Справа № 953/9806/24
Провадження № 1-кп/953/1148/24
В И Р О К

Іменем України

04 листопада 2024 року м. Харків

Київський районний суд м. Харкова у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001320 від 26.08.2024 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Харків, громадянина України, який зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , офіційно не працює, не одружений, має середню освіту, раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ст.126-1 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , у порушення вимог ст. 28 Конституції України, згідно якої кожен має право на повагу до його гідності, а також у порушення вимог Закону України «Про запобігання та протидії домашньому насильству», безпричинно, умисно, систематично вчиняє психологічне та фізичне насильство по відношенню до свого сина ОСОБА_5 , з яким він разом проживає в одному домі, що призвело до психологічних страждань останнього, а також погіршення якості його життя, що виразилось у формі втрати енергійності, втомі, фізичному дискомфорті, втраті повноцінного сну та відпочинку.

Так, 22.07.2024 приблизно о 13 год. 00 хв., ОСОБА_4 , знаходячись за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 вчинив домашнє насильство відносно свого сина ОСОБА_5 , тобто умисні дії психологічного характеру, а саме: ображав його нецензурною лайкою. За вказані дії постановою Київського районного суду м. Харкова від 25.07.2024 ОСОБА_4 визнано винним, притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП та призначено покарання у вигляді штрафу у розмірі 170 грн.

Окрім цього, 30.07.2024 приблизно о 19 год 30 хв., ОСОБА_4 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , відносно свого сина ОСОБА_5 , вчинив домашнє насильство психологічного характеру, що полягало в нецензурній лайці, погрозі фізичним насильством та виганяв останнього з будинку. За вказані дії постановою Київського районного суду м. Харкова від 06.08.2024 ОСОБА_4 визнано винним, притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.173-2 КУпАП та призначено покарання у вигляді штрафу у розмірі 340 грн.

Також, 16.08.2024 приблизно о 17 год. 00 хв., ОСОБА_4 , знаходячись за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , повторно вчинив домашнє насильство відносно сина ОСОБА_5 , тобто умисні дії психологічного характеру, а саме: ображав та висловлювався нецензурною лайкою. За вказані дії постановою Київського районного суду м. Харкова від 20.08.2024 ОСОБА_4 визнано винним, притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст.173-2 КУпАП та призначено покарання у вигляді штрафу у розмірі 340 грн.

Таким чином, ОСОБА_4 , будучи особою, раніше неодноразово притягнутою до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства за ст.173-2 КУпАП стосовно свого сина, вчинив умисний злочин проти життя та здоров`я особи за наступних обставин:

Так, 17.08.2024 приблизно о 11 год 00 хв., ОСОБА_4 , знаходячись за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , де діючи умисно та цілеспрямовано, усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер та наслідки своїх протиправних дій і бажаючи їх настання, вчинив психологічне насильство по відношенню до свого сина ОСОБА_5 , яке виражалося у вигляді словесних образ, які полягали у висловлюваннях на його адресу нецензурної лайки та погроз застосування відносно нього фізичного насильства. Внаслідок таких систематичних дій ОСОБА_4 , потерпілий ОСОБА_5 постійно піддається залякуванням, приниженням, психологічним стражданням, перебуває у стані емоційного пригнічення, суттєво погіршилася якість його життя, у нього спостерігається погіршення психологічного самопочуття, зниження самооцінки, втрата позитивних емоцій та жаги до життя.

Таким чином, ОСОБА_4 здійснив домашнє насильство, тобто умисне систематичне психологічне насильство стосовно особи, з якою він перебуває у сімейних відносинах, що призводить до фізичних та психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої особи.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України, визнав. Підтвердив, що наведені в обвинуваченні всі обставини вчинення злочину встановлено, а також наведено у обвинувальному акті вірно. Свої дії піддав критичній оцінці, висловивши жаль щодо скоєного. Вважає можливим обмежитись його допитом та застосувати положення ч.3 ст.349 КПК України, оскільки висунуте обвинувачення йому цілком зрозуміле, він повністю визнає свою провину в скоєнні зазначеного кримінального правопорушення.

Прокурор підтримав обвинувальний акт щодо вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України. Просив суд, з урахуванням думки обвинуваченого, здійснювати розгляд, враховуючи вимоги ч. 3 ст. 349 КПК України, та обмежитись допитом обвинуваченого та дослідженням даних, що характеризують обвинуваченого.

Потерпілий ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився. В матеріалах справи наявна його заява, в якій він просить проводити судовий розгляд у його відсутність.

Суд, зважаючи на повне визнання вини обвинуваченим за ст.126-1 КК України, повідомлення ним фактичних обставин вчиненого кримінального правопорушення, які відповідають обставинам, викладеним в обвинувальному акті, заслухавши думки учасників судового провадження, за відсутності заперечень та сумнівів у добровільності їх позицій на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, та ухвалив обмежитись допитом обвинуваченого та дослідженням даних, що характеризують обвинуваченого ОСОБА_5 . При цьому, суд виходить з того, що злочин, вчинений обвинуваченим, не є складним, обвинувачений не має будь-яких фізичних чи психічних вад, розуміє суть пред`явленого обвинувачення, розуміє зміст фактичних обставин справи, які не оспорює, усвідомлює неможливість у подальшому оспорити ці фактичні обставини в апеляційному порядку. Відтак, у даному випадку відсутні сумніви щодо добровільності й істинності позиції обвинуваченого з цього питання.

Отже, суд вважає обвинувачення доведеним та кваліфікує дії ОСОБА_4 за ст.126-1 КК України, як домашньому насильстві, тобто умисному систематичному вчиненні психологічного насильства щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призводить до психологічних страждань та погіршенні якості життя потерпілої особи.

При з`ясуванні даних про особу обвинуваченого, судом встановлено, що він не судимий та до кримінальної відповідальності не притягувався, не працює, на обліку у лікаря-психіатра та нарколога не перебуває, не є особою з інвалідністю, не одружений, має середню освіту.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

При призначенні покарання суд зважає на ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_4 злочину, який згідно ст.12 КК України є нетяжким, визнання обвинуваченим своєї провини у вчиненому злочині, щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки, відсутність обставин, що обтяжують покарання, обвинувачений до кримінальної відповідальності притягується вперше, а тому, суд вважає, що призначення обвинуваченому покарання у вигляді позбавлення волі з встановленням іспитового строку, про що просив у судовому засіданні прокурор, є занадто суворим.

В судовому засіданні встановлено, що обвинувачений наразі проходить медичний огляд з метою встановлення групи інвалідності за існуючим захворюванням. Оскільки згідно із ч.3 ст.56 КК України, громадські роботи не призначаються особам, які визнані особами з інвалідністю першої або другої групи, то суд дійшов висновку щодо недоцільності призначення покарання обвинуваченому у виді громадських робіт та перейти до більш суворого покарання визначеного в санкції ст. 126-1 КК України.

Зважаючи на викладене вище, суд дійшов висновку щодо призначення обвинуваченому покарання у виді пробаційного нагляду в межах санкції ст. 126-1 КК України.

Відповідно до ст.59-1 КК України покарання у виді пробаційного нагляду полягає в обмеженні прав і свобод засудженого, визначених законом і встановлених вироком суду, із застосуванням наглядових та соціально-виховних заходів без ізоляції від суспільства.

Виходячи з аналізу вказаної норми закону, структура покарання у виді пробаційного нагляду полягає у накладені певних обов`язків на винного з визначенням строку у продовж якого засуджений має виконувати вказані обов`язки.

Отже, призначення покарання у виді пробаційного нагляду не може існувати без встановлення відповідних обов`язків

Крім того, враховуючи систематичність вчинення обвинуваченим ОСОБА_4 домашнього насильства щодо потерпілого ОСОБА_5 , суд дійшов висновку, що в інтересах потерпілого від кримінального правопорушення, пов`язаного з домашнім насильством, до обвинуваченого ОСОБА_5 необхідно застосувати обмежувальні заходи, поклавши на нього обов`язки, передбачені п. 5 ч. 1 ст. 91-1 КК України, а саме направлення для проходження програми для кривдників.

Призначене покарання на думку суду буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Доказів на підтвердження існування процесуальних витрат суду не надано.

Цивільний позов у цьому кримінальному провадженні відсутній

Запобіжний захід не обирався.

На підставі викладеного, керуючись статтями 373, 374 Кримінального процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ст.126-1 КК України, і призначити йому покарання у виді пробаційного нагляду на строк 1 (один) рік.

На підставі ч.2 та п.4 ч.3 ст.59-1 КК України покласти на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.91-1 КК України, направити обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , для проходження програми для кривдників на строк 3 (три) місяці.

Строк покарання у виді пробаційного нагляду обчислюється з дня постановки засудженого на облік уповноваженим органом з питань пробації.

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Київський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України.

Копія вироку підлягає негайному врученню прокурору та обвинуваченому. Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді, подавши відповідну заяву.

Суддя ОСОБА_1