Справа № 459/397/22
Провадження № 1-в/459/54/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2024 року Червоноградський міський суд Львівської області

у складі: головуючого - судді ОСОБА_1

з участю: секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Червонограді клопотання заступника начальника Червоноградського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області про звільнення засудженого ОСОБА_4 від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку,-

ВСТАНОВИВ:

Заступник начальника Червоноградського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області звернувся до суду із клопотанням про звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого вироком Червоноградського міського суду Львівської області від 11 квітня 2022 року за ч.1 ст.164 КК України до покарання у виді 100 годин громадських робіт.

Представник уповноваженого органа з питань пробації подав заяву про розгляд справи у його відсутності, зазначив, що подання підтримує.

Прокурор при висловленні своєї позиції вказав, що подання підтримує, просить таке задовольнити.

Засуджений в судове засідання не з`явився, знаходиться на військовій службі в ЗСУ.

З`ясувавши обставини справи, суд дійшов висновку про задоволення клопотання з огляду на таке.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 засуджений вироком Червоноградського міського суду Львівської області від 11.04.2022 за ч.1 ст.164 КК України до покарання у виді 100 годин громадських робіт. Вирок суду набрав законної сили 12.05.2022 року.

15.07.2022 року провідним інспектором проведена телефонна бесіда з ОСОБА_4 , під час якої засуджений повідомив про те, що призваний до лав ЗСУ.

13.09.2022 року до органу пробації надійшло повідомлення ІНФОРМАЦІЯ_2 про те, що ОСОБА_4 призваний на військову службу за призовом під час загальної мобілізації 03.03.2022 року.

19.04.2022 року з ІНФОРМАЦІЯ_3 надійшов лист, що ОСОБА_4 23.07.2022 року призваний на військову службу під час мобілізації та направлений до військової частини НОМЕР_1 .

Відповідно до вимоги УАІП ГУНП України в Львівській області від 22.05.2024 року ОСОБА_4 за час перебування на обліку не притягувався до кримінальної відповідальності, нових кримінальних правопорушень не вчиняв.

Відповідно до п.1 ч.1ст.80 КК України, особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано в такі строки: два роки - у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі.

Стаття 80 КК України передбачає нормативне регулювання інституту звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку та встановлює імперативні строки, сплив яких є безумовною підставою для звільнення засудженого від відбування призначеного йому покарання.

Правова природа вказаного виду звільнення від відбування призначеного покарання зумовлюється обов`язком держави примусово реалізувати через спеціально уповноважені нею органи призначене особі покарання протягом певних строків. Особа, засуджена до певного виду покарання не несе правового обов`язку застосовувати право обмеження, які входять до його змісту, сама до себе - це виключна одностороння компетенція спеціальних державних органів, які виконують покарання.

Водночас, засуджена до певного виду покарання особа, не може перебувати в потенційному очікуванні виконання покарання невизначений проміжок часу, у зв`язку із чим законодавчо встановлюються імперативні строки, сплив яких припиняє наявні між державою і засудженою особою кримінальні правовідносини, а отже унеможливлює виконання покарання.

Вказані положення свідчать, що держава втрачає право на виконання призначеного засудженому покарання лише у тих випадках, коли засуджений своєю поведінкою не перешкоджав процедурі його виконання.

Згідно ст.152 Кримінально-виконавчого кодексу України, однією з підстав звільнення від відбування покарання для органів виконання покарань є закінчення строків давності виконання обвинувального вироку.

Підстав зупинення або переривання перебігу строку давності виконання вироку відносно засудженого судом не встановлено.

Вищевикладене свідчить, що для звільнення від відбування покарання ОСОБА_4 у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку на підставі ч.1 ст.80 КК України, правові перешкоди відсутні.

Згідно з ч.1 ст.539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішується судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках встановлених законом.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що подання про звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку підлягає до задоволення.

На підставі викладеного та керуючись ст.80 КК України, ст.ст.395,537,539 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання заступника начальника Червоноградського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області про звільнення засудженого ОСОБА_4 від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку - задовольнити.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 засудженого вироком Червоноградського міського суду Львівської області від 11 квітня 2022 року, звільнити від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1