Провадження №1-кп/522/3055/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2024 року Приморський районний суд м. Одеси:

під головуванням судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в приміщенні суду в м. Одесі обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000300 від 04.06.2024 року відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, громадянина України, офіційно не працевлаштованого, із середньою освітою, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , спільно проживає разом зі своєю матір`ю ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_1 та є учасниками сімейних відносин, які регулює Сімейний кодекс України відповідно до ч. 1 ст. 2 та ст. 3 вказаного кодексу, оскільки спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Починаючи з кінця жовтня місяця 2023 року (більш точно дата не встановлена), ОСОБА_3 , ніде не працюючи та внаслідок систематичного зловживання одурманюючими засобами, і як наслідок, невдоволений своїм життям, створив своїй матері ОСОБА_5 нестерпні умови проживання внаслідок застосування до неї домашнього насильства.

Зокрема, внаслідок систематичного вживання одурманюючих засобів ОСОБА_3 з кінця жовтня місяця 2023 року по кінець червня 2024 року, систематично (декілька разів на тиждень, а іноді і декілька разів на день), перебуваючи за вказаним місцем проживання під дією невстановлених одурманюючих речовин, завдавав своїй матері фізичних та моральних страждань, а саме застосовував до неї:

- психологічне насильство, яке полягало в систематичному (фактично щоденному) вимаганні грошових коштів для придбання одурманюючих речовин і постійні конфлікти з матір`ю, яка відмовлялась надавати йому грошові кошти, через що ОСОБА_3 провокував з нею конфлікти, намагаючись примусити дати грошові кошти та супроводжуючи свої дії нецензурною лайкою, приниженням та образами, систематичними погрозами застосування фізичного насильства у разі не виконання його вимог щодо надання грошей;

- фізичне насильство, яке полягало в штовханні, нанесенні ляпасів по обличчю та іншим частинам тіла без завдання тілесних ушкоджень, шарпанні за одежу під час вимагання грошових коштів;

- економічне насильство, яке полягало в не бажанні ОСОБА_3 приймати участь у веденні спільного господарства та нести спільні витрати на придбання їжі та оплати комунальних послуг, у зв`язку з чим потерпіла вимушена сама утримувати себе та сина, самостійно оплачуючи комунальні послуги та купляючи їм обом їжу. У той же час, стан перебування в одурманенні невідомими речовинами, викликав у ОСОБА_3 бажання постійно безпричинно розбирати побутові речі (бойлер, праску), а також розібрав ванну кімнату, пошкоджує побутові речі, зокрема розбиває посуд, обдирає шпалери, порізав диван тощо.

Зважаючи на вказані систематичні факти домашнього насильства з боку ОСОБА_3 уповноваженими співробітниками поліції, які прибували на численні виклики ОСОБА_5 за описаний період часу, з врахуванням його протиправної поведінки, було складено 4 протоколи про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 та ч. 2 ст. 173-2 КУпАП (вчинення домашнього насильства) від 20.10.2023, 06.11.2023, 26.12.2023, 13.05.2024 за які він постановами Приморського районного суду м. Одеси був притягнутий до адміністративної відповідальності, а саме:

- постановою від 16.11.2023 за вчинення 20.10.2023 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП (вчинення домашнього насильства) до адміністративного стягнення у виді накладання штрафу в сумі 170 грн.;

- постановою від 27.12.2023 за вчинення 06.11.2023 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП (вчинення домашнього насильства) до адміністративного стягнення у виді накладання штрафу в сумі 170 грн.;

- постановою від 08.02.2024 за вчинення 23.12.2024 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП (вчинення домашнього насильства) до адміністративного стягнення у виді накладання штрафу в сумі 680 грн;

- постановою від 06.06.2024 за вчинення 13.05.2024 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП (вчинення домашнього насильства) до адміністративного стягнення у виді накладання штрафу в сумі 170 грн.

Крім того, за аналогічними вище викладеними фактами домашнього насильства ОСОБА_5 неодноразово викликала співробітників поліції, якими з врахуванням існування безпосередньої загрози життю чи здоров`ю постраждалої особи, стосовно ОСОБА_3 винесено 3 термінові заборонні приписи стосовно кривдника, а саме: від 20.10.2023 з зобов`язанням заборони в будь-який спосіб контактувати з потерпілою особою строком на 3 доби; від 06.11.2023 з зобов`язанням в будь-який спосіб контактувати з потерпілою особою в строком на 10 діб; від 26.12.2023 з зобов`язанням залишити місце свого проживання строком на 3 доби

Крім того, 31.05.2024 року приблизно о 07.00 годині, ОСОБА_3 перебуваючи в одурманюючому стані за зазначеним місцем проживання в черговий раз вимагав у своє матері грошові кошти для придбання одурманюючих речовин однак не отримавши бажане почав принижувати честь та гідність ОСОБА_5 шарпав за одежу, штовхався, завдавав ляпасів по обличчю без спричинення тілесних ушкоджень. Через те, що зазначені дії ОСОБА_3 вчиняв постійно, ОСОБА_5 була вимушена в черговий раз звернутись з заявою до поліції про вчинення стосовно неї чергового факту домашнього насильства, за фактом якого ОСОБА_3 не було притягнуто до адміністративної відповідальності, а зареєстроване кримінальне провадження.

У подальшому, протягом червня 2024 року ОСОБА_3 продовжував вчиняти аналогічні вище наведеним факти домашнього насильства стосовно своєї матері ОСОБА_5 шляхом завдання їх психологічних і фізичних страждань внаслідок примусу матері надавати йому грошові кошти для придбання одурманюючих речовин та відмови в здійсненні спільних витрат на ведення домогосподарства.

В результаті вищеописаних систематичних фактів домашнього насильства з боку ОСОБА_3 в період часу з кінця жовтня 2023 року по червень місяць 2024 року, потерпілій ОСОБА_5 були завдані психологічні, фізичні та економічні страждання які призвели до погіршення якості життя потерпілої внаслідок фізичного дискомфорту, негативних переживань та емоційної напруженості, а також втрати повноцінного сну, відпочинку та позитивних емоцій через вчинення ОСОБА_3 вищеописаних дій.

Таким чином, ОСОБА_3 , своїми діями вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 126-1 КК України, за кваліфікуючими ознаками: домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення економічного, психологічного насильства щодо іншої особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призводить до фізичних або психологічних страждань, погіршення якості життя потерпілої особи.

Обвинувачений ОСОБА_3 вину у скоєнні злочину, передбаченого ст. 126-1 КК України, визнав повністю, щиро покаявся, попросивши вибачення у матері, та підтвердив, що дійсно в період часу з жовтня 2023 року по червень 2024 року систематично завдавав матері ОСОБА_5 , з якою разом проживає, моральні та фізичні страждання, принижував та ображав її особисту гідність, відносно нього складалися протоколи про адміністративні правопорушення. Просив суд призначити йому справедливе покарання.

Прокурор просив суд визнати ОСОБА_3 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України.

Потерпіла ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у судовому засіданні просила визнати обвинуваченого ОСОБА_3 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, при цьому просила суворо його не карати.

Під час судового засідання встановлено, що обвинувачений та інші учасники кримінального провадження правильно розуміють зміст фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. Судом встановлено, що відсутні сумніви у добровільності позицій обвинуваченого та інших учасників судового розгляду.

Під час судового засідання встановлено, що обвинувачений та інші учасники кримінального провадження правильно розуміють зміст фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. Судом встановлено, що відсутні сумніви у добровільності позицій обвинуваченого та інших учасників судового розгляду.

З урахуванням думки прокурора, потерпілої та обвинуваченого, суд відповідно до ч. 3 ст.349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Таким чином, допитавши обвинуваченого ОСОБА_3 , дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, суд вважає доведеним у судовому засіданні те, що ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 126-1 КК України, та його дії правильно кваліфіковані як домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення економічного, психологічного насильства щодо іншої особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призводить до фізичних або психологічних страждань, погіршення якості життя потерпілої особи.

Згідно з ч. 2 ст. 50 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

Вирішуючи питання про обрання покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують його покарання.

Так, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України, обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , є щире каяття.

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , згідно з ст. 67 КК України, є вчинення кримінального правопорушення особою в стані, викликаному внаслідок вживання наркотичних або інших одурманюючих засобів.

Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, який не працює, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, раніше не судимий, суд вважає що виправлення обвинуваченого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, можливе при призначенні йому покарання у виді громадських робіт на строк 200 (двісті) годин.

Крім того, суд враховує, що відповідно до частини першої статті 91-1 КК України в інтересах потерпілого від злочину, пов`язаного з домашнім насильством, одночасно з призначенням покарання, не пов`язаного з позбавленням волі, або звільненням з підстав, передбачених Кримінальним кодексом України, від кримінальної відповідальності чи покарання, суд може застосувати до особи, яка вчинила домашнє насильство, один або декілька обмежувальних заходів, відповідно до якого (яких) на засудженого можуть бути покладені такі обов`язки:

1) заборона перебувати в місці спільного проживання з особою, яка постраждала від домашнього насильства;

2) обмеження спілкування з дитиною у разі, якщо домашнє насильство вчинено стосовно дитини або у її присутності;

3) заборона наближатися на визначену відстань до місця, де особа, яка постраждала від домашнього насильства, може постійно чи тимчасово проживати, тимчасово чи систематично перебувати у зв`язку з роботою, навчанням, лікуванням чи з інших причин;

4) заборона листування, телефонних переговорів з особою, яка постраждала від домашнього насильства, інших контактів через засоби зв`язку чи електронних комунікацій особисто або через третіх осіб;

5) направлення для проходження програми для кривдників.

Такі заходи застосовуються до особи, яка на момент вчинення домашнього насильства досягла 18-річного віку на строк від одного до трьох місяців і за потреби можуть бути продовжені на визначений судом строк, але не більше як на 12 місяців.

У цьому кримінальному провадженні обвинувачений ОСОБА_3 визнається винним у вчиненні домашнього насильства, що призвело до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої особи.

Вирішуючи питання щодо необхідності застосування до обвинуваченого ОСОБА_3 обмежувальних заходів, суд враховує, що захист від домашнього насильства є надзвичайно важливим, соціально значущим і актуальним завданням, вирішення якого носить важливий характер. Домашнє насильства починається з «незначних дрібниць». Потерпілим від нього здебільшого стають жінки та діти.

Тому, з урахуванням викладеного та обставин вчиненого кримінального правопорушення, системний характер таких дій з боку обвинуваченого, суд приходить до висновку про необхідність застосування до ОСОБА_3 кількох обмежувальних заходів, оскільки це сприятиме виправленню обвинуваченого, покращенню психологічного здоров`я потерпілої, а призначене судом покарання та обмежувальні заходи у своїй сукупності будуть необхідними і достатніми для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Так, застосування відносно ОСОБА_3 , відповідно до п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 91-1 КК України, обмежувальних заходів строком на 3 (три) місяці у виді заборони перебування в місці спільного проживання з потерпілою ОСОБА_5 та направлення його для проходження програми для кривдників строком, суд вважає доречним та необхідним.

Програма для кривдника - комплекс заходів, що формується на основі результатів оцінки ризиків та спрямований на зміну насильницької поведінки кривдника, формування у нього нової, неагресивної психологічної моделі поведінки у приватних стосунках, відповідального ставлення до своїх вчинків та їх наслідків, у тому числі до виховання дітей, на викорінення дискримінаційних уявлень про соціальні ролі та обов`язки жінок і чоловіків (стаття 1 Закону України «Про запобігання та протидії домашньому насильству»).

Метою корекційної програми є допомога особі, яка вчинила насильство, в осмисленні власної насильницької поведінки, усвідомленні її витоків, проявів, наслідків для особистого життя та життя оточуючих, налагодженні гармонійного життя з родиною та в суспільстві, а також в усвідомленні того, що домашнє насильство - це порушення прав людини, яке карається відповідно до чинного законодавства.

Завданнями програми є: сприяння зміні насильницької поведінки кривдника; сприяння засвоєнню кривдником моделі сімейного життя на засадах тендерної рівності, взаєморозуміння: взаємоповаги і дотримання прав усіх членів родини, формування у кривдника конструктивної моделі поведінки у приватних стосунках; сприяння оволодінню кривдником знаннями про основні норми законодавства в сфері запобігання та протидії домашньому насильству та/або насильству за ознакою статі, а також про види відповідальності за його вчинення; формування у кривдника відповідального ставлення до власної поведінки та її наслідків для себе та оточуючих; сприяння розвитку у кривдника емоційного інтелекту та самосвідомості; розвиток навичок кривдника до конструктивного безконфліктного спілкування, ефективної та ненасильницької комунікації; розвиток здатності кривдника виявляти, аналізувати та усвідомлювати свої негативні думки, когнітивні фільтри, помилки, емоції, керувати ними, розуміти їх наслідки.

Відомості про процесуальні витрати та речові докази суду не надано.

Заходи забезпечення кримінального провадження не обиралися.

Цивільний позов не надавався.

Керуючись ст.ст. 100, 349, 367-368, 370-371, 373-376, 395, 532 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України, та призначити йому покарання у виді громадських робіт на строк 200 (двісті) годин.

Застосувати відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 91-1 КК України, строком на 3 (три) місяці обмежувальні заходи, а саме:

- заборонити перебувати в місці спільного проживання з особою, яка постраждала від домашнього насильства ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

- направити для проходження програми для кривдників.

Попередити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про кримінальну відповідальність за ст. 390-1 КК, тобто за умисне ухилення від проходження програми для кривдників та порушення заборони перебування в місці спільного проживання з особою, яка постраждала від домашнього насильства.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним. З інших підстав вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду через Приморський районний суд м. Одеси протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок суду не набрав законної сили.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1