УХВАЛА

09 липня 2024 року

м. Київ

справа № 750/8960/23

провадження № 51-3445 ск 24

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Деснянського районного суду м. Чернігова від 18 грудня 2023 року та ухвалу Чернігівського апеляційного суду від 02 травня 2024 року щодо нього,

установив:

у касаційній скарзі засуджений порушує питання про перегляд вказаних судових рішень у касаційному порядку.

Перевіривши відповідність касаційної скарги вимогам ст. 427 КПК України, колегія суддів дійшла висновку, що касаційну скаргу засудженого слід залишити без руху, встановивши йому строк для усунення недоліків, з огляду на таке.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК України в касаційній скарзі зазначається обґрунтування вимог особи, яка її подає, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.

Таке обґрунтування має узгоджуватися з положеннями ч. 1 ст. 438 КПК України, згідно з якими підставами для скасування або зміни судових рішень при розгляді в суді касаційної інстанції є, зокрема, істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК України).

Посилаючись на незаконність судових рішень особа, яка подає касаційну скаргу, повинна вказати на конкретні порушення закону, передбачені у ст. 438 КПК України, що є підставою для їх зміни чи скасування, а також належним чином обґрунтувати свої доводи.

Проте засуджений подав касаційну скаргу без додержання зазначених приписів кримінального процесуального закону.

За змістом касаційної скарги, посилаючись на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, які, на думку засудженого, були порушення судом першої інстанції під час здійснення судового провадження в порядку ст. 349 КПК України, скаржник порушує питання про скасування оскаржуваних судових рішень і призначення нового розгляду у суді першої інстанції.

На обґрунтування своїх вимог засуджений зазначає про безпідставну відмову суду першої інстанції у задоволенні клопотань захисника щодо встановлення стану його осудності під час розгляду судового провадження щодо нього в порядку ст. 349 КПК України.

Проте, обґрунтовуючи вимоги про необхідність скасування оскаржуваних судових рішень і призначення нового розгляду у суді першої інстанції, засуджений не вказує, які порушення допустив суд апеляційної інстанції, переглядаючи вирок за його апеляційною скаргою, наводячи аналогічні за своїм змістом доводи щодо незаконності вироку з підстав можливих порушень судом першої інстанції процедури, передбаченої положеннями ч. 3 ст. 349 КПК Україниу взаємозв`язку із суворістю призначеного йому покарання, через незастосування положень ст. 69, 75 КК України.

Вказані недоліки унеможливлюють відкриття касаційного провадження за скаргою засудженого.

Керуючись вимогами ч. 1 ст. 429 КПК України, колегія суддів касаційного суду вважає, що касаційну скаргу засудженого слід залишити без руху, надавши йому п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії даної ухвали для усунення зазначених у ній недоліків.

При повторному зверненні до суду касаційної інстанції засудженим має бути підтверджено, що ним не пропущено цей строк.

На підставі викладеного та керуючись вимогами ч. 1 ст. 429 КПК України, Суд

постановив:

Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Деснянського районного суду м. Чернігова від 18 грудня 2023 року та ухвалу Чернігівського апеляційного суду від 02 травня 2024 року щодо нього залишити без руху, надавши йому п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії даної ухвали для усунення вказаних у ній недоліків.

У разі неусунення недоліків касаційної скарги, залишеної без руху, в установлений строк, така скарга повертається особі, яка її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_5