Єдиний унікальний номер 333/6301/24
Провадження 1-кс/333/2061/24
УХВАЛА

Іменем України

18 липня 2024 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Комунарського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового зсідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого першого слідчого відділу (з дислокацією у місті Мелітополі та місті Запоріжжі) Територіального управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0005381, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16 липня 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

17.07.2024 слідчий першого слідчого відділу (з дислокацією у місті Мелітополі та місті Запоріжжі) Територіального управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0005381, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16 липня 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України.

Вимоги клопотання обґрунтовані тим, що ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 НГУ, помічником гранатометника 3 відділення 3 взводу оперативного призначення 3 роти оперативного призначення (на БТР) 6 батальйону оперативного призначення, діючи зі злочинною недбалістю, в порушення вимог ст.ст. 19, 68 Конституції України, ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України «Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України» від 24 березня 1999 року, пп. 2.1 а), 2.9 а), 10.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, 16.07.2024, приблизно о 17 годині 30 хвилин, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, не маючи при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, керуючи автомобілем «AUDI 100», реєстраційний номер НОМЕР_2 , здійснював рух по проїзній частині вул. Рубана зі сторони вул. Дорошенка в напрямку вул. Хортицьке шосе в м. Запоріжжі. Під час руху в районі буд. АДРЕСА_1 , водій ОСОБА_4 , здійснюючи маневр повороту на право у дворовий проїзд вказаного будинку, не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам дорожнього руху, у зв`язку зі зниженням уваги і реакції, а так само порушення координації дій, викликаних вживанням алкогольних напоїв, діючи із злочинною недбалістю, виїхав на лівий по ходу свого руху тротуар, де скоїв наїзд на пішоходів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , внаслідок чого пішоходам ОСОБА_5 та ОСОБА_6 спричинено тілесні ушкодження середньої тяжкості

Дане кримінальне правопорушення кваліфікується за ч. 1 ст. 286-1 КК України.

16 липня 2024 року, після закінчення огляду місця дорожньо-транспортної пригоди, транспортний засіб «AUDI 100», реєстраційний номер НОМЕР_2 , та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 тимчасово вилучено та визнано речовими доказами

Транспортний засіб «AUDI 100», реєстраційний номер НОМЕР_2 , та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 є речовими доказами по зазначеному кримінальному провадженню, так як зберегли на собі сліди вчинення цього правопорушення.

Транспортний засіб «AUDI 100», реєстраційний номер НОМЕР_2 , поміщено для зберігання на спеціальний майданчик ГУНП в Запорізькій області за адресою: м. Запоріжжя, вул. Привокзальна, 13.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , транспортний засіб «AUDI 100», реєстраційний номер НОМЕР_2 , належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Накладення арешту на транспортний засіб «AUDI 100», реєстраційний номер НОМЕР_2 , необхідне для забезпечення кримінального провадження, а саме для проведення на стадії досудового розслідування першочергових процесуальних дій, таких як судової інженерно-транспортної експертизи за напрямком «Дослідження технічного стану транспортного засобу», судової інженерно-транспортної експертизи за напрямком «Транспортно-трасологічні дослідження» та судової інженерно-транспортної експертизи за напрямком «Дослідження обставин та механізму ДТП». Збереження автомобіля в тому ж стані, в якому він залишився після ДТП має суттєве значення для кримінального провадження.

Більш того, вказаний автомобіль зберігає на собі сліди дорожньо-транспортної пригоди, а також слідову інформацію у зв`язку з чим забезпечення його збереження в тому ж вигляді, в якому він перебуває після ДТП, являється одним із способів встановлення доказів в кримінальному провадженні.

Накладення арешту на свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , окрім вказаного, обумовлено також тим, що власник цього транспортного засобу ОСОБА_4 не має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Слідчий в судове засіданні не з`явився будучи належним чином повідомлений, надав до суду заяву про слухання клопотання за його відсутності.

Фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питання слідчим суддею у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, відповідно до положень ч. 4 ст. 107 КПК України не здійснюється.

Дослідивши матеріали додані до клопотання, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення клопотання слідчого, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 16.07.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань були внесені відомості про скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України (кримінальне провадження №0005381).

Клопотання слідчого про арешт майна погоджене прокурором. У ньому зазначено підстави, у зв`язку з якими необхідно здійснити арешт майна та конкретизовано майно, що належить арештувати, тобто клопотання оформлене відповідно до вимог ст.171 КПК України. До матеріалів клопотання додані копії документів, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, Витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження та долучені документи, що підтверджують обставини, викладені у клопотанні, а саме: протоколом огляду місця події, постановою про визнання речовими доказами та іншими доказами

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

У відповідності до положень ч.1 ст.84 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Частиною 2 ст.84 КПК України визначено, що документи, так само як і показання, речові докази та висновки експертів є процесуальними джерелами доказів.

Як зазначено в ч.1 ст.99 КПК України документом є спеціально створений з метою збереження інформації матеріальний об`єкт, який містить зафіксовані за допомогою письмових знаків, звуку, зображення тощо відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Згідно положень п.1 ч.2 ст.99 КПК України до документів, за умови наявності в них відомостей, передбачених частиною першою цієї статті, можуть належати носії інформації (у тому числі електронні).

Статтею 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Частиною 2 статті 173 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні; наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність; наслідки арешту майна для інших осіб; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Частиною 3 ст. 170 КПК встановлено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

З огляду на викладене слідчий суддя вважає, що майно вилучене 16.07.2024 в ході проведення огляду місця дорожньо-транспортної пригоди підпадає під критерії речових доказів.

На підставі викладеного, керуючись, ст.ст.167, 170-175, 309, 372 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого ОСОБА_3 задовольнити.

Накласти арешт на транспортний засіб «AUDI 100», реєстраційний номер НОМЕР_2 , та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , які належать ОСОБА_4 , які являються доказом вчинення кримінального правопорушення та містять на собі сліди його вчинення з позбавленням його власника та інших осіб права користування, відчуження та розпорядження вказаним майном.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`яти днів з дня її проголошення безпосередньо до Запорізького апеляційного суду. У разі якщо ухвалу було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Ухвала підлягає негайному виконанню з моменту оголошення. Подання апеляційної скарги не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1