Справа № 950/3049/24
Провадження № 1-кп/950/291/24
ЛЕБЕДИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 жовтня 2024 року м. Лебедин

Лебединський районний суд Сумської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі судових засідань Лебединського районного суду Сумської області обвинувальний акт з угодою про визнання винуватості у кримінальному провадженні № 0000284, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10.09.2024 за обвинуваченням

ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; громадянин України; уродженець с. Будилка; одружений; освіта середня, спеціальна; зареєстрований та фактично проживає: АДРЕСА_1 ; пенсіонер)

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в:

Суд визнав доведеним, що близько 19 год. 00 хв. 09.09.2024 ОСОБА_3 проходив повз поле АДРЕСА_2 , яке перебуває в оренді і обробляється ТОВ «АГРО-КРАЙ», де побачив купу насіння соняшника. В цей час у ОСОБА_3 виник злочинний корисливий умисел, спрямований на протиправне збагачення, шляхом таємного викрадення чужого майна, а саме насіння соняшника.

Реалізуючи свій злочинний намір, 09.09.2024, ОСОБА_3 пішов до племінника дружини, ОСОБА_6 , який у користуванні має автомобіль марки «Луаз-969М», державний номерний знак НОМЕР_1 та попросив його про допомогу у навантажуванні та перевезенні насіння соняшника, на що останній погодився. При цьому ОСОБА_3 не повідомляв ОСОБА_6 про свої злочинні наміри. В подальшому вони разом на вищевказаному автомобілі поїхали до місця проживання ОСОБА_3 , де останній приєднав до автомобіля належний його дружині автомобільний причіп марки «ПВА У5», державний номерний знак НОМЕР_2 . Після цього, ОСОБА_3 разом з ОСОБА_6 на автомобілі з причепом прибули на поле № 402-10096, де під час дії воєнного стану, діючи з прямим умислом, таємно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, ОСОБА_3 завантажив до автомобіля та його причепу насіння соняшника загальною вагою 960 кілограмів. Однак його дії, спрямовані на викрадення чужого майна, були помічені працівниками охорони ТОВ «АГРО-КРАЙ» які їх і припинили. Таким чином ОСОБА_3 з причин, що не залежали від його волі, не вчинив усіх дій, які вважав необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця.

Відповідно до висновку товарознавчої експертизи № СЕ-19/119-24/14586-ТВ від 24.09.2024 вартість насіння складає 19008,00 грн.

Суд кваліфікує такі дії обвинуваченого за ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України, тобто незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна крадіжку, вчинену в умовах воєнного стану.

30.09.2024 між прокурором Лебединського відділу Сумської окружної прокуратури ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_3 , за участю захисника ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні № 0000284 укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно з умовами вказаної угоди ОСОБА_3 зобов`язується беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні. Також сторони узгодили ОСОБА_3 покарання за ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 років, з урахуванням ст. 75 КК України із звільненням від призначеного покарання з іспитовим строком в 1 рік з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Прокурор вважав за можливе затвердити угоду.

У судовому засіданні обвинувачений визнав себе винним по пред`явленому обвинуваченню у повному обсязі, повідомив фактичні обставини учиненого кримінального правопорушення, наслідки укладення угоди йому зрозумілі. Захисник вказав, що угода може бути затверджена із призначенням узгодженого покарання.

Представник потерпілого не заперечував як проти укладення угоди так і її затвердження, про що подав письмову заяву.

Заслухавши учасників підготовчого провадження, суд виходить із наступного.

Відповідно до ч. 2, п. 1 ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого.

Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 , відповідно до ст. 12 КК України, є тяжким злочином. Тому укладення угоди про визнання винуватості у даному кримінальному провадженні є можливим.

Роз`яснивши положення ч. 4 ст. 474 КПК України судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені зазначеною нормою, наслідки укладення та затвердження цієї угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Судом встановлено, що укладення угоди про визнання винуватості є добровільним, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, що підтверджено обвинуваченим у судовому засіданні та його захисником.

Суд зазначає, що зміст угоди відповідає вимогам статті 472 КПК України та положенням закону, правова кваліфікація кримінального правопорушення є правильною, умови угоди не суперечать інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб. Наявні фактичні підстави для визнання винуватості.

Підстави для відмови у затвердженні угоди, що передбачені ч. 7 ст. 474 КПК України, судом не встановлені.

Обставинами, які пом`якшують покарання, відповідно до ч. 1 ст. 66 КК України, є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину. Обставини, які обтяжують покарання судом не встановлені.

При призначенні покарання, передбаченого угодою, на підставі ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Вивченням даних про особу ОСОБА_3 встановлено, що він раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо.

Узгоджені сторонами вид та міра покарання відповідають ступеню тяжкості вчиненого злочину, даним про особу обвинуваченого, відповідають загальним засадам призначення покарання. За таких обставин суд вважає за необхідне затвердити угоду про визнання винуватості, призначивши обвинуваченому узгоджене покарання за ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 років, звільнивши його від відбування призначеного покарання з випробуванням.

Запобіжний захід до обвинуваченого не застосувався.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України із ОСОБА_3 підлягають стягненню на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта, розмір яких згідно з довідкою Сумського НДЕКЦ складає 2271,84 грн.

Питання речових доказів суд вважає за необхідне вирішити відповідно до ст. 100 КПК України, частково скасувавши арешт, накладений ухвалою слідчого судді Лебединського районного суду Сумської області від 19.09.2024 у справі № 950/2854/24 (провадження 1-кс/950/511/24).

При цьому, суд вважає за необхідне на підставі положень ч. 9 ст. 100 КПК України, ст. 96-1 КК України застосувати спеціальну конфіскацію автомобільного причепу марки «ПВА У5», належного обвинуваченому.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 96-1 КК України спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом, за умови вчинення умисного кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, за які передбачено основне покарання у виді позбавлення волі або штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а так само передбаченого частиною першою статті 150, статтею 154, частинами другою і третьою статті 159-1, частиною першою статті 190, статтею 192, частиною першою статей 204, 209-1, 210, частинами першою і другою статей 212, 212-1, частиною першою статей 222, 229, 239-1, 239-2, частиною другою статті 244, частиною першою статей 248, 249, частинами першою і другою статті 300, частиною першою статей 301, 302, 310, 311, 313, 318, 319, 362, статтею 363, частиною першою статей 363-1, 364-1, 365-2 цього Кодексу.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 96-2 КК України спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно були підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), який не знав і не міг знати про їх незаконне використання.

Як встановлено судом, для навантаження насіння соняшника ОСОБА_3 використав належний йому причеп марки «ПВА У5».

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 100 КПК України гроші, цінності та інше майно, які підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та/або зберегли на собі його сліди, конфіскуються, крім випадків, коли власник (законний володілець) не знав і не міг знати про їх незаконне використання. У такому разі зазначені гроші, цінності та інше майно повертаються власнику (законному володільцю).

Таким чином, оскільки ОСОБА_3 використав належний йому причеп марки «ПВА У5» для завантаження викраденого насіння соняшника, тобто для вчинення злочину, таке майно підлягає спеціальній конфіскації у власність держави.

Керуючись п. 1 ч. 3 ст. 314, ч. 2 ст. 373, ст. 374, 474, 475 КПК України, суд

у х в а л и в:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 30.09.2024 між прокурором Лебединського відділу Сумської окружної прокуратури ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_3 , за участю захисника ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0000284.

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 185 Кримінального кодексу України, та призначити йому узгоджене покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 Кримінального кодексу України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі, встановивши йому іспитовий строк терміном в 1 (один) рік.

Відповідно до пунктів 1, 2 ч. 1 ст. 76 Кримінального кодексу України покласти на ОСОБА_3 обов`язок періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти цей орган про зміну місця проживання та роботи.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід до ОСОБА_3 не застосовувати.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта у розмірі 2271,84 грн.

Частково скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Лебединського районного суду Сумської області від 19.09.2024 у справі № 950/2854/24 (провадження 1-кс/950/511/24).

Речові докази:

- легковий автомобіль марки «Луаз-969М», державний номерний знак НОМЕР_3 випуску, шасі № НОМЕР_4 , переданий на зберігання до відділення поліції № 3 (м. Лебедин) Сумського РУП ГУ НП в Сумській області повернути власнику, ОСОБА_6 ;

- насіння соняшника вагою 960 кілограмів, передане на зберігання представнику ТОВ «Агро-Край» ОСОБА_7 , вважати повернутим власнику.

- причеп легковий марки «ПВА У5», державний номерний знак НОМЕР_2 , 2013 року випуску, шасі № НОМЕР_5 , переданий на зберігання до відділення поліції № 3 (м. Лебедин) Сумського РУП ГУ НП в Сумській області конфіскувати на підставі ч. 9 ст. 100 КПК України.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України, до Сумського апеляційного суду через Лебединський районний суд Сумської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_8