Справа № 346/5874/23
Провадження № 1-кп/346/306/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 серпня 2024 року м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд

Івано-Франківської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , громадянина України, українця, неодруженого, непрацюючого, з середньою освітою, депутатом не обирався, раніше судимого, засудженого вироком Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 14.02.2022 року за ч. 1 ст.309, ч.3 ст.15 ч.3 ст.185, ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.391 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ст.391 КК України, а саме злісну непокору законним вимогам адміністрації установи виконання покарань особою, яка відбуває покарання у виді позбавлення волі, та яка за порушення вимог режиму відбування покарання була піддана протягом року стягненню у виді переведення до приміщення камерного типу. Злочин вчинено при наступних обставинах. Обвинувачений ОСОБА_4 засуджений 14.02.2022 року вироком Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області за ч. 1 ст.309, ч.3 ст.15 ч.3 ст.185, ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років. Для відбування покарання обвинувачений ОСОБА_4 16.08.2022 року прибув до Державної установи «Коломийська виправна колонія (№41)». Обвинуваченому 16.08.2022 року роз`яснено його обов`язки, передбачені законодавством для засуджених до покарання у виді позбавлення волі та попереджено про кримінальну відповідальність за злісну непокору законним вимогам адміністрації установи виконання покарань або іншу протидію адміністрації у законному здійсненні її функцій, яка передбачена ст. 391 КК України. За час перебування в установі виконання покарань обвинувачений ОСОБА_4 вчиняв злісні порушення встановленого порядку відбування покарання, тому був взятий на профілактичний облік як злісний порушник встановленого порядку відбування покарання у виді позбавлення волі. Через безуспішне застосування інших заходів впливу, на підставі ухвали Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 31 березня 2023 року, до обвинуваченого ОСОБА_4 за порушення вимог режиму відбування покарання, судом застосовано стягнення у виді переведення його до приміщення камерного типу на строк 1 місяць. На виконання ухвали Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 31 березня 2023 року обвинувачений ОСОБА_4 03 квітня 2023 року був поміщений до приміщення камерного типу ДУ «Коломийська виправна колонія (№41)». Однак, будучи підданим протягом року стягненню у виді переведення до приміщення камерного типу та попередженим про кримінальну відповідальність за злісну непокору законним вимогам адміністрації установи виконання покарань та іншу протидію адміністрації у законному здійсненні її функцій, обвинувачений ОСОБА_4 на шлях виправлення не став, правильних висновків для себе не зробив та в черговий раз вчинив злісну непокору законним вимогам адміністрації установи та виконання покарань. Після цього, продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, спрямований на злісну непокору законним вимогам адміністрації установи виконання покарань, обвинувачений ОСОБА_4 , всупереч вимогам ст.ст. 9, 107 КВК України та статті 2 розділу ІІ, частини 3 додатку 20 Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи їх наслідки та бажаючи їх настання, 26 вересня 2023 року о 11 годині 26 хвилин, будучи згідно графіку чергування засудженими, які утримуються в камері ДІЗО №20 на вересень 2023 року, черговим по камері , під час проведення по камерної перевірки наявності засуджених у приміщеннях ДІЗО ДУ «Коломийська виправна колонія (№41)» адміністрацією установи,а саме: виконуючим обов`язки начальника установи полковником внутрішньої служби ОСОБА_5 ,начальником ВНіБ державної установи старшим лейтенантом внутрішньої служби ОСОБА_6 , старшим оперуповноваженим оперативного відділу майором внутрішньої служби ОСОБА_7 , молодшим інспектором ВНіб державної установи старшим сержантом внутрішньої служби ОСОБА_8 , черговим помічником начальника державної установи майором внутрішньої служби ОСОБА_9 , заступником чергового помічника начальника державної установи старшим прапорщиком внутрішньої служби ОСОБА_10 , не приступив до виконання свого обов`язку як чергового по камері доповідати про чисельність засуджених, які утримуються в камері під час входу до камери представників адміністрації установи виконання покарань та осіб, яких вони супроводжують та здійснити прибирання камери. На неодноразову висловлену законну вимогу виконуючого обов`язки начальника установи приступити до виконання свого обов`язку та повторного попередження про можливість притягнення його до кримінальної відповідальності за злісну непокору законним вимогам адміністрації установи виконання покарань, що передбачено ст.391 КК України, обвинувачений ОСОБА_4 у категоричній необгрунтованій формі відмовився від виконання своїх обов`язків, хоча був зобов`язаний і мав можливість їх виконати.

В судовому засіданні обвинувачений свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ст.391 КК України визнав повністю та підтвердив обставини вчиненого, надав суду показання, що він раніше судимий і зараз відбуває покарання у Коломийській виправній колонії, де неодноразово порушував порядок відбування покарання. У вчиненому щиро кається, просив суд суворо його не карати і повідомив, що більше так не вчинятиме.

Суд, роз`яснивши учасникам судового провадження зміст ст. 349 КПК України, з`ясувавши при цьому, що сторона обвинувачення та сторона захисту правильно розуміє зміст цих обставин, а показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи та з`ясувавши, що немає сумніву у добровільності та істинності його позиції, роз`яснивши сторонам, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку та, визнавши відповідно до її змісту недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, враховуючи, що обвинувачений повністю визнав вину у кримінальному провадженні, приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні злісної непокори законним вимогам адміністрації установи виконання покарань особою, яка відбуває покарання у виді позбавлення волі, та яка за порушення вимог режиму відбування покарання була піддана протягом року стягненню у виді переведення до приміщення камерного типу в судовому засіданні доведена, а дії обвинуваченого ОСОБА_4 слід кваліфікувати за ст.391 КК України, оскільки він вчинив злісну непокору законним вимогам адміністрації установи виконання покарань особою, яка відбуває покарання у виді позбавлення волі, та яка за порушення вимог режиму відбування покарання була піддана протягом року стягненню у виді переведення до приміщення камерного типу.

Відповідно до ст.65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_4 покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Вчинене обвинуваченим ОСОБА_4 кримінальне правопорушення, відповідно до ст. 12 КК України, є нетяжким злочином. Згідно із ст.66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому є щире каяття, та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення. Згідно із ст.67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому судом не встановлено. Суд також враховує особу винного, який раніше судимий, має негативну характеристику. Отже, враховуючи вищенаведене, суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_4 слід призначити покарання у виді позбавлення волі, в межах санкції ст.391 КК України, і таке покарання буде достатнім, справедливим та необхідним для його виправлення, а також для запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як ним, так і іншими особами. Також суд вважає, що слід визначити остаточне покарання згідно ч.1 ст.71 КК України, та слід частково приєднати невідбуту частину покарання у виді позбавлення волі за попереднім вироком Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 14.02.2022 року. Цивільний позов не заявлено. Долю речових доказів у даному кримінальному провадженні слід вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 349 ч.3, 370, 371, 373, 374, 100 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст.391 КК України та призначити покарання 1 (один) рік позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.71 КК України, до покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 14.02.2022 року та визначити ОСОБА_4 остаточне покарання 3 (три) роки позбавлення волі. Строк відбуття покарання рахувати з 15.08.2024 року.

Речові докази: компакт диск із надписом «VIDEX DVD+R 16x 4.7 GB/ 120 min» із відеозаписом за 26.09.2023 при перевірці ОСОБА_4 в камері ДІЗО №20, залишити при матеріалах кримінального провадження прокуратури.

Вирок може бути оскаржено з урахуванням вимог ч. 2 ст.394 КПК України шляхом подачі апеляційної скарги до Івано-Франківського апеляційного суду через Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя: ОСОБА_1