Справа № 755/8549/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"30" вересня 2024 р. м. Київ Дніпровський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарях ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши у судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження № 0000002 від 21.02.2022 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Києва, українки, громадянки України, не заміжньої, не працюючої, з вищою освітою, раніше не судимої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190 (у редакції закону № 2617-VIII від 22.11.2018 року), ч. 3 ст. 358 КК України,

за участю учасників кримінального провадження:

прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 у порушення ст. ст. 13, 41 Конституції України, ст. ст. 178, 202-203, 316, 328 ЦК України, ст.ст 22, 136 ГК України, у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці ОСОБА_4 діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, маючи на меті заволодіння чужим майном, а саме: нежитловим приміщенням групи НОМЕР_1 (в літ. А) за адресою: АДРЕСА_2 , шляхом обману, вступила у злочинну змову з невстановленими досудовим розслідуванням особами.

Реалізовуючи спільний прямий корисливий умисел на заволодіння чужим майном шляхом обману, перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванням час та місці, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, ОСОБА_4 підробила офіційний документ - договір купівлі-продажу № 236 від 19.02.2010 року, посвідчений начебто 04.03.2010 року приватним нотаріусом Київського нотаріального округу ОСОБА_8 , для подальшого його використання. Згідно із вказаним договором начальник Державного підприємства Міністерства оборони України «Київський госпрозрахунковий центральний експериментальний виробничий комбінат» ОСОБА_9 (вказане підприємство припинене з 04.02.2010 року) продав і передав у власність ОСОБА_4 нежиле приміщення АДРЕСА_3 загальною площею 176,70 кв.м.

Продовжуючи виконання злочинного умислу направленого на придбання права на чуже майно (Приміщення № НОМЕР_1) шляхом обману в особливо великих розмірах, не пізніше 17.06.2021 року, ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою з невстановленими досудовим розслідуванням особами, забезпечили підробку інформаційної довідки КП КМР «Київське міське бюро технічної інвентаризації» НП-2021 №6539 від 15.05.2017 року про те, що Приміщення № НОМЕР_1 на праві власності зареєстровано за ОСОБА_4 .. Крім того, при невстановлених слідством обставинах, не пізніше 17.06.2021 року, ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою з невстановленими досудовим розслідуванням особами, будучи обізнаними про перелік документів, необхідних для реєстрації права власності, забезпечили підробку технічного паспорта на нежиле приміщення АДРЕСА_3 , виданого начебто ПП «Бюро технічної інвентаризації та оцінки» 17.12.2018 року № 433.

Надалі, діючи з корисливих мотивів за попередньою змовою з невстановленими досудовим розслідуванням особами, з прямим умислом, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, ОСОБА_4 для проведення реєстраційних дій 17.06.2021 року звернулась до державного реєстратора ОСОБА_10 за адресою: АДРЕСА_4 , із заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень на Приміщення АДРЕСА_5 та надала завідомо підроблений офіційний документ - договір купівлі продажу № 236 від 19.02.2010 року, підроблену інформаційну довідку КП КМР «Київське міське бюро технічної інвентаризації» НП-2021 № 6539 від 15.05.2017 року. Того ж дня о 19:00 державним реєстратором ОСОБА_10 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно здійснено державну реєстрацію права власності ОСОБА_4 на об`єкт нерухомого майна (Приміщення № НОМЕР_1) загальною площею 176,70 кв.м., що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , номер запису по право власності: 42583349, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000, що призвело до незаконного вибуття з державної у приватну власність нерухомого майна вартістю 5 654 308 (п`ять мільйонів шістсот п`ятдесят чотири тисячі триста вісім) грн. без врахування ПДВ. Далі, діючи за попередньою змовою групою осіб, ОСОБА_4 у відповідності до договору купівлі-продажу нежилого приміщення № 506 від 05.08.2021 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_11 , продала ОСОБА_12 в особі представника за довіреністю ОСОБА_13 купив в цілому нежиле приміщення за номером НОМЕР_1 (в літ. А), загальною площею 176,70 кв.м., за адресою: АДРЕСА_2 . У подальшому, ОСОБА_12 розділив зазначене приміщення на 2 окремі об`єкти та 01.10.2021 року зареєстрував право власності на них.

Відтак, ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою групою осіб із невстановленими досудовим розслідуванням особами (матеріали стосовно яких виділене в окреме провадження), підробивши та використавши підроблені офіційні документи, шляхом обману заволоділа майном держави в особі Міністерства оборони України, яке перебувало в господарському віданні Концерну «ІНФОРМАЦІЯ_2» - нежитловим приміщенням групи НОМЕР_1 (в літ. А) за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 176,70 кв.м., ринкова вартість якого станом на 17.06.2021 року складала 5 654 308 (п`ять мільйонів шістсот п`ятдесят чотири тисячі триста вісім) грн. без врахування ПДВ, чим завдала Концерну «ІНФОРМАЦІЯ_2» матеріальну шкоду в особливо великих розмірах на вказану суму.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайстві), вчинене за попередньою змовою групою осіб, в особливо великих розмірах, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України (у редакції закону № 2617-VIII від 22.11.2018 року) та у підробленні офіційного документа, який видається та посвідчується підприємством та організацією, яка має право видавати та посвідчувати такі документи, і який надає права, з метою використання його підроблювачем, вчинене за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 358 КК України. 30 вересня 2024 року між прокурором Київської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_6 та обвинуваченою ОСОБА_4 укладено угоду про визнання винуватості, згідно якої ОСОБА_4 беззастережно визнала свою винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190 (у редакції закону № 2617-VIII від 22.11.2018 року), ч. 3 ст. 358 КК України. Також обвинувачена зобов`язалась викрити відомих їй осіб відносно, яких здійснюється досудове розслідування у виділених кримінальних провадженнях № 0000576 та № 0000577 протягом 30 днів з дня набрання вироку законної сили, яким затверджена вказана угода.

Сторони узгодили покарання, а саме за ч. 4 ст. 190 КК України (у редакції закону № 2617-VIII від 22.11.2018 року) у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять років) з конфіскацією майна, за ч. 3 ст. 358 КК України у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік, остаточне покарання буде визначено судом відповідно до вимог ст. 70 КК України. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку, тривалість якого визначає суд від 1 до 3 років, та з покладенням обов`язків, визначених ст. 76 КК України, перелік яких встановлює суд.

Відповідно до вимог ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого.

Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо особливо тяжких злочинів, вчинених за попередньою змовою групою осіб, організованою групою чи злочинною організацією або терористичною групою за умови викриття підозрюваним, який не є організатором такої групи або організації, злочинних дій інших учасників групи чи інших, вчинених групою або організацією злочинів, якщо повідомлена інформація буде підтверджена доказами..

Крім того, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Укладення угоди про примирення або про визнання винуватості може ініціюватись в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

У статті 472 КПК України визначені основні вимоги до змісту угоди про визнання винуватості.

Згідно вимог ст. 474 КПК України, якщо угоди досягнуто під час судового провадження, суд невідкладно зупиняє проведення процесуальних дій і переходить до розгляду угоди.

Враховуючи викладене, заслухавши думку прокурора, який просив затвердити угоду про визнання винуватості, обвинуваченої та її захисника, які підтримали думку прокурора, вивчивши угоду про визнання винуватості, письмову згоду на укладення угоди представника потерпілого - ОСОБА_14 від 25.09.2024 року та його заяву від 26.09.2024 року на затвердження такої угоди, обвинувальний акт, суд прийшов до наступних висновків. Угода про визнання винуватості відповідає вимогам ст. 469, ст. 472 КПК України. Судом з`ясовано у обвинуваченої ОСОБА_4 , що вона розуміє викладені в ч. 4 ст. 474 КПК України обставини, зокрема, те, що вона має право на те, що прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінальних правопорушень, у вчиненні яких її обвинувачують та має такі права: мовчати, і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення, мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадках, передбачених законом, або захищатись самостійно, допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на її користь; наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України; характер обвинувачення, щодо якого вона визнає себе винуватою; вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом.

Також суд з`ясував, що прокурор розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 473 КПК України.

Суд переконався, що укладення даної угоди сторонами є добровільним.

Також суд враховує письмову згоду прокурору на укладення угоди про визнання винуватості обвинуваченою ОСОБА_4 у цьому кримінальному провадженні, надану та підписану представником потерпілого Концерну "ІНФОРМАЦІЯ_2" - ОСОБА_14 від 25.09.2024 року та його заяву від 26.09.2024 року, у якій він просив затвердити угоду про визнання винуватості у цьому кримінальному провадженні і призначити обвинуваченій покарання, узгоджене сторонами угоди.

Крім того, суд враховує, що ОСОБА_4 на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, раніше не судима, депутатом не являється, інвалідом не являється, має постійне місце проживання, щиро розкаялася у вчиненому.

Обставиною, яка пом`якшує ОСОБА_4 покарання згідно зі ст. 66 КК України, є щире каяття.

Обставини, які обтяжують ОСОБА_4 покарання згідно зі ст. 67 КК України, відсутні.

Враховуючи зазначене, суд вважає за необхідне ухвалити у даному провадженні вирок відносно ОСОБА_4 , яким затвердити угоду про визнання нею винуватості, визнати ОСОБА_4 винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190 (у редакції закону № 2617-VIII від 22.11.2018 року), ч. 3 ст. 358 КК України, за викладених у вироку обставин, та призначити узгоджене сторонами покарання, яке відповідає загальним засадам призначення покарання, передбаченим ст. 65 КК України, та санкціям ч. 4 ст. 190 (у редакції закону № 2617-VIII від 22.11.2018 року), ч. 3 ст. 358 КК України, із застосуванням ст. 70 КК України та з урахуванням вимог ст. ст. 75, 76 КК України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено. . Арешт, накладений на майно ухвалою слідчого судді від 28.06.2023 року підлягає скасуванню після набрання вироком законної сили. Запобіжний захід ОСОБА_4 під час судового розгляду кримінального провадження не обирався. Процесуальні витрати у кримінальному проваджені підлягають вирішенню відповідно до ст. 124 КПК України. Речові докази у кримінальному проваджені підлягають вирішенню відповідно до ст. 100 КПК України. Керуючись ст. ст. 314, 368, 475 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 30 вересня 2024 року між прокурором Київської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_6 та обвинуваченою ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні № 0000002 від 21.02.2022 року. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190 (у редакції закону № 2617-VIII від 22.11.2018 року), ч. 3 ст. 358 КК України, та призначити їй покарання: за ч. 4 ст. 190 КК України (у редакції закону № 2617-VIII від 22.11.2018 року) - у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років з конфіскацією майна; за ч. 3 ст. 358 КК України - у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік; На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням, призначити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років з конфіскацією майна. На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік 6 місяців.

Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання чи роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід ОСОБА_4 під час судового розгляду кримінального провадження не обирався.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено. Стягнути ОСОБА_4 витрати за проведення судових експертиз:

- № СЕ-19/111-24/16569-ПЧ від 27.03.2024 у сумі 3786 грн 40 коп.; - № СЕ-19/111-23/55313-ДД від 27.10.2023 у сумі 1912 грн 00 коп.; - № СЕ-19/111-23/62910-ПЧ від 27.12.2023 у сумі 9087 грн 36 коп.; - № СЕ-19/111-23/66428-ДД від 18.12.2023 у сумі 3029 грн 12 коп.; - № СЕ-19/111-24/6804-ОБ від 19.03.2024 у сумі 12116 грн 48 коп.

Арешт, накладений ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 28.06.2023 року на майно - скасувати після набрання вироком законної сили.

Речові докази у кримінальному провадженні: - нежиле приміщення № НОМЕР_2 за адресою: АДРЕСА_2 , площею 10,5 кв.м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000) та нежиле приміщення № НОМЕР_3, площею 68,2 кв.м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000) - повернути ОСОБА_12 .

Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій, її захиснику та прокурору.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1