У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 жовтня 2024 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі головуючої судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , його захисника адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгород обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0001939 від 17.09.2023 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 Кримінального кодексу України,-

В С Т А Н О В И В:

Суть питання, що вирішується ухвалою, і за чиєю ініціативою воно розглядається.

На розгляді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

На стадії судового розгляду стороною захисту було заявлено клопотання про закриття вказаного кримінального проваджень у зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлена кримінальна протиправність діяння.

Позиції сторін кримінального провадження.

В обґрунтування клопотання захисник ОСОБА_5 посилається на те, що на час судового розгляду набув чинності Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», яким визначено інший розмір задля розмежування дрібної крадіжки та крадіжки. А отже, наразі дії обвинуваченого кваліфікуються як дрібна крадіжка, що є підставою для закриття кримінального провадження.

Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні підтримав клопотання захисника, просив його задовольнити, пояснив, що йому зрозуміли наслідки закриття кримінальних проваджень за вказаних захисником та роз`яснених судом (нереабілітуючих) підстав.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_6 щодо звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 на підставі п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України не заперечував.

Установлені судом обставин із посиланням на докази, мотивів з яких суд виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався.

09.08.2024 набув сили Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів». Зокрема, указаним законом викладено нову редакцію статті 51 КУпАП, де частинами 1, 2 визначено, що дрібним викраденням чужого майна шляхом крадіжки є викрадення майна, вартість якого на момент вчинення правопорушення не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до пункту 5 підрозділу ХХ Податкового кодексу України якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації злочинів або порушень, для яких сума неоподаткованого мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 ПКУ для відповідного року.

При цьому, підпунктом 169.1.1 статті 169 розділу IV Податкового кодексу України визначено, що податкова соціальна пільга дорівнює 50% розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Відповідно до Закону України «Про державний бюджет України на 2023 рік» прожитковий мінімум для працездатної особи на 1 січня 2023 складав 2 684 грн 00 коп. А отже, сума соціальної пільги у 2023 році становила 1 342 грн 00 коп. (2 684 грн : 50% = 1342 грн 00 коп.).

Це вказує, що для кваліфікації правопорушення адміністративного чи кримінального (не розмір штрафу як покарання) неоподатковуваний мінімум у 2023 році становив 1 342 грн 00 коп.

Отже, два неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в розумінні ст. 51 КУпАП станом на 01.01.2023 складав 2 684 грн 00 коп., тоді як на час інкримінованих подій у 2023 році розмір дрібної крадіжки складав 0,2 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, що відповідно складало 268 грн 40 коп. (0,2 х (50% : 2 684)) - у 2023 році.

Статтею 58 Конституції України передбачено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Згідно з частинами 1, 3 ст. 479-2 КПК України суд здійснює судове провадження щодо діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, у загальному порядку, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої статті 284 цього Кодексу. Суд закриває кримінальне провадження на цій підставі, якщо обвинувачений проти цього не заперечує. За відсутності згоди обвинуваченого та в разі, якщо судом встановлено вчинення ним діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, суд постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 1-2 частини другої статті 284 цього Кодексу. Якщо судом не встановлено, що обвинуваченим вчинено діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, суд ухвалює виправдувальний вирок.

Відповідно до п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Як видно з обвинувального акту у кримінальному провадженні, внесеному 17.09.2023 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001939, ОСОБА_4 інкриміновано таємне викрадення чужого майна (крадіжки), вчинене повторно та в умовах воєнного стану, а саме за ч. 4 ст. 185 КК України за подією, яка мала місце 16.09.2023 у сумі 850 грн. 00 коп.

Аналізуючи наведені положення законів (пункти 3.1., 3.2.), слід дійти висновку, що відбулась втрата чинності закону, шляхом прийняття нового закону і відповідно визначення нових меж між адміністративним правопорушенням (дрібної крадіжки) та кримінальним правопорушенням (крадіжки). Бо наразі не є кримінально карним діянням - викрадення чужого майна, вартість якого становить 2 684 грн 00 коп. (часткова декриміналізація).

З цих підстав, ураховуючи положення статті 5 КК України, судом має бути прийнято рішення в порядку, передбаченому п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КК України, бо вартість викраденого майна відповідно до обвинувального акту менша, ніж верхня межа для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

А отже, ураховуючи наявність згоди обвинуваченого, клопотання захисника підлягає задоволенню, а кримінальне провадження закриттю через втрату чинності закону, яким встановлювалась кримінальна протиправність діяння.

Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом, та положення закону, якими керувався суд.

Ураховуючи те, що стосовно обвинуваченого запобіжний захід не застосовувався, а сторони провадження не заявили клопотання про застосування відносно обвинуваченого запобіжного заходу, суд не вбачає підстав для застосування запобіжного заходу до набрання ухвалою законної сили.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений. Процесуальні витрати, речові докази по справі відсутні.

Слід урахувати, що закриття кримінального провадження з підстав, які передбачені п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, за своїм змістом, не є підставами, які реабілітують особу, а отже і відсутні підстави для роз`яснення обвинуваченому положень Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду».

Керуючись статтями 7, 100, 124 - 128, 284, 350, 369-372, 376, 395, 479-2 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання сторони захисту про закриття кримінального провадження, внесеного 17.09.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001939, за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчинені злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України - задовольнити.

Кримінальне провадження, внесене 17.09.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001939, за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчинені злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України - закрити на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України з підстав втрати чинності закону, яким встановлена кримінальна протиправність діяння.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_4 не обирати.

Речові докази:

- грошові кошти у сумі 915 гривень купюрами номіналом 100 грн. в кількості 9 шт. з серійними номерами УУ 9563317, АГ2002931, АГ 5760460, АЄ 0657544, УБ 9889535, УХ 9085485, УШІ 4055512, АЕ 7937314, АВ 4116939 та номіналом 5 грн. в кількості 3 шт. з серійними номерами УК 6814287, ТД 7269094, ЮЄ 3501575, які під час досудового розслідування повернуто потерпілій ОСОБА_7 в сумі 815 гривень та ОСОБА_4 в сумі 100 гривень - залишити останнім.

Ухвала може бути оскарженою до Закарпатського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення, шляхом подання апеляційної скарги через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області.

Суддя ОСОБА_8