Справа № 442/8587/24
Провадження № 1-в/442/525/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2024 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю учасників судового засідання:

прокурора ОСОБА_2 ,

засудженого ОСОБА_3 ,

представника ДВК № 40 ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в м. Дрогобичі подання начальника державної установи „Дрогобицька виправна колонія (№ 40) ОСОБА_6 про приведення вироку до вимог Закону України „Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів від 18.07.2024 стосовно засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого: 1) 17.12.2020 Липовецьким районним судом Вінницької області за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289, ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі; 2) 16.05.2022 Немирівським районним судом Вінницької області за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі; 3) 15.05.2023 Іллінецьким районним судом Вінницької області за ч. 1 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 1, ч. 4 ст. 70 КК України 5 років 3 місяців позбавлення волі,

встановив:

ДоДрогобицькогоміськрайонногосудунадійшло подання начальника державної установи „Дрогобицька виправна колонія (№ 40) ОСОБА_6 , в якому просить у зв?язку із скасуванням кримінальної відповідальності за вчинене правопорушення у вироку від15.05.2023 Іллінецького районного суду Вінницької області звільнити від кримінальної відповідальності, засудженого за ч. 1 ст. 185 КК України, за епізодом від 10.08.2020 перекваліфікувати дії з ч. 3 ст. 185 КК України на ч. 1 ст. 162 КК України, вважати ОСОБА_3 засудженим за цим вироком за ч. 1 ст. 162 КК України до 3 років обмеження волі, за ч.4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового складання, призначеного вироком Немирівського районного суду Вінницької області від 16.05.2022, з урахуванням п. „б ч. 1 ст. 72 КК України, всього до відбування покарання 5 років 3 місяці позбавлення волі, в решті вирок залишити без змін. Усі інші судові рішення залишити без змін.

В обгрунтування подання зазначає, що в державній установі „Дрогобицька виправна колонія (№ 40) відбуває покарання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засуджений: 1) 17.12.2020 Липовецьким районним судом Вінницької області за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289, ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі; 2) 16.05.2022 Немирівським районним судом Вінницької області за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі, згідно ч. 4 ст. 70 КК України шляхом повного поглинання приєднано покарання за вироком від 17.12.2020 остаточно до відбування покарання 5 років позбавлення волі; 3) 15.05.2023 Іллінецьким райсудом Вінницької області за ч. 1 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі, за ч. 4 ст. 70 КК України частково приєднано покарання від 16.05.2022, всього до відбування покарання 5 років 3 місяці позбавлення волі.

Вказує, що в мотивувальній частині вироку від 15.05.2023 встановлено, що ОСОБА_3 31.10.2019, перебуваючи в приміщенні кафе, реалізовуючи злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи з корисливих мотивів, таємно викрав майно потерпілої, чим завдав матеріальних збитків на загальну суму 480 грн, крім того, 10.08.2020, реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, з метою особистого збагачення та обернення його на свою користь, умисно, протиправно, проник в житлове приміщення, звідки викрав майно потерпілої, чим завдав їй матеріальної шкоди на загальну суму 2000 грн.

В судовому засіданні представник державної установи „Дрогобицька виправна колонія (№ 40) ОСОБА_4 підтримала подання, просила його задовольнити. Просила за епізодом від 10.08.2020 не перекваліфіковувати дії з ч. 3 ст. 185 КК України на ч. 1 ст. 162 КК України. Просила строк відбування покарання рахувати з моменту затримання, тобто 22.10.2020.

Прокурор ОСОБА_2 в судовому засіданні не заперечував проти задоволення подання.

Засуджений ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримав подання.

Заслухавши думку учасників судового процесу, дослідивши матеріали подання та додані до нього матеріали, суд вважає, що подання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 537 КК України, під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 10 (у частині клопотань про заміну покарання відповідно до частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України), 11, 13, 13-2 частини першої статті 537 цього Кодексу.

09.08.2024 набрав чинності Закон України „Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів від 18.07.2024 № 3886-ІХ.

Відповідно до вказаного закону стаття 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення була викладена у новій редакції, внаслідок чого дрібним викраденням чужого майна вважається крадіжка, шахрайство, привласнення чи розтрата, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Положеннями частини 1 статті 3 КК України встановлено, що законодавство України про кримінальну відповідальність становить КК України, який ґрунтується на Конституції України та загальновизнаних принципах і нормах міжнародного права. При цьому зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення (частина 6 статті 3 КК України).

Відповідно до вироку Немирівського районного суду Вінницької області від 16.05.2022 ОСОБА_3 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки; на підставі ч. 4 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного за цим вироком, більш суворим покаранням, призначеного попереднім вироком Липовецького районного суду Вінницької області від 17.12.2020, призначено ОСОБА_3 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років; в строк відбування покарання зараховано ОСОБА_3 частину відбутого ним покарання за вироком Липовецького районного суду Вінницької області від 17.12.2020; строк відбування остаточного покарання ОСОБА_3 рахувати з дня проголошення вироку; вирішено питання процесуальних витрат та речових доказів.

Відповідно до вироку Іллінецького районного суду Вінницької області від 15.05.2023 визнано ОСОБА_3 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначено йому покарання України у виді 3 (трьох) місяців арешту; визнано ОСОБА_3 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 3 ст. 185 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки; на підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначено ОСОБА_3 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки; на підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового складання покарання, призначеного вироком Немирівського районного суду Вінницької області від 16.05.2022 та покарання за даним вироком остаточно призначено ОСОБА_3 покарання у виді 5 років 3 місяців позбавлення волі; в строк відбування покарання ОСОБА_3 зараховано частину відбутого ним покарання за вироком Немирівського районного суду Вінницької області від 16.05.2022; строк відбування остаточного покарання ОСОБА_3 рахувати з дня проголошення даного вироку, тобто з 15.05.2023; вирішено питання речових доказів.

Ухвалою Іллінецького районного суду Вінницької області від 26.09.2023 клопотання в.о. начальника державної установи „Кременчуцька виховна колонія ОСОБА_7 про роз`яснення судового рішення задоволено; зараховано ОСОБА_3 у строк покарання період з моменту затримання 22.10.2020 по дату винесення вироку 15.05.2023.

Відповідно до мотивувальної частини вироку Іллінецького районного суду Вінницької області від 15.05.2023 ОСОБА_3 31.10.2019 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка) (потерпілому заподіяна шкода на суму 480,00 грн), а 10.08.2020 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно та поєднана з проникненням у житло (потерпілому заподіяна шкода на суму 2 000 грн).

Відповідно до пункту 5 підрозділу 1 розділу ХХ „Перехідні положення Податкового кодексу України, для норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги.

Підпункт 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV Податкового кодексу України визначає, що податкова соціальна пільга визначається у розмірі, що дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року, для будь-якого платника податку.

Таким чином, два неоподатковуваних мінімуми доходів громадян дорівнюють 100 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи, встановленому законом на 1 січня звітного року.

Станом на 01.01.2019 прожитковий мінімум для працездатних осіб становив 1 921 грн, а 50 відсотків від його розміру становили 960 грн 50 к.

Станом на 01.01.2020 прожитковий мінімум для працездатних осіб становив 2102 грн, а 50 відсотків від його розміру становили 1 051 грн.

Згідно з ч. 3 ст. 3, ч. 2 ст. 4 КК України кримінальна протиправність діяння, а також його карність та інші кримінально-правові наслідки визначаються тільки Кримінальним кодексом, що діяв на час вчинення цього діяння.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Указане положення цілком узгоджується із вимогами ст. 58 Конституції України, відповідно до якої закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Таким чином, на теперішній час кримінальна відповідальність за таємне викрадення чужого майна (крадіжка) настає виключно у випадку, якщо вартість такого майна становить більше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян встановленого на дату скоєння відповідного правопорушення.

Вказані висновки суду узгоджуються з висновками, викладеними у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.01.2021 у справі № 0306/7567/12, згідно з якими за загальним правилом, закріпленим у частині другій статті4КК, злочинність, караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, який діяв на час його вчинення. Припинення законної сили кримінально-правової норми тягне неможливість її застосування до діянь, що передбачені чи передбачалися у КК раніше як злочини і скоєні після втрати цією нормою чинності. Водночас у випадках, коли новий закон про кримінальну відповідальність покращує юридичне становище особи, він поширюється і на діяння, вчинені до набрання ним чинності, тобто застосовується принцип ретроактивності.

Частиною 2 статті 74 КК України передбачено, що особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Таким чином, враховуючи, що ОСОБА_3 за вироком Іллінецького районного суду Вінницької області від 15.05.2023 намагався завдати матеріальну шкоду потерпілим на суму меншу двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян станом на день скоєння крадіжки майна, тобто вчинені ним діяння відповідно до вимог Закону України № 3886-ІХ не є кримінально-караними на теперішній час, суд приходить до висновку про необхідність привести вищевказаний вирок у відповідність до вимог вказаного Закону, звільнивши засудженого ОСОБА_3 від призначеного покарання на підставі ч. 2 ст. 74 КК України.

Враховуючи вищенаведене та керуючись ст.ст. 4, 5, ч. 2 ст. 74 КК України, ст.ст. 369-372, 537, 539 КПК України, Законом України „Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів, суд

у х в а л и в :

Подання задовольнити.

На підставі ч. 2 ст. 74 КК України звільнити засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від покарання, призначеного йому вироком Іллінецького районного суду Вінницької області від 15.05.2023 за ч. 1 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України, у зв`язку з усуненням караності діяння.

Вважати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що відбуває покарання за вироком Іллінецького районного суду Вінницької області від 16.05.2022 за ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки; на підставі ч. 4 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного за цим вироком, більш суворим покаранням, призначеного попереднім вироком Липовецького районного суду Вінницької області від 17.12.2020, призначено ОСОБА_3 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років; в строк відбування покарання зараховано ОСОБА_3 частину відбутого ним покарання за вироком Липовецького районного суду Вінницької області від 17.12.2020.

Строк відбування покарання рахувати з 22.10.2020.

На ухвалу суду протягом семи днів з дня її оголошення учасники судового провадження можуть подати апеляційну скаргу до Львівського апеляційного суду через Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області.

Суддя ОСОБА_1