У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.10.2024 селище Оржиця

Оржицький районний суд Полтавської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , представника органу пробації ОСОБА_4 , засудженого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Оржиця Полтавської області подання начальника Лубенського районного сектору №2 філії ДУ «Центр пробації» в Полтавській області про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Можайськ, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , освіта професійно-технічна, засудженого 30.03.2023 Ленінським районним судом м. Полтави за ч. 1 ст. 185, ч. 1 ст. 309 КК України до 5 років позбавлення волі з іспитовим строком 3 роки,

В С Т А Н О В И В:

Від начальника Лубенського районного сектору №2 філії ДУ «Центр пробації» в Полтавській області ОСОБА_6 16.09.2024 до суду надійшло подання відносно засудженого ОСОБА_5 для вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку.

Подання мотивоване тим, що ОСОБА_5 перебуває на обліку Лубенського районного сектору №2 філії Державної установи «Центр пробації» в Полтавській області з 26.12.2023. Відповідно до вироку суду вартість матеріальної шкоди, заподіяної ОСОБА_5 потерпілій особі, становить 459,20 грн.

09.08.2024 набрав чинності Закон України №3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів». Вказаним законом підвищено поріг кримінальної відповідальності за крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрату чужого майна (ст. 185,190, 191 КК України), чим скасовано кримінальну відповідальність за вчинення таких діянь, якщо вартість викраденого майна складає менше двох неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Посилаючись на вищевикладені обставини начальник Лубенського районного сектору №2 філії ДУ «Центр пробації» в Полтавській області ОСОБА_6 просила суд привести судове рішення у справі №553/158/22 відносно громадянина ОСОБА_5 , засудженого 30.03.2023 Ленінським районним судом м. Полтави за ч. 1 ст. 185, ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі, згідно ст.75 КК України - звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3 роки, у відповідність до вимог Закону від 18.07.2024.

В судовому засіданні представник органу пробації підтримав подання. Прокурор проти задоволення подання не заперечував, вважав за можливе звільнити ОСОБА_5 від покарання, призначеного вироком Ленінського районного суду м. Полтави від 30.03.2023 за ч. 1 ст. 185 КК України у зв`язку із усуненням Законом № 3886-ІХ від 18.07.2024 караності діянь, за які особа засуджена. Засуджений ОСОБА_5 просив подання задовольнити.

Дослідивши матеріали подання суд приходить до таких висновків.

Судом встановлено, що вироком Ленінського районного суду м. Полтави від 30.03.2023 ОСОБА_5 був засуджений:

- за ч. 1 ст. 185 КК України до 1 року обмеження волі;

- за ч. 1 ст. 309 КК України до 2 років обмеження волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначено ОСОБА_5 покарання у виді обмеження волі на строк 02 (два) роки.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання, що призначене цим вироком, більш суворим, призначеним за вироком Голосіївського районного суду міста Києва від 08.09.2022 у виді 05 років позбавлення волі, остаточно визначено ОСОБА_5 покарання у виді 05 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст.ст.75,76 КК України ОСОБА_5 звільнений від відбування покарання у виді позбавлення волі, якщо він протягом трирічного строку випробування не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього такі обов`язки: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Вирок набрав законної сили 02.05.2023.

За змістом вироку суду, 18.01.2022 року в період часу з 11:51 по 11:56 ОСОБА_5 правомірно перебуваючи у магазині «АТБ», розташованому по вул. Сакко, 1 у м. Полтаві, діючи умисно, з корисливих спонукань, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, скориставшись тим, що його дії ніхто не помічає, таємно, з торгівельних полиць магазину викрав пляшку лікеру «Jagermeister» 0,5 вартістю 268,40 грн, упаковку картопляної соломки 125 г. ТМ «Своя лінія» зі смаком кебаба вартістю 24,40 грн, шоколад «Мііка» 276 г. вартістю 71,12 грн, шоколад «Світоч» 240 г. вартістю 54,32 грн., 2 упаковки «Кільця кальмару. Морські копченості» вагою 42 г. кожна, загальною вартістю 40, 96 грн. Викрадені товари ОСОБА_5 заховав під куртку та залишив місце скоєння кримінального правопорушення, заподіявши потерпілій особі ТОВ «АТБ Маркет» матеріального збитку на загальну суму 459, 20 грн, чим вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 185 КК України

09.08.2024 набрав чинності Закон України № 3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів».

Відповідно до вказаного Закону №3886-ІХ, стаття 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення була викладена у новій редакції, внаслідок чого дрібним викраденням чужого майна вважається крадіжка, шахрайство, привласнення чи розтрата, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Положеннями частини 1 статті 3 КК України встановлено, що законодавство України про кримінальну відповідальність становить КК України, який ґрунтується на Конституції України та загальновизнаних принципах і нормах міжнародного права. При цьому зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення (частина 6 статті 3 КК України).

Відповідно до пункту 5 підрозділу 1 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України, для норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги.

Підпункт 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV Податкового кодексу України визначає, що податкова соціальна пільга визначається у розмірі, що дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року, - для будь-якого платника податку

Таким чином, два неоподатковуваних мінімуми доходів громадян дорівнюють 100 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи, встановленому законом на 1 січня звітного року.

Станом на 01.01.2022 прожитковий мінімум для працездатних осіб становив 2481 грн.

За загальним правилом, закріпленим у статті 4 КК України, кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння. Часом вчинення кримінального правопорушення визнається час вчинення особою передбаченої законом про кримінальну відповідальність дії або бездіяльності.

Водночас у випадках, коли новий закон про кримінальну відповідальність покращує юридичне становище особи, він поширюється і на діяння, вчинені до набрання ним чинності, тобто застосовується принцип ретроактивності.

Зазначений підхід закріплено у частині першій статті 58 Конституції України, відповідно до якої закони та інші нормативно-правові акти, що пом`якшують або скасовують відповідальність, мають зворотну дію в часі.

Зміст цієї конституційно-правової норми деталізовано у статті 5 КК України. Згідно із частиною першою цієї статті закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Таким чином, внесені законодавцем зміни призвели до часткової декриміналізації діяння, і дія Закону «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року № 3886-IX, який набрав чинності 09.08.2024 має зворотну дію у часі, тому скасовує кримінальну відповідальність у разі заподіяння правопорушенням меншої шкоди, ніж встановлено нормою закону.

Згідно ч. 1, 2 ст. 74 КК України звільнення засудженого від покарання або подальшого його відбування, заміна більш м`яким, а також пом`якшення призначеного покарання, крім звільнення від покарання або пом`якшення покарання на підставі закону України про амністію чи акта про помилування, може застосовуватися тільки судом у випадках, передбачених цим Кодексом. Особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Згідно п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

У зв`язку із зазначеним, оскільки кримінальна караність діянь, за вчинення яких засуджено ОСОБА_5 , усунута, суд приходить до висновку про те, що на підставі ч.2 ст.74 КК України засудженого необхідно звільнити від призначеного покарання за ч.1 ст.185 КК України за вироком Ленінського районного суду м. Полтави від 30.03.2023.

При цьому, за вироком Ленінського районного суду м. Полтави від 30.03.2023 ОСОБА_5 засуджений за ч.1 ст.309 КК України до 2 років обмеження волі. На підставі ч.4 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного за вироком Голосіївського районного суду м. Києва від 08.09.2022 у виді 5 років позбавлення волі, остаточно визначено ОСОБА_5 покарання у виді 5 років позбавлення волі. На підставі ст.75, 76 КК України звільнено ОСОБА_5 від відбування покарання у виді позбавлення волі, якщо він протягом трирічного строку випробування не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

Враховуючи, що суд дійшов висновку про звільнення засудженого від покарання призначеного вироком Ленінського районного суду м. Полтави від 30.03.2023, ОСОБА_5 слід вважати засудженим вироком Ленінського районного суду м. Полтави від 30.03.2023 за ч.1 ст.309 КК України до 2 років обмеження волі.

Керуючись ст. 58 Конституції України, ст. 4, 5, ч. 2 ст. 74 КК України, ст. 537, 539 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Подання начальника Лубенського районного сектору №2 філії ДУ «Центр пробації» в Полтавській області про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку задовольнити.

Звільнити ОСОБА_5 від покарання, призначеного вироком Ленінського районного суду м. Полтави від 30.03.2023 за ч. 1 ст. 185 КК України на підставі ч.2 ст.74 КК України, у зв`язку з усуненням законом караності діяння, за яке особу засуджено.

Вважати ОСОБА_5 таким, що засуджений вироком Ленінського районного суду м. Полтави від 30.03.2023 за ч.1 ст. 309 КК України з призначенням покарання у виді 2 років обмеження волі, на підставі ч.4 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного за вироком Голосіївського районного суду м. Києва від 08.09.2022 у виді 5 років позбавлення волі, якому остаточно визначено покарання у виді 5 років позбавлення волі, на підставі ст.75, 76 КК України звільненого від відбування покарання у виді позбавлення волі, якщо він протягом трирічного строку випробування не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом 7 днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1