Провадження № 1-в/592/432/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2024 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми у складі

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Суми клопотання начальника Державної установи «Сумська виправна колонія (№116)» ОСОБА_4 про приведення вироку суду відносно засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-IX від 18.07.2024,

у с т а н о в и в:

Начальник ДУ «Сумська виправна колонія (№116)» звернувся до Ковпаківського районного суду м. Суми з клопотанням про приведення вироків Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 06.02.2023, Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 15.09.2023 відносно ОСОБА_5 у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» №3886-ІХ від 18.07.2024 (далі за текстом - Закон №3886-ІХ).

Представник ДУ «Сумська виправна колонія (№116)» у судове засідання не з`явився, що у відповідності до абз.2 ч.5 ст.539 КПК України не перешкоджає проведенню судового розгляду.

Забезпечити участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції засудженого ОСОБА_5 не виявилось за можливе з технічних причин.

Заслухавши думку прокурора на підтримку клопотання, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до п.13 ч.1 ст.537, п.2 ч.2 ст.539 КПК України, питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України, вирішуються судом, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок.

09.08.2024 набрав чинності Закон України № 3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів».

Відповідно до вказаного Закону №3886-ІХ, стаття 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення була викладена у новій редакції, внаслідок чого дрібним викраденням чужого майна вважається крадіжка, шахрайство, привласнення чи розтрата, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Положеннями частини 1 статті 3 КК України встановлено, що законодавство України про кримінальну відповідальність становить КК України, який ґрунтується на Конституції України та загальновизнаних принципах і нормах міжнародного права. При цьому зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення (частина 6 статті 3 КК України).

Відповідно до пункту 5 підрозділу 1 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України, для норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги.

Підпункт 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV Податкового кодексу України визначає, що податкова соціальна пільга визначається у розмірі, що дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року, - для будь-якого платника податку.

Таким чином, два неоподатковуваних мінімуми доходів громадян дорівнюють 100 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи, встановленому законом на 1 січня звітного року.

Станом на 01 січня 2022 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становив 2 481 грн (ст.7 ЗУ «Про Державний бюджет на 2022 рік»).

Вироком Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 15.09.2022 у справі №392/731/22 ОСОБА_5 засуджений за ч.4 ст.185 КК України до покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі; на підставі ст.76 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік 6 місяців.

Цим вироком ОСОБА_5 засуджений за ч.4 ст.185 КК України, а саме: за вчинення в умовах воєнного стану 07.06.2022 таємного викрадення чужого майна на суму 484,96 грн, що станом на день вчинення крадіжки є меншою від 2 481 грн.

Крім того, вироком Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 06.02.2023 у справі №392/1487/22 ОСОБА_5 засуджений за ч.4 ст. 185 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі. На підставі ч.1 ст.71 КК України, за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 15.09.2022, остаточно засудженому ОСОБА_5 призначене покарання у виді 5 років 1 місяця позбавлення волі.

Цим вироком ОСОБА_5 засуджений за ч.4 ст.185 КК України, а саме: за вчинення в умовах воєнного стану 17.11.2022 таємного викрадення чужого майна загальною вартістю 689,86 грн, що станом на день вчинення крадіжки є меншою від 2 481 грн.

Кримінальна протиправність діяння, а також його карність та інші кримінально-правові наслідки визначаються тільки Кримінальним кодексом, що діяв на час вчинення цього діяння (ч.3 ст.3, ч.2 ст.4 КК України).

Закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість (ч.1 ст.5 КК України).

Відповідно до ст.58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Таким чином, на теперішній час кримінальна відповідальність за таємне викрадення чужого майна (крадіжка) настає виключно у випадку, якщо вартість такого майна становить більше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян встановленого на дату скоєння відповідного правопорушення.

Вказані висновки суду узгоджуються з висновками, викладеними у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.01.2021 у справі № 0306/7567/12, згідно з якими «за загальним правилом, закріпленим у частині другій статті 4 КК, злочинність, караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, який діяв на час його вчинення. Припинення законної сили кримінально-правової норми тягне неможливість її застосування до діянь, що передбачені чи передбачалися у КК раніше як злочини і скоєні після втрати цією нормою чинності. Водночас у випадках, коли новий закон про кримінальну відповідальність покращує юридичне становище особи, він поширюється і на діяння, вчинені до набрання ним чинності, тобто застосовується принцип ретроактивності».

Таким чином діяння, за вчинення яких засуджено ОСОБА_5 вироками Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 15.09.2022 та від 06.02.2023, наразі не можуть вважатись кримінально караними правопорушеннями, оскільки вартість майна, за викрадення якого останній засуджений, не перевищує граничної вартості майна, за викрадення якого наразі передбачено саме кримінальну відповідальність - 2 неоподатковуваних мінімуми доходів громадян.

Частиною 2 ст.74 КК України передбачено, що особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Оскільки кримінальна караність діянь, за вчинення яких засуджено ОСОБА_5 усунута законом, на підставі ч.2 ст.74 КК України його необхідно звільнити від призначеного покарання за вироками Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 15.09.2022 за ч.4 ст.185 КК України, від 06.02.2023 за ч.4 ст.185 КК України.

На підставі викладеного, керуючись ЗУ № 3886-IX від 18.07.2024, ст.74 КК України, ст. ст. 372, 376, 537, 539 КПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Клопотання начальника ДУ «Сумська виправна колонія (№116)» ОСОБА_4 задовольнити.

На підставі ч.2 ст.74 КК України звільнити засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від покарання, призначеного вироками Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 15.09.2022 за ч.4 ст.185 КК України, від 06.02.2023 за ч.4 ст.185 КК України, у зв`язку з усуненням караності діяння.

Ухвала може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду протягом 7 (семи) днів з дня її проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Ковпаківський районний суд м. Суми, а засудженим - протягом того ж строку з дня отримання копії ухвали.

Суддя ОСОБА_1