Справа №: 671/1673/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 вересня 2024 року м. Волочиськ

Волочиський районний суд Хмельницької області

в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0000298 про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Токи, Підволочиського району Тернопільської області, громадянина України, непрацюючого, працездатного, одруженого, з середньою освітою, на утриманні одна неповнолітня дитина, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу статті 89 КК України не судимого,

за ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України,

встановив:

21 червня 2024 року, точний час досудовим слідством не встановлено, у ОСОБА_4 виник протиправний злочинний умисел на підроблення та використання завідомо підробленого офіційного документа, а саме посвідчення водія із відкритими категоріями СЕ.

В подальшому, у вказаний вище період часу, ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем свого фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , реалізовуючи свій попередній злочинний умисел, спрямований на підроблення та використання завідомо підробленого вказаного вище офіційного документа, діючи умисно, з метою отримання посвідчення водія відповідної категорії, не склавши при цьому іспити щодо теоретичної частини правил дорожнього руху та практичних навиків водіння, усвідомлюючи протиправний та суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх наслідки і свідомо бажаючи їх настання, через всесвітню мережу інтернет, у месенджері Telergam, знайшов оголошення про виготовлення посвідчення водія необхідної категорії.

Після цього, 21 червня 2024 року, у невстановлений досудовим розслідуванням час, ОСОБА_4 , усвідомлюючи даний факт та фактичну неможливість здійснення керування транспортним засобом відповідної категорії, перебуваючи за місцем свого фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , достовірно знаючи, що посвідчення водія є офіційним документом, оскільки містить зафіксовану на матеріальному носії інформацію, яка підтверджує чи посвідчує певні події, явища або факти, які спричинили чи здатні спричинити наслідки правового характеру, порядок видачі яких, а також форма та реквізити передбачений Положенням про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08.05.1993 №340 (далі за текстом Положення), в порушення вимог п. 2 Положення, згідно якого до керування автомобілями допускаються особи, які мають посвідчення водія відповідних категорій, які пройшли медичний огляд у порядку, встановленому МОЗ, а також підготовку відповідно до планів і програм та після складення теоретичного і практичного іспитів в уповноважених підрозділах територіальних органів з надання сервісних послуг МВС - територіальних сервісних центрах МВС та, відповідно із цим, вирішив підробити за попередньою змовою із невстановленою слідством особою посвідчення водія та використовувати вказаний вище офіційний документ для уникнення, таким чином, можливої адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, пов`язаних із порушенням Правил дорожнього руху України, передбачених ч. 2 ст. 126 КУпАП.

Тобто у вказаний вище період часу у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, спрямований на придбання та підроблення за попередньою змовою групою осіб офіційного документа, а саме посвідчення водія, яке видається та посвідчується установою, яка має право видавати та посвідчувати такі документи, що посвідчує особу та її спеціальний статус та підтверджує і надає право його власнику на керування транспортними засобами, відповідно до вимог Положення, з метою подальшого використання завідомо підробленого офіційного документа (посвідчення) для отримання права керування транспортними засобами відповідної категорії.

Тоді ж, 21 червня 2024 року, у невстановлений досудовим розслідуванням час, ОСОБА_4 , реалізовуючи свій попередній злочинний умисел направлений на придбання та підроблення за попередньою змовою групою осіб офіційного документа, а саме посвідчення водія відповідної категорії, яке видається та посвідчується установою, яка має право видавати та посвідчувати такі документи, та надає право, з метою його подальшого використання, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний та суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх наслідки і свідомо бажаючи їх настання, маючи намір на підроблення та придбання підробленого посвідчення водія, за попередньою змовою із невстановленою слідством особою, в ході спілкування із нею, домовився про умови виготовлення підробленого посвідчення, після чого, надіслав своє фото, анкетні дані, ксерокопії необхідних документів, зразок власного підпису на аркуші паперу на «Telegram» та грошові кошти на картковий рахунок, який не зберігся в сумі 5000,00 гривень невстановленій слідством особі, з метою виготовлення підробленого документа - посвідчення водія.

Таким чином, ОСОБА_4 надав можливість невстановленій слідством особі виготовити підроблений офіційний документ - посвідчення водія серії НОМЕР_1 , видане 18.06.2024, ТСЦ 8041, яке не відповідає бланкам посвідчень водія встановленого зразку, що перебуває в офіційному обігу на території України та містить ознаки повної технічної підробки документів.

В подальшому, невстановлена слідством особа, у невстановлений слідством час та місці, за допомогою друкуючого пристрою зі струменевим способом нанесення зображення, виготовила (підробила) офіційний документ - посвідчення водія серії НОМЕР_1 , видане 18.06.2024, ТСЦ 8041 на ім`я ОСОБА_4 , бланк якого не відповідає бланкам посвідчень водія встановленого зразку, що перебуває в офіційному обігу на території України, внесла в нього анкетні дані та фотокартку ОСОБА_4 , тим самим внесла відомості про право останнього керувати транспортними засобами відповідної категорії.

Після цього, 23 червня 2024 року, у невстановлений досудовим розслідуванням час, ОСОБА_4 , перебуваючи у відділенні №3 ТОВ НОВА ПОШТА за адресою: Хмельницька область, Хмельницький район, м. Волочиськ, вул. Незалежності, 13, отримав від невстановленої досудовим слідством особи, підроблений документ, а саме: посвідчення водія серії НОМЕР_1 на його ім`я, та почав зберігати при собі.

Далі, ОСОБА_4 , усвідомлюючи той факт, що він не має фактичного права керувати транспортними засобами відповідної категорії, користувався ним і керував за завідомо підробленим документом, а саме посвідченням водія серії НОМЕР_1 .

Такі дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 3 ст. 358 КК України як підроблення офіційного документа (посвідчення), який видається та посвідчується установою, яка має право видавати та посвідчувати такі документи, які надають право, з метою використання його підроблювачем, вчиненим за попередньою змовою групою осіб.

Окрім цього, ОСОБА_4 26.07.2024 року близько 12 години 15 хвилин, користуючись та перебуваючи за кермом автомобіля марки BMW 320 із реєстраційним номером НОМЕР_2 , навпроти будинку АДРЕСА_2 , маючи при собі завідомо підроблений офіційний документ, а саме посвідчення водія серії НОМЕР_1 на його ім`я, видане 18.06.2024, ТСЦ 8041, був зупинений інспектором сектору реагування патрульної поліції Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_6 та поліцейським сектору реагування патрульної поліції Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_7 у зв`язку із виконанням ними превентивних поліцейських заходів відповідно до п.п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 31, п. 3 ч. 1 ст. 32, ч.ч. 4, 5, 6 ст. 34, ст. 35 Закону України Про Національну поліцію, п.п. 6, 7 ч. 1 ст. 8 Закону України Про правовий режим воєнного стану, Закону України Про затвердження Указу Президента України Про введення воєнного стану в Україні №64/2022, Закону України Про затвердження Указу Президента України Про продовження строку дії воєнного стану в Україні №271/2024, п.п. 4, 5, 7, 9 Постанови Кабінету Міністрів України №1456 від 29.12.2021 Про затвердження Порядку перевірки документів в осіб, огляду речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, службових приміщень і житла громадян під час забезпечення заходів правового режиму воєнного стану.

Під час перевірки працівниками поліції документів на транспортний засіб та посвідчення водія, ОСОБА_4 , виконуючи законну вимогу правоохоронців щодо пред`явлення та надання вказаних вище документів, діючи умисно, в особистих інтересах, достовірно знаючи, що наявне у нього посвідчення водія серії НОМЕР_1 , видане ТСЦ 8041, 18.06.2024 року на його ім`я, є підробленим, з метою створення перед працівниками поліції видимості наявності у нього права на керування транспортними засобами і таким чином уникнення від адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, пов`язаних із порушенням Правил дорожнього руху, передбачених ч. 2 ст. 126 КУпАП, усвідомлюючи протиправний та суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх наслідки і свідомо бажаючи їх настання, вважаючи, що правоохоронці не запідозрять його у використанні підробленого документу, для посвідчення своєї особи та спеціального статусу у частині підтвердження права на керування спеціальною технікою відповідної категорії, пред`явив та надав для перевірки працівникам поліції завідомо підроблений офіційний документ, а саме посвідчення водія серії НОМЕР_1 , на ім`я ОСОБА_4 , видане 18.06.2024, ТСЦ 8041, яке не відповідає бланкам посвідчень водія встановленого зразку, що перебуває в офіційному обігу на території України та містить ознаки повної технічної підробки документу.

Зазначені дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 4 ст. 358 КК України як використання завідомо підробленого документа.

29 серпня 2024 року між прокурором Волочиської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 за участі захисника ОСОБА_5 у відповідності до вимог ст. 472 КПК України була укладена угода про визнання винуватості, згідно якої істотними умовами для даного кримінального провадження визнано те, що ОСОБА_4 беззастережно і повно визнає свою винуватість у зазначеному кримінальному правопорушенні, погоджується з правовою кваліфікацією за ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України. Обставинами, які пом`якшують покарання є щире каяття та активне сприяння у розкритті кримінального правопорушення. Обставини, які обтяжують покарання, відсутні.

Сторони погодили міру покарання, яку має понести ОСОБА_4 , а саме за ч. 3 ст. 358 КК України 2 роки обмеження волі, за ч. 4 ст. 358 КК України штраф у розмірі сорок неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 680 грн., на підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень призначити покарання остаточне шляхом поглинанням менш суворого більш суворим та остаточно визначити його у виді 2 років обмеження волі із звільненням на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з випробовуванням, та покладанням обов`язків, передбачених пунктами 1,2 ч. 1 ст. 76 КК України.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України. Відповідно до вимог ст. 12 КК України, ч. 3 ст. 358 КК України відноситься до категорії нетяжкого злочину, а ч. 4 ст. 358 КК України - проступок. Обвинувачений свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнає повністю, цілком розуміє права, що визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди, що передбачені п. 1 ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, та наполягає на затвердженні угоди про визнання винуватості.

Захисник просить затвердити укладену угоду про визнання винуватості.

Прокурор вважає угоду про визнання винуватості правомірною та просить затвердити укладену угоду.

Суд переконався, що укладення даної угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Судом встановлено, що зміст угоди про визнання винуватості, умови та порядок її укладення відповідають вимогам ст.ст. 469, 472 КПК України, підстав, передбачених ч. 7 ст. 474 цього Кодексу, для відмови в затверджені угоди не встановлено.

Узгоджена прокурором і обвинуваченим міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, інтересам суспільства не суперечить, є справедливою, необхідною і достатньою для його виправлення та запобігання вчинення ним нових кримінальних правопорушень. При цьому враховано ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Зокрема, враховано відсутність обтяжуючих обставин та те, що ОСОБА_4 повністю визнав свою вину, активно сприяв у розкритті кримінального правопорушення, що пом`якшує йому покарання.

Приймаючи до уваги характер діяння і спосіб його вчинення, суспільну небезпеку вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, який працездатний, в силу ст. 89 КК України не судимий, на обліках в лікарів психіатра та нарколога не перебуває, а також наявність обставин, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого, відсутність обтяжуючих обставин, суд дійшов висновку, що укладену угоду про визнання винуватості необхідно затвердити та призначити ОСОБА_4 узгоджене сторонами покарання за ч. 3 ст. 358 КК України 2 роки обмеження волі, за ч. 4 ст. 358 КК України штраф у розмірі сорок неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 680 грн. і, на підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим визначити остаточне покарання у виді 2 років обмеження волі із звільненням на підставі ст. 75 КК України від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 рік та з покладенням передбачених ч. 1 ст. 76 КК України обов`язків.

Керуючись ст.ст. 314, 368, 370, 374-376, 475 КПК України, суд

ухвалив:

Затвердити угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні №0000298 по обвинуваченню ОСОБА_4 за ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, укладену 29 серпня 2024 року між прокурором Волочиської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 за участі захисника ОСОБА_5 .

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 358 КК України, ч. 4 ст. 358 КК України і призначити йому покарання: за ч. 3 ст. 358 КК України 2 роки обмеження волі, за ч. 4 ст. 358 КК України штраф у розмірі сорок неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 680 грн., на підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, визначити остаточне покарання у виді 2 років обмеження волі.

Відповідно до ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням і встановити йому іспитовий строк тривалістю 1 рік.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судові витрати по справі за проведення судової експертизи у сумі 1135 грн. 92 коп.

Речовий доказ по справі - посвідчення водія серії НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_4 , видане 18.06.2024, ТСЦ 8041, зберігати при матеріалах кримінального провадження.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Хмельницького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення, з підстав, передбачених статтею 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: