ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 643/528/24 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження апел.суду №11-кп/818/1977/24 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч. 4 ст. 296, ч. 1 ст. 121 КК України
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 серпня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря - ОСОБА_5 ,

захисника - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду м. Харкова матеріали за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_6 на ухвалу Московського районного суду м. Харкова від 07 серпня 2024 року про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0004144 від 30.11.2023 за частиною 4 статті 296, частиною 1 статті 121 КК України, -

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 07 серпня 2024 року клопотання прокурора про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_7 - задоволено, продовжено обвинуваченому строк тримання під вартою до 05 жовтня 2024 року, без визначення розміру застави. Не погодившись з вказаною ухвалою суду, захисник подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали від 07.08.2024, скасувати вказану ухвалу суду першої інстанції, постановити нову, якою змінити запобіжний захід на домашній арешт із забороною залишати житло в нічний період доби. У випадку, якщо суд не встановить підстав для зміни запобіжного заходу, захисник просить визначити можливість внесення застави в розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб. Вимоги апеляційної скарги захисник обгрунтовує тим, що повний текст ухвали суду оголошено 09.08.2024, однак станом на 16.08.2024 сторона захисту повний текст судового рішення не отримала. Захисник зазначає, що стороною обвинувачення не доведено, що заявлені ризики існують, суд проігнорував доводи про те, що обвинувачений має міцні соціальні зв`язки, потерпілий по кримінальному провадженню подав заяву про розгляд справи без його участі, що вказує на відсутність претензій з його боку, цивільний позов не заявлено. ОСОБА_7 від правоохоронних органів не переховувався, під час слідчих дій опору не чинив, надавав свідчення з приводу підозри, раніше не був судимий, має на утриманні малолітню дитину, перебуває у цивільному шлюбі, дружина вагітна, обвинувачений жодного разу не притягався до кримінальної відповідальності чи за вчинення адміністративних правопорушень. Заслухавши суддю - доповідача, пояснення захисника обвинуваченого, який підтримав клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали суду та просив задовольнити апеляційну скаргу, дослідивши матеріали провадження, перевіривши доводи клопотання про поновлення строку та апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що клопотання захисника про поновлення процесуального строку підлягає задоволенню, однак підстав для задоволення апеляційної скарги колегією суддів не встановлено, виходячи з наступного. Відповідно до статті 117 КПК України пропущений із поважних причин строк має бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду. Враховуючи, що наявність повного тексту судового рішення необхідна для належного мотивування апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає за можливе задовольнити клопотання захисника про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали суду та поновити вказаний строку. Перевіряючи обгрунтованість ухвали суду про продовження обвинуваченому строку тримання під вартою, апеляційний суд виходить з наступного. Статтею 199 КПК України передбачено порядок продовження строку тримання під вартою. Відповідно до частини 1 статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченими статтею 177 цього Кодексу.

Згідно із статтею 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до пункту 1 частини 4 статті 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування. Розглядаючи клопотання про продовження строку тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, слідчий суддя, суд, відповідно до статті 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен враховувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховуватися від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Задовольняючи клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого, суд першої інстанції врахував тяжкість інкримінованих йому злочинів, тяжкість покарання, яке може загрожувати обвинуваченому у разі визнання винуватим, дані про його особу, та дійшов обгрунтованого висновку, що ризики вчинення обвинуваченим дій, передбачених пунктами 1, 3, 5 частини 1 статті 177 КПК України не зменшилися, продовжують існувати, у зв`язку із чим застосування до ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу буде недостатнє для запобігання вказаним ризикам, з чим погоджується суд апеляційної інстанції.

Колегія суддів вважає оскаржуване судове рішення обґрунтованим та вмотивованим, мотиви прийнятого рішення є такими, що відповідають вимогам статей 193-194, 196, 199 КПК України, пунктів 3, 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини та практиці Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58). Серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»). Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_7 в силу статті 89 КК України судимості не має, був працевлаштований у вересні 2023 року з іспитовим строком. Як зазначає захисник в апеляційні скарзі обвинувачений проживає з дружиною, яка вагітна, має на утриманні малолітню дитини.

Колегія суддів приймає до уваги наведені захисником обставини, що характеризують особу обвинуваченого, однак вказане не спростовує обґрунтованості висновків суду першої інстанції щодо продовження існування ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 5 частини 1 статті 177 КПК України під час судового розгляду. Відповідно до журналу судового засідання від 07.08.2024, судом першої інстанції з`ясовувалося питання щодо явки потерпілого, свідків, та прокурор просила направити свідкам судові повістки про виклик. Враховуючи, що судовий розгляд триває, з огляду на положення статті 23 КПК України, які визначають, що суд досліджує докази безпосередньо, показання учасників кримінального провадження суд отримує усно, ризики вчинення обвинуваченим дій, передбачених статтю 177 КПК України об`єктивно існують.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Згідно сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у виді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Враховуючи обставини інкримінованих злочинів, в результаті яких потерпілому спричинено тяжке тілесне ушкодження, що суттєво підвищує суспільну небезпечність вчиненого, обставини, які встановлені органом досудового розслідування та викладені в обвинувальному акті, колегія суддів вважає, що у цьому судовому провадженні наявний суспільний інтерес, який полягає у необхідності захисту високих стандартів охорони прав і інтересів суспільства. За таких обставин, колегія суддів вважає, що саме внаслідок суспільної небезпечності таких дій є об`єктивні підстави вважати, що обвинувачений може переховуватись від правоохоронних органів та суду, впливати на інших учасників провадження, вчинити інше кримінальне правопорушення. Зазначене вказує на неможливість в цьому конкретному випадку застосування до обвинуваченого іншого більш м`якого запобіжного заходу. Суд апеляційної інстанції не погоджується із апеляційними доводами захисника щодо відсутності ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, з огляду на наведене вище. Суд апеляційної інстанції зауважує, що відповідно до пункту 1 частини 4 статті 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування. Враховуючи норми КПК України, не визначення в даному випадку альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави не є безпідставним та узгоджується з положеннями КПК України. Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції та не вбачає підстав для визначення розміру застави в даному провадженні.

З огляду на наведене, порушень кримінального процесуального закону, які б стали підставою для скасування судового рішення, судом апеляційної інстанції не виявлено, а наведені в апеляційній скарзі захисника доводи, колегія суддів не вбачає достатніми для застосування до обвинуваченого іншого, більш м`якого запобіжного заходу.

Керуючись статтями 177, 178, 404, 405, 407, 418, 419, 422-1 КПК України,

п о с т а н о в и л а:

Клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_6 про поновлення процесуального строку на апеляційне оскарження ухвали Московського районного суду м. Харкова від 07 серпня 2024 року - задовольнити. Поновити захиснику строк на апеляційне оскарження ухвали Московського районного суду м. Харкова від 07 серпня 2024 року.

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_6 - залишити без задоволення.

Ухвалу Московського районного суду м. Харкова від 07 серпня 2024 року - залишити без змін. Ухвала суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги оскарженню в касаційному порядку не підлягає відповідно до статті 424 КПК України.

Головуючий:

Судді: