УХВАЛА

16 липня 2024 року

м. Київ

справа № 607/9097/20

провадження № 51-4335ск20

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 30 грудня 2022 року та ухвалу Тернопільського апеляційного суду від 25 березня 2024 року щодо останнього,

встановив:

Захисник ОСОБА_4 звернулась до суду з касаційною скаргою на указані вище судові рішення щодо засудженого ОСОБА_5 , де висуває вимогу про їх скасування через істотне порушення вимог кримінального процесуального закону та призначення нового розгляду в суді першої інстанції.

Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 КПК, колегія суддів дійшла висновку, що її необхідно залишити без руху, встановивши строк для усунення недоліків.

Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК в касаційній скарзі має бути наведено обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.

Посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судового рішення, особа, яка подає касаційну скаргу, має вказати на конкретні порушення закону, що є підставами для скасування або зміни судового рішення, які, на її думку, були допущені судами при винесенні судових рішень, навести конкретні аргументи в обґрунтування кожної позиції.

При цьому, за приписами ст. 433 КПК суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Таким чином, суд касаційної інстанції є судом права, а не факту. Під час перевірки доводів, наведених у касаційній скарзі, Верховний Суд керується фактичними обставинами, встановленими місцевим та апеляційним судами, і перевіряє лише правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин.

Отже, доводи касаційної скарги, які стосуються оцінки доказів на предмет їх достовірності, а також невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження не є предметом перегляду суду касаційної інстанції, а відносяться до компетенції перевірки апеляційного суду.

Зі змісту касаційної скарги та оскарженої ухвали апеляційного суду вбачається, що аналогічні доводи, зокрема щодо недотримання правил оцінки доказів та невідповідності висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, які відображені в касаційній скарзі, були предметом перевірки та надання оцінки судом апеляційної інстанції, який в обґрунтування мотивів постановленого рішення послався на матеріали кримінального провадження та положення кримінального процесуального закону, натомість про те, що абиякі доводи апеляційної скарги залишились без уваги та не отримали відповіді, в касаційній скарзі не йдеться. Захисник не наводить обґрунтування того, яких порушень норм матеріального або процесуального закону припустився суд апеляційної інстанції при наданні відповіді на доводи апеляційної скарги сторони захисту, з огляду на межі та порядок, передбачені статтями 404, 405 КПК, не спростовує мотивів, покладених в основу оскарженого рішення апеляційного суду.

Зокрема, стверджуючи про проведення слідчих дій у кримінальному провадженні неуповноваженою на те особою, а саме оперативним працівником ОСОБА_6 , захисник не вмотивовує яких порушень при наданні оцінки таким обставинам допустили суди попередніх інстанції, з огляду на правові позиції, відображені Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 31 серпня 2022 року у справі № 756/10060/17 (провадження № 13-3кс22), а також об`єднаною палатою касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду в постанові від 04 жовтня 2021 року у справі № 724/86/20 (провадження № 51-1353кмо21).

Серед іншого, в касаційній скарзі йдеться про відмову апеляційного суду в повторному допиті потерпілих та свідків, на чому наполягала сторона захисту.

Натомість в касаційній скарзі не обґрунтовано, чи були в апеляційного суду процесуальні приводи, в контексті приписів ч. 3 ст. 404 КПК, для повторного дослідження обставин, встановлених під час кримінального провадження, та доказів, з огляду на те, що за змістом касаційної скарги апеляційний суд у задоволенні клопотання захисту, поданого в порядку ч. 3 ст. 404 КПК, відмовив, що не може вважатися порушенням норм процесуального закону за відсутності належного обґрунтування.

Формальні твердження про безпідставне відхилення судом апеляційної інстанції доводів апеляційної скарги сторони захисту, без конкретного обґрунтування того, яких положень процесуального закону цим судом недотримано при наданні відповіді на такі доводи, не можуть бути предметом перевірки суду касаційної інстанції, який переглядає судові рішення у межах касаційної скарги та вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд стороною, що вбачається із приписів ч. 2 ст. 433 та ч. 3 ст. 26 КПК.

Також, висуваючи в касаційній скарзі вимогу про скасування оскаржених судових рішень та призначення нового розгляду в суді першої інстанції, захисник не указує про такі порушення кримінального процесуального закону, які би відповідно до положень ст. 415 КПК слугували підставою для призначення нового розгляду саме у суді першої інстанції та не можуть бути виправлені апеляційним судом.

Відповідно до ст. 429 КПК суд касаційної інстанції, встановивши, що касаційну скаргу було подано без додержання вимог, передбачених ст. 427 вказаного Кодексу, постановляє ухвалу про залишення касаційної скарги без руху, в якій зазначаються недоліки скарги і встановлюється строк, необхідний для їх усунення, що не може перевищувати п`ятнадцяти днів із дня отримання ухвали особою, котра подала касаційну скаргу.

Врахувавши вищенаведене, керуючись положеннями ст. 429 КПК, з огляду на те, що касаційну скаргу подано без додержання вимог, передбачених ст. 427 КПК, колегія суддів дійшла висновку, що скаргу необхідно залишити без руху і надати строк на усунення недоліків.

Недоліки касаційної скарги, пов`язані з її змістом, можуть бути усунуті шляхом подання нової касаційної скарги.

Керуючись ст. 429 КПК, Суд

постановив:

Касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 залишити без руху та встановити строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків касаційної скарги - п`ятнадцять днів із дня її отримання.

Роз`яснити, що касаційна скарга повертається в разі, якщо особа в установлений строк не усунула недоліків касаційної скарги, залишеної без руху.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3