Справа № 191/3180/22
Провадження № 1-кп/191/233/22
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 серпня 2024 року м. Синельникове Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря - ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Синельникове кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000185 від 03.06.2022, стосовно ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Старобільськ Луганської області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.111-1 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до статей 1-3, 6 Конституції України - Україна є суверенна і незалежна, демократична, соціальна, правова держава. Суверенітет України поширюється на всю її територію. Україна є унітарною державою. Територія України з межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною. Людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначаюсь зміст і спрямованість діяльності держави, яка відповідає перед людиною за свою діяльність. Державна влада в Україні здійснюється на засадах її поділу на законодавчу, виконавчу та судову. Органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України.

Згідно зі ст. 17, 19, 65, 68 Конституції України захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу. На території України забороняється створення і функціонування будь-яких збройних формувань, не передбачених законом. На території України не допускається розташування іноземних військових баз. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

24.02.2022 Російською Федерацією здійснено повномасштабне військове вторгнення на територію України, розпочато ведення агресивної війни проти України, захоплення її території, яке на даний час триває.

24 лютого 2022 року Указом Президента України Володимира Зеленського № 64/2022 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено воєнний стан на всій території України.

Указом Президента України від 14 березня 2022 року №133/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб.

Указом Президента України від 18 квітня 2022 року №259/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб.

Указом Президента України від 17 травня 2022 року №341/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб.

Указом Президента України від 12.08.2022 №573/2022 «Про продовження строку воєнного стану в Україні», затверджений Законом України від 15.08.2022 №2500-ІХ, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 23.08.2022 строком на 90 діб.

В результаті ведення агресивної війни з боку Російської Федерації проти України, яку розпочато 24.02.2022, 05.03.2022 незаконними збройними нормуваннями захоплено м. Старобільськ Луганської області.

На тимчасово окупованій території м.Старобільськ Луганської області незаконними збройними формуваннями так званої «лнр», підконтрольними державі-агресору РФ, у березні 2022 року (більш точний час встановити з об`єктивних причин не виявилось можливим) на захоплених виробничих потужностях Старобільського МРУЕГГ AT «Луганськгаз» було незаконно створено та організовано роботу структурного підрозділу ДУП лнр "Луганськгаз"- Старобільського МРУЕГГ за адресою: АДРЕСА_2 .

У березні 2022 року (більш точного часу встановити з об`єктивних причин не виявилось можливим) громадянин України ОСОБА_5 , перебуваючи на тимчасово окупованій території Луганської області в м. Старобільськ Луганської області та займаючи посаду керівника Старобільського міжрайонного управління експлуатації газового господарства (скорочено МРУЕГГ) AT «Луганськгаз», достовірно знаючи про незаконність дій співучасників збройних формувань так званої «лнр» та окупаційної адміністрації РФ на тимчасово окупованій території Луганської області, діючи з єдиним злочинним умислом, з мотивів заподіяння шкоди суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України, з метою зміни меж території України та поширення на неї впливу РФ, перешкоджання євроінтеграційному курсу розвитку України, встановлення контролю РФ над політичними та економічними процесами в Україні, маючи умисел на здійснення співпраці у взаємодії з державою-агресором, незаконними органами влади, створеними на тимчасово окупованій території, у тому числі окупаційною адміністрацією держави-агресора в м. Старобільськ Луганської області, надав свою добровільну згоду на призначення його на посаду начальника т.з. Старобільського МРУЕГГ ДУП «Луганскгаз» лнр.

Реалізуючи вказаний умисел, ОСОБА_5 , з початку березня 2022 року (більш точного часу встановити з об`єктивних причин не виявилось можливим), перебуваючи на території тимчасово окупованого м. Старобільськ Луганської області, діючи зі своїх особистих мотивів та бажання на здійснення співпраці у взаємодії з державою-агресором, погоджуючись на пропозицію представників окупаційної влади держави-агресора РФ та представників незаконних збройних формувань так званої «лнр», розпочав ведення господарської діяльності новоутвореного міжрайонного управління газового господарства на посаді начальника Старобільського МРУЕГГ ДУП «Луганскгаз» лнр на тимчасово окупованій території АДРЕСА_1 , передав рухоме та нерухоме майно, що залишилось на тимчасово окупованій території м. Старобільськ та є власністю AT «Луганськгаз», представникам окупаційної влади РФ, а саме в розпорядження ДУП «Луганскгаз» лнр.

Своїми умисними діями ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст. 111-1 КК України, а саме передача матеріальних ресурсів незаконним збройним формуванням, створеним на тимчасово окупованій території та збройним формуванням держави-агресора, та провадженні господарської діяльності у взаємодії з державою-агресором, незаконними органами влади, створеними на тимчасово окупованій території, у тому числі окупаційною адміністрацією держави-агресора.

Судовий розгляд кримінального провадження здійснювався за відсутності обвинуваченого ОСОБА_5 (in absentia), який показань суду не надавав та будь-яких клопотань від останнього на адресу суду також не надходило.

Водночас, розгляд кримінального провадження здійснювався за обов`язковою участю захисника адвоката ОСОБА_4 , яка була забезпечена державою з Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги .

Захисник обвинуваченого здійснювала активні дії, спрямовані на захист обвинуваченого, приймала участь у дослідженні доказів, виступала у дебатах.

З моменту направлення до суду обвинувального акту процесуальні права обвинуваченого ОСОБА_5 були дотримані стороною обвинувачення та прийнято усіх вичерпних заходів для забезпечення його прав. Повістки про виклик обвинуваченого ОСОБА_5 (враховуючи, що з 24.02.2022 АТ «Укрпошта» припинено приймання всіх видів міжнародних поштових відправлень призначенням до РФ, а також поштових відправлень до тимчасово окупованої території), інформація про процесуальні документи надсилались судом та публікувались відповідно до вимог ст.135, 323 КПК України через засоби масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження, а саме в газеті «Урядовий кур`єр», на офіційних сайтах офісу Генерального прокурора України та судової влади.

Суд вважає, що наявні у справі документи свідчать про відмову ОСОБА_5 , який в свою чергу повинен був знати про розпочате кримінальне провадження, від здійснення свого права предстати перед українським судом та захищати себе безпосередньо в такому суді, а так само свідчить про його наміри від ухилення від кримінальної відповідальності.

В той же час, ухилення обвинуваченого ОСОБА_5 від правосуддя, суд оцінює як реалізацію останнім його невід`ємного права на свободу від самозвинувачення чи самовикриття (п/п.«g» п.3 ст. 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, ст. 63 Конституції України), як одну з ключових гарантій презумпції невинуватості.

Захисник ОСОБА_4 у судовому засіданні зазначила, що не мала можливості зв`язатися з обвинуваченим і з`ясувати його правову позицію щодо пред`явленого обвинувачення. Водночас, захисник належним чином приймала участь у реалізації права на захист обвинуваченого ОСОБА_5 під час судового розгляду та висловила свою позицію з приводу недоведеності його вини у вчиненні інкримінованого йому злочину, а саме вважала, що стороною обвинувачення не надано жодного доказу на підтвердження факту добровільності вчинення дій, пов`язаних з передачею матеріальних ресурсів незаконним збройним формуванням, створеним на тимчасово окупованій території та збройним формуванням держави-агресора, та провадженні господарської діяльності у взаємодії з державою-агресором. За таких обставин просила призначити виправдати обвинуваченого ОСОБА_5 , а у разі визнання судом його вини призначити мінімальну міру покарання у вигляді штрафу.

На підтвердження винуватості ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 111-1 КК України, судом досліджені письмові матеріали та допитані свідки.

Так, свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснив, що раніше працював у АТ «Луганськгаз» на посаді головного інженера. З ОСОБА_5 він особисто знайомий, так як ОСОБА_5 фактично був його підлеглим. Йому відомо, що після повномасштабного вторгнення рф на територію Луганської області ОСОБА_5 залишився на території м. Старобільськ, пішов на співпрацю з окупаційною владою держави агресора, за власною згодою отримав посаду начальника МРУЕГГ ДУП «Луганськгаз ЛНР». Тобто ОСОБА_5 розпочав ведення господарської діяльності у співпраці з державою агресором, передав все майно яке належало АТ «Луганськгаз» та розпочав діяльність шляхом надання відповідних послуг з газопостачання. Також ОСОБА_7 під час допиту його в суді в якості свідка неодноразово наголошував, що ОСОБА_5 зайняв посаду начальника МРУЕГГ ДУП «Луганськгаз ЛНР» добровільно. Крім того, ОСОБА_7 повідомив, що майно «Старобільського міжрегіонального відділення» АТ Луганськгаз на підконтрольну територію України не евакуйовувалось, все залишилось на території м. Старобільська.

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснила, що вона працювала в АТ «Луганськгаз» на посаді головного бухгалтера. ОСОБА_5 вона знає особисто, так як він був начальником Старобільського міжрайонного відділення АТ Луганськгаз. Їй відомо, що після повномасштабного вторгнення рф на територію Луганської області ОСОБА_5 залишився на території м. Старобільськ, пішов на співпрацю з окупаційною владою держави агресора, за власною згодою отримав посаду начальника МРУЕГГ ДУП «Луганськгаз ЛНР». Тобто ОСОБА_5 розпочав ведення господарської діяльності у співпраці з державою агресором, передав все майно яке належало АТ «Луганськгаз» та розпочав діяльність шляхом надання відповідних послуг з газопостачання. Також пояснила, що в мережі інтернет вона знаходила відеосюжети на якій ОСОБА_5 нагороджували з приводу якогось свята, жодних ознак того що ОСОБА_5 , змусили зайняти посаду начальника Старобільського МРУЕГГ ДУП «Луганськгаз ЛНР» вона не помітила. На відео поводив себе як завжди. Крім того пояснила, майно «Старобільського міжрегіонального відділення» АТ Луганськгаз на підконтрольну територію України не евакуйовувалось, все залишилось на території м. Старобільська. Сума майна складала приблизно 100 млн грн.

Крім показань свідків судом були досліджені наступні письмові докази:

-повідомлення Управління ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях про виявлення кримінального правопорушення від 25.05.2022 (т.2 а.с.3-4);

-рапорт 2 сектору 6 відділу ГВ ЗНД 3 управління ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях про отримання інформації щодо колабораційних дій з боку громадянина України ОСОБА_5 начальника Старобільського міжрайонного управління по експлуатації газового господарства філія АТ «Луганськгаз» (код ЄРДПОУ 05451150, АДРЕСА_3 ) (т.2 а.с.5-6);

-доручення слідчого відділу 3 управління (з дислокацією у м. Сєвєродонецьк Луганської області )ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях про проведення слідчих (розшукових) дій (в порядку ст.39,40,41 КПК України) від 03.06.2022 (т.2 а.с.42-44);

-інформація ГВ ЗНД з управління ГУ СБУ В Донецькій та Луганській областях від 15.06.2022 стосовно ОСОБА_5 (т.2 а.с.45);

- протокол огляду від 15.06.2022 інтернет сторінки сайту ДУП «Луганськгаз» (ГУП «Луганськгаз»), під час якого встановлено, що при переході за посиланням на сайті ДУП «Луганськаг» «лнр» абонентам надається інформація щодо структурних підрозділів, а саме луганської дільниці та переліку міжрайонних управлінь експлуатації газового господарства. За даним переліком серед структурних підрозділів ДУП «Луганськгаз» зазначено Старобільське МРУЕГГ, на сторінці якого у розділі керівництво вказано, що начальником управління є ОСОБА_5 , який здійснює прийом громадян (т.2 а.с.46-50);

- протокол огляду від 15.06.2022 офіційної сторінки в соціальний мережі «Вконтакте» ДУП «Луганськаз» під назвою: «»ПРОФСОЮЗ «ЛУГАНСГАЗА» ВЕДЕТ СВОЮ ДЕЯТЕЛЬНОСТЬ НА ОСВОБОЖДЕННЫХ ТЕРИТОРИЯХ». Інформація, висвітлена у публікації, підкріплена фотографіями працівників ДУП « ІНФОРМАЦІЯ_2 », на одній з яких безпосередньо зафіксовано ОСОБА_5 (т.2 а.с.51-55);

- протокол огляду від 15.06.2022 інтернет сторінки сайту ДУП «Луганськгаз» (ГУП «Луганськгаз»), на якій розміщено інформацію щодо діяльності підприємства, під час огляду якої встановлено, що при переході за посиланням (про компанію, історія, контакти) на сайті ДУП «Луганськаз» «лнр» абонентам надається інформація щодо історії створення підприємства та контактів керівництва (т.2 а.с.56-61);

- протокол огляду від 15.06.2022 інтернет сторінки каналу «ГТРК ЛНР» з назвою мовою оригіналу «ГТРК лнр. Вести. 2 июня 2022 г.19.30», під час огляду відеоролику встановлено, що у висвітлені різних подій, які відбулися на тимчасово окупованій території Луганської області, журналістами каналу «ГТРК ЛНР» у м. Старобільськ отримано інтерв`ю у начальника Старобільського міжрайонного управління експлуатації газового господарства ДУП «Луганськаз» ОСОБА_5 , який повідомив, що на цей час управління працює у штатному режимі, створюється служба будинкового газового господарства, збільшується штатна численність працівників (відеоролик збережено на диск DVD-R) (т.2 а.с.62-64);

- копія паспорту громадянина України ОСОБА_5 (т. 2 а.с.65-68);

- протокол пред`явлення особи для впізнання від 07.06.2022, за фотознімками якого серед представлених осіб свідок впізнав особу на фотознімку №1, яким є ОСОБА_5 (т.2 а.с.73-76);

- протокол пред`явлення особи для впізнання від 07.06.2022, за фотознімками якого серед представлених осіб свідок впізнала особу на фотознімку №3, яким є ОСОБА_5 (т.2 а.с.81-84);

- протокол огляду від 01.07.2022 інтернет сторінки сайту «Уряду Луганской Народной Республики» (т.2 а.с.94-113);

- інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 05.07.2022, згідно з якою ОСОБА_5 належить домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 (т.2 а.с.114-115);

-інформація Голови правління АТ «Луганськаз» (типова Посадова Інструкція начальника міжрайонного управління по експлуатації газового господарства -філії ПАТ «Луганськаз» (станом на 2018 рік) (т.2 а.с.118-126);

-висновок експерта від 10.10.2022 з диском DVD-R, в якому зазначено, що зображення особи чоловічої статі, що міститься в електронному файлі з назвою «video_28_8211.mp4» при показниках індикатору відліку часу програми відеовідтворення (відеоплеєра) у період 00:21:13-00:21:32 (чоловік, який дає інтерв`ю та представлений як «ЕВГЕНИЙ КУЗЬМЕНКО начальник Старобельського межрайонного управления ГУП ЛНР «Луганскгаз»), придатне для портретного ідентифікаційного дослідження за ознаками зовнішності. В електронному файлі з назвою: «video_28_8211.мр4» при показниках індикатору відліку часу програми відеовідтворення (відеоплеєра) у період 00:21:13 - 00:21:32 (чоловік, який дає інтерв`ю та представлений як «ЕВГЕНИЙ КУЗЬМЕНКО начальник Старобельского межрайонного управления ГУП ЛНР «Луганскгаз») та на фотозображенні (його електрофотографічній копії) громадянина України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що міститься в електрофотографічній копії особової картки на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на отримання паспорту громадянина України для виїзду за кордон, наданому на дослідження у якості порівняльного матеріалу, зображена одна й та сама особа (т.2 а.с.196-207);

- ухвала слідчого судді Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська про обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою від 02.09.2022 (т.2 а.с.215-216);

-доручення на розшук ОСОБА_5 від 09.09.2022 (т.2 а.с.217);

- протокол огляду від 01.09.2022, диск DVD-R» (інтернет сторінки «ГТРК ЛНР», яка містить відеозапис з назвою (мовою оригіналу ) «ГТРК ЛНР. Вести. 2 июня 2022 г.19:30», під час огляду відеоролику встановлено, що на відеозапису міститься сюжет з назвою «Луганск полностью наладил работу на освобожденных териториях». У вказаному сюжеті журналістами каналу «ГТРК ЛНР» у м.Старобільську було взято інтерв`ю у начальника Старобільського міжрайонного управління експлуатації газового господарства ДУП «Луганськгаз» ОСОБА_5 (т.2 а.с.219-225);

- ухвала слідчого судді Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська про арешт майна ОСОБА_5 від 01.09.2022 (т.2 а.с.229-232);

- ухвала слідчого судді Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська про надання дозволу на здійснення спеціального досудового розслідування від 04.10.2022 (т.2 а.с.243-244);

- протокол огляду офіційних сайтів газети «Урядовий кур`єр» та ОГП від 15.10.2022 з повідомленням про здійснення спеціального досудового розслідування та повісткою про виклики ОСОБА_5 (т.2 а.с.249-257);

- ухвала слідчого судді Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська про арешт майна ОСОБА_5 від 24.10.2022 (т.2 а.с.262).

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод, законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Статтею 94 КПК України передбачено, що суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Згідно з ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Ретельно дослідивши зібрані у кримінальному провадженні докази, надавши їм оцінку з точки зору належності, допустимості і достовірності, суд прийшов до висновку, що вони в їх сукупності та взаємозв`язку є достатніми для ухвалення обвинувального вироку стосовно

ОСОБА_5 діяльність (ст. 111-1 КК України) - це злочин проти основ національної безпеки України.

Суб`єктивна сторона кримінальних правопорушень характеризується прямим або непрямим умислом.

У складів кримінального правопорушення за ч.4 ст.111-1 КК важливе значення має добровільність. Суспільна небезпечність вказаних дій є очевидною: особа допомагає агресору створити вертикаль незаконних органів влади. Саме така вертикаль є основою функціонування державного механізму загалом.

Державою-агресором за загальним визначенням є країна, яка першою застосовує збройну силу проти іншої країни, тобто тим самим вчиняє агресію.

Державою-агресором може бути визнана не лише одна країна, а група країн, в т.ч. пов`язаних між собою угодами про військову допомогу.

При кваліфікації злочинів за ст.111-1 КК державою-агресором наразі вважається російська федерація. При цьому враховуються, зокрема, постанова Верховної Ради України від 27.01.2015 № 129-VIII[2], Указ Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 64/2022[3], затверджений Законом України № 2102-IX від 24.02.2022.

Проаналізувавши та оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, суд вважає, що всі досліджені судом докази є належними, допустимими та достовірними. Вони узгоджуються між собою.

У той же час, досліджені в суді докази є достатніми, оскільки, як окремо, так і в сукупності, у повній мірі доводять винуватість ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 111-1 КК України.

У суду відсутні підстави для сумніву у допустимості цих доказів, які зібрані в порядку, що передбачений КПК України.

Посилання сторони захисту на відсутність доказів добровільності передачі ОСОБА_5 матеріальні ресурси незаконним збройним формуванням, створеним на тимчасово окупованій території та збройним формуванням держави-агресора, та провадженні господарської діяльності у взаємодії з державою-агресором, незаконними органами влади, створеними на тимчасово окупованій території, у тому числі окупаційною адміністрацією держави-агресора , суд відхиляє, виходячи з того , що на добровільний характер дій обвинуваченого вказує те, що обвинувачений усвідомлював факт окупації та агресії з боку рф та створення окупаційною владою незаконних органів.

Об`єктивних даних, які б давали суду підстави вважати, що ОСОБА_5 діяв не добровільно, виконував обов`язки під психічним впливом та фізичним примусом, та такі дії були необхідними для усунення небезпеки, що безпосередньо загрожувала йому чи іншим особам, або інтересам держави, суду не надано.

Крім того, суд враховує, що заходів, спрямованих на виїзд з тимчасово окупованої території України, обвинувачений ОСОБА_5 не вживав.

Таким чином, суд вважає, що винуватість ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 111-1 КК України, яка виразилась у передачі матеріальних ресурсів незаконним збройним формуванням, створеним на тимчасово окупованій території та збройним формуванням держави-агресора, та провадженні господарської діяльності у взаємодії з державою-агресором, незаконними органами влади, створеними на тимчасово окупованій території, у тому числі окупаційною адміністрацією держави-агресора, доведена повністю.

Вважаючи достатньо забезпеченими в ході судового розгляду процесуальні права сторони захисту та сторони обвинувачення на надання ними доказів на підтвердження та спростування висунутого обвинувачення, суд виходить із принципів реалізації права особи на справедливий суд, яке закріплено в ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, за яким винуватість особи у вчиненні злочину має бути доведена поза розумним сумнівом.

Дане кримінальне провадження за відсутності обвинуваченого (in absentia) відповідає загальним засадам кримінального провадження, з урахуванням особливостей, встановлених законом. Стороною обвинувачення використані всі передбачені законом можливості для дотримання прав обвинуваченого, зокрема, права на захист, на доступ до правосуддя, таємницю спілкування, невтручання у приватне життя.

При призначенні покарання, згідно з вимогами ст. 65-67 КК України та роз`ясненнями, що містяться в п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» (з наступними змінами), суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного, обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання, а також вимоги ч.2 ст.50 КК України, якими передбачено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи та попередження нових злочинів.

Відповідно до ст.12 КК України кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 , відноситься до категорії нетяжких, раніше ОСОБА_5 не судимий, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває.

Пом`якшуючих покарання обставин судом не встановлено.

Обтяжуючими покарання обставинами відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 67 КК України є вчинення злочину з використанням умов воєнного стану.

Приймаючи до уваги характер, ступінь тяжкості та суспільну небезпеку вчиненого ОСОБА_5 кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, відсутність пом`якшуючих та наявність обтяжуючих обставини, суд вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 неможливе без його ізоляції від суспільства, а покарання має бути призначено у вигляді позбавлення волі в максимальному розмірі, визначеному санкцією ч.4 ст.111-1 КК України, з додатковим покаранням у виді конфіскації майна та позбавлення права займатися певною діяльністю.

При прийнятті рішення суд також враховує правові висновки, викладені у постанові колегії Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 22.05.2018 року по справі №753/18479/16-к (провадження №51-520км18) та постанові колегії Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 21.06.2022 року по справі №171/869/21 (провадження №51-838км22) в частині можливості призначення додаткового покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю, в тому числі і до осіб, які на час вчинення зазначеного кримінального правопорушення не займали офіційно певні посади та не займалися офіційно певною діяльністю, з огляду на положення, передбачені ст. 55 КК України.

З вказаних правових висновків вбачається, що не є перешкодою для призначення додаткового покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю та обставина, що обвинувачений на момент ухвалення вироку не працює на певній посаді та не проводить діяльність, з використанням можливостей якої (яких) він вчинив кримінальне правопорушення.

Також, з огляду на вчинення ОСОБА_5 суспільно-небезпечного кримінального правопорушення у сфері злочинів проти основ Національної безпеки України, та відсутність обставин, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, суд при призначенні покарання ОСОБА_5 не вбачає підстав для застосування положень ст.69 КК України.

Такий висновок узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, який зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним («Скоппола проти Італії» від 17 вересня 2009 року).

Цивільний позов в рамках кримінального провадження не заявлено.

Рречові докази у кримінальному провадженню відсутні.

Процесуальні витрати на проведення експертизи підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Керуючись ст.323, 349, 368, 370, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_5 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.111-1 КК України, та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі, з позбавленням права обіймати посади в органах державної влади, органах місцевого самоврядування та в органах, що надають публічні послуги, в тому числі посади пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та/або адміністративно-господарських функцій, строком на 15 (п`ятнадцять) років, з конфіскацією усього належного йому на праві приватної власності майна.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з дня його фактичного затримання.

Строк додаткового покарання у виді позбавлення права обіймати посади в органах державної влади, органах місцевого самоврядування та в органах, що надають публічні послуги, в тому числі посади пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та/або адміністративно-господарських функцій, рахувати з моменту відбуття основного покарання.

Арешт, накладений ухвалами слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 01.09.2022 та 24.1.2022на майно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а саме домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , банківські рахунки та грошові кошти на них , які відкриті в АТ КБ «ПРИВАТБАНК» (, юридична адреса: Україна, 01001, м.Київ, вул.Грушевського,1д), банківські рахунки та грошові кошти на них, які відкриті в АТ «Державний ощадний банк України» ( юридична дреса:01001, Україна, м.Київ, вул.Госпітальна,12-г), залишити в силі для забезпечення виконання покарання у виді конфіскації майна.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави ( отримувач ГУК у Дн-кiй обл/м.Син/24060300 Код отримувача , Банк отримувача: Казначейство України (ел.адм.подат.), номер рахунку (IBAN):UA0004587, код класифікації доходів бюджету: 24060300, найменування коду класифікації доходів бюджету: Інші надходження») витрати на проведення судової портретної експертизи №152 від 10.10.2022 в розмірі 7550 (сім тисяч п`ятсот п`ятдесят) грн. 80 коп.

Вирок може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору та захиснику.

Інформацію про ухвалення вироку розмістити у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті суду.

Суддя ОСОБА_1