САДГІРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. ЧЕРНІВЦІ
Справа № 726/2877/24
Провадження № 1-кп/726/143/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.10.2024 м. Чернівці

Садгірський районний суд м. Чернівці у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2

за участі:

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Чернівці кримінальне провадження ЄРДР за № 0003432 від 08.09.2024 року по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Герца, Герцаївського району Чернівецької області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, раніше не судимого;

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.263 КК України, перебуваючи в м. Чернівці, при невстановлених обставинах, та не пізніше 07.09.2024 знайшов металевий кастет. Тоді ж, обвинувачений ОСОБА_4 , керуючись прямим умислом, привласнив даний кастет, тобто незаконно придбав, шляхом привласнення знайденого та для використання у власних цілях, не маючи на це відповідного дозволу, почав незаконно носити при собі, зокрема, чим порушив вимоги Інструкції «Про порядок придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної зброї і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів» (зі змінами), затвердженої наказом МВС України № 622 від 21.08.1998.

Однак, 07.09.2024 близько 14 год 25 хвилин обвинувачений ОСОБА_4 , продовжуючи носити при собі вказаний кастет, перебуваючи по АДРЕСА_2 , був зупинений відповідно до ст. 32 Закону України «Про Національну поліцію» для перевірки документів поліцейськими ВКП Чернівецького РУП ГУНП в Чернівецькій області, які здійснювали патрулювання.У ході розмови з працівникам поліції останній поводив себе підозріло, у зв`язку із чим було прийнято рішення відповідно до ст. 34 Закону України «Про Національну поліцію» провести його поверхневу перевірку з підстав можливої наявності при ньому заборонених законом речей, під час чого обвинувачений ОСОБА_4 видав поліцейським зазначений кастет, що носив при собі в кишені штанів, та який в подальшому у період з 15 год 08 хв до 15 год 30 хв вилучено під час огляду місця події по АДРЕСА_2 , працівниками Чернівецького районного управління поліції ГУНП в Чернівецькій області, та який, згідно висновку експерта № СЕ-19/126-23/9847-ХЗ від 10.09.2024, відноситься до холодної зброї ударно-дробильної дії, виготовлений промисловим способом.

Таким чином, органом досудового слідства ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України, тобто у носінні кастету без передбаченого законом дозволу.

В судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину в пред`явленому йому обвинуваченні визнав повністю, погодився з кваліфікацією вчиненого ним діяння, надав покази в судовому засіданні, які є послідовними та повністю підтверджують обставини вчинення кримінального правопорушення, що викладені в обвинувальному акті, зазначив, що у скоєному щиро розкаюється та просив суворо його не карати.

Заслухавши обвинуваченого, який не оспорює фактичні обставини справи, кваліфікацію інкримінованого кримінального правопорушення та визнав свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.263 КК України, з`ясувавши при цьому, що обвинувачений правильно розуміє зміст пред`явленого йому обвинувачення та не заперечував проти визнання недоцільним дослідження доказів, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, суд, враховуючи відсутність будь-яких сумнівів в добровільності та істинності його позиції, роз`яснивши обвинуваченому порядок та наслідки розгляду справи в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, переконавшись, що ніхто із учасників судового провадження не заперечує щодо такого порядку судового розгляду, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись лише допитом обвинуваченого та дослідженням письмових доказів, які характеризують особу обвинуваченого.

Таким чином, аналізуючи всі докази по справі в їх сукупності та взаємозв`язку, суд вважає, що вина ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.263 КК України, доведена в повному обсязі.

Також суд вважає, що орган досудового слідства правильно кваліфікував дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ч.2 ст.263 КК України, оскільки в судовому засіданні з достовірністю встановлено, що обвинувачений своїми умисними діями, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 263 КК України, а саме: носіння кастету без передбаченого законом дозволу

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд відповідно до ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують покарання і відсутність обставин, які обтяжують покарання.

До пом`якшуючих обставин згідно ст.66 КК України суд відносить щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченого ОСОБА_4 згідно ст.67 КК України, судом не встановлено.

Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

При призначенні ОСОБА_4 покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим кримінального злочину, зокрема те, що згідно із ст.12 КК України злочин, передбачений ч.2 ст.263 КК України, відноситься до категорії не тяжких злочинів, а також враховує й фактичні обставини вчиненого злочинного діяння та відношення обвинуваченого до скоєного.

Статтею 65 КК України передбачено, що під час призначення покарання у кожному конкретному випадку суд повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Згідно ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Вирішуючи питання щодо розміру призначеного покарання, суд бере до уваги наявність пом`якшуючих покарання обставин, відсутність обставин, що обтяжують покарання, відсутність тяжких наслідків від скоєного, що дає підстави для призначення обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у вигляді позбавлення волі на строк, встановлений санкцією ч.2 ст.263 КК України.

Саме таке покарання, на думку суду, відповідатиме принципам індивідуалізації покарання, співмірності та встановленій ст.50 КК України меті призначення покарання.

Також суд враховує дані про особу обвинуваченого, а саме те, що він у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога на обліку не перебуває, також суд враховує його позитивну характеристику з місця проживання.

Наведені позитивні відомості стосовно обвинуваченого та відсутність обтяжуючих покарання обставин дають суду підстави для застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 положень ст.75 КК України шляхом звільнення останнього від призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк один рік, враховуючи сукупність наведених вище обставин, буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_4 та запобігання вчинення ним нових злочинів.

Таким чином, враховуючи характер і ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим ОСОБА_4 кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, суд вважає, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства з призначенням йому покарання в межах санкції ч.2 ст.263 КК України у виді позбавлення волі із застосування ст.75 КК України, звільнивши останнього від відбування покарання з випробуванням, оскільки на переконання суду саме такий вид покарання є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень. При цьому підстав для застосування ст.69 КК України суд не вбачає.

На підставі ст.124 КПК України суд стягує з засудженого на користь держави витрати з проведення експертиз.

Долю речових доказів суд вирішує у відповідності до ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.65-72 КК України, ст.ст.100, 124, 349, 368-371, 373-376, 395 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.263 КК України, та призначити йому покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням строком на 1 (один) рік, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину.

На підставі пунктів 1 і 2 ч.1 та пункту 2 ч.3 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати за проведення судової балістичної експертизи 1 135, 92 грн.

Речові докази, а саме: сейф-пакет №291197 в середині, якого знаходиться кастет, який зберігається в камері обліку зброї та боєприпасів СВ Чернівецького РУП ГУНП в Чернівецькій області знищити. ДВД-диски залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Чернівецького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Садгірський районний суд м. Чернівці.

Головуючий суддяОСОБА_1