Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-сс/4809/397/24 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.08.2024 року м. Кропивницький

Кропивницький апеляційний суд колегією суддів судової палати у кримінальних справах у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участі секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кропивницькому апеляційну скаргу прокурора на ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 20 липня 2024 року, якою частково задоволено клопотання слідчого та стосовно,

ОСОБА_8 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Київ, громадянина України, українця, з середньою освітою, розлученого, лікується від наслідків перелому (апарат Єлізарова), який проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 , на посаді кулеметника, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , мешкає за місцем дислокації військової частини, до кримінальної відповідальності притягується вперше, підозрюваного за ч. 1 ст. 263 КК України

застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, у межах строку досудового розслідування, тобто з 20.07.2024 до 18.09.2024, з покладенням на нього обов`язків передбачених ч.5 ст. 194 КПК України,-

В С Т А Н О В И В:

Слідчий СВ Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області за погодженням із прокурором, звернувся до суду з клопотанням про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів.

В обґрунтування клопотання зазначено, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, та наявні ризики, передбачені п.1,3,4 ч.1 ст.177 КПК України, а саме можливість переховування від органів досудового розслідування та суду, здійснення незаконного впливу на свідків.

Ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 20 липня 2024 року, частково задоволено клопотання слідчого та застосовано до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Обґрунтовуючи своє рішення, слідчий суддя прийшов до висновку, що прокурор довів сукупність обґрунтованої підозри разом з існуванням ризиків передбачених ст.177 КПК України, але не вказав переконливих доводів та не долучив беззастережних доказів недостатності застосування менш суворих видів заходів для запобігання ризику або ризикам зазначеним у клопотанні. Так, злочин по якому пред`явлено особі повідомлення про підозру є: умисним, тяжким, корисливим об`єктом посягання якого є громадська безпека. Перелічені обставини істотно підвищують ступінь та характер суспільної небезпеки діяння. Проте, ОСОБА_8 має стабільне законне джерело доходу, отже утримання під вартою є перебільшеним заходом кримінального провадження. Враховано слідчим суддею і відсутність у підозрюваного судимостей. Також ОСОБА_8 сприяє слідству, суспільну небезпеку усвідомлює, запевняє у недопущенні у майбутньому вчинення аналогічних кримінальних правопорушень. Не зафіксовано спроб підозрюваного змінити місце його реєстраційного обліку, проживання, чи переховуватись від слідства. Не перебуває на обліках у нарколога та психіатра. Відсутня шкода від інкримінованих дій. Відшукано та вилучено всі предмети обмежені в цивільному обігу, отже в майбутньому не буде існувати суспільної небезпеки від перебування підозрюваного на свободі. Співпадає населений пункт в якому проводиться досудове розслідування та місце фактичного несення служби підозрюваного, отже не існує перешкод для його явок до слідчого і в суд. Тому, такий вид запобіжного заходу є насамперед гуманним та в достатній мірі забезпечить виконання підозрюваним його процесуальних обов`язків, забезпечить реалізацію обов`язку несення служби та своєчасне якісне медичне обслуговування та одночасно контролювати його дії з боку правоохоронних органів.

Не погоджуючись з вказаним рішенням слідчого судді, прокурор в апеляційній скарзі просить оскаржувану ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою задовольнити клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_8 в межах строку досудового розслідування з утримуванням на гауптвахті.

В обґрунтування апеляційних вимог прокурор зазначає, що при постановленні ухвали, суд першої інстанції у повній мірі не врахував вагомості наявних доказів про вчинення особою кримінального правопорушення, тяжкості покарання, передбаченого санкцією статті, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_8 , наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також обставини, що враховуються при обранні та продовженні запобіжного заходу, передбачені ст. 178 КПК України, а також наявну ситуацію в країні, та обставини злочину в якому підозрюється ОСОБА_8 .

Так, під час розгляду клопотання прокурором доведено, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, санкція статті якого передбачає позбавлення волі на строк від 3 до 7 років позбавлення волі, вагомість та обґрунтованість наявних доказів про вчинення ним кримінального правопорушення. Прокурор вказує щодо неможливість запобігання у межах кримінального провадження ризиків, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України - щодо переховування підозрюваного ОСОБА_8 від суду та можливості продовження вчинення інших чи аналогічних злочинів, оскільки тяжкість інкримінованого правопорушення та усвідомлення можливості засудження до тривалого терміну позбавлення волі вже самі по собі може бути підставою та мотивом для підозрюваного ОСОБА_8 до втечі. Неможливість запобігання ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України - незаконно впливати на свідків, експертів у цьому ж кримінальному провадженні шляхом їх переконання, залякування чи схиляння їх до зміни, наданих ними показань, узгодження своїх показань з показаннями вказаних осіб, оскільки до підозрюваного застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту у військовій частині НОМЕР_1 , а більшість свідків вчинення кримінального правопорушення перебувають на території вказаної військової частин, які являються його знайомими та друзями. Неможливість запобігання ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст.177 КПК України - вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, оскільки ОСОБА_8 , будучи особою, яка обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину схильний до вчинення кримінальних правопорушень, так як останній залишив місце несення військової служби та також вчиняв дії щодо переховування від органів досудового розслідування.

Враховуючи викладене є висока імовірність, що ОСОБА_8 , знаходячись під домашнім арештом може продовжувати злочинну діяльність, адже ніщо не заважатиме підозрюваному ОСОБА_8 , переховуватись від органів досудового розслідування та суду, а також продовжити вчинення інших чи аналогічних злочинів.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити, захисника та підозрюваного, які заперечили щодо задоволення апеляційних вимог прокурора, дослідивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Згідно ч. 1, п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

При вирішенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя, суд згідно змісту вимог ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Як вбачається з ухвали слідчого судді та наданих до апеляційного суду матеріалів судової справи, в провадженні СВ Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області знаходиться кримінальне провадження №0001695, за ч.1 ст.263 КК України.

В межах даного кримінального провадження, 19.07.2024 ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України.

Слідчий СВ Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області звернувся до слідчого судді з клопотання, у якому просив застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

Ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 20 липня 2024 року, частково задоволено вказане клопотання слідчого та стосовно ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту з покладенням на нього обов`язку зокрема: у період дії запобіжного заходу заборонено залишати місце несення служби, а саме фактичне місце дислокації військової частини НОМЕР_1 .

Колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про наявність обґрунтованої підозри, оголошеної ОСОБА_8 , наявності ризиків, передбачених п.п. 1,3,4 ч.1 ст.177 КПК України. Також, погоджується апеляційний суд і з висновком слідчого судді про недоведеність слідчим у клопотанні та прокурором недостатності застосування до підозрюваного менш суворих видів запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам зазначеним у клопотанні.

Сама по собі тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється особа не може бути безумовною підставою для обрання щодо цієї особи запобіжного заходу у вигляді взяття під варту (рішення у справі «Ніколова проти Болгарії»). Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини по справі «Ноймайстер проти Австрії» позбавлення волі особи (тримання під вартою) не повинно перетворюватися на своєрідну прелюдію до завчасного відбування можливого у майбутньому вироку про позбавлення волі.

Отже, прокурором під час розгляду клопотання доведено наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України та ризиків передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, проте не доведені обставини, передбачені п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК України, а саме недостатності застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вртою для запобігання встановленим ризикам, які б давали змогу об`єктивному спостерігачу переконатись в тому, що запобігти вказаним ризикам можливо виключно застосувавши запобіжний захід тримання під вартою.

Виходячи з наведеного колегією суддів встановлено, що виключних обставин для тримання ОСОБА_8 під вартою немає, оскільки даних, які б свідчили про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів у клопотанні слідчого не вказано та прокурором в судовому засіданні не доведено. Заявлені у клопотанні слідчого ризики в сукупності з тяжкістю злочину та даними про особу підозрюваного, не можуть слугувати виключною підставою для тримання підозрюваного під вартою.

Проте, з рішенням слідчого судді про застосування до ОСОБА_8 такого запобіжного заходу, як домашній арешт, за встановлених в суді апеляційної інстанції конкретних обставин провадження, колегія суддів не може погодитись.

Відповідно до ч.1 ст.179 КПК України, особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.

Як убачається з матеріалів провадження, ОСОБА_8 проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 , має травму та лікується від наслідків переламу (встановлений апарат ОСОБА_9 ).

З наданих захисником підозрюваного ОСОБА_8 адвокатом ОСОБА_7 пояснень та письмових доказів убачається, що підозрюваний на території військової частини фактично утримується замкнений у невеликій кімнаті з решітками. Отже фактично утримується під вартою на території військової частини, що не відповідає такому запобіжному заходу, як домашній арешт. Таким чином, рішення слідчого судді про застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу домашній арешт не відповідає фактичним обставинам справи.

Крім того, ОСОБА_8 раніше не судимий, сприяє слідству, суспільну небезпеку усвідомлює, має травми та проходить лікування. Відсутні конкретні данні про спроби підозрюваного змінити місце його реєстраційного обліку, проживання, чи переховуватись від слідства. Не перебуває на обліках у нарколога та психіатра. Відсутня шкода від інкримінованих дій. Відшукано та вилучено всі предмети обмежені в цивільному обігу, отже в майбутньому не буде існувати суспільної небезпеки від перебування підозрюваного на свободі, а тому на переконання колегії суддів, такий захід забезпечення кримінального провадження, як особисте зобов`язання зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Перевіркою матеріалів клопотання та виходячи з вищенаведених обставин колегія суддів встановила, що доводи прокурора про невідповідність висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження та істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, є безпідставними.

З урахуванням наведеного колегія суддів приходить до висновку, що ухвалу слідчого судді слід скасувати та застосувати стосовно ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, у межах строку досудового розслідування, що на думку апеляційного суду, буде достатнім та співмірним із існуючими ризиками, особою підозрюваного, тяжкістю кримінального правопорушення та його наслідками, а тому апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст. 376 ч.2, 177, 183, 405, 407, 422 КПК України, апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 20 липня 2024 року якою до ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту скасувати.

Клопотання слідчого СВ Кропивницького РУП Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області ОСОБА_10 погодженого з прокурором Кропивницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу в вигляді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_8 - задовольнити частково.

Застосувати ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання в межах строку досудового розслідування, тобто до 18 вересня 2024 року.

У період дії запобіжного заходу покласти на підозрюваного ОСОБА_8 такі обов`язки:

-прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю;

-не відлучатися із місця несення служби, а саме військової частини НОМЕР_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду;

-утримуватися від спілкування з будь-якою особою, визначеною слідчим суддею, судом, або спілкуватися з нею із дотриманням умов, визначених слідчим суддею, судом;

-здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

-Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_8 , що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Контроль за виконанням обов`язків покласти на прокурора.

Строк дії покладених на підозрюваного обов`язків визначити до 18 вересня 2024 року.

Ухвала апеляційного суду є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4