Справа № 284/495/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2024 року смт. Народичі

Народицький районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

з секретарем ОСОБА_2

з участю:

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, внесеного 27 травня 2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000200 по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Клочки Народицького району Житомирської області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, не одруженого, з середньою освітою, раніше не судимого, маючого на утриманні неповнолітню дитину, відносно якого запобіжний захід не обирався,

за частиною 1 статті 382 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , посягаючи на суспільні відносини у сфері правосуддя, вчинив злочин, передбачений ч.1 ст. 382 КК України, який полягав у умисному невиконанні постанови суду, що набрала законної сили, при наступних обставинах.

Постановою судді Овруцького районного суду від 29.07.2022 у справі № 286/599/22 ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, яка набрала законної сили 08.08.2022.

Однак ОСОБА_4 , умисно та систематично, достовірно знаючи про наявність даного рішення суду, та будучи ознайомлений із ним згідно листа Овруцького районного суду № 286/599/22/6976/2022 від 08.08.2022, з метою його невиконання в частині позбавлення права керування транспортними засобами, маючи реальну можливість його виконати, підриваючи авторитет органів правосуддя України, в порушення ч. 1 ст. 129-1 Конституції України та ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», відповідно до яких судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами та їх об`єднаннями на всій території України, з метою невиконання вищевказаної постанови Овруцького районного суду в частині позбавлення права керування транспортним засобом, починаючи з 13 листопада 2022 року п`ять разів був зупинений працівниками поліції за порушення правил дорожнього руху - керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, а саме 13 листопада 2022 року, 31 січня 2023 року,19 лютого 2023 року, 22 листопада 2023 року та 17 грудня 2023 року, за що у встановленому законом порядку відповідно 9 березня 2023 року, 10 квітня 2023 року, 4 вересня 2023 року, 19 грудня 2023 року та 26 лютого 2024 року був притягнутий згідно постанов Овруцького та Народицького районних судів Житомирської області у справах №286/579/23, 284/288/23, 284/260/23, 284/1327/23 та №284/1389/23 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.2 ст. 130, ч.5 ст. 126 КУпАП та ч.З ст. 130 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафів з позбавленням права керування транспортними засобами.

Крім того, 27 травня 2024 року, о 00 год. 17 хв. ОСОБА_4 , будучи позбавленим права керування транспортними засобами, систематично умисно не виконуючи вищевказане судове рішення, вчергове в селі Латаші Народицької ТГ Коростенського району, по вулиці Шкільна керував транспортним засобом марки «ВАЗ-2106» реєстраційний номер НОМЕР_1 , за що був притягнутий працівниками поліції до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 5 ст. 126 КУпАП згідно протоколу ААБ № 000476 про адміністративне правопорушення від 27 травня 2024 року.

20 червня 2024 року під час досудового розслідування між прокурором Овруцького відділу Коростенської окружної прокуратури ОСОБА_3 та підозрюваним у цьому провадженні ОСОБА_4 в присутності захисника ОСОБА_5 укладена угода про визнання винуватості.

За умовами вказаної угоди ОСОБА_4 беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК України, а також зобов`язався беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні та сприяти розслідуванню кримінального провадження.

Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди ОСОБА_4 буде призначене покарання за ч.1 ст.382 КК України у вигляді 2 років позбавлення волі. Сторони погоджуються на звільнення обвинуваченого від покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України з покладенням обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

Суд вважає доведеним те, що ОСОБА_4 своїми умисними діями, які виразились в умисному невиконанні постанови суду, що набрала законної сили,скоїв кримінальне правопорушення та кваліфікує його дії за ч.1 ст.382 КК України.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості суд виходить з наступного: відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості. Згідно з ч.4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_4 визнав себе винуватим, віднесений до нетяжких злочинів. Міра покарання, погоджена сторонами угоди, відповідає санкції ч.1 ст.382 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 підтвердив суду, що він беззаперечно визнає вину у вчиненні злочину, що йому інкримінується, щиро кається у скоєному, погоджується на призначення узгодженого покарання.

Прокурор і захисник в підготовчому судовому засіданні не заперечували проти затвердження угоди про визнання винуватості та просили призначити ОСОБА_4 узгоджену міру покарання.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 цілком розуміє положення ст.474 КПК України, усвідомлює наслідки невиконання угоди про визнання винуватості відповідно до ст.476 КПК України.

Суд переконався, що укладення угоди є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Судом встановлено, що умови угоди не суперечать вимогам КПК України та КК України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність підстав для визнання винуватості.

Міра покарання, яка узгоджена сторонами, є достатньою для виправлення та перевиховання обвинуваченого, відповідає вимогам й загальним засадам призначення покарання.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 , є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 не встановлено.

Виходячи з викладеного суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним ОСОБА_4 і призначення йому узгодженої сторонами міри покарання.

Керуючись ст.314, 373,374, 475 КПК України, суд ,-

УХВАЛИВ:

Угоду про визнання винуватості від 20 червня 2024 року у кримінальному провадженні №0000200, укладену між прокурором Овруцького відділу Коростенської окружної прокуратури ОСОБА_3 та підозрюваним у цьому провадженні ОСОБА_4 затвердити.

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.382 КК України і призначити йому узгоджене сторонами покарання у вигляді 2 років позбавлення волі.

В силу ст.ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням і встановити йому іспитовий строк в 1 рік, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази: копії постанов Овруцького та Народицького районних судів Житомирської області у справах №286/579/23, 284/288/23, 284/260/23, 284/1327/23 та №284/1389/23 залишити при матеріалах кримінального провадження №0000200 від 27 травня 2024 року.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо він не скасований, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок до Житомирського апеляційного суду через Народицький районний суд Житомирської області може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів з моменту його проголошення. При цьому вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку:

1) обвинуваченим, його захисником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами 4, 6 й 7 статті 474 Кримінального процесуального Кодексу України, в тому числі нероз`яснення наслідків укладення угоди;

2) прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною третьою статті 469 Кримінального процесуального Кодексу України угода не може бути укладена.

Суддя: