Справа № 541/1113/24
Провадження № 1-в/541/100/2024
У Х В А Л А

29 липня 2024 року

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області

в складі:

судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання начальника Тернопільського районного сектору № 5 філії Державної установи «Центр пробації» в Тернопільській області ОСОБА_3 про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку щодо засудженого:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Мурманськ, рф, українця, громадянина України, учасника бойових дій, одруженого, не працюючого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого 09.05.2024 року Миргородським міськрайонним судом Полтавської області за ч. 1 ст. 263-1, ч. 2 ст. 263-1 та ч. 1 ст. 263 КК України до покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі, відповідно до ст. 75 КК України звільненого від відбування призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 1 (один) рік,

встановив:

Начальник Тернопільського РС № 5 філії ДУ «Центр пробації» в Тернопільській області ОСОБА_3 звернулась до суду з клопотанням про вирішення питання, пов`язаного з виконанням вироку, а саме щодо виконання резолютивної частини вироку від 09.05.2024 р. відносно ОСОБА_4 та обов`язків, які можуть бути додатково покладені судом на особу, звільнену від відбування покарання відповідно до ч. 3 ст. 76 КК України.

Учасники процесу в судове засідання не з`явилися, про місце і час його проведення були повідомлені. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені, не перешкоджає розгляду клопотання про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку.

Відповідно до п. 14 ч. 1 ст. 537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.

За вироком Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 09.05.2024 р., який набрав законної сили, ОСОБА_4 засуджено за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263-1, ч. 2 ст. 263-1 та ч. 1 ст. 263 КК України.

Вирок суду є таким, що набрав законної сили, складений у відповідності до вимог ст. 374 КПК України з посиланням на норми діючого кримінального процесуального закону, викладений чіткими зрозумілими реченнями і не містить у собі труднощів для розуміння його точного змісту, протилежного на даний час не встановлено.

У відповідності до вимог ч. 1 та п. 4 ч. 2 ст. 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом. Подання про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до суду, який ухвалив вирок.

Частиною першою статті 76 КК України визначено обов`язки, які покладає суд на особу, звільнену від відбування покарання з випробуванням , а саме:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Згідно з ч. 3 ст. 76 КК України, суд може додатково покласти на осіб, звільнених від відбування покарання з випробуванням, обов`язки, передбачені вищезазначеною статтею.

У резолютивній частині вироку від 09.05.2024 суд посилався як на ч. 1 ст. 76, так і на ч. 3 ст. 76 КК України. Однак, на засудженого ОСОБА_4 покладено обов`язки, передбачені лише ч. 1 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Окрім того, виходячи з постанови Верховного Суду у справі № 756/2962/17 від 17.07.2018 р., застосування одного із додаткових обов`язків, передбачених положеннями ст. 76 КК України, є правом суду, а не його обов`язком.

Враховуючи вищенаведене, суд не вбачає підстав для додаткового покладення обов`язків, які передбачені ч. 3 ст. 76 КК України, на гр. ОСОБА_4 .

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які передбачені ст. 412 КПК України та які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 537-539 КПК України,

ухвалив:

Задовольнити клопотання Тернопільського районного сектору № 5 філії Державної установи «Центр пробації» в Тернопільській області ОСОБА_3 щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Мурманськ, рф, українця, громадянина України, учасника бойових дій, одруженого, не працюючого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого 09.05.2024 року Миргородським міськрайонним судом Полтавської області за ч. 1 ст. 263-1, ч. 2 ст. 263-1 та ч. 1 ст. 263 КК України до покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі, відповідно до ст. 75 КК України звільненого від відбування призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 1 (один) рік.

Роз`яснити, що вироком Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 09.05.2024 року, на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покладено лише обов`язки передбачені ч. 1 ст. 76 КК України, а саме:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду Полтавської області протягом семи днів з дня її проголошення.

СуддяОСОБА_1