УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2024 року м. Вінниця

Слідчий суддя Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання старшого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції у Вінницькій області майора поліції ОСОБА_3 про накладення арешту на майно, за відсутності фіксації судового розгляду технічними засобами,-

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшло клопотання старшого слідчого ОСОБА_3 , яке погоджене з прокурором про накладення арешту на майно.

Клопотання мотивовано тим, що у провадженні слідчого перебувають матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000140 від 11.07.2024, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 368 КК України, у зв`язку із чим у органу досудового розслідування постала необхідність у застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді накладення арешту на майно.

Під час розгляду, з матеріалів клопотання встановлено, що відповідно до наказу директора Державної установи «Центр охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України у Вінницькій області» ОСОБА_4 від 07.08.2018 № 184/к-тр ОСОБА_5 призначено на посаду завідувача медичної частини № 86 лікаря філії Державної установи «Центр охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України» у Вінницькій області(далі завідувач медичної частини № 86).

Відповідно до п. 1.1., 1.3, 1.9, 1.10 Положення про медичну частину № 86 філії Державної установи «Центр охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України» у Вінницькій області, затвердженого Наказом від 20.12.2023 № 84-ОД-ВІ начальника вказаної філії ОСОБА_6 , медична частина № 86 є закладом охорони здоров`я Державної установи «Центр охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України» у Вінницькій області (далі ЦОЗ ДКВС України) та структурним підрозділом філії ЦОЗ ДКВС України. Структура та штатна чисельність медичної частини № 86 затверджується наказом директора ЦОЗ ДКВС України. Матеріально-технічне, кадрове, юридичне та інші види забезпечення діяльності медичної частини № 86 здійснюється через Філію. Медичну частину № 86 очолює та несе персональну відповідальність за виконання завдань, поставлених перед закладом завідувач.

Згідно розділу Vп. 5.1, 5.3Положення, медичну частину № 86 очолює завідувач, який призначається та звільняється наказом начальника Філії за погодженням директора ЦОЗ ДКВС України. Завідувач здійснює керівництво діяльністю медичної частини № 86, складає план роботи, графік роботи медичних працівників і посадові інструкції, які затверджуються начальником Філії. Графік роботи медичної частини узгоджується з адміністрацією УВП. Крім того, забезпечує ефективне виконання завдань покладених на медичну частину № 86, подає у встановленому порядку статистичну інформацію до Філії і несе відповідальність за її достовірність і своєчасність подання, подає начальнику Філії пропозиції щодо призначення, звільнення і переведення працівників медичної частини № 86, а у разі потреби до заохочення та накладення дисциплінарних стягнень, надає пропозиції начальнику Філії щодо організації матеріально-технічної діяльності медичної частини № НОМЕР_1 , забезпечує дотримання дисципліни та законності в діяльності медичної частини.

Відповідно до п. 2, 3 Розділу ІІ, п. 1, 4 Розділу ІІІ, п. 3, 5 Розділу IV Посадової інструкції завідувача медичної частини лікаря, затвердженої начальником Філії ДУ ЦОЗ ДКВС України О. Назаренком 04.01.2023, ОСОБА_5 організовує роботу лікарів, середнього медичного персоналу медичної частини. Планує роботу медичної частини, затверджує у начальника філії плани роботи медичної частини, графіки роботи медперсоналу, посадові інструкції. Завідувач має право здійснювати керівництво підпорядкованими йому лікарями та середнім, молодшим медичним персоналом, вносити на розгляд керівництва Філії пропозиції по удосконаленню роботи медичної частини та покращення умов праці персоналу. Завідувач відповідальний за належне ведення медичної документації та статистичних даних, за порушення законодавчих актів з охорони праці, створення перешкод для діяльності посадових осіб державного нагляду.

Таким чином, ОСОБА_5 , відповідно до ч. 3 ст. 18 Кримінального кодексу України, являється службовою особою, яка постійно обіймає в органах державної влади в установі посаду, пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій і є суб`єктом відповідальності за вчинення корупційних правопорушень.

В кінці травня 2024 року у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, у ОСОБА_5 виник злочинний умисел на незаконне вимагання та отримання неправомірної вигоди від ОСОБА_7 .

Реалізуючи свій злочинний план, ОСОБА_5 в кінці травня 2024 року, перебуваючи у власному службовому кабінеті, що знаходиться у адміністративній будівлі за адресою: АДРЕСА_1 , являючись службовою особою, уповноваженою на виконання організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських функцій, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою особистого незаконного збагачення, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, висловив своєму підлеглому працівнику фельдшеру медичної частини № НОМЕР_1 ОСОБА_7 вимогу надання йому неправомірної вигоди за нарахування ОСОБА_7 . щомісячних премій відповідно до пропорційно відпрацьованих робочих днів, а також за особливі умови роботи та у якості покарання за прорахунки у роботі, які саме ОСОБА_5 визначить сам. При чому зазначив, що ОСОБА_5 буде визначено механізм та суму грошових коштів, які ОСОБА_7 буде йому платити із своєї зарплати.

Зокрема ОСОБА_5 повідомив, що із законно нарахованої ОСОБА_7 заробітної плати, яка включає посадовий оклад та премію, останній має перераховувати на банківську картку ОСОБА_5 № НОМЕР_2 , емітовану в АТ КБ «ПриватБанк» частину установленої ним суми в залежності від розміру нарахованої премії.

30 серпня 2024 близько 08 години 00 хвилин ОСОБА_5 , знаходячись за місцем своєї роботи за адресою: АДРЕСА_1 , діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою особистого незаконного збагачення, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, висловив вимогу ОСОБА_7 про надання йому неправомірної вигоди за нарахування щомісячної премії відповідно до пропорційно відпрацьованих робочих днів, а також особливі умови роботи (створення сприятливих умов праці та сприяння в нарахуванні підвищених премій у подальшому).

Переслідуючи мету незаконної наживи, ОСОБА_5 упродовж всього дня 30 серпня 2024 року телефонував ОСОБА_7 із вимогою пересилання коштів на його особисту банківську карту, а близько17 години 00 хвилин з метою примушування та пришвидшення отримання неправомірної вигоди прийшов до місця його проживання.

У подальшому, 31.08.2024 об 11 годині 00 хвилин ОСОБА_7 , знаходячись за адресою: АДРЕСА_2 , виконуючи незаконну вимогу ОСОБА_5 , через платіжний термінал здійснив переказ грошових коштів у сумі 2014 грн на банківську картку ОСОБА_5 № НОМЕР_2 , емітовану в АТ КБ «ПриватБанк».

Крім того, ОСОБА_5 , продовжуючи реалізацію свого злочинного плану, 01 жовтня 2024 близько 10 години 48 хвилин, знаходячись у власному службовому кабінеті за адресою: АДРЕСА_1 , діючи умисно, з корисливих мотивів, повторно, з метою особистого незаконного збагачення, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, вимагав та одержав від свого підлеглого працівника фельдшера медичної частини № НОМЕР_1 ОСОБА_7 неправомірну вигоду в сумі 2000 грн за нарахування щомісячної премії відповідно до пропорційно відпрацьованих робочих днів, а також особливі умови роботи (створення сприятливих умов праці та сприяння в нарахуванні підвищених премій у подальшому).

Крім того, ОСОБА_5 , продовжуючи реалізацію свого злочинного плану, 16 жовтня 2024 близько 09 години 00 хвилин, знаходячись у власному службовому кабінеті за адресою: АДРЕСА_1 , діючи умисно, з корисливих мотивів, повторно, з метою особистого незаконного збагачення, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою одержання від свого підлеглого працівника фельдшера медичної частини № НОМЕР_1 ОСОБА_8 Миколайовичараніше обумовленої неправомірної вигоди в сумі 2000 грн за нарахування щомісячної премії відповідно до пропорційно відпрацьованих робочих днів, а також особливі умови роботи (створення сприятливих умов праці та сприяння в нарахуванні підвищених премій у подальшому), з метою приховування своїх злочинних намірів, уникнення можливої відповідальності та можливості особистого викриття, повідомив ОСОБА_7 про необхідність передачі грошових коштів асистенту-фармацевту медичної частини № НОМЕР_1 ОСОБА_9 .

Після чого ОСОБА_7 , знаходячись в аптеці медичної частини № НОМЕР_1 передав грошові кошти у загальній сумі 2000 грн в якості неправомірної вигоди ОСОБА_9 .

За результатами розслідування 17.10.2024 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Вінниця, зареєстрованому та проживаючому за адресою: АДРЕСА_3 , розлученому, громадянинові України, раніше не судимому, повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 368 КК України, тобто в одержанні неправомірної вигоди для себе, повторно, поєднаному з вимаганням такої вигоди, за вчинення чи невчинення такою службовою особою,яка займає відповідальне становище, в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, будь-якої дії з використанням наданої їй влади чи службового становища.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами, а саме: показаннями заявника ОСОБА_7 ; показаннями свідка ОСОБА_10 ; протоколами обшуків від 16.10.2024 приміщень медичної частини № 86 філії Державної установи «Центр охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України у Вінницькій області», приміщень філії Державної установи «Центр охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України у Вінницькій області», квартири АДРЕСА_4 , де проживає ОСОБА_5 ; відомостями щодо здійснення перерахування грошових коштів; матеріалами негласних слідчих (розшукових) дій; іншими матеріалами кримінального провадження.

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого корупційного злочину, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна.

Відповідно до інформаційної довідки №399063101 від 14.10.2024 з витягу «Інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна» власником ОСОБА_5 належить частки квартири за адресою: АДРЕСА_3 .

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів, 2) спеціальної конфіскації, 3) конфіскації майна як виду покарання, 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення.

Враховуючи викладене вище, з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання, слідчий просив слідчого суддю клопотання задовольнити.

В судове засідання слідчий не з`явився, натомість надав заяву про розгляд клопотання у його відсутність. Клопотання підтримав у повному обсязі.

ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, про причини неприбуття суд не повідомив, тому відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України клопотання розглядається у його відсутність.

Слідчий суддя, дослідивши вказане клопотання та додані до нього матеріали, дійшов до висновку, що клопотання є обґрунтованим та вмотивованим, а тому підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Враховуючи наведене, судовий розгляд клопотання здійснювався за відсутності фіксації судового процесу технічними засобами.

Так, згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

В силу ст. 171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову також цивільний позивач.

Відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

В рамках кримінального провадження № 0000140 від 11.07.2024, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 368 КК України.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання.

З огляду на вищенаведене, а також враховуючи те, що майно є предметом кримінального правопорушення, може бути використаний як доказ під час досудового розслідування кримінального провадження, з метою з`ясування дійсних обставин події кримінального правопорушення, а також з метою унеможливлення подальшого відчуження вказаного майна на час досудового розслідування та забезпечення схоронності даного майна, тому слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання слідчого, про накладення арешту на майно, підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. 107, 131, 132, 170, 171, 172, 174, 175 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції у Вінницькій області майора поліції ОСОБА_3 задовольнити.

Накласти арешт на на частки власності ОСОБА_5 квартири за адресою: АДРЕСА_3 , із позбавленням права на відчуження, розпорядження.

Виконання ухвали доручити старшому слідчому відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції у Вінницькій області майору поліції ОСОБА_3 .

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, однак її оскарження не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя