встановлено, що рана, яка переходить в садно на передній поверхні шиї з переходом на бокову поверхню справа в середній третині, рана в тім`яній ділянці справа ближче до лобної ділянки у гр. ОСОБА_8 самі собою кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження (п. 2.3.2 б «Правила судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, 1995р.»). Дані ушкодження утворилися від дії тупих предметів. Давність утворення тілесних ушкоджень не суперечить строку вказаному освідуваним. Для визначення можливості утворення тілесних ушкоджень за певним механізмом, необхідне надання в розпорядження експерта матеріалів, де зафіксований досліджуваний механізм травмування (протокол слідчого експерименту, допити, пояснення тощо). Можливість визначення обставин травмування потерпілої особи до компетенції судово-медичного експерта не належить. (т.6 а.к.п57-58).

Відповідно до висновку експерта №2111п від 10.11.2023, встановлено, що при огляді ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 10.11.2023 та при повторній явці 15.11.2023 виявлені: множинні садна волосистої частини голови та лівого променевого суглобу, множинні різані рани долонних поверхонь кистей а також множинні рани грудної клітки та правого стегна з ознаками хірургічної обробки. За даними медичної документації, при надходженні ОСОБА_6 до стаціонару виявлені множинні рани волосистої частини голови, грудної клітки та правого стегна з колюче - ріжучими характеристиками та діагностоване проникаюче поранення грудної клітки справа з ушкодженням S8 нижньої частки правої легені і розвитком гемо - пневмотораксу. Садна утворились за видом тупої травми; рани - від дії плаского предмету, який мав колюче ріжучі характеристики в термін, що не суперечить заявленому потерпілим та зазначеному в постанові і медичній документації. Садна та рани кистей і волосистої частини голови кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження (згідно п. 2.3.2 б/ «Правил судово - медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом МОЗ України від 17 січня 1995 року № 6); рана стегна - як легке тілесне ушкодження з короткочасним розладом здоров`я менш, як 21 доба (згідно п. 2.3.3 вище зазначених правил); проникаюче поранення грудної клітки - як тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя (згідно п. 2.1.3 й/ вище зазначених правил). За характером та локалізацією ушкодження не суперечать обставинам, повідомленим потерпілим. (т.6 а.к.п.59-61).

Відповідно до висновку експерта №5325 від 08.12.2023, встановлено, що кров від потерпілого ОСОБА_6 відноситься до групи 0 з ізогемаглютинінамианти-А і анти-В за ізосерологічною системою АВ0. Кров від підозрюваного ОСОБА_8 відноситься до групи В з ізогемаглютиніноманти-А за ізосерологічною системою АВ0 з супутнім

ОСОБА_20 слідах на одязі потерпілого ОСОБА_6 : куртці (об`єкти № 1, 2, 4, 5),«джинсових» штанах (об`єкти № 6-8), правій кросівці (об`єкт № 9) встановлена наявність крові людини та виявлений антиген Н з ізогемаглютинінами анти-А, анти-В в об`єктах № 6,8. Отриманий результат не виключає походження крові від особи (осіб) групи 0 зізогемаглютинінами анти-А, анти-В за ізосерологічною системою АВ0, в тому числі від потерпілого ОСОБА_6 . Походження крові в даних об`єктах від підозрюваного ОСОБА_8 виключається.

В слідах на парі кросівок (об`єкти № 10, 12) потерпілого ОСОБА_6 встановлена наявність крові людини та виявлені антигени В і Н. Отриманий результат не виключає походження крові від особи (осіб) групи В з ізогемаглютиніном анти-А за ізосерологічноюсистемою АВ0 з супутнім антигеном Н, в тому числі від підозрюваного ОСОБА_8 , при наявності у нього тілесних ушкоджень із зовнішньою кровотечею на момент скоєння злочину. Домішка крові від потерпілого ОСОБА_6 не виключається.

В слідах на куртці (об`єкт № 3), лівій кросівці (об`єкт №11) потерпілого ОСОБА_6 , наявність крові не встановлена. (т.6 а.к.п.65-68).

Відповідно до висновку експерта №5324 від 08.12.2023, встановлено, що кров від потерпілого ОСОБА_6 відноситься до групи 0 з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В за ізосерологічною системою АВ0. Кров від підозрюваного ОСОБА_8 відноситься до групи В з ізогемаглютиніном анти-А за ізосерологічною системою АВ0 з супутнім

ОСОБА_20 слідах на мобільному телефоні «Redmi 9 А» (об`єкти № 1, 2), військовій сорочці (об`єкти № 3-5) та штанах військових (об`єкт № 6), вилучених у підозрюваного ОСОБА_8 , встановлена наявність крові людини та виявлені антигени В і Н з ізогемаглютиніном анти-А системи АВО в об`єктах № 4, 6, що не виключає походження крові від особи (осіб) групи В з ізогемаглютиніном анти-А за ізосерологічною системою АВО, з супутнім антигеном Н, у тому числі від підозрюваного ОСОБА_8 , за наявністю у нього тілесних ушкоджень із зовнішньою кровотечею, на момент скоєння злочину. Домішки крові особи (осіб) групи 0 з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В за ізосерологічною системою АВ0, у тому числі від потерпілого ОСОБА_6 , не виключається. (т.6 а.к.п.73-76).

Відповідно до висновку експерта №5320 від 08.12.2023, встановлено, що кров від потерпілого ОСОБА_6 відноситься до групи 0 з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В за ізосерологічною системою АВ0. Кров від підозрюваного ОСОБА_8 відноситься до групи В з ізогемаглютиніном анти-А за ізосерологічною системою АВ0 з супутнім антигеном Н.

При дослідженні слідів на марлевих тампонах зі змивами з «з третьої сходинки сходового маршу з першого на другий поверх» (об`єкт № 1), «з підлоги 7 поверху» (об`єкт № 4), вилучених з місця події, встановлена наявність крові людини та виявлені антигени В і Н, що не виключає походження крові від особи (осіб) групи В з ізогемаглютиніном анти-А за ізосерологічною системою АВ0 та супутнім антигеном Н, у тому числі від підозрюваного ОСОБА_8 при наявності у нього тілесних ушкоджень із зовнішньою кровотечею на момент скоєння злочину. Домішка крові від потерпілого ОСОБА_6 не виключається.

При дослідженні слідів на марлевих тампонах зі змивами: «з кнопки № 1 ліфта» (об`єкт №2), «з кнопки 7 ліфта» (об`єкт № 3) та двох полімерних фрагментів І і II (об`єкти № 5, 6), вилучених з місця події, наявність крові не встановлена. (т.6 а.к.п 80-83).

Відповідно до висновку експерта №5321 від 08.12.2023, встановлено, що кров від потерпілого ОСОБА_6 відноситься до групи 0 з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В за ізосерологічною системою АВ0. Кров від підозрюваного ОСОБА_8 відноситься до групи В з ізогемаглютиніном анти-А за ізосерологічною системою АВ0 з супутнім

ОСОБА_20 слідах на марлевих тампонах зі змивами: «з підлоги 7 поверху (об`єкт № 5)(об`єкт № 1), «з підлоги 7 поверху (об`єкт № 6)» (об`єкт № 2), «з підлоги 7 поверху (об`єкт № 7)» (об`єкт № 3), «з поверхні 2 сходини сходового маршу з 7 на 8 поверх (об`єкт № 8) (об`єкт № 4), «з поверхні ручки дверей на 8 поверх (об`єкт № 11)» (об`єкт № 5), вилучених у ході огляду місця події, встановлена наявність крові людини та виявлені антигени В і Н з ізогемаглютиніном анти-А в об`єктах № 4, 5. Отриманий результат не виключає походження крові від особи (осіб) групи В з ізогемаглютиніном анти-А за ізосерологічною системою АВ з супутнім етиленом Н, в тому числі від підозрюваного ОСОБА_8 , при наявності у нього тілесних ушкоджень із зовнішньою кровотечею на момент скоєння злочину. Домішка крові від потерпілого ОСОБА_6 не виключається. (т.6 а.к.п. 87-91).

Відповідно до висновку експерта №5322 від 08.12.2023, встановлено, що кров від потерпілого ОСОБА_6 відноситься до групи 0 з ізогемаглютинінамианти-А і анти-В за ізосерологічною системою АВ0.Кров від підозрюваного ОСОБА_8 відноситься до групи В з ізогемаглютиніном анти-А за ізосерологічною системою АВ0, з супутнім

ОСОБА_20 слідах на марлевих тампонах I-V зі змивами (об`єкти № 1-5), вилучених під час огляду місця події, за адресою: АДРЕСА_7 , встановлена наявність крові людини та виявлені антигени В і Н з ізогемаглютиніном анти-А системи АВ0 в об`єктах №1,3, що не виключає походження крові від особи (осіб) групи В з ізогемаглютиніном анти-А за ізосерологічною системою АВ0, з супутнім антигеном Н, у тому числі від підозрюваного ОСОБА_8 , за наявністю у нього тілесних ушкоджень із зовнішньою кровотечею, на момент скоєння злочину. Домішка крові особи (осіб) групи 0 зізогемаглютинінами анти-А і анти-В за ізосерологічною системою АВ0, у тому числі від потерпілого ОСОБА_6 , не виключається. (т.6 а.к.п.99-103).

Відповідно до висновку експерта (експертиза за матеріалами справи) №2385/к від 28.12.2023, встановлено, що характеристика ушкоджень у потерпілого ОСОБА_6 , виявлені під час проведення судово-медичної експертизи, не суперечать умовам, на які вказує останній під час проведення слідчого експерименту від 24.11.2023. (т.6 а.к.п.143-150).

Відповідно до висновку експерта №882-23 за результатами проведеної судової товарознавчої експертизи від 12.12.2023, ринкова вартість мобільного телефону марки «Redmi 9A», 2/32 Гб, у корпусі блакитного кольору, який було придбано 25.08.2021 у новому стані, на момент вчинення злочину, а саме 03.11.2023 складала 1 720,00 грн. (т.6 а.к.п.120-123).

Відповідно до протоколу огляду предмету від 20.11.2023, з доданими фототаблицями, оглянуто диск, на якому знаходяться файли отриманих відеозаписів з камер відеоспостереження, розташованої у тамбурі 8 поверху будинку АДРЕСА_7 . При відкритті файлу встановлено, що 03.11.2023 о 19.43 на відеозапису, у тамбурі 8 поверху, за вказаною адресою, з`являється чоловік, вдягнений у військову форму, на голові та лобі якого видно кров. У лівій руці чоловік тримає предмет, схожий на сумку чорного кольору, у правій руці предмет, схожий на телефон у корпусі блакитного кольору. Чоловік намагається пройти до тамбуру, але убачається як інший чоловік тягне його за сумку, яку він тримає у лівій руці. Під час огляду потерпілий ОСОБА_6 впізнав особу, яка скоїла відносно нього розбійний напад. Пояснив, що чоловік у військовій формі це нападник ( ОСОБА_8 ), а другий чоловік на відео, - це він. (т.6 а.к.п.114-117).

Файл на вказаному диску було відтворено у судовому засіданні та встановлені вищевказані обставини. Вказаний диск, відповідно до постанови слідчого від 20.11.2023, - визнано речовим доказом та долучено до матеріалів кримінального провадження. (т.6 а.к.п.118-119).

Відповідно до протоколу проведення слідчого експерименту від 24.11.2023, з доданим фототаблицями, стенограмою, та диском, який було відтворено у судовому засіданні, потерпілий ОСОБА_6 послідовно розповів та відобразив обставини та дії (положення нападника та потерпілого у ліфті, положення цих учасників після нанесення ударів ножем, положення потерпілого на сходах між 7 та 8 поверхами, положення потерпілого і нападника, коли останній намагався зірвати сумку, тощо), які відбувалися 03.11.2023 ввечері у під`їзді будинку АДРЕСА_7 . (т.6 а.к.п.124-142).

Оцінюючи письмові докази з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд вважає, що вищезазначені докази відповідають вимогам передбаченим ст.ст. 85-87 КПК України і в повному обсязі доводять вину обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні вищевказаних злочинів, за наведених у вироку обставин.

За таких обставин, судом встановлені всі обставини скоєння злочинів, ретельно досліджені всі докази, що є у справі і суд вважає що факти вчинення даних злочинів за наведених у вироку обставинах знайшли підтвердження у судовому засіданні.

Суд враховує, що практика Європейського суду з прав людини вказує на необхідність оцінювати докази, керуючись критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою (Рішення ЄСПЛ від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» п. 43). Також має братися до уваги якість доказів, включаючи те, чи не ставлять обставини, за яких вони були отримані, під сумнів їхню надійність та точність (Рішення ЄСПЛ від 11.07.2013 у справі «Веренцов проти України» - п.86).

У даному випадку, на думку суду, досліджені у судовому засіданні докази відповідають саме такому критерію, є належними, допустимими, достовірними та такими, що у своїй сукупності підтверджують встановлені судом обставини скоєння ОСОБА_8 вищевказаних злочинів.

Відтак, враховуючи у сукупності все вищевикладене, суд приходить до висновку, що дії ОСОБА_8 слід кваліфікувати:

за ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України, як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно;

за ч.2 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно;

за ч.3 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у житло, вчинена повторно;

за ч.4 ст.187 КК України, як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із застосуванням насильства, яке є небезпечним для життя особи (розбій), вчинений в умовах воєнного стану.

Висновки суду щодо вчинення ОСОБА_8 злочину, передбаченого ч.4 ст.187 КК України, з урахуванням доводів сторони захисту, які на думку адвоката не свідчать про кваліфікацію цього злочину за ч.4 ст.187 КК України.

Під час судового розгляду стороною обвинувачення доведено належними та допустимими доказами, що обвинувачений ОСОБА_8 вчинив саме напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із застосуванням насильства, яке є небезпечним для життя особи (розбій), в умовах воєнного стану, що підтверджується показами потерпілого ОСОБА_6 , які повністю узгоджуються із дослідженими письмовими доказами у їх сукупності, які є логічними та послідовними та не суперечать один одному.

Суд відхиляє доводи обвинуваченого ОСОБА_8 щодо того, що 03.11.2023 напад був здійснений на нього унаслідок виниклого конфлікту між ним та потерпілим, а він у свою чергу вчинив грабіж шляхом заволодіння телефоном потерпілого з метою передання його до відповідних служб, оскільки дослідженими у судовому засіданні доказами такі факти та обставини не знайшли свого підтвердження, та є лише версією обвинуваченого.

Встановлені тілесні ушкодженні, відповідно до висновку експерта №2074п від 06.11.2023, нанесені обвинуваченому ОСОБА_8 , свідчать про те, що потерпілий ОСОБА_6 у ході нападу та заволодіння його майном, чинив опір та намагався забрате своє майно, унаслідок чого між ними відбувалася бійка, що не може свідчить про факт нападу на самого обвинуваченого ОСОБА_8 .

Доводи захисника щодо того, що потерпілий ОСОБА_6 на стадії досудового розслідування у ході проведення впізнання особи не впізнав ОСОБА_8 , як особу яка на нього напала, не свідчать про суперечності у показах потерпілого наданих у судовому засіданні, та не спростовує висновків суду про винуватість обвинуваченого.

Тому суд вважає, що такі доводи обвинуваченого та його захисника, не мають під собою жодного підґрунтя, не знайшли свого підтвердження у ході судового розгляду, та направленні на ухилення від відповідальності за вчинене.

При призначенні покарання обвинуваченому по даній справі, суд суворо дотримується принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, маючи на увазі, що метою покарання засудженого є його виправлення, виховання та соціальна реабілітація, запобігання вчиненню нових злочинів та враховує обставини кримінального правопорушення, його наслідки, характер та ступінь участі обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому злочину, дані про особу винного, обставини, які пом`якшують та обтяжують їх покарання.

Згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Визначаючи вид та міру покарання, яке має понести ОСОБА_8 , суд враховує, що останній вчинив злочини, які відповідно до ст. 12 КК України, є нетяжким злочинами, тяжким злочином, особливо тяжким злочином вчиненим в умовах воєнного стану, дані про його особу, зокрема, що ОСОБА_8 одружений, офіційно не був працевлаштований, проходив військову службу в ЗСУ, унаслідок бойових дій отримав поранення (визнаний непридатним до військової служби із виключенням з військового обліку), під наглядом лікаря-психіатра, лікаря нарколога не перебуває, однак з 2021 неодноразово був оглянутий лікарем-наркологом, востаннє 04.11.2023 (діагноз: психічні та поведінкові розлади внаслідок поєднаного вживання опіоїдів, алкоголю, канабіноїдів. Синдром залежності.), з 23.09.2022 по 28.09.2022 перебував на стаціонарному лікуванні (діагноз: психічні та поведінкові розлади внаслідок поєднаного вживання ПАР (опіоїди, алкоголь. Синдром залежності. Синдром відміни з вираженим тривожним компонентом.), раніше неодноразово судимий за вчинення корисливих злочині, злочинів пов`язаних з насиллям та у сфері обороту наркотичних засобів, злочини вчинив, перебуваючи на іспитовому терміні за попереднім вироком Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 27.02.2020. Відповідно до характеристики з місця утримання під вартою ДУ «Запорізький слідчий ізолятор», ОСОБА_8 до суспільно-корисної праці не залучається, за характером загалом адекватний, на профілактичному обліку у психолога не перебуває, на заходи виховного впливу реагує задовільно, по відношенню до представників адміністрації грубості не проявляє, психоемоційний стан задовільний. Відповідно до медичної довідки, виданої станом на 19.01.2024, Запорізькою міською медичною установою, стан здоров`я задовільний.

Обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого за вчинення злочинів, передбачених ч.2 ст.15 ч.2 ст.185, ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України, суд визначає як визнання своєї провини у ході судового розгляду кримінального провадження.

Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого за вчинення злочину, передбаченого ч.4 ст.187 КК України, судом не встановлено.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

З урахуванням всіх обставин справи, відомостей про особу обвинуваченого ОСОБА_8 , викладених вище, зокрема, враховуючи, що останній висновків для себе не зробив і вчинив нові корисливі злочини, тяжкості вчинених злочинів, а також предмета посягання, характеру діянь, способу, місця та часу скоєння злочинів, форми, виду і ступеня провини, мотивів і мети злочинів, що у своїй сукупності свідчить про його небажання стати на шлях виправлення і схильність до вчинення злочинів, обставин, що характеризують обвинуваченого, думки прокурора та потерпілих щодо виду та строку покарання, суд доходить висновку, про те, що єдино адекватним і достатнім для його виправлення є покарання у вигляді позбавлення волі з фактичним відбуттям такого і його неможливо виправити і перевиховати без ізоляції від суспільства.

Отже, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі в межах санкції статей із застосуванням положень ст.70 та ст.71 КК України.

На погляд суду, враховуючи принцип індивідуалізації покарання, саме таке покарання буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. При цьому суд вважає, що призначення такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого, що випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду».

Підстав для застосування ст.ст.69, 75 КК України, відносно ОСОБА_8 , судом не встановлено.

Потерпілим ОСОБА_6 було заявлено цивільний позов до ОСОБА_8 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої вчиненням кримінального правопорушення.

Так, потерпілий ОСОБА_6 , згідно заявлених позовних вимог, просив стягнути на його користь у відшкодування майнової шкоди, завданої унаслідок злочинних дій, грошову суму у розмірі 5 150,00 грн.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази щодо заявлених позовних вимог, встановив наступне.

Відповідно до ч.1 ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Згідно із ч. 5 ст. 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Вирішення цивільного позову в кримінальному провадженні регламентоване ст. 129 КПК України.

Як встановлено ч. 1 та ч. 3 ст. 129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому; у разі виправдання обвинуваченого за відсутності в його діях складу кримінального правопорушення або його непричетності до вчинення кримінального правопорушення, а також у випадках, передбачених частиною першою статті 326 цього Кодексу, суд залишає позов без розгляду.

Як встановлено матеріалами кримінального провадження, ОСОБА_6 , який є у даному кримінальному провадженні потерпілим (особою, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової та моральної шкоди), пред`явив цивільний позов до обвинуваченого ОСОБА_8 , скориставшись своїм правом, передбаченим ст. 61, 128 КПК України.

У даному кримінальному провадженні є встановленим, що обвинувачений ОСОБА_8 вчинив злочинні дії відносно потерпілого ОСОБА_6 , у результаті чого останній отримав тяжкі тілесні ушкодження, за викладених у вироку обставин. Отже, у даному випадку, наявний факт достеменного встановлення вини особи, - вина ОСОБА_8 у нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із застосуванням насильства, яке є небезпечним для життя особи (розбій), вчинений в умовах воєнного стану, визнана судом, і вказане беззаперечно породжує обов`язок відшкодування завданої потерпілій особі шкоди.

Відтак, у даному провадженні пред`явлене обвинувачення та доведеність винуватості ОСОБА_8 у пред`явленому обвинуваченні безпосередньо пов`язані із пред`явленим цивільним позовом потерпілим у кримінальному провадженні.

Потерпілий ОСОБА_6 у позові зазначає, що йому причинена матеріальна шкода у розмірі 5 150,00 грн., яка складається із вартості речей, які повністю зіпсовані діями обвинуваченого ОСОБА_8 , а саме: куртка 1800,00 грн.; джинси 800,00 грн.; кросівки 1500,00 грн.; толстовка 550,00 грн.; барсетка 500,00 грн.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Однак, потерпілим до цивільного позову не долучено жодних належних доказів вартості вказаних речей, хоча і встановлено їх псування унаслідок злочинних дій обвинуваченого.

При цьому, відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Поряд із цим, за змістом ч. 7 ст. 81 ЦПК України суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи.

Також за змістом ч. 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

При цьому, на недопустимості застосування судами концепції негативного доказу, яка сама по собі порушує принцип змагальності, оскільки допускає можливість вважати доведеним твердження позивача через відсутність спростування цього твердження відповідачем, неодноразово вказував Верховний Суд, зокрема, в своїх постановах від 23.10.2019 року в справі № 917/1307/18 та від 27.05.2020 року в справі № 2-879/13.

Оскільки потерпілим (цивільним позивачем) не доведена належними доказами вартість вказаних у позові зіпсованих унаслідок вчинення злочину речей, вартість яких просить стягнути, суд вважає, що заявлені вимоги у цій частині є недоведеними.

Таким чином, у задоволенні позову ОСОБА_6 до ОСОБА_8 про стягнення матеріальної шкоди у загальному розмірі 5150,00 грн., слід відмовити.

Разом з тим, потерпілим ОСОБА_6 заявлено вимоги до обвинуваченого ОСОБА_8 про стягнення моральної шкоди, яку оцінює у розмірі 350 000,00 грн., які підлягають частковому задоволенню, з огляду на наступне.

Відповідно до п. 9 ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Згідно із ч. 2 ст. 23 ЦК України, моральна шкода полягає:

1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я;

2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Відповідно до ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній чи юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її спричинила.

Вирішуючи питання щодо наявності спричинення потерпілому моральної шкоди та визначення розміру шкоди, що підлягає стягненню на користь позивача, суд враховує роз`яснення пункту 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Відповідно до чинного законодавства, моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди, враховуються вимоги розумності і справедливості, оскільки моральну шкоду не можна відшкодувати в повному обсязі, так як не має (і не може бути) точних критеріїв майнового виразу душевного болю, спокою, честі, гідності особи. Будь-яка компенсація моральної шкоди не може бути адекватною дійсним стражданням, тому будь-який її розмір може мати суто умовний вираз. У будь-якому випадку розмір відшкодування повинен бути адекватним нанесеній моральній шкоді.

Позиваючись до обвинуваченого (цивільного відповідача) про відшкодування моральної шкоди, потерпілий ОСОБА_6 вказує на те, що завдана моральна шкода полягає у стражданнях, змушених змінах у його житті та порушенні нормального способу життя, а також значних моральних втратах, які призвели до позбавлення можливостей реалізації своїх звичок і бажань, які потерпілий міг б реалізувати не витрачаючи часу на підготовку заяв та позовів, відвідування установ органів державної влади, щоб добитися належного захисту його порушених прав.

У судовому засіданні достовірно встановлено, що моральна шкода потерпілому ОСОБА_6 завдана внаслідок дій обвинуваченого ОСОБА_8 .

Таким чином, визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди суд виходить із вимог ст. 23, 1167 ЦК України, та роз`яснень, що викладені в п. 9 Постанови Пленуму Верховного суду № 4 від 31 березня 1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» та вважає суму відшкодування моральної шкоди у розмірі 70 000,00 грн. такою, що відповідає засадам розумності, виваженості та справедливості, з врахуванням обставин при яких було спричинено моральну шкоду ОСОБА_6 , ступінь вини обвинуваченого, характер та обсяг фізичних, душевних, психічних страждань потерпілого.

При вирішенні питання про стягнення з ОСОБА_8 на користь потерпілого ОСОБА_6 понесених витрат на правничу (правову) допомогу, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 120 КПК України, витрати, пов`язані з оплатою допомоги представника потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача та юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які надають правову допомогу за договором, несе відповідно потерпілий, цивільний позивач, цивільний відповідач, юридична особа, щодо якої здійснюється провадження.

Відповідно до ч. 3 ст. 133 ЦПК України, витрати на професійну правничу допомогу відносяться до судових витрат як витрати, пов`язані з розглядом справи.

Згідно з ч. 2 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

В обґрунтування заявлених вимог про стягнення з обвинуваченого понесених потерпілим витрат на правничу допомогу, надано: ордер про надання правничої (правової) допомоги серії АР №1102314 від 01.02.2024; копію договору про надання правових послуг №61 від 02.12.2023 укладеного між АО «Насонова, Жовніренко та партнери» та ОСОБА_6 ; копію акту №1 приймання-передачі наданих послуг від 04.11.2023 про узгодження та сплату передплати за надання правових послуг за кримінальним провадженням у розмірі 30000,00 грн.; копію платіжної інструкції від 04.11.2023 про сплату грошової суми у розмірі 30000,00 грн.; копію розрахунку суми судових витрат від 18.01.2024, відповідно до якого зазначені витрати на правову допомогу на стадії досудового провадження 30000,00 грн, та орієнтовні витрати: участь у судовому засіданні 2000,00 грн.; складанні відповіді на відзив 4000,00 грн.

При цьому, суд зауважує, що потерпілим не надано суду детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом.

Отже, виходячи із наданих доказів, ураховуючи кількість судових засідань (01.02.2024, 28.03.2024, 16.04.2024, 09.07.2024, 24.09.2024), в яких адвокат приймала участь, складення цивільного позову, суд вважає обґрунтованими вимоги щодо стягнення витрат на правничу допомогу у розмірі 14 000,00 грн., який на переконання суду, є співмірним із наданими адвокатом послугами, які є доведеними, та приходить до висновку, що стягненню з обвинуваченого на користь потерпілого підлягають витрати на оплату послуг адвоката, у розмірі 14 000,00 грн., тому у цій частині вимоги цивільного позову підлягають частковому задоволенню, шляхом стягнення з обвинуваченого витрат на правничу допомогу у зазначеному розмірі.

Відповідно до матеріалів кримінального провадження, на підставі судових рішень, встановлено, що обвинувачений ОСОБА_8 перебував під вартою у ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» з 05.07.2021 по 10.03.2022 включно, та перебуває - з 03.11.2023 по теперішній час.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, застосований до ОСОБА_8 , слід залишити без змін до набрання вироком законної сили, оскільки у матеріалах кримінального провадження не міститься даних, які б свідчили про відсутність або зміну ризиків, що виправдовують обрання відносно обвинуваченого ОСОБА_8 найбільш суворого запобіжного заходу, та на переконання суду, такий запобіжний захід до набрання вироком законної сили є необхідними для забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого.

Строк відбування покарання ОСОБА_8 слід рахувати з дня прибуття до ДУ «Запорізький слідчий ізолятор», а саме з 03.11.2023, зарахувавши у строк відбуття покарання строк перебування під вартою з 05.07.2021 по 10.03.2022 включно.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 09.11.2023 (справа №335/10777/23, провадження №1-кс/335/3104/2023), у ході досудового розслідування вказаного кримінального провадження, - підлягає скасуванню, на підставі ч.4 ст.174 КПК України.

Враховуючи, що по даному кримінальному провадженню було проведено: експертизу №СЕ-19/108-21/583-ТВ від 25.01.2021, вартість якої складає 490,35 грн. (т.4 а.к.п.38); експертизу №СЕ-19/108-21/244-ТВ від 20.01.2021,вартість якої складає 4576,60 грн. (т.4 а.к.п.81); експертизу №СЕ-19/108-21/1881-ТВ від 10.02.2021,вартість якої складає 1307,60 грн. (т.4 а.к.п.122); експертизу № 882-23 від 12.12.2023, вартість якої складає 1514,56 грн. (т.6 а.к.п.123), висновки яких покладено в основу обвинувачення, і органом досудового розслідування документально підтверджені процесуальні витрати у вказаних сумах на залучення експертів, суд вважає за необхідне стягнути вказані витрати із обвинуваченого ОСОБА_8 .

Долю речових доказів суд вирішує у порядку ст.100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 100, 124, 174, 368-371, 373-374, 395, 532 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнати винуватим у скоєнні злочинів, передбачених ч.2 ст.15 ч.2 ст.185, ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.4 ст.187 КК України і призначити покарання:

за ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 2 (два) роки;

за ч.2 ст.185 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 2 (два) роки;

за ч.3 ст.185 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 3 (три) роки;

за ч.4 ст.187 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 8 (вісім) років, з конфіскацією майна.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточну міру покарання ОСОБА_8 призначити у вигляді 8 (восьми) років позбавлення волі, з конфіскацією майна.

На підставі ч.1 ст.71 КК України, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 27.02.2020, остаточно призначити ОСОБА_8 покарання у вигляді 8 (восьми) років 1-го (одного) місяця позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_8 рахувати з 03 листопада 2023 року.

Зарахувати ОСОБА_8 у строк відбування покарання час перебування його під вартою, а саме: з 05.07.2021 по 10.03.2022 включно, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_8 , у вигляді тримання під вартою, залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Цивільний позов ОСОБА_6 до ОСОБА_8 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_6 моральну шкоду у розмірі 70 000,00 (сімдесят тисяч) грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 14 000,00 (чотирнадцять тисяч) грн., що у загальній сумі складає 84 000,00 (вісімдесят чотири тисячі) грн.

В іншій частині позовних вимог цивільного позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_8 на користь держави витрати на проведення експертизи (висновок №СЕ-19/108-21/244-ТВ від 20.01.2021) у кримінальному провадженні №0001738, у розмірі 4 576,60 (чотири тисячі п`ятсот сімдесят шість) гривень 60 копійок.

Стягнути з ОСОБА_8 на користь держави витрати на проведення експертизи (висновок №СЕ-19/108-21/583-ТВ від 25.01.2021) у кримінальному провадженні №0000537, у розмірі 490,35 (чотириста дев`яносто) гривень 35 копійок.

Стягнути з ОСОБА_8 на користь держави витрати на проведення експертизи (висновок №СЕ-19/108-21/1881-ТВ від 10.02.2021)у кримінальному провадженні №0002508, у розмірі 1 307,60 (одна тисяча триста сім) гривень 60 копійок.

Стягнути з ОСОБА_8 на користь держави витрати на проведення експертизи (висновок №882-23 від 12.12.2023)у кримінальному провадженні №0001693, у розмірі 1 514,56 (одна тисяча п`ятсот чотирнадцять) гривень 56 копійок.

Скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 09.11.2023 (справа №335/10777/23, провадження №1-кс/335/3104/2023) на мобільний телефон «Redmi 9A» в корпусі блакитного кольору, в якому знаходяться картки мобільних операторів «Київстар» та «Водафон», брюки та сорочка «піксель» зі слідами РБК.

Речові докази:

Три сліди папілярних ліній, запираючий механізм, змив та контроль до нього, які вилучені у ході проведення огляду місця події 22.11.2020, та передані до камери схову ВП №1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області (квитанція без дати, номер книги обліку речових доказів 2, порядковий номер 210), - знищити.

Ящик з інструментами, мобільний телефон «Самсунг» у корпусі білого кольору, тека з документами, фен чорного кольору «Vitex», шкарпетки, дві банки «Якобс» (одна з кавою, друга з цукром), парасолька, які належать потерпілому ОСОБА_10 , та передані на відповідальне зберігання останньому залишити за належністю ОСОБА_10 .

Задня кришка телефону «RedmiNotes» чорного кольору, акумуляторна батарея «Мі ВМ 46» та дві системні плати, які передані на зберігання до камери схову речових доказів ВП №5 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області (квитанція №2196 від 19.02.2021, номер журналу обліку 406, порядковий номер 2196), - знищити.

Металеві болти «SARAN тип різьблення М клас міцності 8.8» з неповною різьбою, у кількості 85 штук; металеві болти «М10 клас міцності 5.8» з неповною різьбою, у кількості 5 штук; металеві болти «РВ класом міцності 5.6» з повною різьбою, у кількості 7 штук; металеві болти із збільшеною напівкруглою головкою і квадратним підголовком «SCT класом міцності 4.6», у кількості може штук; металеві шестигранні гайки «S 181 клас міцності 6», у кількості 6 штук; металеві шестигранні гайки «S 181 клас міцності 6», у кількості 125 штук; металева плоска шайба діаметром 27,96 мм, у кількості 4 штуки; ріжковий ключ «ВІЗ GERMANYCHROMEVANADIUM розміром 22*24 мм»; комбінований ключ «TOPTULAAEX1717 розміром 17*17 мм»; комбінований ключ «DROPFORGED розміром 19*19 мм»; комбінований ключ «PROLINEDIN 3113 CHROMEVANADIUM розміром 22*22 мм»; комбінований ключ «S&RGERMANYCHROMEVANADIUM розміром 24*24 мм»; комбінований ключ «ВІЗ CHROMEVANADIUM розміром 17*17 мм», які передані на зберігання до камери схову ВП №5 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області (квитанція 2172 від 26.01.2021, номер журналу обліку, порядковий номер 2172, камера 3, ліворуч на підлозі), - повернути за належністю представництву « ІНФОРМАЦІЯ_5 ».

Брюки та сорочка «піксель», які належать ОСОБА_8 , та передані на зберігання до камери схову ВП №1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області (квитанція без дати, номер книги обліку речових доказів 2, порядковий номер 344), - повернути за належністю ОСОБА_8 .

Куртка чорного кольору, джинси синього кольору, кросівки чорного кольору, які належать ОСОБА_6 , та передані на зберігання до камери схову ВП №1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області (квитанція без дати, номер книги обліку речових доказів 2, порядковий номер 344), - повернути за належністю ОСОБА_6 ;

Сумка чорного кольору та ремінець до неї, кофта сірого кольору, які належать ОСОБА_6 , та передані на зберігання до камери схову ВП №1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області (квитанція без дати, номер книги обліку речових доказів 2, порядковий номер 344), - повернути за належністю ОСОБА_6 .

Об`єкт №9 - аркуш з друкованим тексом, об`єкт №10 - полімерний фрагмент чорного кольору від застібці «Фастекс», які вилучені у ході проведення ОМП 03.11.2023, та передані на зберігання до камери схову ВП №1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області (квитанція без дати, номер книги обліку речових доказів 2, порядковий номер 313), - знищити.

Чотири марлеві тампони зі змивами та два полімерні фрагменти, матеріал з об`єктів № 1, 4, п`ять марлевих тампонів зі змивами, матеріал з об`єктів № 1-5, марлеві тампони 1-V, матеріал з об`єктів № 1-5, три марлеві тампони зі змивами, які вилучені у ході проведення ОМП 03.11.2023, та передані на зберігання до камери схову ВП №1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області (квитанція без дати, номер книги обліку речових доказів 2, порядковий номер 344), - знищити.

Диск, на якому знаходиться відеозапис від 03.11.2023 з камери відео спостереження, розташованої у тамбурі 8 поверху будинку за адресою: АДРЕСА_7 , який долучений до матеріалів кримінального провадження, - залишити у матеріалах судової справи ЄУН 335/7666/21.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

У судовому засіданні проголошено резолютивну частину вироку.

Копія повного тексту вироку після проголошення резолютивної частини вручається (направляється) учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1