Номер провадження: 11-сс/813/1463/24
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.10.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

за участю представника заявника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_6 в інтересах заявника ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Малиновського райсуду м. Одеси від 09.09.2024, якою відмовлено в задоволенні скарги представника ОСОБА_6 в інтересах заявника ОСОБА_7 на бездіяльність слідчого щодо невнесення до ЄРДР відомостей за заявою про вчинення кримінального правопорушення

установив:

Зміст оскаржуваного судового рішення та встановлених судом 1-ої інстанції обставин.

Оскаржуваною ухвалою слідчого судді було відмовлено в задоволенні скарги представника ОСОБА_6 в інтересах заявника ОСОБА_7 на бездіяльність уповноважених посадових осіб ВП №1 ОРУП №1 ГУНП в Одеській обл. стосовне невнесення до ЄРДР відомостей за заявою ОСОБА_7 від 25.07.2024 про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 190 КК України.

Мотивуючи своє рішення про відмову в задоволенні скарги, слідчий суддя зазначив, що заява ОСОБА_7 , виходячи з її змісту, не є такою, що підлягає внесенню до ЄРДР, оскільки в ній не зазначено достатньої інформації, що вказує на вчинення кримінальних правопорушень в цілому та на вчинення яких вказує заявник, не наведено жодних об`єктивних даних, які б свідчили про вчинення ОСОБА_8 та ОСОБА_9 кримінального правопорушення, передбаченого ст. 190 КК України, натомість, ОСОБА_7 не позбавлена можливості звернутись до господарського суду з позовом про захист порушеного права.

Вимоги, наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_6 , в інтересах заявника ОСОБА_7 не погодився із оскаржуваною ухвалою, посилаючись на її незаконність та винесення з порушенням норм матеріального та процесуального права з огляду на залишення слідчим суддею поза увагою того, що із заяви ОСОБА_7 вбачається, що ОСОБА_8 та ОСОБА_10 шляхом обману заволоділи довірою ОСОБА_7 та, таким чином, відчужили наявне їй на праві власності майно, натомість, всупереч вимог ст. 214 КПК України, які є імперативними, дані відомості не були внесені до ЄРДР уповноваженими особами органу досудового розслідування, при цьому, наявність або відсутність події кримінального правопорушення, складу кримінального правопорушення в діях певних осіб встановлюється шляхом проведення досудового розслідування.

Посилаючись на викладені обставини, представник ОСОБА_6 просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою скаргу ОСОБА_7 на бездіяльність слідчого щодо невнесення до ЄРДР відомостей за заявою про кримінальне правопорушення задовольнити у повному обсязі.

Прокурор Малиновської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_11 в судове засідання апеляційного суду не з`явилась, не зважаючи на належне та своєчасне сповіщення про дату, час та місце апеляційного розгляду, натомість, подала клопотання про здійснення апеляційного розгляду за її відсутності, в якому зауважила на тому, що апеляційна скарга є необґрунтованою, просила залишити її без задоволення, а оскаржувану ухвалу слідчого судді без змін.

Враховуючи неявку прокурора в судове засідання, колегія суддів, керуючись при цьому вимогами ч. 4 ст. 405 КПК України та з`ясувавши думку інших учасників провадження, вважає за можливе апеляційний розгляд здійснити за відсутності прокурора.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника ОСОБА_6 , який підтримав вимоги апеляційної скарги та просив її задовольнити, перевіривши матеріали провадження та проаналізувавши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд доходить висновків про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду 1-ої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно вимог ч. 1 ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Вимоги ч. 1 ст. 306 КПК України передбачають, що скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими ст.ст. 318-380 цього Кодексу, з урахуванням положень цієї глави.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, зокрема бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

При цьому, відповідно до положень ч. 2 ст. 307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

На підставі аналізу змісту скарги, поданої в порядку ст. 303 КПК України представником ОСОБА_6 в інтересах заявника ОСОБА_7 до суду 1-ої інстанції 03.09.2024 (а.с. 1-2) вбачається, що останній оскаржує бездіяльність уповноважених посадових осіб ВП №1 ОРУП №1 ГУНП в Одеській обл. щодо невнесення до ЄРДР відомостей за заявою ОСОБА_7 від 25.07.2024 про вчинення гр. ОСОБА_8 та ОСОБА_9 шахрайських дій.

При цьому, до поданої скарги представник ОСОБА_6 було долучено копію заяви ОСОБА_12 від 25.07.2024 про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 190 КК України (а.с. 3-6).

В своїй заяві ОСОБА_7 зазначила, що 25.08.2023 нею було видано довіреність, посвідчену приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_13 , якою вона уповноважила, серед іншого, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , правом діяти самостійно, незалежно один від одного, представляти її інтереси у всіх установах, організаціях, товариствах незалежно від підпорядкованості та форми власності, перед усіма фізичними та юридичними особами, в тому числі як учасника (засновника) ТОВ «ЄВРО АУДИТ», тощо, з усіх питань, пов`язаних із володінням та розпорядженням належної їй частки в ТОВ «ЄВРО АУДИТ» (), учасником (засновником) якого вона являється.

В подальшому, 30.01.2024 між ОСОБА_7 , в особі її представника ОСОБА_8 , яка діяла на підставі вищезгаданої довіреності від 25.08.2023, та ОСОБА_9 було укладено договір купівлі-продажу частки у статутному капіталі ТОВ «ЄВРО АУДИТ», а актом приймання-передачі частки в статутному капіталі від 30.01.2024, нею, ОСОБА_7 , в особі її представника ОСОБА_8 , було передано у власність ОСОБА_9 на підставі вищевказаного договору купівлі-продажу частки у статутному капіталі від 30.01.2024, частку у статутному капіталі ТОВ «ЄВРО АУДИТ» в розмірі 100% статутного капіталу, що у грошовому еквіваленті становить 150 000 грн.

В своїй заяві ОСОБА_7 зауважує на тому, що взагалі не знала про існування вищезазначеного договору щодо продажі частки у статутному капіталі ТОВ «ЄВРО АУДИТ», ОСОБА_8 та ОСОБА_9 не узгоджували із нею основні положення вказаного правочину та його ціну, а також вона не отримувала жодних коштів за продаж її частки у статутному капіталі, внаслідок чого на теперішній час вона має великі фінансові проблеми, оскільки не отримує прибуток з діяльності підприємства.

Відмовляючи в задоволенні скарги представника ОСОБА_6 на бездіяльність уповноважених посадових осіб ВП №1 ОРУП №1 ГУНП в Одеській обл. щодо невнесення відомостей про вчинене кримінальне правопорушення до ЄРДР, слідчий суддя послався на те, що в заяві не наведено жодних об`єктивних даних, які б свідчили про вчинення ОСОБА_8 та ОСОБА_9 кримінального правопорушення, а реалізація довіреності, якою передбачено право на розпорядження майном, не може вважатись заволодінням чужим майном шляхом зловживання довірою (а.с. 41).

Разом із тим, колегія суддів вважає такий висновок слідчого судді передчасним з огляду на наступні обставини.

Всупереч твердженням слідчого судді, апеляційний суд вважає, що із заяви ОСОБА_7 та долучених до неї додатків вбачається чітке зазначення заявником обставин вчинення стосовно неї кримінального правопорушення, зокрема, того факту, що довірені особи ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , розпорядившись часткою ОСОБА_7 у статутному капіталі ТОВ «ЄВРО АУДИТ» в розмірі 100% статутного капіталу, не повідомили останню про зазначений факт, не узгодили із нею положення правочину щодо відчуження частки та не надали їй коштів за відповідне відчуження такої частки, що призвело до спричинення заявнику майнової шкоди у вигляді неотримання грошових коштів та позбавлення можливості отримувати прибуток від господарської діяльності підприємства.

Вирішуючи питання щодо обґрунтованості рішення слідчого судді про відмову в задоволенні скарги в даній справі, колегія суддів, між іншим, враховує аналіз скарг даної категорії в судовій практиці, який свідчить про те, що заяви та повідомлення, які містять достатні для внесення до ЄРДР відомості про вчинене кримінальне правопорушення, складають найменшу чисельність від загальної кількості.

Водночас в цих заявах зазначена інформація, що має бути предметом перевірки у кримінально-процесуальному порядку. У таких заявах наводяться обставини, факти або твердження, які свідчать або можуть свідчити про кримінальне правопорушення. При цьому, викладення заяви у деяких випадках на побутовому рівні не є перешкодою для внесення відомостей до ЄРДР, якщо описана заявником подія потенційно може бути предметом кримінально-правової оцінки або описані діяння можна охарактеризувати як суспільне-небезпечне протиправне діяння.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 КК України, кримінальним правопорушенням є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом кримінального правопорушення. При цьому обставинами, які можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, є ніщо інше, як ознаки кримінального правопорушення та ознаки складу такого правопорушення.

На переконання апеляційного суду, для початку досудового розслідування достатньою є мінімально необхідна кількість таких ознак: суспільна небезпечність і протиправність (ознаки правопорушення) та об`єкт і об`єктивна сторона (ознаки складу правопорушення). Разом з тим, відомостями про кримінальне правопорушення можна вважати інформацію про подію, яка може бути предметом кримінально-правової оцінки або про діяння, яке виглядає як суспільно-небезпечне і протиправне.

При цьому, в даному випадку слід враховувати положення ст. 214 КПК України, якими встановлюється імперативний обов`язок після отримання заяви, повідомлення про вчинення кримінального правопорушення внесення за нею відомостей до ЄРДР у визначені строки.

Внесення відомостей до ЄРДР врегульовано Положенням про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, затвердженим наказом Генеральної прокуратури України №298 від 30.06.2020 (надалі Положення №298).

Згідно з п. 1 Глави 2 Розділу 1 цього Положення, до реєстру вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що узгоджується з вимогами п.п. 4, 5 ч. 5 ст. 214 КПК України.

Враховуючи те, що в заяві ОСОБА_7 від 25.07.2024 наявна інформація щодо обставин, які можуть свідчити про можливий факт існування події кримінального правопорушення, колегія суддів вважає, що зазначених у заяві відомостей достатньо для внесення відомостей до ЄРДР та їх подальшої детальної перевірки в процесуальному порядку.

Водночас апеляційний суд звертає увагу, що внесення відомостей до ЄРДР та початок досудового розслідування по такій заяві абсолютно не означає, що воно матиме результатом притягнення певної особи до кримінальної відповідальності з усіма наслідками, що витікають із цього, оскільки під час процесуальної перевірки може бути не встановлено складу злочину, що слугуватиме підставою для закриття кримінального провадження в порядку ст. 284 КПК України.

Підсумовуючи все вищевикладене, апеляційний суд доходить висновку про те, що, відмовляючи в задоволенні скарги представника ОСОБА_6 , в інтересах ОСОБА_7 на бездіяльність слідчого щодо невнесення до ЄРДР відомостей, слідчий суддя допустив невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам провадження, що є підставою для скасування оскаржуваної ухвали слідчого судді.

Відповідно до положень п. 2 ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

Підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції, згідно вимог п. 2 ч. 1 ст. 409 КПК України, є невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 411 КПК України передбачено що, судове рішення вважається таким, що не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, якщо висновки суду не підтверджуються доказами, дослідженими під час судового розгляду.

Водночас, зважаючи на те, що в своїй скарзі представник ОСОБА_6 просить зобов`язати уповноважених осіб ВП №1 ОРУП №1 ГУНП в Одеській обл. внести до ЄРДР відомості за заявою ОСОБА_7 про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 190 КК України, колегія суддів вважає, що така скарга підлягає частковому задоволенню, натомість, зобов`язання слідчого внести відомості з конкретною правовою кваліфікацією кримінального правопорушення виходить за межі повноважень суду апеляційної інстанції, при цьому, попередня кваліфікація кримінального правопорушення, відповідно до вимог вищезазначеного Положення №298, здійснюється уповноваженою службовою особою органів прокуратури та органів досудового розслідування, на підставі відомостей, зазначених заявником в поданій заяві про вчинення кримінального правопорушення.

Отже, з урахуванням викладеного, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга представника заявника підлягає задоволенню, а ухвала слідчого судді скасуванню як така, висновки якої не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, із постановленням нової ухвали про часткове задоволення скарги представника ОСОБА_6 в інтересах заявника ОСОБА_7 на бездіяльність уповноважених посадових осіб ВП №1 ОРУП №1 ГУНП в Одеській обл. щодо невнесення до ЄРДР відомостей за заявою ОСОБА_7 від 25.07.2024 про вчинення кримінального правопорушення.

Керуючись ст.ст. 24, 214, 303, 304, 309, 370, 404, 407, 409, 411, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд

ухвалив:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_6 , в інтересах заявника ОСОБА_7 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 09.09.2024, якою відмовлено в задоволенні скарги представника ОСОБА_6 , в інтересах заявника ОСОБА_7 на бездіяльність уповноважених посадових осіб ВП №1 ОРУП №1 ГУНП в Одеській обл. стосовне невнесення до ЄРДР відомостей за заявою ОСОБА_7 від 25.07.2024 про вчинення кримінального правопорушення скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою частково задовольнити скаргу представника ОСОБА_6 , в інтересах заявника ОСОБА_7 на бездіяльність уповноважених посадових осіб ВП №1 ОРУП №1 ГУНП в Одеській обл. стосовне невнесення до ЄРДР відомостей за заявою ОСОБА_7 від 25.07.2024 про вчинення кримінального правопорушення.

Зобов`язати уповноважених посадових осіб ВП №1 ОРУП №1 ГУНП в Одеській обл. внести до ЄРДР відомості за заявою ОСОБА_7 від 25.07.2024 про вчинення кримінального правопорушення та розпочати досудове розслідування.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4