У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 липня 2024 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , особи, стосовно якої розглядається клопотання ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 ), захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Ужгороді, клопотання першого заступника керівника Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_7 про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно:

громадянки російської федерації ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Дубна, Московської області, не заміжньої, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 159 Кримінального Кодексу російської федерації

до вирішення питання про її видачу та фактичну передачу компетентним органам російської федерації, -

ВСТАНОВИВ:

Перший заступник керівника Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_7 , звернувся до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із клопотанням про продовження строку запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно громадянки російської федерації ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Клопотання мотивовано тим, що в міжнародному пункті пропуску через державний кордон для автомобільного сполучення «Кучурган», 08.10.2018 о 19:10, співробітниками прикордонного загону ПРУ ДПС України в Одеській області встановлена та затримана громадянка Російської Федерації ОСОБА_4 , яка розшукується компетентними органами Російської Федерації для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 159 КК російської федерації (шахрайство, вчинене групою осіб, в особливо великому розмірі).

Ухвалою Роздільнянського районного суду Одеської області від 10.10.2018 відносно ОСОБА_4 застосований тимчасовий арешт строком на 6 діб (до 00:00 13.10.2018), з утриманням в ДУ «ОУВП №21».

Ухвалою слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 16.10.2018 відносно ОСОБА_4 застосований тимчасовий арешт стоком на 34 доби.

У клопотанні вказано на те, що до Генеральної прокуратури України від Генеральної прокуратури Російської Федерації надійшов запит про видачу ОСОБА_4 для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 159 КК України.

Ухвалою слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 16.11.2018 відносно ОСОБА_4 застосований екстрадиційний арешт.

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 28.11.2018 частково задоволені скарги захисників ОСОБА_4 , ухвала слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 16.11.2018 скасована, постановлена нова ухвала, якою відносно ОСОБА_4 , обраний запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_2 та покладені такі обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України: з`являтися до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду за їх вимогою; не відлучатися з місця проживання без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді, суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну місця проживання або місця роботи; надати слідчому документи на право виїзду за кордон України та носити електронний засіб контролю.

Виконання вказаної ухвали покладено на співробітників Приморського ВП в м. Одесі ГУ НП в Одеській області.

ОСОБА_4 , у супроводі конвою Малиновського ВП в м. Одесі ГУ НП в Одеській області 28.11.2018 доставлена до місця проживання, та звільнена з-під варти.

Належним чином завірена копія вищевказаної ухвали апеляційного суду Одеської області 28.11.2018 нарочно передана до Приморського ВП в м. Одесі ГУ НП в Одеській області для виконання.

На виконання вищевказаної ухвали апеляційного суду Одеської області, 28.11.2018 співробітниками ГУ НП в Одеській області на ОСОБА_4 , закріплений електронний засіб контролю.

Приморським районним судом м. Одеси 28.05.2019 щодо ОСОБА_4 , застосовано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, який неодноразово продовжувався.

Прокурор зазначає, що за результатами розгляду запиту про видачу вищевказаної особи, Офісом Генерального прокурора 24.06.2021 прийнято рішення про видачу ОСОБА_4 , до російської федерації для притягнення до кримінальної відповідальності.

Вищевказане рішення оскаржено ОСОБА_4 , до Печерського районного суду м. Києва.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 16.01.2023 скаргу задоволено, постанову Офісу Генерального прокурора про видачу ОСОБА_4 , від 24.06.2021 скасовано.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 21.06.2023 відмовлено у задоволенні апеляційної скарги обласної прокуратури на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 17.01.2023, якою задоволено скаргу захисника ОСОБА_4 , адвоката ОСОБА_8 на постанову Офісу Генерального прокурора про видачу ОСОБА_4 , до російської федерації від 24.06.2021; рішення слідчого судді залишено без змін. У зв`язку із чим, Офісом Генерального прокурора 11.07.2023 обласній прокуратурі доручено подальше проведення екстрадиційної перевірки обставин, що можуть перешкоджати видачі згаданої особи.

При цьому у клопотанні вказано на те, що крім цього, відповідно до інформації ГУ ДМС в Одеській області від 02.08.2023 розгляд заяви згаданої особи від 19.08.2022 № 161 припинено. ОСОБА_4 , 27.05.2022 подано заяву про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту до ГУ ДМС у Закарпатській області.

Наказом ГУ ДМС у Закарпатській області від 15.06.2022 № 29 особі відмовлено в оформленні документів для вирішення питання щодо визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту. Вказане рішення оскаржено особою у судовому порядку.

Прокурор вказує на те, що за результатами розгляду заяви особи від 27.05.2022 наказом ГУ ДМС України в Закарпатській області від 09.06.2023 № 14 ОСОБА_4 , відмовлено в оформленні документів для вирішення питання щодо визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту.

Відповідно до листа ГУ ДМС України в Закарпатській області від 13.02.2024 вищевказаний наказ ГУ ДМС України в Закарпатській області № 14 від 09.06.2023 ОСОБА_4 оскаржено до Закарпатського окружного адміністративного суду (судова справа №260/5087/23), який рішенням від 24.01.2024 позовну заяву задовольнив повністю. Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 02.04.2024 апеляційну скаргу ГУ ДМС України в Закарпатській області залишено без задоволення, а рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 24.01.2024, без змін.

Згідно інформації ГУ ДМС України в Закарпатській області від 11.06.2024 на виконання рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 24.01.2024, ГУ ДМС України в Закарпатській області 17.04.2024 прийнято рішення про повторний розгляд заяви громадянки російської федерації ОСОБА_4 про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту. За результатами розгляду заяви 07.05.2024 ГУ ДМС України в Закарпатській області прийнято рішення про відмову в оформленні документів для вирішення питання щодо визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту (наказ № 4 від 07.05.2024). Вказане рішення ОСОБА_4 оскаржено до Закарпатського окружного адміністративного суду. Судовий розгляд триває (справа № 260/3477/24).

Прокурор зазначає, що 08.01.2024 Офісом Генерального прокурора Закарпатській обласній прокуратурі доручено подальше проведення екстрадиційної перевірки обставин, що можуть перешкоджати видачі ОСОБА_4 , до російської федерації, а також звертатися до суду із клопотанням про застосування, продовження чи зміну їй запобіжного заходу в порядку, передбаченому КПК України.

Прокурор покликається на положення ч. 4 ст. 590 КПК України, зазначає, що правовідносини між Україною та російською федерацією врегульовані Європейською конвенцією про видачу правопорушників 1957 року, ст. 1 Європейської конвенції про видачу правопорушників 1957 року.

При цьому у клопотанні вказано на те, що на даний час екстрадиційна перевірка триває, а визначений суддею строк застосування до ОСОБА_4 , особистого зобов`язання завершується 07.07.2024 року.

З огляду на закінчення строку обраного ОСОБА_4 , запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, який є достатнім запобіжним заходом що гарантує запобігання втечі особи та забезпечить у подальшому її видачу, керуючись положеннями Європейської конвенції про видачу правопорушників 1957 року, ст. ст. 179, 194, 585 КПК України, прокурор просить слідчого суддю: продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання громадянці російської федерації ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 ) ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на два місяці з метою вирішення питання про її видачу та фактичної передачі до Російської Федерації. Покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки: прибувати на виклики до прокурора та суду, а в разі неможливості з`явитися через поважні причини завчасно повідомити посадову особу, що здійснила виклик; не відлучатися із м. Ужгорода без дозволу прокурора або суду; повідомляти прокурора про зміну місця свого проживання; здати на зберігання службовій уповноваженій особі свій паспорт та інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримала, просила задоволити з підстав що наведені в ньому. Надала пояснення аналогічні викладеним у клопотанні.

ОСОБА_4 у судовому засіданні повідомила, що тимчасово проживає за адресою АДРЕСА_3 , має сім`ю та стійкі соціальні зв`язки. Проти задоволення клопотання не заперечувала.

Захисник в судовому засідання проти задоволення клопотання не заперечував. Просив при розгляді клопотання врахувати інформацію щодо місця проживання, про що повідомила ОСОБА_4 у судовому засіданні.

Заслухавши доводи учасників судового засідання, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до наступного висновку:

Положеннями ч.2 ст.29 Конституції України встановлено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою не інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

В статтях 1 та 2 Європейської конвенції «Про видачу правопорушників» від 13 грудня 1957 року, яка була ратифікована Законом України№ 43/98-ВРвід 16.01.1998року закріплено зобов`язання сторін видавати одна одній, з урахуванням положень та умов викладених в Конвенції, всіх осіб, які переслідуються компетентними органами запитуючи Сторони за вчинення правопорушення або які розшукуються зазначеними органами з метою виконання вироку або постанови про утримання під вартою. Видача правопорушника проводиться за дії, які відповідно до законодавства обох держав є злочинами.

Частиною 1 ст.61 Конвенції «Про правову допомогу і правові відношення в цивільних, сімейних і кримінальних справах" від 22.01.1993 року передбачається, що особа, яка потребує видачі, за клопотанням може бути взята під варту і до отримання вимоги про видачу.

Відповідно до ст.5 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на волю та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи інакше ніж відповідно процедури, встановленої законом, і в таких випадках, як: с) законний арешт або затримання особи, здійснені з метою припровадження її до встановленого законом компетентного органу на підставі обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо є розумні підстави вважати за необхідне запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Згідно ст. 585 КПК України, за наявності обставин, які гарантують запобігання втечі особи та забезпечення у подальшому її видачі, слідчий суддя може обрати щодо такої особи запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою (екстрадиційним арештом).

При вирішенні питання про можливість застосування запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою, слідчий суддя обов`язково враховує: 1) відомості про ухилення особи від правосуддя у запитуючій стороні та дотримання нею умов, на яких відбулося звільнення її з-під варти під час цього або інших кримінальних проваджень; 2) тяжкість покарання, що загрожує особі в разі засудження, виходячи з обставин, встановлених під час заявленого кримінального правопорушення, положень закону України про кримінальну відповідальність і усталеної судової практики; 3) вік та стан здоров`я особи, видача якої запитується; 4) міцність соціальних зв`язків особи, у тому числі наявність у неї родини та утриманців.

У разі порушення особою, щодо якої розглядається запит про її видачу, умов обраного запобіжного заходу слідчий суддя за клопотанням прокурора має право постановити ухвалу про застосування екстрадиційного арешту для забезпечення видачі особи.

Особа, стосовно якої застосовано запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою, має право до прийняття рішення про її видачу (екстрадицію) подати на розгляд слідчого судді письмову заяву про надання згоди на її видачу (екстрадицію), в якій може зазначити про відмову від застосування спеціального правила щодо меж кримінальної відповідальності. Така заява підлягає невідкладному розгляду слідчим суддею у порядку, передбаченомучастинами сьомоюівосьмоюстатті 584 цього Кодексу, за участю прокурора, особи, яка подала заяву, її захисника та за потреби перекладача.

Слідчим суддею під час розгляду клопотання встановлено, що 08.10.2018 о 19:10, співробітниками прикордонного загону ПРУ ДПС України в Одеській області встановлена та затримана громадянка російської федерації ОСОБА_4 , яка розшукується компетентними органами російської федерації для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 159 КК російської федерації (шахрайство, вчинене групою осіб, в особливо великому розмірі).

Ухвалою Роздільнянського районного суду Одеської області від 10.10.2018 відносно ОСОБА_4 застосований тимчасовий арешт строком на 6 діб (до 00:00 13.10.2018), з утриманням в ДУ «ОУВП №21».

Ухвалою слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 16.10.2018 відносно ОСОБА_4 застосований тимчасовий арешт стоком на 34 доби.

До Генеральної прокуратури України від Генеральної прокуратури Російської Федерації надійшов запит про видачу ОСОБА_4 для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 159 КК України.

Ухвалою слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 16.11.2018 відносно ОСОБА_4 застосований екстрадиційний арешт.

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 28.11.2018 частково задоволені скарги захисників ОСОБА_4 , ухвала слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 16.11.2018 скасована, постановлена нова ухвала, якою відносно ОСОБА_4 обраний запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_2 та покладені такі обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України: з`являтися до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду за їх вимогою; не відлучатися з місця проживання без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді, суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну місця проживання або місця роботи; надати слідчому документи на право виїзду за кордон України та носити електронний засіб контролю.

Виконання вказаної ухвали покладено на співробітників Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області.

ОСОБА_4 у супроводі конвою Малиновського ВП в м. Одесі ГУ НП в Одеській області 28.11.2018 доставлена до місця проживання, та звільнена з-під варти.

Належним чином завірена копія вищевказаної ухвали апеляційного суду Одеської області 28.11.2018 нарочно передана до Приморського ВП в м. Одесі ГУ НП в Одеській області для виконання.

На виконання вищевказаної ухвали апеляційного суду Одеської області, 28.11.2018 співробітниками ГУ НП в Одеській області на ОСОБА_4 закріплений електронний засіб контролю.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 28.05.2019 у відношенні ОСОБА_4 обраний запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, строком на 2 (два) місяці.

У подальшому, неодноразово ухвалою Приморського районного суду м. Одеси у відношенні ОСОБА_4 продовжений запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, строком на 2 (два) місяці.

Ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 06.02.2024 ОСОБА_4 продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання з покладенням на неї обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України. Строк дії ухвали встановлено до 06.04.2024.

04.03.2024 Офісом Генерального прокурора на підставі ст. 587 КПК України строк екстрадиційної перевірки стосовно ОСОБА_4 продовжено до 08.05.2024.

Ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 04.04.2024 громадянці російської федерації ОСОБА_4 продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання з покладенням на неї обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України. Строк дії ухвали встановлено до 04.06.2024.

08.05.2024 Офісом Генерального прокурора на підставі ст. 587 КПК України строк екстрадиційної перевірки стосовно ОСОБА_4 продовжено до 08.07.2024.

Ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 29.05.2024 громадянці російської федерації ОСОБА_4 продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання з покладенням на неї обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України. Строк дії ухвали встановлено до 07.07.2024.

28.06.2024 Офісом Генерального прокурора на підставі ст. 587 КПК України строк екстрадиційної перевірки стосовно ОСОБА_4 продовжено до 06.09.2024.

Строк дії ухвали від 29.05.2024 спливає 07.07.2024 року.

За результатами розгляду запиту про видачу вищевказаної особи, Офісом Генерального прокурора 24.06.2021 прийнято рішення про видачу ОСОБА_4 до російської федерації для притягнення до кримінальної відповідальності.

Вищевказане рішення оскаржено ОСОБА_4 до Печерського районного суду м. Києва. Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 16.01.2023 скаргу задоволено, постанову Офісу Генерального прокурора про видачу ОСОБА_4 від 24.06.2021 скасовано.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 21.06.2023 ухвалу слідчого судді Печерського районного судк міста Києва від 17.01.2023 залишено без змін.

Відповідно до інформації ГУ ДМС в Одеській області від 02.08.2023 розгляд заяви згаданої особи від 19.08.2022 № 161 припинено. ОСОБА_4 27.05.2022 подано заяву про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту до ГУ ДМС у Закарпатській області.

Наказом ГУ ДМС у Закарпатській області від 15.06.2022 № 29 особі відмовлено в оформленні документів для вирішення питання щодо визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту. Вказане рішення оскаржено особою у судовому порядку.

За результатами розгляду заяви особи від 27.05.2022 наказом ГУ ДМС України в Закарпатській області від 09.06.2023 № 14 ОСОБА_4 відмовлено в оформленні документів для вирішення питання щодо визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту.Відповідно до листа ГУ ДМС в Закарпатській області від 13.02.2024 вищевказаний наказ ГУ ДМС України в Закарпатській області № 14 від 09.06.2023 ОСОБА_4 оскаржено до Закарпатського окружного адміністративного суду (судова справа №260/5087/23), який рішенням від 24.01.2024 позовну заяву задовольнив повністю. Вказане рішення суду не набуло законної сили. Як вбачається з даних, які містяться на веб-порталі Судової влади України та Єдиному реєстрі судових рішень, ГУ ДМС в Закарпатській області 05.03.2024 до Восьмого апеляційного адміністративного суду подано апеляційну скаргу на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 24.01.2024. Згідно інформації ГУ ДМС України в Закарпатській області від 10.04.2024, постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 02.04.2024 апеляційну скаргу ГУ ДМС України в Закарпатській області залишено без задоволення, а рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 24.01.2024 (справа № 260/5087/23), без змін. Вказане рішення набуло законної сили 02.04.2024.

З матеріалів клопотання встановлено, що 08.01.2024 Офісом Генерального прокурора Закарпатській обласній прокуратурі доручено подальше проведення екстрадиційної перевірки обставин, що можуть перешкоджати видачі ОСОБА_4 до російської федерації, а також звертатися до суду із клопотанням про застосування, продовження чи зміну їй запобіжного заходу в порядку, передбаченому КПК України.

Згідно поданих до суду матеріалів клопотання, ОСОБА_4 , проживає за адресою: АДРЕСА_4 , зі слів ОСОБА_4 вона зареєстрована у м. Одесі, має сім`ю та стійкі соціальні зв`язки, проживала певний час у зв`язку із воєнними діями за адресою АДРЕСА_4 , тимчасово проживає на даний час за адресою АДРЕСА_3 .

Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст.590КПК України, після вивчення матеріалів екстрадиційної перевірки центральний орган України приймає рішення про видачу особи (екстрадицію) або відмову у видачі (екстрадиції) іноземній державі. Рішення виноситься керівником центрального органу України або уповноваженою ним особою.

Рішення про видачу особи (екстрадицію) не може бути прийнято, якщо така особа подала заяву про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, чи скористалася відповідно до законодавства правом на оскарження рішення щодо зазначених статусів, до остаточного розгляду заяви, у порядку, встановленому законодавством України. Інформація про подання особою зазначених заяв або оскарження відповідних рішень не надається іноземній державі, що надіслала запит.

Встановлено, що правовідносини між Україною та російською федерацією врегульовані Європейською конвенцією про видачу правопорушників 1957 року.

Відповідно до вимог ст. 1 Європейської конвенції про видачу правопорушників 1957 року: «Договірні Сторони зобов`язуються видавати одна одній, всіх осіб, які переслідуються компетентними органами запитуючої Сторони за вчинення правопорушення».

На даний час матеріали клопотання не містять відомостей про те, що рішення у справі про оскарження ОСОБА_4 , рішення про відмову в оформленні документів для вирішення питання щодо визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту (наказ № 4 від 07.05.2024), набрало законної сили. Вказане рішення ОСОБА_4 оскаржено до Закарпатського окружного адміністративного суду. Судовий розгляд триває (справа № 260/3477/24). В судовому засіданні рішення сторонами не надано. Разом із тим, строк дії ухвали якою відносно ОСОБА_4 , застосовано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання завершується.

Відповідно до вимог ст. 1 Європейської конвенції про видачу правопорушників 1957 року Договірні Сторони зобов`язуються видавати одна одній всіх осіб, які переслідуються компетентними органами запитуючої Сторони за скоєння правопорушення.

Згідно ст. 12 Європейської конвенції «Про видачу правопорушників» від 13.12.1957 р., ратифікованої із заявами і застереженнями Законом N 43/98-ВР (43/98-ВР) від 16.01.98 року запит, інші шляхи передачі запитів можуть бути встановлені за прямою згодою між двома або декількома Сторонами виданої відповідно до процедури, передбаченої законодавством запитуючої Сторони.

У відповідності до ст. 26 Конституції України, іноземці та особи без громадянства, що перебувають в Україні на законних підставах, користуються тими самими правами і свободами, а також несуть такі самі обов`язки, як і громадяни України, за винятками, встановленими Конституцією, законами чи міжнародними договорами України.

Статтею 5 Європейської конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» визначено, що кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: f) законний арешт або затримання особи з метою запобігання її недозволеному в`їзду в країну чи особи, щодо якої провадиться процедура депортації або екстрадиції.

Відповідно до ч. 1 ст. 585 КПК України за наявності обставин, які гарантують запобігання втечі особи та забезпечення у подальшому її видачі, слідчий суддя може обрати щодо такої особи запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою (екстрадиційним арештом).

При вирішенні питання про можливість застосування запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою, слідчий суддя обов`язково враховує: 1) відомості про ухилення особи від правосуддя у запитуючій стороні та дотримання нею умов, на яких відбулося звільнення її з-під варти під час цього або інших кримінальних проваджень; 2) тяжкість покарання, що загрожує особі в разі засудження, виходячи з обставин, встановлених під час заявленого кримінального правопорушення, положень закону України про кримінальну відповідальність і усталеної судової практики; 3) вік та стан здоров`я особи, видача якої запитується; 4) міцність соціальних зв`язків особи, у тому числі наявність у неї родини та утриманців (ч. 2 ст. 585 КПК України).

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 179 КПК України особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 7 ст. 194 КПК України обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного, обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.

При розгляді клопотання слідчий суддя не досліджує питання про винуватість та не перевіряє законність процесуальних рішень, прийнятих компетентними органами іноземної держави у справі стосовно особи, щодо якої надійшов запит про видачу.

Враховуючи вище викладене та беручи до уваги те, що на даний час існують обставини, які перешкоджають видачі особи (екстрадиції), а строк дії ухвали слідчого судді від 29.05.2024, якою продовжено строк дії запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання щодо громадянки російської федерації ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 ), закінчується 07.07.2024, з метою забезпечення належної процесуальної поведінки ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 ) до вирішення питання про видачу її на запит іноземної держави, слідчий суддя приходить до висновку про наявність достатніх підстав для продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, у зв`язку з чим клопотання прокурора є законним, обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Керуючись Європейською конвенцію про видачу правопорушників від 1957 року, ст. ст. 179, 194, 309, 585 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання першого заступника керівника Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_7 про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно громадянки російської федерації ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 ) ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Дубна, Московської області, не заміжньої, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою АДРЕСА_3 для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 159 Кримінального Кодексу російської федерації, до вирішення Офісом Генерального прокурора питання про її видачу та фактичну передачу компетентним органам російської федерації задовольнити.

Продовжити дію запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно громадянки російської федерації ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 ) ІНФОРМАЦІЯ_1 , на строк до двох місяців, а саме до 30 серпня 2024 року включно.

Покласти на ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 ) ІНФОРМАЦІЯ_1 наступні обов`язки:

-прибувати на виклики до прокурора та суду, а в разі неможливості з`явитися через поважні причини завчасно повідомити посадову особу, що здійснила виклик;

-не відлучатися із м. Ужгорода без дозволу прокурора або суду;

-повідомляти прокурора про зміну місця свого проживання;

-здати на зберігання службовій уповноваженій особі свій паспорт та інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали оголошено 08.07.2024 року о 14 годині 00 хвилині.

Слідчий суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_1