Справа № 524/7920/24
Провадження №1-кп/524/681/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.09.2024 Автозаводський районний суд м. Кременчука в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кременчуці кримінальне провадження №0001509 по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кременчук, громадянина України, освіта середня, одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Автозаводського районного суду м. Кременчука перебувають матеріали кримінального провадження №0001509 по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 185 КК України.

Згідно обвинувального акту ОСОБА_4 , крім іншого, обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України при наступних обставинах:

17.01.2024, більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_4 перебував на законних підставах в квартирі АДРЕСА_2 . В цей час ОСОБА_4 помітив в кухні індукційну плиту марки «Midea-C21-RT2160», яка належить ОСОБА_5 , після чого у останнього виник прямий умисел на таємне викрадення вказаного майна. Реалізуючи свій протиправний умисел, ОСОБА_4 , повторно, діючи в умовах воєнного стану, введеного на всій території України відповідно до Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», який неодноразово продовжувався, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, вважаючи, що його дії непомітні для оточуючих, керуючись корисливим мотивом та метою, таємно, шляхом вільного доступу, викрав із вказаної квартири індукційну плиту марки «Midea-C21-RT2160», вартість якої, відповідно до висновку експерта № СЕ-19/117-24/11769-ТВ від 11.07.2024 складає 1025,00 грн. У подальшому, ОСОБА_4 вийшов із вказаного помешкання та з місця вчинення злочину зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_5 матеріальної шкоди на загальну суму 1025,00 грн.

Вищевказані дії ОСОБА_4 стороною обвинувачення кваліфіковані за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

В судовому засіданні обвинувачений просив закрити кримінальне провадження за епізодом таємного викрадення чужого майна, вчиненого повторно, в умовах воєнного стану від 17.01.2024 у зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Прокурор у судовому засіданні не заперечував проти закриття кримінального провадження за епізодом таємного викрадення чужого майна, вчиненого повторно, в умовах воєнного стану від 17.01.2024 на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку зі втратою чинності закону, яким встановлювалась кримінальна протиправність діяння.

Суд, вислухавши думку сторін, вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, доходить наступних висновків.

Положеннями ст. 185 КК Українив встановлено кримінальну відповідальність за таємне викрадення чужого майна (крадіжку).

У нормах КК України не встановлено розміру вартості майна, що є предметом крадіжки.

09.08.2024 набув чинності Закон України "Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів" № 3886-IX від 18.07.2024.

Цим Законом статтю 51 КУпАП викладено в новій редакції.

Згідно з ч. 1 ст. 51 КУпАП в редакції Закону № 3886-IX від 18.07.2024, чинній з 09.08.2024, встановлено адміністративну відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Відповідно до ч. 2ст. 51 КУпАП в редакції Закону № 3886-IX від 18.07.2024, чинній з 09.08.2024, встановлено адміністративну відповідальність за дії, передбачена частиною першою цієї статті, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з п. 5 підрозділу 1 розділу ХХ Податкового кодексу України якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169розділуIV цього Кодексу для відповідного року.

Відповідно до підпункту 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV Податкового кодексу Україниподаткова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

З 01.01.2024 набрав чинності Закон України «Про Державний бюджет України на 2024 рік», яким встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб на 01.01.2024 в сумі 3028 грн. Отже, податкова соціальна пільга у 2024 році складала 1514 грн. (3028 грн. х 50%).

Кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння (ч.2 ст. 4 КК України).

Зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення (ч.6 ст. 3 КК України).

Закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість (ч. 1 ст. 5 КК України).

Європейський суд з прав людини вважає, щост. 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод«Ніякого покарання без закону» є важливою складовою принципу верховенства права. Він також підтвердив, що зазначена стаття Конвенції допускає принцип ретроспективності більш м`якого кримінального закону. На цьому принципі ґрунтується правило, згідно з яким за наявності відмінностей між чинним на час вчинення злочину кримінальним законом та законом, який набрав чинності перед винесенням остаточного судового рішення, суди мають застосовувати той із них, положення якого є більш сприятливими для обвинуваченого (рішення у справі Скоппола проти Італії).

У даному кримінальному провадженні ОСОБА_4 обвинувачується у викраденні чужого майна шляхом крадіжки за епізодом від 17.01.2024 вартістю 1025 грн. Отже, діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 перестало бути кримінально караним.

З цих підстав провадження може бути закрите за п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК у зв`язку із втратою чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Згідно з вимогами ч.3 ст.479-2 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першоїстатті 284 цього Кодексу. Суд закриває кримінальне провадження на цій підставі, якщо обвинувачений проти цього не заперечує.

Судом належним чином роз`яснені обвинуваченому підстави та наслідки закриття провадження у зв`язку зі втратою чинності закону, яким встановлювалась кримінальна протиправність діяння. Обвинувачений не заперечував проти закриття провадження з нереабілітуючих підстав.

Положення п.4-1 ч.1ст.284 КПК України регламентують, що кримінальне провадження закривається в разі, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

За таких обставин, враховуючи імперативність вимог ч.3 ст.479-2 КПК України та позицію обвинуваченого, кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 за епізодом таємного викрадення чужого майна, вчиненого повторно, в умовах воєнного стану від 17.01.2024 підлягає закриттю на підставі п.4-1 ч.1ст.284 КПК України у зв`язку із втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

На підставі наведеного, керуючись Законом України від 18 липня 2024 року № 3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», ст.5 КК України, п.4-1 ч.1 ст.284, ч.2 ст.284, ст.ст.285-288, 372,376, 479-2 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Закрити кримінальне провадження в частині обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України за епізодом таємного викрадення чужого майна, вчиненого повторно, в умовах воєнного стану , а саме 17.01.2024 майна ОСОБА_5 на суму 1025 грн. на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлювалась кримінальна протиправність діяння.

Продовжити судове провадження кримінального провадження №0001509 по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України за епізодами таємного викрадення чужого майна, вчинених в умовах воєнного стану, а саме 01.01.2024 року майна ОСОБА_5 на суму 10096,67 грн. та 06.01.2024 майна ОСОБА_5 на суму 3100 грн.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Автозаводський районний суд Полтавської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_6