Дата документу 05.08.2024Справа № 617/1863/19
Провадження № 1-кп/554/10/2024
У Х В А Л А

02 серпня 2024 року Октябрський районний суд м. Полтави у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві кримінальне провадження № 0000859 по обвинуваченню

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ашґабад, Туркменістан, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , мешканця АДРЕСА_2 , громадянина України, не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,

в с т а н о в и в :

В провадженні Октябрського районного суду м. Полтави перебувають матеріали вищезазначеного кримінального провадження.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 заявив клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 , мотивуючи його тим, що ризики, зазначені в ст. 177 КПК України, які існували на час обрання обвинуваченому запобіжного заходу на цей час не зникли та не зменшилися, останній є непрацевлаштованим, не має законних джерел прибутку та сталих соціальних зв?язків, злочин, у вчиненні якого він обвинувачується, є особливо тяжким, крім того, щодо обвинуваченого вже застосовувався запобіжний захід у вигляді особистого зобов?язання, однак останній порушив покладені на нього обов?язки, ухилився від суду, в зв?язку з чим був оголошений в розшук Таким чином, обґрунтовуючи вимоги клопотання посилався на характер вчиненого злочинного діяння, спосіб його скоєння, особу обвинуваченого, його поведінку як до, так і під час скоєння злочину, а також під час судового розгляду кримінального провадження, та вважва, що в разі обрання більш м`якого запобіжного заходу є всі підстави, що він може переховуватися від суду з метою уникнення покарання за вчинене, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_4 , заперечувала проти задоволення клопотання прокурора, вважаючи його необґрунтованим, а ризики прокурором не доведеними, у зв`язку з чим просила змінити обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжний захід на такий, що не пов`язаний з триманням під вартою.

Обвинувачений ОСОБА_5 підтримав думку свого захисника.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд прийшов до такого висновку.

Встановлено, що 24 червня 2024 року ухвалою Октябрсського районного суду м. Полтави щодо ОСОБА_5 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 18 серпня 2024 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження, у тому числі запобіжні заходи, застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно з ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити перелічені вище дії.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Відповідно до ч. 4 ст. 199 КПК України розгляд клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою здійснюється згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

При вирішенні питання про обрання (продовження) запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, вказані в ст. 178 КПК України.

Зокрема, необхідно провести оцінку в сукупності всіх обставин, а саме: вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців, наявність у обвинуваченого постійного місця роботи або навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, розмір майнової шкоди, у завданні якої обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини, ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права в Україні, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Перевіряючи наявність обгрунтованої підозри обвинуваченого в цьому кримінальному провадженні, суд вважає, що сукупність матеріалів судового провадження на даному етапі розгляду кримінального провадження до моменту з?ясування істини у справі, є достатньою для висновку, що підозра ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, є обґрунтованою.

Разом із тим, слідчий суддя погоджується з доводами прокурора про наявність ризику переховування обвинуваченого ОСОБА_5 від суду з метою уникнення покарання за вчинене, враховуючи тяжкість покарання, що загрожує останньому в разі визнання його винним у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, яке у відповідності до положень статті 12 КК України є особливо тяжким злочином, санкцією якого передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років. При цьому, ризик втечі повинен оцінюватися й у світлі інших факторів, а тому суд, вирішуючи питання щодо продовження строку дії запобіжного заходу, враховує тяжкість злочину, в якому підозрюється ОСОБА_5 у сукупності з іншими обставинами. Так, в даному контексті суд враховує, що обвинувачений є непрацевлаштованим, не має будь-якого офіційного джерела прибутку, а також те, що в ході судового розгляду кримінального провадження останній вже ухилявся від суду, внаслідок чого був оголошений в розшук.

Крім того, приймаються до уваги суду й доводи прокурора про наявність ризиків перешкодити кримінальному провадженню іншим чином, зокрема шляхом невиконання покладених на нього обов`язків, судових рішень, в тому числі умов запобіжного заходу, на що вказує попередня поведінка останнього, яка виразила в порушенні умов застосованого щодо нього особистого зобов`язання, а також шляхом вчинення іншого кримінального правопорушення.

Серед іншого, суд враховує характеристику особи обвинуваченого, який є не працюючим та не має міцних соціальних зв`язків, у зв`язку з чим, оцінивши всі обставини в своїй сукупності, суд приходить до висновку, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України та забезпечити належну поведінку обвинуваченого.

Таким чином, суд не знаходить підстав для зміни запобіжного заходу, обраного відносно ОСОБА_5 , так як в судовому засіданні не встановлено достатніх стримуючих факторів, які б дозволили менш суворим запобіжним заходам запобігти встановленим ризикам, передбаченим п. п. 1, 4 і 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що наявні достатні підстави для продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 з мотивів, наведених прокурором, зважаючи при цьому, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які існували на момент обрання запобіжного заходу щодо останнього не зникли та не зменшилися, так як сам факт перебування обвинуваченого в умовах ізоляції, на думку суду, не міг змінити його настільки, що зникла суспільна небезпечність вчиненого діяння або змінились обставини, які б виключали можливість повторення вчинення ним аналогічних дій.

При цьому суд враховує, що відповідно до положень ч. 3 ст. 183 КПК України при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Разом із тим, згідно з п. 2 ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні, зокрема щодо злочину, який спричинив загибель людини.

З огляду на викладене, суд вважає за необхідне задовольнити клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 без визначенням розміру застави.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 194, 331, 372, 376 КПК України, суд,

у х в а л и в:

Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 - задовольнити.

Обраний щодо обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою продовжити на строк 60 (шістдесят) днів, тобто до 30 вересня 2024 року.

Копію ухвали вручити учасникам кримінального провадження та направити уповноваженій службовій особі Державної установи «Полтавська установа виконання покарань (№ 23)».

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п?яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено о 17 годині 05 серпня 2024 року.

Суддя ОСОБА_6