Провадження № 1-в/761/573/2024
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 листопада 2024 року місто Київ

Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві в режимі відео конференції клопотання начальника ДУ «Київський слідчий ізолятор» про вирішення питання, пов`язаного з виконанням вироку щодо ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який утримується в ДУ «Київський слідчий ізолятор»,

за участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

засудженого ОСОБА_3 ,

У С Т А Н О В И В:

Вироком Дарницького районного суду міста Києва від 04 червня 2021 року ОСОБА_3 засуджено за ч.1 ст.190 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік, із застосуванням ст.75, ст.76 КК України, з визначенням іспитового строку на 1 (один) рік.

Вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 03 листопада 2022 року ОСОБА_3 визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.4 ст.185, ч.1 ст.70 КК України та йому призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ст.71, ст.72 КК України за сукупністю вироків, до покарання за даним вироком, частково приєднана невідбута частина покарання, призначена за вироком Дарницького районного суду м. Києва від 04 червня 2021 року за ч.1 ст.190 КК України, та остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 1 (один) місяць. Строк покарання рахувати з моменту фактичного затримання. Вирок набрав законної сили 06.12.2022 року.

09.05.2023 року ОСОБА_3 був затриманий на підставі розпорядження про виконання вироку Дніпровського районного суду м. Києва від 03 листопада 2022 року.

З 20.02.2024 року засуджений ОСОБА_3 утримується в ДУ «Київський слідчий ізолятор» на підставі ухвали Дніпровського районного суду м. Києва від 12.12.2023 року, у зв`язку розглядом кримінального провадження №755/1273/22 (ЄРДР №0003632 від 15.12.2021 року) за його обвинуваченням за ч.2 ст.185 КК України.

Відповідно положень статті 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення в редакції Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-ІХ від 18.07.2024, який набрав чинності 09.08.2024 року, декриміналізовано викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення менше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Начальник ДУ «Київський слідчий ізолятор» звернувся до суду з клопотанням про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку Дніпровського районного суду м. Києва від 03 листопада 2022 року у відношенні ОСОБА_3 , а саме, відповідно положень Закону України № 3886-ІХ від 18.07.2024, у зв`язку із декриміналізацією вчиненого ним правопорушення. Відповідно до наданих документів ОСОБА_3 тимчасово залишений в установі, як особа, що відбуває покарання за вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 03 листопада 2022 року.

Частиною 2 статті 74 Кримінального кодексу України передбачено, що особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Згідно п.13 ч.1 ст.537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Відповідно до п.2 ч.2 ст.539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається: до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених, у тому числі п. 13 частини першої статті 537 цього Кодексу.

Засуджений ОСОБА_3 у судовому засіданні підтримав подане клопотання та просив його задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні заперечив проти задоволення клопотання та просив відмовити в задоволенні останнього.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Станом на 01 січня 2022 року неоподаткований мінімум доходів громадян у розмірі соціальної пільги складав 1240,5 гривень, а відповідно 2 (два) неоподатковуваних мінімуму доходів громадян за цей період складають суму в розмірі 2481 гривня.

Судом встановлено, що вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 03 листопада 2022 року ОСОБА_3 визнаний винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.4 ст.185 КК України, а саме за вчинення 19 червня 2022 року замаху на таємне викрадення чужого на суму 623 гривні 11 копійок, що станом на день злочину складає суму менше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (менше 2481 гривень).

Таким чином, вартість майна, викраденого ОСОБА_3 , встановлена вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 03.11.2022 року, менше суми 2481 гривня, а тому засуджений ОСОБА_3 підлягає звільненню від покарання призначеного вказаним вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 03.11.2022 року, та відповідно підлягає негайному звільненню з-під варти.

Керуючись ст. ст. 369, 376, 537, 539 КПК України, ч.1 ст.5, ч.2 ст.74 КК України суд

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання задовольнити.

Звільнити засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від покарання призначеного вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 03 листопада 2022 року, який його засуджено ч.2 ст.15, ч.4 ст.185, ч.1 ст.71, ст.72 КК України та йому призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 1 (один) місяць.

Негайно звільнити з-під варти ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з ДУ «Київський слідчий ізолятор».

Ухвала може бути оскаржена протягом семи днів з дня її оголошення до Київського апеляційного суду.

Суддя ОСОБА_1