Справа № 201/7535/24
Провадження №1-кс/201/2644/2024
У Х В А Л А

Іменем України

03 липня 2024 року Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого слідчого судді ОСОБА_1 ,

секретаря - ОСОБА_2 ,

за участі адвоката ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська у м. Дніпрі клопотання представника ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_3 про скасування арешту майна, -

ВСТАНОВИВ:

Адвокат в обгрунтування клопотання зазначив, що ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 25.04.2024 року задоволено частково клопотання слідчого слідчого відділу 3 управління (з дислокацією у м.Сєвєродонецьк Луганської області) ГУ СБ України в Донецькій та Луганській областях ОСОБА_5 , погоджене начальником відділу Луганської обласної прокуратури ОСОБА_6 , про арешт майна у кримінального провадження, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000667 від 11.11.2022р. за підозрою ОСОБА_7 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 111-1 КК України та за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1ст. 111-2 КК України.

Накладено арешт у кримінальному провадженні за № 0000667 від 11.11.2022 на тимчасово вилучене 17.04.2024 під час обшуку автомобіля Toyota Sequoia, д.н.з. НОМЕР_1 , 2008 року випуску майно, а саме: паперові купюри зовні схожі на грошові кошти номіналом 100 доларів у кількості 41 шт. обмотаних резинкою жовтого кольору, номіналом 100 доларів у кількості 100 шт. обмотаних трьома резинками рожевого кольору, номіналом 100 доларів у кількості 100 шт. обмотані двома резинками зеленого та жовтого кольорів та номіналом 1000 гривень у кількості 100 шт., які мають ідентифікаційні серію та номер згідно з протоколом огляду від 19.04.2024 року, у задоволенні іншої частини вимог відмовлено.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного суду від 15.05.2024 р. відмовлено в задоволенні апеляційної скарги адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 , а ухвала Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 25.04.2024 р. залишена без змін.

Особа, у якої вилучено майно - ОСОБА_4 - категорично не погоджувався з рішенням слідчого судді та заперечував щодо накладення арешту на вилучене майно, надавав відповідні письмові докази, які були долучені до матеріалів справи під час розгляду клопотання про арешт майна №201/4550/24, провадження №1-кс/201/1536/24.

До тепер, особі, у якої вилучене майно ОСОБА_4 не повідомлялося про підозру, не вчинялися будь-які інші слідчі дії.

Натомість, іншому учаснику, щодо якого здійснювалося досудове розслідування і якому було оголошено підозру ОСОБА_7 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 111-1 КК України та за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1ст. 111-2 КК України, оголошено про завершення досудового розслідування, та виконуються вимоги ст.290 КПК України.

А відтак, власник майна, права якого грубо порушуються до теперішнього часу, переконаний, що у органу досудового розслідування відпала потреба у необхідності арешту його майна.

Вилучаючи майно у ОСОБА_4 , і у подальшому під час розгляду клопотання про арешт майна, слідчий стверджував, що «… предмети та речі, що були вилучені підчас проведення обшуку автомобіля Toyota Sequoia, д.н.з. НОМЕР_1 , 2008 року випуску, яким володіє і користується ОСОБА_4 мають ознаки які зазначені у п.п.1, 2, 4 ст.167 КПК України, а саме є засобами вчинення злочину та предметами які зберегли на собі сліди правопорушення, а також одержані внаслідок вчинення зазначеного кримінального правопорушення, та є доходами від нього, тобто мають значення речових доказів у кримінальному провадженні, а також є об`єктами проведення відповідних експертиз …».

За цей час, слідчий мав змогу перевірити зазначені обставини, та переконатися, що майно яке вилучено у ОСОБА_4 не є засобами вчинення злочину та предметами які зберегли на собі сліди правопорушення, а також не одержані внаслідок вчинення зазначеного кримінального правопорушення, та не є доходами від нього, тобто не мають значення речових доказів саме у даному кримінальному провадженні …».

Слідчий мав змогу призначити експертне дослідження вилученого майна і отримати відповідний висновок.

Разом з цим, до теперішнього часу в матеріалах цього кримінального провадження відсутні будь-які докази з прив`язкою вилученого майна до кримінального правопорушення, розслідування по якому завершено.

Власник майна ОСОБА_4 є фізичною особою - підприємцем та під час судового розгляду клопотання слідчого про арешт вилученого майна (провадження 1-кс/2-1/1536/24) надав відповідні підтверджуючі докази про наявність у нього доходів.

Зазначені грошові кошти отримані під час здійснення підприємницької діяльності, і вкрай необхідні заявнику для продовження цієї діяльності. До цих грошових коштів не застосовується спеціальна конфіскація, їх вилучення є порушенням права заявника на вільне володіння своїм майном.

У слідчого було більш ніж достатньо часу для огляду записів у вилученому блокноті, у дослідженні вилученого телефону, та можливості проаналізувати всю цю інформацію, і як наслідок дійти висновку, що перелічене майно не має жодного відношення до вказано кримінального провадження.

А відтак, відпала потреба у подальшому збереженні вилученого майна, власником якого є ОСОБА_4 , тому адвокат просить скасувати заходи забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, застосовані на підставі ухвали слідчого судді Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 25.04.2024 року (справа №201/4550/24, провадження № 1-кс/201/1536/2024), а саме: скасувати арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000667 від 11.11.2022 за підозрою ОСОБА_7 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 111-1, ч. 1 ст. 111-2 КК України; грошові кошти які були вилучені під час обшуку 17.04.2024 року автомобіля Toyota Sequoia, д.н.з. НОМЕР_1 , 2008 року випуску в м. Ізмаїл: -номіналом 100 доларів у кількості 41 шт. обмотано резинкою жовтого кольору, -номіналом 100 доларів у кількості 100 шт. обмотана трьома резинками рожевого кольору, -номіналом 100 доларів у кількості 100 шт. обмотані двома резинками зеленого та жовтого кольорів; -номіналом 1000 гривень у кількості 100 шт. негайно повернути власнику ОСОБА_4 , а також повернути йому інше майно, на яке не було накладено арешт, що вилучено під час обшуку 17.04.2024 року автомобіля Toyota Sequoia, д.н.з. НОМЕР_1 , 2008 року випуску в м. Ізмаїл, а саме: телефон марки Iphohe 15 РгоМАХ; сумку чорного кольору «Trust», в якій були грошові кошти; блокнот з чорновими записами.

Слідчий заперечив проти задоволення клопотання за передчасністю, подав суду копії матеріалів кримінального провадження. Зазначив, що телефон, про повернення якого просить заявник, перебуває в експертній установі, і призначене дослідження не проведено. Вилучені кошти покладено на депозитний рахунок, подав копію квитанції до платіжної інструкції на переказ готівки, матеріали 02.07.2024р. згідно описів виділені з ЄРДР 0000667 в новий ЄРДР за № 0000376.

Суд, вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, дійшов таких висновків.

Згідно з ч. 1 ст. 170 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України) арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Арешт майна допускається з метою забезпечення:1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди (ч. 2 ст. 170 КПК України).

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Отже, майно, яке має одну або декілька ознак, наведених у ст. 98 КПК України, може набути статусу речового доказу за рішенням слідчого, прокурора, яке відповідно до вимог ч. 3 ст. 110 КПК України приймається у формі постанови.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Також ст. 174 КПК України передбачено дві виключні підстави для скасування арешту майна: (1) арешт накладено необґрунтовано, (2) відпала потреба в його застосуванні.

При розгляді питання про скасування арешту суд оцінює ті обставини, які не були враховані при постановленні рішення про застосування заходу забезпечення кримінального провадження, оскільки були невідомі на той час (якщо арешт накладено необґрунтовано) або ж виникли після постановлення рішення (якщо підпала потреба в його подальшому застосуванні) в залежності від того, на яку підставу вказує заявник. Чинним кримінальним процесуальним законом передбачено два способи вирішити питання про долю речових доказів: 1) при ухваленні судом вироку за результатами розгляду кримінального провадження; 2) при постановленні рішення про закриття кримінального провадження з підстав, визначених у ст. 284 КПК України.

Враховуючи, що рішення по суті не ухвалене, у кримінальному провадженні триває підготовче судове засідання, на даному етапі у суду відсутні підстави для вирішення питання про долю речових доказів.

Як зазначалось раніше, постановою від 19.04.2024р. визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000667 від 11.11.2022р. паперові купюри зовні схожі на грошові кошти номіналом 100 доларів у кількості 41 шт. обмотаних резинкою жовтого кольору, номіналом 100 доларів у кількості 100 шт. обмотаних трьома резинками рожевого кольору, номіналом 100 доларів у кількості 100 шт. обмотані двома резинками зеленого та жовтого кольорів та номіналом 1000 гривень у кількості 100 шт., які мають ідентифікаційні серію та номер згідно з протоколом огляду від 19.04.2024; телефон марки Iphone 15 ProMAX; блокнот з чорновими записами блокнот з чорновими записами світло-коричневого кольору.

Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 25.04.2024р. накладено арешт у кримінальному провадженні за № 0000667 від 11.11.2022 на тимчасово вилучене 17.04.2024 під час обшуку автомобіля Toyota Sequoia, д.н.з. НОМЕР_1 , 2008 року випуску майно, а саме: паперові купюри зовні схожі на грошові кошти номіналом 100 доларів у кількості 41 шт. обмотаних резинкою жовтого кольору, номіналом 100 доларів у кількості 100 шт. обмотаних трьома резинками рожевого кольору, номіналом 100 доларів у кількості 100 шт. обмотані двома резинками зеленого та жовтого кольорів та номіналом 1000 гривень у кількості 100 шт., які мають ідентифікаційні серію та номер згідно з протоколом огляду від 19.04.2024 року.

Постановою від 02.07.2024р. прокурором у кримінальному провадженні виділено з матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000667 від 11.11.2022р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 111-1 КК України, матеріали досудового розслідування за фактом провадження невстановленими особами-громадянами України за попередньою змовою господарської діяльності у взаємодії з державою-агресором, незаконними органами влади, створеними на тимчасово окупованій території, у тому числі окупаційною адміністрацією держави-агресора окреме кримінальне провадження за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 111-1 КК України згідно з додатками, 02.07.2024р. в ЄРДР внесено кримінальне провадження за № 0000376.

З урахуванням стадії кримінального провадження, суд переконаний, що на даний час не відпала потреба у скасуванні арешту майна.

Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, знищення, перетворення, відчуження.

Водночас, необхідність, зокрема, повернення вилучених грошових коштів для використання їх у підприємницькій діяльності заявника якраз і вказує на спробу його відчуження поза рамками кримінального провадження, що лише підтверджує, що відповідний ризик продовжує існувати, а, відповідно, потреба у накладенні арешту, не відпала.

Накладення арешту на майно має на меті тимчасове збереження цього майна як речового доказу до кінцевого розгляду кримінального провадження.

Речовий доказ - телефон Iphohe 15 РгоМАХ - направлений для проведення експертного дослідження згідно постанови від 10.05.2024р. про призначення комп`ютерно-технічної експертизи, яка не виконана. Блокнот із записами також визнаний речовим доказом.

Очевидно, що лише після дослідження доказів, суд зможе надати кожному із них оцінку з точки зору належності, допустимості, достатності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Отже, доля вказаних вище речових доказів судом буде вирішена в нарадчій кімнаті при винесенні остаточного рішення у справі, у тому числі, в частині арешт.

Зважаючи на те, що будь-яких доказів того, що оспорюваний арешт накладено необґрунтовано або у його застосуванні відпала потреба суду не надано, та судом таких обставин встановлено не було, суд дійшов висновку, що у задоволенні двох клопотань про скасування арешту майна слід відмовити.

Перелік ухвал слідчого судді, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування в апеляційному порядку, визначено в ст. 309 КПК України. Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 309 КПК України до цього переліку належать ухвали слідчого судді про арешт майна або відмову в ньому. Ухвали слідчого судді про відмову в скасуванні арешту майна, постановлені в порядку ст. 174 КПК України, до цього списку не належать. При цьому відмова у скасуванні арешту майна не позбавляє особу права звернутися до суду з повторним клопотанням про скасування арешту майна в порядку ст. 174 КПК України як на досудовому розслідуванні, так і під час судового провадження.

Встановлення законодавцем такого обмеження права на апеляційне оскарження рішень слідчих суддів має легітимну мету, не порушує принципу пропорційності між гарантованими правами особи у ст. 1 Додаткового протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та суспільною необхідністю, а також відповідає принципу правової визначеності.

За таких обставин ухвали слідчого судді про відмову в скасуванні арешту майна, і про повне або часткове скасування арешту майна відповідно до положень п. 9 ч. 1 ст. 309 КПК України у взаємозв`язку зі статтями 170, 173, 174 КПК України апеляційному оскарженню не підлягають.

Такий висновок зробила об`єднана палата Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду (постанова ОП ККС від 20.05.2024р. у справі № 712/191/23).

Керуючись ст. 174 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання відмовити.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Повний текст буде оголошений 08 липня 2024 року о 17 год. 30 хв.

Слідчий суддя ОСОБА_1