КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження № 3-зв/824/117/2024
Справа № 367/3571/24
ПОСТАНОВА

09 вересня 2024 року суддя судової палати з розгляду цивільних справ Київського апеляційного суду Ящук Т.І., розглянувши заяву судді Київського апеляційного суду Паленика Ігоря Григоровича про самовідвід у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , подану в її інтересах адвокатом Полянською Світланою Володимирівною, на постанову судді Ірпінського міського суду Київської області від 18 липня 2024 року у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП,

встановив:

Постановою Ірпінського міського суду Київської області від 18 липня 2024 року повернуто до ВРПП Бучанського РУП ГУНП в Київській області матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ст.124 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою суду, захисник ОСОБА_1 - адвокат Полянська С.В. подала апеляційну скаргу.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи №367/3571/24 (провадження № 33/824/4216/2024) між суддями Київського апеляційного суду від 16 серпня 2024 року справу призначено головуючому судді - Паленику І.Г.

26 серпня 2024 року суддя Київського апеляційного суду Паленик І.Г. заявив самовідвід від участі у розгляді цієї справи, мотивував тим, що на розгляді Вищої ради правосуддя перебуває скарга гр. ОСОБА_2 щодо вчинення дисциплінарного проступку суддею Київського апеляційного суду Палеником І.Г., що може свідчити про недовіру до нього, дані обставини самі собою вже можуть викликати сумніви у стороннього спостерігача у неупередженості судді в розгляді справи.

Разом з тим, посилається на те, що Національним антикорупційним бюро України відносно нього здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, слідчим суддею йому встановлено строк ознайомлення з матеріалами провадження до 19 вересня 2024 року, а також, у відповідності до п.1 ч.7 ст. 42 КПК України, зобов`язано прибувати за викликом до детектива, прокурора, слідчого судді, суду, то вказані обставини можуть не забезпечити розгляд справи в розумні строки і їм жодного разу не давалась оцінка при відмові в задоволенні заяви про самовідвід.

Так, на думку судді Паленика І.Г. , наявність кримінального провадження відносно судді - доповідача, само собою, не викликає в нього суб`єктивного ставлення до розгляду вказаного судового провадження, однак, об`єктивно свідчить про наявність обставин, які вважає, що у стороннього спостерігача можуть викликати сумніви у неупередженості судді у даному провадженні.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27 серпня 2024 року розгляд питання про самовідвід судді Паленика І.Г. призначено головуючому судді - Ящук Т.І.

Вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи, викладені в заяві про самовідвід, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви про самовідвід, виходячи з наступного.

Кодекс України про адміністративні правопорушення не містить спеціальних норм, що передбачають для учасників судового розгляду можливість заявити відвід судді або самовідвід й, відповідно, не передбачають порядку розгляду таких заяв, а тому слід застосовувати аналогію з КПК України.

Разом з тим, згідно положень ст.2 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією України і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Європейський Суд з прав людини неодноразово звертав увагу на недосконалість чинного законодавства України і необхідність дотримуватися принципу правової визначеності (п.53 рішення від 06 листопада 2008 року у справі «Єлоєв проти України» (Yeloyev v. Ukraine), заява №17283/02); п.19 рішення від 18 грудня 2008 року у справі «Новік проти України» (Novik v. Ukraine), заява №48068/06), а Конституційний суд України у п.3.4 і 3.6 свого рішення від 11 жовтня 2011 року (справа № 10-рп/2011), та аналізуючи положення міжнародних актів, наголосив, що не вбачається різниці між кримінальними та адміністративними протиправними діяннями, оскільки вони охоплюються загальним поняттям «правопорушення», а відмінність адміністративного правопорушення від злочину полягає, насамперед, у тому, що воно є менш суспільно небезпечним».

Рада суддів України у пункті 4 рішення від 08 червня 2017 року №34 роз`яснила, що у разі необхідності врегулювання суддею конфлікту інтересів при розгляді матеріалів про адміністративне правопорушення відповідно до Кодексу України про адміністративні правопорушення, з огляду на відсутність норм, що визначають правила відводу (самовідводу), до внесення змін до чинного законодавства, враховуючи засади судочинства, передбачені Конституцією України, міжнародні стандарти щодо незалежності суддів, неупередженості та безсторонності судочинства можливе застосування чинних процесуальних норм за аналогією.

Згідно практики Європейського Суду з прав людини, наявність безсторонності відповідно до п.1 ст.6 Конституції України повинна визначатися за суб`єктивними та об`єктивними критеріями. За суб`єктивним критерієм беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. За об`єктивним критерієм визначається, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. У кожній окремій справі слід визначати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчить про те, що суд не є безстороннім.

Відповідно до ч. 7 ст. 56 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» суддя зобов`язаний, зокрема справедливо, безсторонньо та своєчасно розглядати і вирішувати судові справи відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства (п. 1); дотримуватися правил суддівської етики, у тому числі виявляти та підтримувати високі стандарти поведінки у будь-якій діяльності з метою укріплення суспільної довіри до суду, забезпечення впевненості суспільства в чесності та непідкупності суддів (п. 2). Наведене також відповідає п. 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів від 19.05.2006, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН № 2006/23 від 27.07.2006

Статтею 15 Кодексу суддівської етики, затвердженого XI черговим з`їздом суддів України від 22.02.2013 визначено, що неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді. Суддя має право заявити самовідвід у випадках, передбачених процесуальним законодавством, у разі наявності упередженості щодо одного з учасників процесу, а також у випадку, якщо судді з його власних джерел стали відомі докази чи факти, які можуть вплинути на результат розгляду справи. Суддя не повинен зловживати правом на самовідвід. Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи у разі неможливості ухвалення ним об`єктивного рішення у справі.

Відповідно до частини 1 статті 80 КПК України за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, суддя зобов`язаний заявити самовідвід.

Частиною 1 статті 75 КПК України визначено, що суддя не може брати участь у кримінальному провадженні:

1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача;

2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник;

3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження;

4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості;

5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Статтею 76 КПК України визначено недопустимість повторної участі судді в кримінальному провадженні

Згідно з частиною 1 статті 81 КПК України у разі заявлення відводу слідчому судді або судді, який здійснює судове провадження одноособово, його розглядає інший суддя цього ж суду, визначений у порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу.

Підставою для самовідводу у заяві судді є загальновідома інформація, що відносно нього (судді Паленика І.Г.) Національним антикорупційним бюро України здійснюється кримінальне провадження, однак вказані обставини не свідчать про наявність підстав для самовідводу судді, передбачених статтями 75-76 КПК України у даній справі.

Та обставина, що на розгляді Вищої ради правосуддя перебуває скарга гр. ОСОБА_2 щодо вчинення дисциплінарного проступку суддею Київського апеляційного суду Палеником І.Г., також не свідчить про наявність підстав для самовідводу судді, оскільки з матеріалів даного адміністративного провадження не вбачається, що ОСОБА_2 є учасником цієї справ.

Таким чином у задоволенні заяви про самовідвід судді Паленика І.Г. слід відмовити.

Керуючись ст.294 КУпАП, ст.ст. 75,76,81 КПК України, суддя

постановив:

У задоволенні заяви судді Київського апеляційного суду Паленика Ігоря Григоровича про самовідвід у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , подану в її інтересах адвокатом Полянською Світланою Володимирівною, на постанову судді Ірпінського міського суду Київської області від 18 липня 2024 року у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП - відмовити.

Постанова набирає законної сили негайно, оскарженню не підлягає.

Суддя Ящук Т.І.