САМАРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
Справа № 206/4342/24
1-кс/206/1029/24
УХВАЛА

07 жовтня 2024 року Самарський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпрі заяву захисника ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , про відвід слідчого судді ОСОБА_5 від розгляду кримінального провадження у справі №206/4342/24,

за участю прокурора: ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_4 , -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні слідчого судді Самарського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_5 перебуває клопотання захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_4 , по кримінальному провадженню № 0000579, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.296, ч.1 ст.122 КК України, про зміну запобіжного заходу.

04 жовтня 2024 року до Самарського районного суду м. Дніпропетровська надійшла заява захисника ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , про відвід слідчого судді ОСОБА_5 від розгляду кримінального провадження у справі №206/4342/24. В обґрунтування заяви зазначив, що слідчий суддя ОСОБА_5 21.08.2024 року вже обирав запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , в даному кримінальному провадженні, що вказує про те, що в нього вже сформувався обвинувальний ухил відносно підозрюваного ОСОБА_4 та його дії будуть носити явно упереджене ставлення до сторони захисту. В зв`язку з цим у захисника виникає великий сумнів щодо неупередженості зазначеного слідчого судді, так як він впевнений, що слідчий суддя не зможе сам собі суперечити і змінювати свою позицію через 30 днів після обрання ним же запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 . Зазначене вказує на підстави для відводу, що передбачені п. 4 ст. 75 КПК України. Наголошує, що слідчий суддя ОСОБА_5 обираючи 21.08.2024 року запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_8 грубо порушив вимоги ст. 9, ст. 193 КПК України, допитуючи в ході розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу потерпілу ОСОБА_9 , яка не є суб`єктом розгляду вказаного клопотання про обрання запобіжного заходу (ст. 193 КПК). Зазначені дії слідчого судді не передбачено вимогами КПК України, що вказує на явно обвинувальний ухил слідчого судді та особисту заінтересованість до даної справи, який заради обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою , порушив вимоги ст.ст. 9, 193 КПК України. Зазначені дії вказують на підстави для відводу згідно п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 75 КПК України.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_6 заперечував проти задоволення заяви про відвід слідчого судді.

Підозрюваний ОСОБА_4 в судовому засіданні просив задовольнити заяву про відвід.

Вислухавши прокурора та підозрюваного, враховуючи доводи заявника, викладені в заяві про відвід судді, проаналізувавши норми КПК України, суд приходить до висновку про необхідність відмовити в задоволенні заяви про відвід судді з огляду на наступне.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст.80 КПК України відвід судді може бути заявлений на підставах, передбачених статтями 75, 76 КПК України.

За приписами ч.4 ст.80 КПК України заяви про відвід під час досудового розслідування подаються одразу після встановлення підстав для такого відводу. Заяви про відвід під час судового провадження подаються до початку судового розгляду. Подання заяви про відвід після початку судового розгляду допускається лише у випадках, якщо підстава для відводу стала відома після початку судового розгляду.

Згідно з ч.1 ст.81 КПК України у разі заявлення відводу слідчому судді або судді, який здійснює судове провадження одноособово, його розглядає інший суддя цього ж суду, визначений у порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу. У разі заявлення відводу одному, кільком або всім суддям, які здійснюють судове провадження колегіально, його розглядає цей же склад суду.

В силу ч.5 ст.80 КПК України відвід відвід повинен бути вмотивованим.

Статтею 75 КПК України передбачений вичерпний перелік обставин, що виключають участь слідчого судді у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; 5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Відповідно до ст.9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

За змістом ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», Суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду як джерело права.

Положеннями ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачається, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У справі «Де Куббер проти Бельгії» (De Cubber v. Belgium), заява № 9186/80, рішення від 26.10.1984 року, Європейський суд з прав людини зазначив, що «навіть видимість може бути важливою» … «правосуддя повинне не тільки чинитися, повинно бути також видно, що воно чиниться» (п.26). Тому будь-який суддя, щодо якого є обґрунтовані підстави побоюватися браку безсторонності, має бути відведений.

У справі «Пуллар проти Сполученого Королівства» Європейський суд з прав людини вказує на те, що у кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім.

Також Європейський суд у своїх рішеннях у справах «Мироненко і Мартенко проти України» (рішення від 10 грудня 2009 року), «Білуха проти України» (рішення від 09 листопада 2006 року), «Рудніченко проти України» (рішення від 11 липня 2013 року) вказав на те, що наявність безсторонності має визначатися, для цілей п.1 ст.6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв.

За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

Згідно зі ст.15 Кодексу суддівської етики, неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді.

Відповідно до п.1.1 Бангалорських принципів поведінки судді, суддя повинен здійснювати свою судову функцію незалежно, виходячи виключно з оцінки фактів, відповідно до свідомого розуміння права, незалежно від будь-якого стороннього впливу, спонукань, тисків, погроз або втручання, прямого чи опосередкованого, здійснюваного з будь-якої сторони та маючого на меті будь-які цілі.

Водночас слід враховувати те, що особа, яка подала заяву про відвід судді, повинна довести на підставі доказів факт упередженості судді у розгляді справи, адже відвід повинен бути вмотивований, з наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу.

Згідно з роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України №8 від 13 червня 2007 року «Про незалежність судової влади», процесуальні дії судді, законність і обґрунтованість рішень суду можуть бути предметом розгляду лише в апеляційному та касаційному порядку, визначеному процесуальним законом (п.10). Відповідно, незгода сторони з винесеним суддею судовим рішенням, а так само прийняття суддею процесуальних рішень, розгляд суддею клопотань сторін по справі, не може бути підставою для відводу судді, а має наслідком право сторони на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення.

За встановлених обставин, суд приходить до висновку, що заявлений захисником ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 . відвід слідчого судді ОСОБА_5 не містить належних, достатніх та допустимих доказів, які б вказували на упередженість судді, тобто свідчили про наявність обґрунтованих правових підстав для його відводу. Доводи захисника ОСОБА_3 щодо наявності сумнівів в неупередженості слідчого судді ґрунтуються на його суб`єктивній думці та є такими, що не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні.

На підставі викладеного, суд не вбачає підстав для задоволення заяви захисника ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , про відвід слідчого судді ОСОБА_5 від розгляду кримінального провадження у справі №206/4342/24.

Керуючись ст.ст. 75, 81, 372 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви захисника ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , про відвід слідчого судді ОСОБА_5 від розгляду кримінального провадження у справі №206/4342/24 відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1