Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 315/1040/21
Провадження №: 1-в/332/198/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2024 р. м. Запоріжжя

Заводський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора Гуляйпільського відділу Пологівської окружної прокуратури ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні подання заступника начальника Філії державної установи «Центр пробації» в Запорізькій області від 15.10.2024 про звільнення від подальшого відбування покарання ОСОБА_4 у зв`язку з закінченням строків давності виконання обвинувального вироку, -

ВСТАНОВИВ:

15.10.2024 заступник начальника Філії державної установи «Центр пробації» в Запорізькій області ОСОБА_5 звернулася до суду із вказаним поданням,за змістом якого просить звільнити від подальшого відбування покарання ОСОБА_4 , засудженого 19.01.2022 року вироком Гуляйпільського районного суду Запорізької області за.ч.1 ст.125 КК України до покарання у виді громадських робіт строком 200 годин, у зв`язку з закінченням строків давності виконання обвинувального вироку.

Засуджений ОСОБА_4 перебуває на обліку Пологівського районного сектору № 1 філії Державної установи «Центр пробації» в Запорізькій області з 23.02.2022 року за вироком Гуляйпільського районного суду Запорізької області від 19.01.2022 року, який набрав законної сили 19.02.2022 року. Після реєстрації копії судового рішення, засудженому було направлені виклики для ознайомлення з порядком та умовами відбування покарання у виді громадських робіт. Таке ознайомлення не було здійснено через причини перебування Гуляйпільського району Запорізької області в зоні активних бойових дій.

Станом на 15.10.2024 року засуджений не відпрацював призначені вироком суду 200 годин громадських годин.

Згідно з довідкою УІТ ГУНП України ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності не притягувалася.

Відповідно до ч. 4 ст. 80 КК України строк давності виконання вироку відносно засудженого ОСОБА_4 не зупинявся та не переривався, а закінчився 01.02.2024, факт ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт відсутній.

Строк давності виконання обвинувального вироку закінчився 19.02.2024 року, що свідчить про недоцільність виконання даного обвинувального вироку у зв`язку зі спливом строків його виконання через витрату карального і превентивного впливу.

Факт ухилення від виконання вироку Гуляйпільського районного суду Запорізької області від 19.01.2022 року з боку засудженого у передбаченому законодавством порядку не встановлений.

Представник органу пробації зазначив, що викладене свідчить, що правові перешкоди для звільнення від відбування покарання ОСОБА_4 у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку на підставі ч.1,4 ст.80 КК України, відсутні. Тому, з урахуванням викладеного, на підставі ч. 3ст. 62 Конституції України, п. 14 ч.1 ст. 537, п. 4 ч. 2 ст. 539 КПК України, ст. 80 КК України,ст. 152 КВК України,Закону України «Про судоустрій і статус суддів» просить клопотання задовольнити.

Засуджений, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, що не заважає розгляду справи, з урахуванням питання, яке розглядається судом та в разі задоволення подання не погіршує становища особи.

Прокурор Гуляйпільського відділу Пологівської окружної прокуратури ОСОБА_3 надала заяву про розгляд справи, призначеної на 21.10.2024 року без застосування засобів технічної фіксації. Подання підтримує, просить його задовольнити.

Представник філії Державної установи «Центр Пробації» в Запорізькій області у судове засідання не з`явилася. В матеріалах справи міститься заява заступника начальника філії Державної установи «Центр пробації» в Запорізькій області ОСОБА_6 , згідно з якою вона просить справу розглянути без її участі, подання підтримує в повному обсязі, просить його задовольнити.

Вивчивши подання та матеріали особової справи засудженої, суд вважає подання таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. 14 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений ч.2 ст.539 цього Кодексу, має право вирішувати, зокрема, інші питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.

Згідно з ч. 2ст. 539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається: до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених, зокрема, ч. 1 ст.537 КПК України.

Встановлено,що вироком Гуляйпільського районного суду Запорізької області від 19.01.2022 року у кримінальному провадженні справа № 315/1040/21,провадження №1-кп/315/33/22 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним за ч.1 ст.125 КК України та призначено йому покарання у виді 200 годин громадських робіт.

Вирок суду набрав законної сили 19.02.2022. Відповідно до положень п.1 ч.1 ст.80 КК України, особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано в такі строки: два роки у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі.

В той же час, зазначеною нормою встановлено три умови звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку: закінчення зазначених у ст.80 КК України строків; не ухилення засудженого від відбування покарання; не вчинення протягом встановлених ч. ч. 1, 3 ст.80 КК України строків нового злочину. Перебіг строку давності виконання обвинувального вироку починається з дня набрання чинності вироком суду.

Так, ч. 3 ст. 80 КК України передбачено зупинення перебігу строку давності у разі, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення засудженого для відбування покарання або з дня його затримання, а строки давності, передбачені пунктами 1-3 частини першої цієї статті, подвоюються.

Частиною 4 ст. 80 КК України передбачено, що перебіг давності переривається, якщо до закінчення строків, зазначених у частинах першій та третій цієї статті, засуджений вчинить новий злочин. Обчислення строку давності в цьому разі починається з дня вчинення нового злочину.

Таким чином, при ухиленні від відбування покарання строк давності не спливає протягом усього періоду ухилення, а його перебіг відновлюється з дня з`явлення засудженого для відбування покарання або з дня його затримання, що передбачено ч.3 ст.80 КК України. Крім цього, строк давності, який сплив до моменту ухилення засудженого від відбування покарання, не анулюється, а підлягає заліку і продовжує спливати з моменту з`явлення засудженого або його затримання.

Відповідно, за загальним правилом особа (крім тих, що засуджені за злочини, передбачені ч. 3 ст. 127, ст. ст.437-439, ст.442 КК України, або за інші злочини до довічного позбавлення волі) звільняється від відбування покарання відповідно до ст.80 КК України саме за наявності зазначених вище трьох обов`язкових елементів.

Отже, строк давності виконання обвинувального вироку починає спливати з моменту набрання вироком законної сили і триває весь час, доки вирок не виконується з причин, не пов`язаних з ухиленням особи від його виконання.

Згідно Наказу №272/5 від 29.01.2019 року «Про затвердження Порядку здійснення нагляду та проведення соціально-виховної роботи із засудженими до покарань, не пов`язаних з позбавленням волі» за результатами проведення першої бесіди: засуджені до ГР заповнюють підписку про порядок та умови відбуття покарання, також органом пробації після ознайомлення з порядком та умовами відбування покарання засудженому до ГР видається направлення на одне з підприємств, в одну з установ, організацій, які визначені органом місцевого самоврядування, де він відбуватиме покарання.

Засуджений ОСОБА_4 з порядком та умовами відбуття покарання ознайомлений не був.

Згідно з вимогою управління інформаційної підтримки та координації поліції засуджений ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності не притягувався, новий злочин не вчинив.

Відповідно до статті 152 Кримінально-виконавчого Кодексу України «Підстави звільнення від відбування покарання», однією з підстав є закінчення строків давності виконання обвинувального вироку.

Стаття 80 Кримінального кодексу України передбачає нормативне регулювання інституту звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності обвинувального вироку та встановлює імперативні строки, сплив яких є безумовною підставою для звільнення засудженого від відбування призначеного йому покарання.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 80 КК України: особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувального вироку його не було виконано в два роки у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі.

Водночас засуджена особа до певного виду покарання не може перебувати в потенційному очікуванні виконання покарання невизначений проміжок часу, у зв`язку з чим законодавчо встановлюються імперативні строки, сплив яких припиняє наявні між державою і засудженою особою кримінальні правовідносини, а отже, унеможливлює виконання покарання. Вказані положення свідчать, що держава втрачає право на виконання призначеного засудженому покарання лише у випадках, коли засуджений своєю поведінкою не перешкоджав процедурі його виконання.

Отже, в матеріалах провадження відсутні дані про ухилення ОСОБА_4 від відбування покарання, призначеного вироком, або про вчинення ним нового кримінального правопорушення до закінчення строку давності, а, відтак, відсутні і підстави для зупинення перебігу строку виконання обвинувального вироку і застосування ч. 3ст. 80 КК України.

Таким чином, оскільки ОСОБА_4 за вказаним вироком засуджено до покарання у виді громадських робіт, що є менш суворим, ніж обмеження волі, з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано в строк двох років, судом встановлено підстави для задоволення подання та звільнення засудженого від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку.

Керуючись ст.369-372,537,539 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Подання заступника начальника Філії державної установи «Центр пробації» в Запорізькій області про звільнення від відбування покарання про звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності обвинувального вироку - задовольнити.

Звільнити від відбування покарання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , засудженого 19 січня 2022 вироком Гуляйпільського районного суду Запорізької області за.ч.1 ст.125 КК України до покарання у виді 200 годин громадських робіт, у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга протягом 7 діб з моменту її проголошення.

Суддя ОСОБА_1