печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2024 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

при секретарі судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві у залі суду судове провадження за скаргою ОСОБА_3 на постанову слідчого Першого СВ Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м Києві, ОСОБА_4 від 31.07.2024, про відмову у задоволенні клопотання у кримінальному провадженні №0002577 від 14.12.2021,-

ВСТАНОВИВ:

14.11.2024 до провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 надійшла скарга ОСОБА_3 на постанову слідчого Першого СВ Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м Києві, ОСОБА_4 від 31.07.2024, про відмову у задоволенні клопотання у кримінальному провадженні №0002577 від 14.12.2021, яка була передана 18.11.2024.

Вказану постанову заявник вважає постановленою безпідставно, без належної перевірки доводів, викладених у заяві, а тому просить скасувати рішення слідчого від 31.07.2024 у кримінальному провадженні №0002577 від 14.12.2021.

Особа, що подала скаргу, у судове засідання не з`явився, про місце і час розгляду скарги повідомлений належним чином, в прохальній частині скарги просив провести розгляд скарги у його відсутність.

Слідчий у судове засідання не з`явився, про місце і час розгляду скарги повідомлений належним чином, заяв, клопотань до суду не подано.

Частиною 3 статті 306 КПК України передбачено, що відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Зважаючи на ці положення закону та враховуючи принцип диспозитивності, суд визнав можливим прийняти рішення по суті скарги у відсутність не з`явившихся осіб, на підставі наданих доказів.

Вивчивши скаргу, дослідивши матеріали провадження, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення в межах заявлених вимог, приходить до наступного висновку.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Судовим розглядом встановлено, що постановою слідчого від 31.07.2024 було відмовлено в задоволенні клопотання ОСОБА_3 про визнання потерпілим та проведення інших слідчих та процесуальних дій у кримінальному провадженні №0002577 від 14.12.2021.

Статтею 13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини визначено, що кожен, чиї права та свободи, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі.

Відповідно до ст. 55 Конституції України, права і свободи громадянина України захищаються судом. Суть такого захисту полягає в тому, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади.

Згідно до п. 5 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.

Згідно до ст. 304 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Відповідно до ст. 55 КПК України, потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

Відповідно до ч. 4 ст. 55 КПК України, за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Так, в оскаржуваному рішенні слідчий вказала на те, що відсутні підстави для задоволення клопотання.

Вимогами ч.5 ст. 110 КПК України передбачено, що мотивувальна частина рішення слідчого, викладеного у формі постанови повинна містити відомості про мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу, однак слідчим при винесенні постанови вказані вимоги проігноровані, оскільки мотивувальна частина являється формальною та в розрізі фактичних обставин кримінального провадження, слідчим не надано оцінку доводам, які викладені у клопотанні про визнання потерпілим та іншим вимогам клопотання, а тому постанова підлягає скасуванню і з повторним і належним розглядом вказаного питання.

Окрім цього, вбачається, що ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 11.07.2024 слідчого ОСОБА_4 було відведена від здійснення досудового розслідування №0002577 від 14.12.2021, що свідчить про те, що постанова винесена особою, яка не була уповноваженою на розгляд даного клопотання в рамках провадження №0002577 .

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 2, 9, 22, 26, 303, 306, 307 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу - задовольнити.

Скасувати постанову слідчого Першого СВ Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м Києві ОСОБА_4 від 31.07.2024, у кримінальному провадженні №0002577 від 14.12.2021.

Зобов`язати уповноважену особу, у кримінальному провадженні №0002577 від 14.12.2021 повторно розглянути клопотання ОСОБА_3 від 30.07.2024 №1/2-2577.

Зобов`язати уповноважену службову особу повідомити суд про виконання даної ухвали, шляхом направлення підтвердження через «Електронний кабінет», протягом трьох днів з моменту отримання ухвали слідчого судді.

Ухвала слідчого судді не підлягає оскарженню.

Слідчий суддя ОСОБА_5