Справа № 308/7680/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 серпня 2024 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора групи прокурорів у кримінальному провадженні прокурора відділу Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_3 про передачу в управління майна, на яке накладено арешт у кримінальному провадженні №0000298, відомості про яке 10.10.2023 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 2, 3 ст. 307, ч. 1 ст. 306 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Прокурор групи прокурорів у кримінальному провадженні прокурора відділу Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням про передачу в управління майна, на яке накладено арешт у кримінальному провадженні №0000298, відомості про яке 10.10.2023 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 2, 3 ст. 307, ч. 1 ст. 306 КК України.

В обґрунтування поданого клопотання прокурор посилається на те, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у невстановлений досудовим розслідуванням точний час, але не пізніше жовтня 2023 року, маючи авторитет серед осіб, які схильні до вчинення злочинів у сфері незаконного обігу психотропних речовин, вирішив утворити та очолити стійке злочинне об`єднання - організовану групу, з метою протиправного особистого збагачення, шляхом систематичного та тривалого вчинення незаконного придбання, зберігання, перевезення з метою збуту наркотичних засобів, психотропних речовин, а також збуту психотропних речовин, вчинених у великих та особливо великих розмірах на території м. Ужгород Закарпатської області. Далі, ОСОБА_4 розуміючи, що вказана діяльність є протиправною, має високий ступінь суспільної небезпеки, вимагає чітких та узгоджених дій значної кількості людей, маючи намір здійснювати такі діяння протягом тривалого періоду часу, спланував досягнути поставленої ним мети за рахунок створення і керування організованою групую, до складу якої не пізніше жовтня місяця 2023 року, більш точного часу в ході досудового розслідування встановити не представляється можливим, залучив як співорганізатора та виконавця злочинів ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які в подальшому, будучи обізнаними про місце та особу у якої можна придбати психотропну речовину у великих та особливо великих розмірах, усвідомлюючи те, що останні зможуть забезпечувати даними речовинами інших учасників для подальшого її збуту в роздріб, вирішили цим скористатись, діючи спільним злочинним умислом, з корисливих мотивів організували стійку злочинну групу, до складу якої залучили в якості виконавців та пособників ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Для вчинення злочинів у сфері незаконного обігу психотропних речовин та наркотичних засобів ОСОБА_4 спільно із ОСОБА_5 , діючи як організатори (співорганізатори) та виконавці злочинів, особисто розробили план вчинення злочинів і діяльності створеної ними організованої групи, який довели до відома всіх учасників групи, визначили та розподілили функції кожного з її учасників, зокрема ОСОБА_4 залишив за собою роль організатора та виконавця злочинів, постачальника заборонених в обігу речовин та засобів із-за кордону, тобто здійснював їх перевезення, ОСОБА_5 залишила за собою роль співорганізатора та виконавця злочинів, при цьому вела облік та отримувала грошові кошти від збуту заборонених речовин, які в подальшому розподіляла між усіма учасниками групи, а ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 були безпосередніми виконавцями (співвиконавцями) злочинів. Від вказаних осіб, як ОСОБА_4 так і ОСОБА_5 вимагали чіткого виконання всіх їхніх вказівок, контролювали та координували між собою в залежності від обстановки діяльність групи, об`єднаної єдиним планом з розподілом функцій учасників групи, спрямованих на досягнення цього плану, відомого та схваленого всіма учасниками організованої групи. Зокрема, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , діючи як організатор, спільно із співорганізатором ОСОБА_5 , створив та очолив організовану групу, здійснював загальне керівництво та координацію діями всіх учасників організованої групи під час готування та вчинення кримінальних правопорушень як самостійно, так і за допомогою співорганізатора ОСОБА_5 , розробив злочинний план діяльності організованої групи, розподілив ролі між усіма учасниками злочинної групи, встановлював загальновизнані правила поведінки та конспірації в групі, забезпечував дотримання їх учасниками, здійснював як особисто, так і кур`єрським способом транспортування, перевезення, доставку психотропних речовин на територію України із-за кордону, підбирав місця зустрічей, маршрути пересування групи, в місцях вчинення злочинів керував діями співучасників, надавав їм наркотичні засоби та психотропні речовини для їх подальшого збуту стороннім особам на території м. Ужгород Закарпатської області, безпосередньо забезпечував переміщення групи на транспортних засобах, якими керував, здійснював облік збутих психотропних речовин, контролював отримання доходів від їх продажу, здійснював в подальшому валютні операції щодо обміну коштів на іноземну валюту з метою подальшого придбання психотропних речовин, розподіляв між учасниками групи отримані незаконним шляхом грошові кошти, а також сам здійснював збут психотропних речовин у особливо великих розмірах та забезпечував ними всіх учасників організованої групи як особисто, так і за допомогою співорганізатора ОСОБА_5 .

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , діючи як співорганізатор та виконавець, спільно із організатором ОСОБА_4 розробила злочинний план діяльності організованої ними групи, здійснювала контроль та координацію дій членів організованої групи, підбирала місця зустрічей, керувала діями співучасників, надавала їм наркотичні засоби та психотропні речовини, частково отримані від ОСОБА_4 , для подальшого збуту стороннім особам на території м. Ужгород Закарпатської області, керувала та спостерігала за обстановкою на місцевості, де вчинялися злочини, вживала заходів конспірації, керувала діями учасників злочинної групи щодо збуту психотропних речовин, контролювала отримання доходів від їх продажу, розподіляла за вказівкою ОСОБА_4 між учасниками групи отримані незаконним шляхом грошові кошти, своїми діями сприяла у вчиненні іншими учасниками організованої групи злочинів, пов`язаних із збутом психотропних речовин, здійснювала їх фасування та пакування на дози, а також як і самостійно так і спільно із виконавцем ОСОБА_6 здійснювала збут психотропних речовин, за що отримувала грошові кошти.

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , будучи виконавцем (співвиконавцем), діючи узгоджено на виконання своїх функцій та вказівок організатора ОСОБА_4 та співорганізатора ОСОБА_5 при здійсненні єдиного злочинного плану, приймав участь у збуті психотропних речовин шляхом розміщення психотропних речовин у місцях, визначених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , розвідував обстановку в місцях вчинення злочинів, шляхи підходу та відходу, обумовлені між членами групи, після отримання від ОСОБА_4 за невстановлених органом досудового розслідування обставин психотропних речовин здійснював їх фасування та пакування на дози, безпосередньо приймав участь у збуті психотропних речовин, інформував членів групи про результати збуту психотропних речовин, отримуючи за результатами вчинення злочину винагороду у вигляді частини грошових коштів.

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , будучи виконавцем (співвиконавцем), згідно попередньо розподілених функцій на досягнення єдиного злочинного плану, діючи в складі організованої групи, умисно, з корисливих мотивів, з метою збуту, діючи за вказівкою організатора ОСОБА_4 , після отримання за невстановлених органом досудового розслідування обставин від організатора злочинної групи ОСОБА_4 психотропних речовин по місцю свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , здійснював їх зберігання, фасування та пакування на дози, розміщував психотропні речовини у місцях, які заздалегідь обумовлені та відомі іншим учасникам групи для зручного їх подальшого збуту в роздріб. Крім того, ОСОБА_7 особисто збував психотропні речовини у особливо великих розмірах, інформував членів групи про результати збуту психотропних речовин, отримуючи за результатами вчинення злочину винагороду у вигляді частини грошових коштів.

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , будучи виконавцями, діючи узгоджено на виконання своїх функцій та вказівок організатора ОСОБА_4 та співорганізатора ОСОБА_5 при здійсненні єдиного злочинного плану, приймали участь у збуті психотропних речовин, розвідували обстановку в місцях вчинення злочинів, шляхів підходу та відходу, обумовлених між членами групи, після отримання від ОСОБА_4 за невстановлених органом досудового розслідування обставин психотропних речовин здійснювали їх фасування та пакування на дози, безпосередньо приймали участь у збуті психотропних речовин, інформували членів групи про результати збуту психотропних речовин, отримуючи за результатами вчинення злочину винагороду у вигляді частини грошових коштів.

Отримані грошові кошти ОСОБА_4 спільно з ОСОБА_5 розподіляли між собою та учасниками організованої групи ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , а також використовували здобуті кошти для подальшого придбання психотропних речовин з метою їх збуту. Організована злочинна група, очолювана ОСОБА_4 спільно із ОСОБА_5 , характеризувалась попередньою зорганізованістю у спільне об`єднання осіб для вчинення корисливих злочинів у сфері незаконного обігу наркотичних засобів та психотропних речовин, між членами якого підтримувалися тісні близькі стосунки; стабільністю і згуртованістю членів групи, що виразилось у незмінності складу учасників злочинної групи та тривалості їх дій у період із початку жовтня 2023 року по 15 квітня 2024 року; детальною організацією функціонування групи у вигляді чіткого виконання кожним відведеної йому ролі та виконання вказівок організатора ОСОБА_4 та співорганізатора ОСОБА_5 ; обізнаністю всіх членів злочинної групи з планом злочинних дій, спрямованим на досягнення єдиної злочинної мети та свідомого виконання своїх функцій кожним із них. При цьому, учасники організованої злочинної групи, за спільною узгодженістю, з метою недопущення викриття злочинних дій, застосовували заходи конспірації, яких повинні були дотримуватись всі члени групи, а саме у телефонних розмовах між учасниками групи вони не називали дійсної назви наркотичних засобів і психотропних речовин, пакунків у яких вони зберігалися та у подальшому збувалися, використовували при цьому різного роду «жаргонні» назви наркотичних засобів та психотропних речовин. При цьому всі учасники організованої групи знали про що йде мова.

Водночас, ОСОБА_4 , діючи як організатор та виконуючи функцію постачальника, забезпечував себе, співорганізатора ОСОБА_5 та інших учасників організованої групи ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 під час реалізації психотропних речовин певними заходами безпеки і конспірації щодо нерозголошення дійсної незаконної діяльності, шляхом недопущенням сторонніх осіб до місць і приміщень, де зберігалися та збувалися психотропні речовини, закритістю цих приміщень, використанням при спілкуванні із учасниками групи та потенційними покупцями закритих засобів для комунікації (зв`язку) у вигляді мобільних застосунків для обміну миттєвими повідомленнями за допомогою мережі Інтернет, інформуванням осіб, що придбавали такі речовини, про місце, час та можливе місце збуту психотропної речовини, з метою недопущення виявлення злочинних дій групи сторонніми особами та працівниками правоохоронних органів, дотримуючись при цьому обумовлених правил поведінки при зустрічах із іншими членами групи та покупцями заборонених речовин з метою не викриття їх незаконної діяльності.

Для досягнення злочинної мети, відомої всім співучасникам, члени організованої групи діяли спільно і узгоджено, при цьому кожний з них вносив свій вклад у вчинення злочинів згідно з покладеною на нього функцією, усвідомлюючи, що вчиняє злочини спільно із іншими його учасниками, відповідно до визначеного напрямку діяльності та розуміючи, що обумовлена злочинна мета може бути досягнута лише в результаті спільної діяльності всіх членів групи.

Так, у складі стійкої, злагодженої організованої злочинної групи ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 вчинили ряд злочинів за наступних обставин.

Так, ОСОБА_8 , діючи у складі організованої ОСОБА_4 та ОСОБА_5 злочинної групи, до складу якої також входили ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , на виконання єдиного злочинного плану, спрямованого на незаконне збагачення шляхом збуту психотропних речовин, та погодженого між учасниками організованої групи, відводячи собі роль безпосереднього виконавця злочину, умисно, у порушення вимог законодавства, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, здійснив у невстановлений досудовим розслідуванням точний час та місці незаконне придбання психотропної речовин метамфетамін від організатора ОСОБА_4 , та незаконно зберігав її при собі до моменту коли, 13.02.2024 о 16 год. 27 хв., на виконання єдиного злочинного плану, з відома організаторів ОСОБА_4 та співорганізатора ОСОБА_5 , перебуваючи на території автомобільної мийки за адресою: АДРЕСА_2 , в ході проведення контролю за вчинення злочину у формі оперативної закупки з рук в руки незаконно збув за 5000 гривень особі зі зміненими анкетними даними ОСОБА_10 один згорток фольги, всередині якого знаходилась психотропна речовина, обіг якої обмежено - метамфетамін, масою 1,2955 г, що згідно Таблиці 2 невеликих, великих та особливо великих розмірів психотропних речовин, що знаходяться у незаконному обігу, затвердженого наказом Міністерства охорони здоров`я України № 188 від 01.08.2000 (у редакції наказу Міністерства охорони здоров`я України № 634 від 29.07.2010) відноситься до психотропної речовини метамфетамін, яку в подальшому ОСОБА_10 добровільно видав працівникам поліції. Крім цього, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , діючи у складі організованої ОСОБА_4 злочинної групи, до складу якої також входили ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , на виконання єдиного злочинного плану, спрямованого на незаконне збагачення, шляхом збуту психотропних речовин, та погодженого між учасниками організованої групи, відводячи собі роль співорганізатора та безпосереднього виконавця злочину, умисно, у порушенні вимог законодавства, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, здійснили у невстановлений досудовим розслідуванням точний час та місці незаконне придбання психотропної речовин - метамфетамін від організатора ОСОБА_4 , та незаконно зберігали її по місцю свого проживання за адресою: АДРЕСА_3 , до моменту коли, 28.02.2024 о 16 год 59 хв., ОСОБА_5 , виступаючи в ролі співорганізатора з відома ОСОБА_4 , надала вказівку виконавцю ОСОБА_6 розмістити зіп - пакет із психотропною речовиною - метамфетамін, масою 3,1046 г, у сміттєвій урні на території домогосподарства за адресою: АДРЕСА_4 , де в подальшому, в ході проведення контролю за вчинення злочину у формі оперативної закупки через листування в месенджері «Телеграм» з особою зі зміненими анкетними даними ОСОБА_11 , незаконно збули за вищевказаною адресою шляхом залишення закладки психотропну речовину - метамфетамін, масою 3,1046 г, що згідно Таблиці 2 невеликих, великих та особливо великих розмірів психотропних речовин, що знаходяться у незаконному обігу, затвердженого наказом Міністерства охорони здоров`я України № 188 від 01.08.2000 (у редакції наказу Міністерства охорони здоров`я України № 634 від 29.07.2010), відноситься до великих розмірів за грошові кошти у сумі 5000 гривень, які ОСОБА_11 , перебуваючи у приміщенні магазину «Кефір», що за адресою: АДРЕСА_5 , перерахував через термінал на картковий рахунок № НОМЕР_1 . У подальшому, вищевказану речовину ОСОБА_11 одразу видав працівникам поліції.

Також, ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , діючи у складі організованої ОСОБА_4 та ОСОБА_5 злочинної групи, до складу якої також входили ОСОБА_8 , ОСОБА_6 , та ОСОБА_9 , на виконання єдиного злочинного плану, спрямованого на незаконне збагачення, шляхом збуту психотропних речовин, та погодженого між учасниками організованої групи, ОСОБА_4 відводячи собі роль організатора та виконавця злочину, ОСОБА_7 відводячи собі роль безпосереднього співвиконавця злочину, умисно, у порушенні вимог законодавства, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, здійснили у невстановлений досудовим розслідуванням точний час та місці незаконне придбання психотропної речовин - метамфетамін, після чого незаконно зберігали її за місцем проживання ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_1 , до моменту коли, 26.03.2024 о 15 год 24 хв, ОСОБА_4 , перебуваючи у заздалегідь домовленому з особою із зміненими анкетними даними ОСОБА_12 місці, поблизу магазину « ІНФОРМАЦІЯ_7 », що по АДРЕСА_6 , у ході проведення контролю за вчинення злочину у формі оперативної закупки, отримав від ОСОБА_12 грошові кошти в розмірі 150 000 гривень, після чого ОСОБА_4 , на виконання єдиного злочинного плану організованої групи, за допомогою листування в месенджері «Телеграм», надав вказівку ОСОБА_7 залишити згорток фольги з психотропною речовиною - метамфетамін, масою 43,3192 г, у сміттєвій урні, поряд із під`їздом до будинку АДРЕСА_7 . Продовжуючи свої протиправні дії, ОСОБА_4 26.03.2024 о 17 год 37 хв, маючи умисел на незаконний збут психотропних речовин, отримавши від ОСОБА_7 координати місця розташування залишеного ним згортка фольги з психотропною речовиною - метамфетамін, масою 43,3192 г, перекинув координати розташування місця зберігання психотропних речовин через месенджер «Телеграм» особі із зміненими анкетними даними ОСОБА_12 , після чого ОСОБА_12 о 18 год 34 хв прибув до вищевказаного місця та вийняв із сміттєвої урни зазначений згорток фольги з психотропною речовиною - метамфетамін, масою 43,3192 г, що згідно Таблиці 2 невеликих, великих та особливо великих розмірів психотропних речовин, що знаходяться у незаконному обігу, затвердженого наказом Міністерства охорони здоров`я України № 188 від 01.08.2000 (у редакції наказу Міністерства охорони здоров`я України № 634 від 29.07.2010), відноситься до особливо великих розмірів, яку ОСОБА_12 надалі видав працівникам поліції.

Окрім цього, ОСОБА_9 , діючи у складі організованої ОСОБА_4 та ОСОБА_5 злочинної групи, до складу якої як безпосередні виконавці (співвиконавці) окрім нього входили ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_6 , на виконання єдиного злочинного плану, спрямованого на незаконне збагачення шляхом збуту психотропних речовин та погодженого між учасниками організованої групи, діючи як безпосередній виконавець, у порушення вимог законодавства, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, умисно, у невстановлений досудовим розслідуванням точний час та місці здійснив незаконне придбання від організатора ОСОБА_4 психотропної речовин - метамфетамін, та незаконно зберігав її по місцю свого проживання за адресою: АДРЕСА_8 , до моменту, коли 29.03.2024 о 16 год 27 хв, з відома організаторів ОСОБА_4 та співорганізатора ОСОБА_5 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_9 , в ході проведення контролю за вчинення злочину у формі оперативної закупки незаконно збув з рук в руки особі зі зміненими анкетними даними ОСОБА_13 психотропну речовину - метамфетамін, масою 0,6204 г, за 3500 гривень, яку ОСОБА_13 одразу видав працівникам поліції.

Окрім цього, 15.04.2024 в період часу з 06 год 16 хв по 07 год 37 хв під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , де проживає та на той час фактично знаходився ОСОБА_7 виявлено та вилучено 16 зіп-пакетів та 1 згорток з фольги у яких містився особливо-небезпечний наркотичний засіб - канабіс, загальною масою 59,1764 г., а також 3 згортки з фольги та 1 зіп-пакет з психотропною речовиною - метамфетамін, загальною масою (у перерахунку на метамфетамін основу) 2,1654 г., що згідно Таблиці 2 невеликих, великих та особливо великих розмірів психотропних речовин, що знаходяться у незаконному обігу, затвердженого наказом Міністерства охорони здоров`я України № 188 від 01.08.2000 (у редакції наказу Міністерства охорони здоров`я України № 634 від 29.07.2010), відноситься до великих розмірів. Дані психотропні речовини та наркотичний засіб ОСОБА_7 , діючи у складі створеної ОСОБА_4 та співорганізатором ОСОБА_5 злочинної групи, в ролі виконавця, до складу якої також входили ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , та ОСОБА_9 , при невстановлених органом досудового розслідуванням обставинах незаконно придбали та в подальшому, діючи умисно, повторно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність та настання суспільно - небезпечних наслідків, а також заздалегідь знаючи, що дані речовини є наркотичними засобами та психотропними речовинами, незаконно зберігали з метою збуту за адресою: АДРЕСА_1 , до моменту виявлення та вилучення працівниками поліції, яке мало місце 15.04.2024 о 07 год 37 хв.

Окрім цього, 15.04.2024 в період часу з 06 год 35 хв по 08 год 21 хв під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_10 , де зареєстрований ОСОБА_7 виявлено та вилучено 12 зіп-пакетів та 1 поліетиленовий пакет з психотропною речовиною - метамфетамін, загальною масою (у перерахунку на метамфетамін основу) 926,3278 г., що згідно Таблиці 2 невеликих, великих та особливо великих розмірів психотропних речовин, що знаходяться у незаконному обігу, затвердженого наказом Міністерства охорони здоров`я України № 188 від 01.08.2000 (у редакції наказу Міністерства охорони здоров`я України № 634 від 29.07.2010), відноситься до особливо великих розмірів.

Дані психотропні речовини та наркотичний засіб ОСОБА_7 , діючи у складі створеної ОСОБА_4 та співорганізатором ОСОБА_5 злочинної групи, в ролі виконавця, до складу якої також входили ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , та ОСОБА_9 , при невстановлених органом досудового розслідуванням обставинах незаконно придбали та в подальшому, діючи умисно, повторно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність та настання суспільно - небезпечних наслідків, а також заздалегідь знаючи, що дані речовини є наркотичними засобами та психотропними речовинами, незаконно зберігали з метою збуту за адресою: АДРЕСА_10 , до моменту виявлення та вилучення працівниками поліції, яке мало місце 15.04.2024 о 08 год 21 хв.

За таких обставин, ОСОБА_7 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. ч. 3 ст. 307 КК України, а саме - незаконне придбання, зберігання, перевезення з метою збуту наркотичних засобів, психотропних речовин, а також незаконний збут психотропних речовин, вчинене повторно, у великих та особливо великих розмірах, організованою групою.

15.04.2024 року, на підставі ухвали слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду проведено санкціонований обшук транспортного засобу марки «Mercedes-benz W222», д.н.з. НОМЕР_2 , яким користується ОСОБА_7 , в ході якого вилучено транспортний засіб марки «Mercedes-benz W222», д.н.з. НОМЕР_2 , VIN НОМЕР_3 .

Згідно висновку експерта №СЕ-19/107-24/4969-АВ ринкова вартість автомобіля марки «Mercedes-benz» моделі «W222», д.н.з. НОМЕР_2 становить 1 686 907 (один мільйон шістсот вісімдесят шість тисяч дев`ятсот сім) гривень. Так, автомобіль марки «Mercedes-benz» моделі «W222», д.н.з. НОМЕР_2 міг використовуватись для здійснення протиправної діяльності пов`язаної з незаконним збутом наркотичних засобів та психотропних речовин, проведення фасування та розподілення, перевезення та переміщення таких. Вищевказаний транспортний засіб марки «Mercedes-benz W222», д.н.з. НОМЕР_2 визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні, про що винесено відповідну постанову.

Згідно до реєстраційної картки МВС України, заповненої на транспортний засіб, вказано що власником автомобіля марки «Mercedes-Benz W222», д.н.з. НОМЕР_2 , Win-код НОМЕР_3 є ОСОБА_14 .

26.06.2024 ухвалою суддів Закарпатського апеляційного суду у складі: ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 за №308/4658/24 накладено арешт шляхом заборони відчуження та розпорядження на транспортний засіб марки «Mercedes-Benz W222», д.н.з. НОМЕР_2 , Win-код НОМЕР_3 .

Так, незастосування заходів щодо передачі в управління Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів майна та в результаті цього невжиття заходів щодо збереження речових доказів ускладнить або унеможливить виконання завдань кримінального провадження в частині як застосування можливої спеціальної конфіскації, така і забезпечення збереження економічної вартості речових доказів.

Відповідно до абзацу 7 ч. 6 ст. 100 КПК України речові докази вартістю понад 200 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження, передаються за письмовою згодою власника, а в разі її відсутності - за рішенням слідчого судді чи суду Національному агентству України для здійснення заходів з управління ними для забезпечення їх збереження або збереження їхньої економічної вартості, а речові докази, зазначені в абзаці першому цієї частини, такої самої вартості - для їх реалізації з урахуванням особливостей, визначених законом.

На підставі наведеного, просить передати в управління Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів () на підставах, у порядку та на умовах, визначених ст.ст. 19, 20 Закону України «Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів» майно, власником якого є ОСОБА_14 , а саме: автомобіль марки «Mercedes-benz» моделі «W222», д.н.з. НОМЕР_2 , на який 29.04.2024 ухвалою суддів Закарпатського апеляційного суду у складі: ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 за №308/4658/24 накладено арешт шляхом заборони відчуження та розпорядження, з метою забезпечення їх збереження або збереження його економічної вартості.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні просив задоволити подане клопотання, подав заяву про розгляд клопотання без участі підозрюваного в порядку ч. 2 ст. 272 КПК України.

Вивчивши клопотання та дослідивши його матеріали, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, приходить до наступного висновку.

Як встановлено слідчим суддею, згідно з доданим до клопотання витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань за номером кримінального провадження 0000298, сформованим станом на 02.08.2024, органом досудового розслідування Головним управлінням Національної поліції в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10.10.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.ч. 2, 3 ст. 307, ч. 1 ст. 306 КК України

11.06.2024 ОСОБА_7 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України

Ухвалою Закарпатського апеляційного суду від 26.06.2024 накладено арешт на автомобіль марки «Mercedes-Benz W222», номерний знак НОМЕР_2 VIN: НОМЕР_3 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 , шляхом заборони ними розпоряджатися та відчужувати.

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 автомобіль марки «Mercedes-Benz W222», номерний знак НОМЕР_2 на праві приватної власності належить ОСОБА_7 .

Згідно висновку експерта № СЕ-19/107-24/4969-АВ від 24.05.2024 ринкова вартість автомобіля «Mercedes-Benz S550», номерний знак НОМЕР_2 , бувшого у використанні, з врахуванням ознак зносу станом на момент його вилучення в ході обшуку, тобто на 15.04.2024 становить 1686907 грн.

Згідно постанови старшого слідчого відділу СУ ГУНП в Закарпатській області лейтенанта поліції ОСОБА_18 від 15.04.2024 вищевказаний будинок визнано речовим доказом.

Стаття 41 Конституції України проголошує, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності, визначає, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності, яке є непорушним, встановлює, що конфіскація майна може бути застосована виключно за рішенням суду у випадках, обсязі та порядку, встановлених законом, та містить вимогу, що використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства.

За змістом ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Слідчий суддя враховує, що відповідно до п. п. 1, 15 ч. 1 ст. 7 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться: верховенство права, змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з п. 2 абз. 1 ч. 6 ст. 100 КПК України речові докази, що не містять слідів кримінального правопорушення, у вигляді предметів, великих партій товарів, зберігання яких через громіздкість або з інших причин неможливо без зайвих труднощів або витрати по забезпеченню спеціальних умов зберігання яких співмірні з їх вартістю, а також речові докази у вигляді товарів або продукції, що піддаються швидкому псуванню: передаються за письмовою згодою власника, а в разі її відсутності - за рішенням слідчого судді, суду для реалізації, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження.

Відповідно до абз. 7 ч. 6 ст. 100 КПК України речові докази вартістю понад 200 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження, передаються за письмовою згодою власника, а в разі її відсутності за рішенням слідчого судді, суду Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, для здійснення заходів з управління ними з метою забезпечення їх збереження або збереження їхньої економічної вартості, а речові докази, зазначені в абзаці першому цієї частини, такої самої вартості для їх реалізації з урахуванням особливостей, визначених законом.

Частиною 7 ст. 100 КПК України передбачено, що у випадках, передбачених пунктами 2, 4 та абзацом сьомим частини шостої цієї статті, слідчий за погодженням із прокурором або прокурор звертається з відповідним клопотанням до слідчого судді місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, а в кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - до слідчого судді Вищого антикорупційного суду, або до суду під час судового провадження, яке розглядається згідно із статтями 171-173 цього Кодексу.

Вимогами ч. 2 ст. 171 КПК України визначено, що у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Частиною першою статті 2 Закону України «Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів» передбачено, що Національне агентство є центральним органом виконавчої влади зі спеціальним статусом, що забезпечує формування та реалізацію державної політики у сфері виявлення та розшуку активів, на які може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, та/або з управління активами, на які накладено арешт або які конфісковано у кримінальному провадженні. У пункті 4 частини першої статті 9 Закону зазначається, що на Національне агентство покладено функцію з проведення оцінки, ведення обліку та управління активами, на які накладено арешт у кримінальному провадженні.

Згідно із абзацом 1 ч. 1 ст. 19 Закону встановлено, що Національне агентство здійснює управління активами, на які накладено арешт у кримінальному провадженні, у тому числі як захід забезпечення позову - лише щодо позову, пред`явленого в інтересах держави, із встановленням заборони розпоряджатися та/або користуватися такими активами, а також у позовному провадженні у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави із встановленням заборони користуватися такими активами, сума або вартість яких перевищує 200 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб на 1 січня відповідного року.

Зазначені активи приймаються в управління на підставі ухвали слідчого судді, суду чи згоди власника активів, копії яких надсилаються Національному агентству не пізніше наступного робочого дня після їх винесення (надання) з відповідним зверненням прокурора (абз. 2 ч. 1 ст. 19 Закону).

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Закону уразі прийняття в управління активів, які чи права на які та їх обтяження підлягають державній реєстрації, Національне агентство надсилає того самого дня інформацію про накладення арешту на активи органам, що ведуть державні реєстри таких активів, прав на них або їх обтяжень. У разі прийняття в управління цінних паперів інформація також надсилається відповідним учасникам депозитарної системи України.

Статтею 21 Закону встановлено, що управління рухомим та нерухомим майном, цінними паперами, майновими та іншими правами здійснюється Національним агентством шляхом реалізації відповідних активів або передачі їх в управління. Активи, зазначені у частині першій цієї статті, прийняті Національним агентством в управління, підлягають оцінці, яка здійснюється визначеними за результатами конкурсу суб`єктами оціночної діяльності, та передачі в управління визначеним за результатами конкурсу юридичним особам або фізичним особам - підприємцям у порядку, встановленому законодавством про державні (публічні) закупівлі. Управління активами здійснюється на підставі договору, укладеного відповідно до глави 70 Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, визначених цим Законом. Управління активами, зазначеними у частині першій цієї статті, здійснюється на умовах ефективності, а також збереження (за можливості - збільшення) їх економічної вартості. Управитель має право на плату (винагороду), а також на відшкодування необхідних витрат, зроблених ним у зв`язку з управлінням активами, що відраховуються безпосередньо з доходів від використання прийнятих в управління активів. Управитель не має права відчужувати активи, прийняті ним в управління.

Згідно із частиною першою статті 170 КПК України арешт майна полягає у тимчасовому позбавленні за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування ним на встановлених цією статтею підставах.

В той же час, частиною шостою статті 100 КПК України регламентовано передачу Національному агентству для управління або реалізації лише речових доказів на підставах та в порядку, встановлених цією статтею.

Разом з тим, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб (ч. 2 ст. 170 КПК України).

Спеціальним механізмом для забезпечення збереження арештованого у кримінальному провадженні майна є визначений законодавством України інститут управління таким майном, який закріплено Законом України «Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів».

Зазначений Закон визначає єдиною підставою для управління активами накладення на них арешту у кримінальному провадженні (ч. 1 ст. 19 Закону) без конкретизації мети такого арешту. Тобто встановлені у частині першій статті 19 Закону обов`язкові умови передачі активів в управління Національному агентству виникають у будь-якому разі при накладенні на ці активи арешту на підставі самого лише факту його застосування, навіть якщо у відповідному рішенні не конкретизовано виду застосованих заборон.

Як передбачено п.п.1, 4 ч.1 ст.1 Закону застосований в ст.19 термін «активи» означає в тому числі майно, на яке накладений арешт у кримінальному провадженні; «управління активами» є діяльністю із володіння, користування та/або розпорядження активами, тобто забезпечення збереження активів, на які накладено арешт у кримінальному провадженні, та їх економічної вартості.

За таких умов управління Агентством активами (арештованим майном) відповідає завданню арешту такого майна, яке визначене ст. 170 КПК України, а в даному конкретному випадку - запобігання можливості його пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

У поданому клопотанні зазначене в ньому майно є активами, на які поширюються вимоги спеціального закону «Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів». А управління такими активами є єдиним законодавчо встановленим способом, спроможнім забезпечити збереження цього майна, чим досягається мета і завдання арешту майна як заходу забезпечення кримінального провадження.

Отже, при надмірному формалізмі і тлумаченні підстав управління майном лише через його арешт з метою збереження речових доказів, не враховуються завдання кримінального провадження в цілому та заходів забезпечення зокрема. Це, в свою чергу, може призвести до знищення або зменшення вартості активів, щодо яких ставиться питання про управління в цьому кримінальному провадженні.

Метою арешту майна у кримінальному провадженні згідно з частиною другою статті 170 КПК України є забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

З огляду на зазначену мету арешт майна відповідно до частини першої цієї ж статті застосовується за наявності підстав чи розумних підозр вважати, що майно є доказом злочину, може бути об`єктом конфіскації чи спеціальної конфіскації або ж виступати засобом компенсації завданої злочином шкоди чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Таким чином, перелік обставин, які зумовлюють необхідність арешту майна і збереження активів та їх економічної вартості шляхом управління цими об`єктами Національним агентством, не обмежується підставами для визнання їх речовими доказами, а є значно ширшим.

З огляду на викладене, для передачі майна в управління Агенству за рішенням слідчого судді, необхідно встановлення наступного: факту накладення арешту на майно, вартості активів та відсутність письмової згоди власника на передачу арештованого майна в управління Агенству.

Як зазначено вище, майно арештовано згідно ухвали слідчого судді Закарпатського апеляційного суду.

Як слідує з наданих слідчому судді матеріалів, під час досудового розслідування було проведено експертизу № СЕ-19/107-24/4969-АВ від 24.05.2024 ринкова вартість автомобіля «Mercedes-Benz S550», номерний знак НОМЕР_2 , бувшого у використанні, з врахуванням ознак зносу станом на момент його вилучення в ході обшуку, тобто на 15.04.2024 становила 1686907 грн.

Згода власника арештованого майна на передачу його в управління Агентству у матеріалах клопотання відсутня. Додані до клопотання документи не містять жодних даних, що прокурором вживалися заходи щодо отримання згоди власника.

Таким чином, відсутні правові підстави для передачі арештованого майна в управління Агенству, оскільки прокурором не виконані в повному обсязі обов`язкові вимоги, передбачені КПК України та Законом України «Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів».

Водночас, вирішуючи питання щодо передачі майна в управління Національному агентству, слідчий суддя звертає увагу на те, що обов`язковою умовою передачі майна в управління Національного агентства є наявність мети забезпечення збереження таких речових доказів або збереження їхньої економічної вартості, звідси має наслідком покладення обов`язку на слідчого, прокурора щодо доведення обставин, які підтверджують, що у разі нездійснення таких дій, майно може бути перетворене, знищене, зіпсоване або його економічна вартість істотно зменшиться в ціні.

Прокурором не доведено обставин, які підтверджують, що у разі нездійснення передачі вказаного у клопотанні майна в управління Національному агентству, майно може бути перетворене, знищене, зіпсоване або його економічна вартість істотно зменшиться в ціні, а тому, на переконання слідчого судді, застосування такого порядку зберігання речових доказів суперечитиме принципу розумності та співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження, а відтак підстави для задоволення такого клопотання відсутні.

Крім того, клопотання та додані до нього документи не містять жодних даних, що після накладення ухвалою від 26.06.2024 року арешту на транспортний засіб відбувались спроби чи мали місце факти, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження такого майна, а відповідно, що збільшились чи з`явились ризики, які потребують застосування більш обтяжливого способу арешту.

Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку, що в задоволенні клопотання прокурора слід відмовити.

Порядок та перелік судових рішень, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку чітко визначено та регламентовано Главою 31 КПК України.

Згідно зі ст. 392 КПК України в апеляційному порядку можуть бути оскаржені ухвали слідчого судді у випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до вимог ст. 309 КПК України ухвала слідчого судді про відмову у задоволенні клопотання прокурора щодо передачі в управління майна, на яке накладено арешт у кримінальному провадженні, не може бути оскаржена в апеляційному порядку.

На підставі викладеного та керуючись ст. 98, 100 КПК України, ст.ст. 19, 21 Закону України «Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів», слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити у задоволенні клопотання прокурора групи прокурорів у кримінальному провадженні прокурора відділу Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_3 про передачу в управління майна, на яке накладено арешт у кримінальному провадженні №0000298, відомості про яке 10.10.2023 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 2, 3 ст. 307, ч. 1 ст. 306 КК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 12.08.2024.

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду

Закарпатської області ОСОБА_1