Єдиний унікальний номер 142/17/22
Номер провадження 1-кп/142/29/24
У Х В А Л А

іменем України

(про закриття кримінального провадження)

29 листопада 2024 року смт. Піщанка

Піщанський районний суд Вінницької області

в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судових засідань ОСОБА_2 ,

за участі

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисників обвинуваченого

ОСОБА_4 ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження № 0000017 від 17.06.2021 року, на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КК України,

у справі про кримінальне правопорушення, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000017 від 17.06.2021 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Киселиці Путильського району Чернівецької області, жителя АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 368 КК України,-

ВСТАНОВИВ :

В провадженні Піщанського районного суду Вінницької області перебуває кримінальне провадження № 0000017 від 17.06.2021 року, за обвинуваченням ОСОБА_6 та ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 368 КК України.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.01.2022 року вказане кримінальне провадження було передано на розгляд судді ОСОБА_1 .

Ухвалою суду від 17.01.2022 року призначено у кримінальному провадженні про кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 368 КК України, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000017 від 17 червня 2021 року, за обвинуваченням ОСОБА_6 та ОСОБА_4 підготовче судове засідання.

Ухвалою суду 09.02.2023 року постановлено виділити в окреме провадження матеріали кримінального провадження відносно обвинуваченого ОСОБА_6 за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 368 КК України, зупинено виділене судове провадження щодо ОСОБА_6 до його звільнення з військової служби. Продовжено судове провадження щодо обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 368 КК України.

19.08.2024 року захисником обвинуваченого ОСОБА_4 адвокатом ОСОБА_5 подано клопотання про закриття кримінального провадження, в якому він просив, зокрема у зв`язку з закінченням строку досудового розслідування, визначеного ст. 219 КПК України, кримінальне провадження, внесене 17.06.2021 року до ЄРДР №0000017 за обвинуваченням ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, закрити на підставі пункту 10 частини 1 статті 284 КПК України.

Крім того, 28.10.2024 року захисником обвинуваченого ОСОБА_4 адвокатом ОСОБА_5 подано заперечення на ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 12.11.2021 року у справі №127/30629/21 (провадження №1-кс/127/13245/21), в якому він просив ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 12.11.2021 року по справі №127/30629/21 (провадження №1-кс/127/13245/21) визнати недопустимою як доказу в кримінальному провадженні та скасувати.

Обвинувачений ОСОБА_4 , та його захисник адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні вищевказані клопотання підтримали та просили їх задовольнити.

Прокурор ОСОБА_3 , заперечував проти задоволення клопотання та закриття кримінального провадження, зазначив, що згідно приписів ст. 314 КПК України, суд позбавлений можливості досліджувати докази під час підготовчого провадження та вважає за можливе призначити судовий розгляд на підставі зазначеного обвинувального акта.

Суд, дослідивши клопотання захисника обвинуваченого, вислухавши думку прокурора, обвинуваченого, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що підставою для закриття кримінального провадження відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , його захисник адвокат ОСОБА_5 зазначає наявність обставин, які вказують про направлення обвинувального акту у кримінальному провадженні №0000017 від 17.06.2021 року до суду поза межами визначеного ст. 219 КПК України строку. Зокрема захисник зазначає, що у зазначеному кримінальному провадженні ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 12.11.2021 року у справі №127/30629/21 (провадження №1-кс/127/13245/21) строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000017 від 17.06.2021 року продовжено до 4 місяців, тобто до 17.12.2021 року. Разом з тим, захисник вважає, що розгляд та прийняття процесуального рішення здійснювалися з порушенням їх істотних умов та з порушенням права на захист кожного із учасників сторони захисту, в зв`язку з чим 28 жовтня 2024 року подав на адресу суду заперечення на вказану ухвалу, в якій просив дану ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду від 12.11.2021 року по справі № 127/30629/21 визнати недопустимою як доказу в кримінальному провадженні та скасувати.

Свої заперечення обґрунтував тим, що під час здійснення тимчасового доступу до матеріалів судової справи №127/30629/21 (провадження №1-кс/127/13245/21), па підставі ухвали Піщанського районного суду Вінницької області від 16.10.2023 року, постановленої по справі №142/17/22 (провадження №1-кс/142/13/23) було встановлено, згідно матеріалів судової справи №127/30629/21 (провадження №1-кс/127/13245/21), під час якої розглядалося клопотання слідчого про продовження строку досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000017 від 17.06.2021 року, про дату, час та місце судового розгляду даної справи суд повідомив лише слідчу ТУ ДБР розташованого у м. Хмельницькому (з місцем дислокації у м. Вінниця), а інших учасників цього кримінального провадження про дату, час та місце розгляду вказаного клопотання (справа №127/30629/21) суд не повідомляв взагалі. Захисник вказує, що у судовому засіданні яке відбувалося 12.11.2021 року, всупереч ч. 3 ст. 295-1 КПК України, ст. 13 Закону України про «Судоустрій та статус суддів» та правовим висновкам та позиціям Верховного Суду, слідчий суддя Вінницького міського суду Вінницької області, не маючи беззаперечних доказів повідомлення підозрюваного та захисників про дату, місце та час проведення судового засідання, яких взагалі не було повідомлено, здійснював правосуддя, у їх відсутність, тобто розглянув клопотання без виклику та за відсутності ОСОБА_4 та його захисників, які є окремими учасниками справи та порушив тим самим вимоги ст. 295-1 КПК України, що унеможливило реалізацію учасниками судового процесу наданих їм процесуальних прав щодо подачі своїх заперечень, надання пояснень та доказів та доведенні їх переконливості. Крім того, захисник зазначив, що при ознайомленні з технічним записом фіксування судового розгляду справи №127/30629/21 (провадження №1-кс/127/13245/21) встановлено, що такий технічний запис відсутній, що підтверджується актом тимчасового доступу до речей і документів від 03.11.2023, складеного за його участю та начальника відділу ведення архівних справ Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_7 . Вважає, що такі обставини істотно вплинули на законність та вмотивованість судового рішення, його відповідності фактичним обставинам (автентичності), які відбувалися під час розгляду справи №127/30629/21 (провадження №1-кс/127/13245/21), що унеможливлює перевірити законність цієї ухвали слідчого судді. Зазначає, що неможливість відтворення звукозапису впливає на законність і обґрунтованість ухвали слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 12.11.2021 року по справі №127/30629/21 (провадження №1-кс/127/13245/21) та вирішення справи по суті, оскільки відомості, відображені у цій ухвалі відрізняються від тих, які зазначені у журналі судовому засіданні за 12.11.2021 року та від тих, що мали місце по факту. Однак, ці розбіжності перевірити не представляється можливим. Розписки про отримання відповідної ухвали, яка вручається одразу після проголошення, в справі також відсутні. Таким чином, на думку сторони захисту, ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 12.11.2021 року по справі №127/30629/21 (провадження №1-кс/127/13245/21) не можна визнати законною, обґрунтованою і вмотивованою, оскільки її постановлено з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, що відповідно до приписів п.7 ч. 2 ст. 412 КПК є підставою для скасування такого рішення, оскільки процесуальні дії та прийняття процесуального рішення здійснювалися з порушенням їх істотних умов та з порушенням права на захист ОСОБА_4 ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , а також істотним порушенням вимог КПК України щодо гласності та фіксування судового розгляду технічними засобами.

У постанові колегії суддів Першої судової палати ККС ВС від 06 червня 2023 року у справі № 489/6721/21 (провадження № 51-4081км22), де суд звернув увагу, що законодавець, позбавивши сторони права на апеляційне оскарження певних ухвал слідчого судді під час досудового розслідування, не залишив сторони без засобів правового захисту від незаконних або необґрунтованих рішень слідчого судді. Закон надає можливість розглянути ці питання під час судового провадження, передбачивши у ч. 3 ст. 309 КПК, що щодо ухвал, які не оскаржуються під час досудового розслідування, можуть бути подані заперечення під час підготовчого провадження в суді. Суд, отримавши такі заперечення має їх розглянути під час підготовчого провадження або під час судового розгляду, в залежності від характеру поставленого питання, і прийняти вмотивоване рішення.

Разом з цим, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 23 травня 2018 року у справі № 243/6674/17 (провадження № 13-16cво18) вказала, що у випадку незгоди сторін з іншими ухвалами слідчого судді законність цих ухвал підлягає перевірці судом першої інстанції під час підготовчого провадження.

Таким чином, обмеживши сторони права на апеляційне оскарження певних ухвал слідчого судді під час досудового розслідування, законодавець передбачив інший механізм висловлення незгоди із рішеннями слідчого судді.

За приписами ч. 3 ст. 309 КПК на ухвали слідчого судді, які не оскаржуються під час досудового розслідування, можуть бути подані заперечення під час підготовчого провадження в суді.

Суд, отримавши такі заперечення, має їх розглянути під час підготовчого провадження або під час судового розгляду, залежно від характеру поставленого питання, і прийняти вмотивоване рішення. ВС вже неодноразово зазначав, що суд, який розглядає обвинувачення по суті, наділений повноваженнями досліджувати усі обставини для вирішення питань, важливих для виконання його завдань, про що зазначено в постанові колегії суддів Першої судової палати ККС ВС від 06 червня 2023 року у справі № 489/6721/21 (провадження № 51-4081км22).

За висновком об`єднаної палати ККС ВС, викладеним у постанові від 13 лютого 2023 року у справі № 932/8842/20 (провадження № 51-5954кмо21) неприйняття судом першої інстанції до розгляду під час підготовчого судового засідання висловлених заперечень на ухвалу слідчого судді та ненадання відповідей на доводи такого заперечення не лише не ґрунтуються на положеннях чинного кримінального процесуального закону, але й суперечать положенням ч. 3 ст. 309-5 «Апеляційне оскарження ухвал слідчих суддів КПК»

У постанові колегії суддів Першої судової палати ККС ВС від 18 липня 2023 року у справі № 760/2468/22 (провадження № 51-2937км23) ККС констатував, що суд першої інстанції повинен перевірити доводи сторін, які стосуються їхньої незгоди із ухвалами слідчих суддів, що не підлягають окремому апеляційному оскарженню. Колегія суддів наголосила, що ненадання відповідей на доводи такого заперечення не лише не ґрунтуються на положеннях чинного кримінального процесуального закону, але й суперечать положенням ч. 3 ст. 309 КПК. Суд вважав, що сторони кримінального провадження мають можливість оспорити обґрунтованість ухвали слідчого судді, про яку йдеться у цій справі, що, власне, і було зроблено під час підготовчого судового засідання відповідно до ч. 3 ст. 309 КПК. Суд зобов`язаний належним чином розглянути ці заперечення та прийняти рішення по суті питання, ґрунтуючись на власній оцінці обставин провадження.

Отже, за практикою суду касаційної інстанції суд має належно перевірити заперечення учасника провадження на рішення, ухвалені слідчим суддею під час досудового розслідування, які не є предметом самостійного апеляційного оскарження.

Розглянувши заперечення сторони захисту на ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 12 листопада 2021 року постановлену в справі 127/30629/21 (провадження № 1-кс/127/13245/21) за результатами розгляду клопотання старшого слідчого четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Вінниці) ТУ ДБР розташованого у місті Хмельницькому ОСОБА_10 про продовження строку досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000017 від 17.06.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, які були подані під час підготовчого провадження в кримінальному провадженні № 0000017 від 17 червня 2021 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 368 КК України, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Порядок продовження строку досудового розслідування слідчим суддею визначений в статті 295-1 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 295-1 КПК України у випадках, передбачених статтею 294 цього Кодексу, продовження строку досудового розслідування здійснюється на підставі ухвали слідчого судді, постановленої за відповідним клопотанням прокурора або слідчого.

В частині 3 ст. 295-1 КПК України передбачено, що слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку досудового розслідування протягом трьох днів з дня його одержання, але в будь-якому разі до спливу строку досудового розслідування, за участю слідчого або прокурора, а також підозрюваного та його захисника, у разі розгляду клопотання про продовження строку досудового розслідування після повідомлення особі про підозру.

З матеріалів, наданих сторонами кримінального провадження в розпорядження суду слідує, що клопотання слідчого про продовження строку досудового розслідування надійшло до Вінницького міського суду Вінницької області 11 листопада 2021 року.

З реєстру матеріалів досудового розслідування в кримінальному провадженні № 0000017 від 17 червня 2021 року, який долучений до обвинувального акту, судом встановлено, що повідомлення про підозру було вручено ОСОБА_6 17 серпня 2021 року (обвинувачений в даному кримінальному провадженні, матеріали щодо якого виділено в окреме провадження). Повідомлення про підозру ОСОБА_4 в даному кримінальному провадженні було вручено 28 грудня 2021 року.

Згідно ч. 1 ст. 42 КПК України підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру.

Таким чином, станом як на день подання слідчим до суду клопотання про продовження строку досудового розслідування, так і на день розгляду даного клопотання слідчим суддею 12 листопада 2021 року, ОСОБА_4 не мав статусу підозрюваного в кримінальному провадженні № 0000017.

Таким чином, доводи захисника обвинуваченого ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 щодо здійснення розгляду 12 листопада 2021 року клопотання про продовження строку досудового розслідування без виклику та за відсутності ОСОБА_4 та його захисників, які вказують на порушення порядку його розгляду, на увагу не заслуговують, оскільки ОСОБА_4 статусу підозрюваного не мав, та в суду обов`язку щодо його виклику та розгляду клопотання за його участю, в силу положень ч. 3 ст. 295-1 КПК України не було.

Перевіряючи інші доводи сторони захисту, які стосуються їхньої незгоди із ухвалою слідчого судді від 12 листопада 2021 року про продовження строку досудового розслідування, суд керується також положеннями ч.8, ч.9 ст. 295 -1 КПК України відповідно до якої ухвала слідчого судді про продовження строку досудового розслідування повинна відповідати загальним вимогам до судових рішень, передбачених цим Кодексом, а також містити новий визначений строк досудового розслідування. Ухвала слідчого судді, прийнята за результатами розгляду клопотання про продовження строку досудового розслідування, оскарженню не підлягає.

Зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться гласність і відкритість судового провадження та його повне фіксування технічними засобами. Зокрема, під час судового розгляду та у випадках, передбачених цим Кодексом, під час досудового розслідування забезпечується повне фіксування судового засідання та процесуальних дій за допомогою звуко- та відеозаписувальних технічних засобів. Офіційним записом судового засідання є лише технічний запис, здійснений судом у порядку, передбаченому цим Кодексом. (ч. 5 ст. 27 КПК України)

В ч. 4 ст. 107 КПК України в редакції, що діяла станом на момент розгляду судом клопотання, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Слідчий суддя, суд може обмежити чи заборонити доступ сторін кримінального провадження з боку захисту до результатів технічного запису з метою забезпечення недопустимості розголошення відомостей досудового розслідування у разі, якщо на обґрунтування клопотання про проведення обшуку слідчий, прокурор надали результати проведення негласних слідчих (розшукових) дій.

В частині 6 ст. 107 КПК України було зазначено, що незастосування технічних засобів фіксування кримінального провадження у випадках, якщо воно є обов`язковим, тягне за собою недійсність відповідної процесуальної дії та отриманих внаслідок її вчинення результатів, за винятком випадків, якщо сторони не заперечують проти визнання такої дії та результатів її здійснення чинними.

Аналіз змісту ухвали слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 12 листопада 2021 року, в якій викладено її вступну та резолютивну частини, вказує на те, що під час розгляду клопотання про продовження строку досудового розслідування були присутні слідчий, прокурор та підозрюваний ОСОБА_6 , а тому фіксування технічними засобами під час розгляду даного питання мало бути обов`язковим.

Відповідно до ч. 1 ст. 108 КПК України під час судового засідання ведеться журнал судового засідання, в якому зазначаються такі відомості: 1) найменування та склад суду (слідчий суддя); 2) реквізити кримінального провадження та відомості щодо його учасників; 3) дата і час початку та закінчення судового засідання; 4) час, номер та найменування процесуальної дії, що проводиться під час судового засідання, а також передані суду під час процесуальної дії речі, документи, протоколи слідчих (розшукових) дій і додатки до них; 5) ухвали, постановлені судом (слідчим суддею) без виходу до нарадчої кімнати; 6) інші відомості у випадках, передбачених цим Кодексом.

Аналіз змісту журналу судового засідання від 12 листопада 2021 року в справі № 127/30629/21 вказує у залі судових засідань № 2 в судовому розгляді брали участь слідчий, прокурор та підозрюваний ОСОБА_6 , що відповідає складу учасників зазначених у вступній та резолютивній частинах ухвали від 12 листопада 2021 року. В той же час в повному тексті ухвали зазначено, що під час розгляду клопотання був присутній також захисник підозрюваного, який висловив думку щодо розгляду клопотання та вона була заслухана судом. Разом з тим, дана процесуальна дія з невідомих причин не знайшла свого відображення в журналі судового засідання.

Крім того, часовий проміжок, протягом якого тривало судове засідання 12 листопада 2021 року, а саме його відкриття о 10:05:12 год. та закінчення звукозапису о 10:07:49 год., що складає менше трьох хвилин та включає, в себе час перебування слідчого судді в нарадчій кімнаті та час, протягом якого проголошувалася вступна та резолютивні частини ухвали, з боку сторонього спостерігача вказує на об`єктивну неможливість проведення всіх процесуальних дій, спрямованих на повний та неупереджений судовий розгляд клопотання про продовження строку досудового розслідування та застосування належної правової процедури до кожного учасника кримінального провадження, зокрема, неможливість за вказаний час доведення слідчим слідчому судді , що додатковий строк необхідний для отримання доказів, які можуть бути використані під час судового розгляду, або для проведення чи завершення проведення експертизи, за умови що ці дії не могли бути здійснені чи завершені раніше з об`єктивних причин, а також заслуховування думки інших учасників кримінального провадження з цього приводу.

В частині 3 ст. 107 КПК України, в редакції, що діяла на момент розгляду клопотання слідчого, було передбачено, що у матеріалах кримінального провадження зберігаються оригінальні примірники технічних носіїв інформації зафіксованої процесуальної дії, резервні копії яких зберігаються окремо.

Разом з тим, з копії акту тимчасового доступу до речей і документів від 03.11.2023 року складеного за участю адвоката ОСОБА_5 та начальника відділу ведення архівних справ Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_7 вбачається, що при ознайомленні з матеріалами 127/30269/21 було встановлено, що технічний запис судового засідання, яке відбулося 12.11.2021 року відсутній, оскільки диск який міститься у справі порожній.

Всі вищевикладені обставини у своїй сукупності викликають об`єктивні сумніви щодо присутності всіх осіб, зазначених в ухвалі та журналі судового засідання, в судовому засіданні 12 листопада 2021 року, та з`ясування судом їх позиції щодо його розгляду, вказують на невиконання вимоги щодо повного фіксування судового провадження за допомогою технічних засобів та дозволяють припустити порушення судом під час розгляду клопотання слідчого про продовження строку досудового розслідування ч. 4 ст. 107, ст. 108 КПК України та невиконання положень ч.ч.3-8 ст. 295-1 КПК України.

Також суд враховує, що матеріали справи з розгляду клопотання слідчого про продовження строку досудового розслідування не містять доказів виклику в судове засідання для його розгляду інших учасників кримінального провадження, крім слідчого, зокрема обвинуваченого, його захисників, а також доказів отримання чи направлення всім учасникам копії ухвали слідчого судді від 12.11.2021 року, що вказує на недотримання судом під час розгляду клопотання також вимог ст. 134-136, ч.ч.6-7 376 КПК України та вважає зауваження з приводу даних фактів, викладенні стороною захисту в письмових запереченнях на ухвалу слідчого судді, доречними та такими, що заслуговують на увагу.

З огляду на встановлені судом обставини та виявлені порушення вимог кримінального процесуального закону під час розгляду слідчим суддею Вінницького міського суду Вінницької області клопотання слідчого про продовження строку підготовчого провадження, беручи до уваги, що незастосування технічних засобів фіксування кримінального провадження у випадках, якщо воно є обов`язковим, тягне за собою недійсність відповідної процесуальної дії та отриманих внаслідок її вчинення результатів, що мало місце під час розгляду слідчим суддею вказаного клопотання, суд вважає дані порушення істотними та такими, що могли перешкодити слідчому судді ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

При вирішенні питання про закриття кримінального провадження суд зазначає, що елементами верховенства права є принципи рівності і справедливості, правової визначеності, ясності і недвозначності правової норми, оскільки інше не може забезпечити її однакове застосування, не виключає необмеженості трактування у правозастосовній практиці і неминуче призводить до сваволі (абз. 2 п.п. 5.4 п. 5 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 22.09.2005 № 5-рп/2005).

Конституційний Суд України вважає, що принцип правової визначеності вимагає чіткості, зрозумілості й однозначності правових норм, зокрема їх передбачуваності (прогнозованості) та стабільності. (абз. 6 п. 2.1 мотивувальної частини) Рішення Великої палати Конституційного Суду України у справі за конституційним поданням 49 народних депутатів України від 20.12.2017 № 2-р/2017).

Вимогою верховенства права є дотримання принципу юридичної визначеності, що обумовлює однакове застосування норми права, недопущення можливостей для її довільного трактування. Юридична визначеність норми права є ключовою умовою забезпечення кожному ефективного судового захисту незалежним судом. (абзаци перший, другий підпункту 2.3 пункту 2 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України (Велика палата) у справі за конституційним поданням 55 народних депутатів України від 11.06.2020 № 7-р/2020).

Під час розгляду клопотання та закриття кримінального провадження, судом встановлено, що відповідно до обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000017, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 17.06.2021 року вбачається, що 17.08.2023 року за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, був затриманий ОСОБА_6 (п. 38 розділу 1 Реєстру), та 17.08.2023 року ОСОБА_6 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України (п. 40 розділу 1 Реєстру).

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 5 КПК України процесуальна дія проводиться, а процесуальне рішення приймається згідно з положеннями цього Кодексу, чинними на момент початку виконання такої дії або прийняття такого рішення.

Відповідно до ст. 219 КПК України строк досудового розслідування обчислюється з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань до дня звернення до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності або до дня ухвалення рішення про закриття кримінального провадження (в редакції Законів № 2147-VIII від 03.10.2017, № 2617-VIII від 22.11.2018).

Строк досудового розслідування з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань до дня повідомлення особі про підозру становить: 1) дванадцять місяців - у кримінальному провадженні щодо нетяжкого злочину; 2) вісімнадцять місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжкого або особливо тяжкого злочину (в редакції Закону № 2617-VIII від 22.11.2018).

З дня повідомлення особі про підозру досудове розслідування повинно бути закінчене протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину (в редакції Закону № 2617-VIII від 22.11.2018).

Постановою керівника Вінницької спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону ОСОБА_11 від 08.10.2021 року продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000017 від 17.06.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 368 КК України, за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, до 17.11.2021 року.

В подальшому, Вінницький міський суд Вінницької області ухвалою від 12.11.2021 року по справі №127/30629/21 (провадження №1-кс/127/13245/21) продовжив строк досудового розслідування у кримінальному провадження № 0000017 від 17.06.2021 року до чотирьох місяців, тобто до 17.12.2021 року (п. 18 розділу 2 Реєстру).

Після чого, ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 14.12.2021 року по справі №127/34138/21 (провадження №1-кс/127/14645/21) продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадження №0000017 від 17.06.2021 року до п`яти місяців, тобто до 17.01.2022 року (п. 19 розділу 2 Реєстру).

12.01.2022 року складено та затверджено обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000017 від 17.06.2021 року та 13.01.2022 року обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000017 від 17.06.2021 року надійшов до Піщанського районного суду Вінницької області.

Разом з тим, з матеріалів кримінального провадження №0000017 від 17.06.2021 року слідує, що строк досудового розслідування, відповідно до вимог ч. 3 ст. 219 КПКУ, у цьому провадженні розпочав обліковуватися з 17.08.2021 року.

Також встановлено, що ОСОБА_4 28.12.2021 року повідомлено про підозру, отже строк двомісячний строк мав би мав би закінчитись 28.02.2022. Постановою керівника Вінницької спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону від 08.10.2021 року продовжено строк досудового розслідування у вказаному провадженні до трьох місяців, тобто до 17.11.2021 року. В подальшому ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області 17.06.2021 року до чотирьох місяців, тобто до 17.12.2021 року та ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 14.12.2021 року до п`яти місяців, тобто до 17.01.2022 року.

Ухвалою Піщанського районного суду Вінницької області від 22.12.2023 року по справі №142/17/22 (щодо розгляду обвинувального акту у кримінальному провадженні №0000017 від 17.06.2021 року) постанову керівника Вінницької спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону від 08 жовтня 2021 року про продовження строку досудового розслідування у кримінальному провадження № 0000017 від 17 червня 2021 року скасовано, таким чином обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000017 від 17.06.2021 року надійшов 13.01.2022 року до Піщанського районного суду Вінницької області після закінчення строку досудового розслідування, визначеного ст. 219 КПК України.

Крім того, стосовно доводів прокурора щодо неможливості суду вирішити у підготовчому судовому засіданні питання про наявність підстав, передбачених п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України, оскільки вказане суперечить імперативним приписам п. 2 ч. 3 ст. 314 КПК України, суд зазначає.

Підготовче провадження є своєрідним процесуальним фільтром між досудовим провадженням і судовим розглядом, одним із завдань якого є перевірка відповідності вимогам закону процесуальних рішень, що надійшли від прокурора.

Чинне кримінальне процесуальне законодавство не містить обмежень щодо закриття кримінального провадження на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України на будь-якій стадії процесу до виходу суду в нарадчу кімнату для постановлення рішення по суті, в тому числі й під час підготовчого судового засідання, що узгоджується зі сталою та послідовною практикою Верховного Суду.

Здійснення судового провадження за наявності підстав для закриття кримінального провадження відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 412 КПК України становить істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, а тому закриття провадження на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України не суперечить нормам кримінального процесуального закону та узгоджується з послідовною практикою Верховного Суду.

Відповідно до позиції Верховного суду, викладеної в постанові від 15 вересня 2021 року по справі № 711/3111/19 (провадження № 51-2890км19), якою визначено, що кінцевим моментом строку досудового розслідування є його закінчення, яке, як етап кримінального провадження, законодавець пов`язує у часі зі зверненням з обвинувальним актом до суду (його фактичним направленням). А тому в межах строку досудового розслідування обвинувальний акт має бути не лише складено, затверджено та вручено, а й безпосередньо направлено на адресу суду.

Таким чином, з огляду на положення ст. 2 КПК України, згідно з якою до кожного учасника кримінального провадження повинна бути застосована належна правова процедура, та істотне порушення загальної засади кримінального провадження, передбаченої ст. 28 КПК України щодо розумних строків, слід вважати, що ОСОБА_4 не набув процесуального статусу обвинуваченого (підсудного), оскільки обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000017 від 17.06.2021 року складений та направлений до суду після спливу строку досудового розслідування, визначеного ст. 219 КПК України.

Відповідно ж до змісту частини 1 статті 337 КПК України судовий розгляд може бути проведений виключно стосовно особи, яка набула статусу обвинуваченого в порядку, передбаченому Законом.

Згідно вимог п. 2 ч. 3 ст.314 КПК України, суд має право прийняти рішення про закриття кримінального провадження у випадках встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу.

У відповідності до п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо після повідомлення особі про підозру закінчився строк досудового розслідування, визначений статтею 219 цього Кодексу, крім випадку повідомлення особі про підозру у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи.

Відповідно до положень діючого законодавства, злочини, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_4 , не відноситься до категорії тяжких чи особливо тяжких злочинів проти життя та здоров`я особи.

Разом з тим, згідно ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Обґрунтованим є судове рішення, ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України. Обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для кримінального провадження, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються дослідженими доказами, дослідженими в судовому засіданні. Обґрунтованість судового рішення полягає у правильності встановлення фактичних обставин справи та правильній оцінці доказів.

При цьому суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до усталеної практики ЄСПЛ, ст.6 §1 Конвенції про захист прав і основоположних свобод зобов`язує суди надавати підстави для винесення рішень, однак не передбачає детальної відповіді на кожний аргумент, проте з рішення має бути ясно зрозуміло, що головні проблеми, порушені у даній справі, були вивчені. При цьому міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони. Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх.

Поряд з тим, Велика палата ЄСПЛ у п. 68 рішення у справі Карт проти Туреччини (Kart v. Turkey, заява №8917/05) зазначила, що право на розгляд справи протягом розумного строку базується на необхідності гарантувати, що обвинуваченим доведеться залишатись занадто довго у стані невизначеності щодо результатів кримінальних звинувачень проти них. Так само ЄСПЛ у п. 18 рішення в справі Вемхофф проти Німеччини (Wemhoff v. Germany, заява №2122/64) вказував, що чітка мета відповідного положення п. 1 ст. 6 Конвенції у кримінальних справах полягає у забезпеченні того, щоби обвинувачені особи не перебували занадто довго під обвинуваченням та обвинувачення було визначене.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість клопотання захисника ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження № 0000017 від 17.06.2021 року по обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України та необхідність закриття кримінального провадження відносно вказаного обвинуваченого на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України.

При вирішенні питання процесуальних витрат, суд зазначає, що ч.1 ст. 126 КПК України визначено, що суд вирішує питання щодо процесуальних витрат у вироку суду або ухвалою.

Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку (постанова від 17.06.2020 року у справі № 598/1781/17), що кримінальний процесуальний закон не обмежує можливості вирішення питання розподілу процесуальних витрат, зокрема витрат на правову допомогу, виключно обвинувальним вироком. Суд повинен визначитися з розподілом процесуальних витрат у будь-якому рішенні, яким завершується розгляд кримінального провадження по суті, в у тому числі й в ухвалі про закриття кримінального провадження у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності. Не вирішення питання про розподіл процесуальних витрат не може бути єдиною підставою для скасування прийнятих судами першої та апеляційної інстанцій судових рішень, оскільки не є істотним порушенням вимог КПК та не впливає на вирішення питання кримінально-правової кваліфікації, доведеності винуватості і призначення покарання.

Відповідно до положень ст. 122 КПК витрати, пов`язані із залученням спеціалістів, перекладачів та експертів, несе сторона кримінального провадження, яка залучила спеціаліста, перекладача чи експерта, крім випадків, встановлених цим Кодексом, у тому числі статтею 124 КПК. Залучення стороною обвинувачення експертів спеціалізованих державних установ, а також проведення експертизи за дорученням слідчого судді або суду здійснюється за рахунок коштів, які цільовим призначенням виділяються цим установам з Державного бюджету України.

Таким чином, зважаючи на те, що ОСОБА_4 не набув статусу обвинуваченого при надісланні обвинувального акту поза межами строку на досудовому розслідуванні, то з нього і не можуть бути стягнуті процесуальні витрати, оскільки кримінальне провадження закрито та не відноситься до нереабілітуючих підстав.

Питання долі речових доказів, у зв`язку з наявністю зупиненого виділеного судового провадження щодо ОСОБА_6 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 368 КК України, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000017 від 17 червня 2021 року, до його звільнення з військової служби, в даному судовому провадженні не вирішувалось.

Керуючись ч.1 ст. 5, ст. 219, п.10 ч.1 ст. 284 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ :

Клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000017 від 17 червня 2021 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України - задовольнити.

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000017 від 17 червня 2021 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України закрити, на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КК України.

Ухвала може бути оскаржена протягом семи днів з дня її оголошення до Вінницького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Піщанський районний суд Вінницької області.

Суддя: