КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/824/6525/2024 Суддя-доповідач у суді апеляційної інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2024 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою представника власника майна ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 23 вересня 2024 року про арешт майна,

за участю:

прокурора ОСОБА_8 ,

представників власника майна ОСОБА_7 , ОСОБА_9 ,

власника майна ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 23 вересня 2024 року частково задоволено клопотання слідчого слідчого відділу Бучанського РУП ГУНП в Київській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_10 , погоджене прокурором Києво-Святошинської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_8 , про арешт майна за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №000071 від 26.07.2024 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5, ст. 190 КК України.

Накладено арешт у кримінальному провадженні №000071 від 26.07.2024 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 190 КК України на:

- 2 блокноти поміщено до спеціального пакету WAR1402896;

- 3блокноти поміщено до спеціального пакету WAR1402895;

- 2 закордонних паспорта на ім`я ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , поміщено до спеціального пакету PSP3182129;

- грошові купюри по 100 доларів США з серійними номерами:

НВ61394721МВ2; HL10709295ЕL2; НВ42038066FВ2;НВ98541163GВ2; КВ0820461ЗКВ2; НL69784645DL2; КВ84761045ВВ2; КF53290939CF6;

НF75315514ВF6; ND15902415ВD4; АС0396940ВG7; АС43885180АСЗ;

FF51696917ВF6; АB16090696JВ2; FJ59569924AJ10; КF54185989АF6;

НD27285525ВD4; FL54221438ВL17; КF79662914АF6; КК85848294СК11;

НF06260460ЕF6; КF34818641DF6; АК73354076АК11; АА86017107АА1;

АВ26598020VВ2; КD63345522FВ2; КВ92450130QB2; НВ47323185КВ2;

НК89373223ВК11; КВ58898482JВ2; КВ92343144QВ2; NE78248253CE5;

КВ62535411КВ2; НВ41671011СВ2; КВ90477682JВ2; AB85381174PB2;

DВ28859687ВВ2; НF87980175ВF6; НL17740485ЕL12; DB57555851CB2;

СВ88007414СВ2; ND09280065BD4; NL36267491GL12; HJ15670907AJ10;

КН34468806АN8; NF78239332CF6; KB70621466BB2; AB70699134GB2;

АВ64542011АВ2; СВ05407042ВВ2 поміщено до спеціального пакету WAR1293407;

- блокноти, довіреності, договори купівлі-продажу поміщено до спеціального пакету WAR1723363;

У задоволенні решти клопотання відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою, представник ОСОБА_7 в інтересах власника майна ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу про відмову у задоволенні клопотання про арешт майна, посилаючись на те, що викладені в оскаржуваній ухвалі висновки не відповідають фактичним обставинам справи та порушують права власника майна ОСОБА_6 .

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вислухавши доводи власника майна ОСОБА_6 , його представників ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , які підтримали подану апеляційну скаргу, думку прокурора ОСОБА_8 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, дослідивши матеріали судового провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Оскільки вищевказана ухвала слідчого судді фактично оскаржена в частині накладення арешту на 2 блокноти поміщено до спеціального пакету WAR1402896; 3 блокноти поміщено до спеціального пакету WAR1402895; 2 закордонних паспорта на ім`я ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , поміщено до спеціального пакету PSP3182129; грошові купюри по 100 доларів США, які поміщено до спеціального пакету WAR1293407; - блокноти, довіреності, договори купівлі-продажу поміщено до спеціального пакету WAR1723363, то колегія суддів, відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, переглядає ухвалу слідчого судді в межах апеляційної скарги, та лише щодо вказаного майна.

Як убачається із наданих до суду апеляційної інстанції матеріалів провадження, слідчим відділом Бучанського РУП ГУ НП в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 000071 від 26.07.2024 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 190 КК України.

25.07.2024 року до Києво-Святошинської окружної прокуратури Київської області із письмовою заявою звернулась громадянка ОСОБА_11 , яка просила встановити всі обставини та притягнути до кримінальної відповідальності малознайомого чоловіка на ім`я ОСОБА_12 , який, зловживаючи довірою заявниці, шахрайським шляхом заволодів грошовими коштами заявниці у великих розмірах.

Встановлено, що до вчинення кримінального правопорушення причетний: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Таранівка Харківської області, громадянин України. РНОКПП: НОМЕР_1 . Зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . Користується мобільним номером телефону НОМЕР_2 . Користується автомобілем MERCEDES-BENZ GLA 250 3 д.н.з. НОМЕР_3 , відомі адреси проживання: АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 , має у користуванні гараж за адресою: АДРЕСА_5 , адреса АДРЕСА_7, користується автомобілем марки MERCEDES-BENZ GLE 450 2019 р.в. номер кузова НОМЕР_4 д.н.з. НОМЕР_5 .

11.09.2024 року на підставі ухвали слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області №369/14691/24 від 05.09.2024 року проведено обшук за адресою: АДРЕСА_6 , (Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна житло, що розташоване за вказаною адресою, на праві приватної власності належить ОСОБА_13 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_6 ) за місцем проживання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в ході якого вилучено: 2 блокноти поміщено до спеціального пакету WAR1402896; 3 блокноти поміщено до спеціального пакету WAR1402895; 2 закордонних паспорта та дозвіл на зброю на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , поміщено до спеціального пакету PSP3182129; грошові купюри по 100 доларів США, поміщені до спеціального пакету WAR1293407; блокноти, довіреності, договори купівлі-продажу поміщено до спеціального пакету WAR1723363; 2 флеш накопичувачі поміщено до спеціального пакету WAR1293408;два телефони марки jogma та nокіа поміщено до спеціального пакету РSР3182130.

11.09.2024року кримінальне провадження №0000071 перекваліфіковано з ч. 4 ст. 190 КК України на ч. 5 ст. 190 КК України.

13.09.2024 року слідчий слідчого відділу Бучанського РУП ГУНП в Київській області старший лейтенант поліції ОСОБА_10 , за погодженням прокурора Києво-Святошинської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_8 , звернулася до слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області з клопотанням, у якому просила накласти арешт на вищевказане майно.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначила, що є достатні підстави вважати, що вилучені в ході обшуку речі та предмети, відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Слідчий у клопотанні посилалася на те, що завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, знищення, перетворення, відчуження.

Ухвалою слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 23 вересня 2024 року частково задоволено клопотання слідчого слідчого відділу Бучанського РУП ГУНП в Київській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_10 , погоджене прокурором Києво-Святошинської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_8 , про арешт майна за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №000071 від 26.07.2024 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 190 КК України.

Накладено арешт у кримінальному провадженні №000071 від 26.07.2024 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 190 КК України на:

- 2 блокноти поміщено до спеціального пакету WAR1402896;

- 3блокноти поміщено до спеціального пакету WAR1402895;

- 2 закордонних паспорта на ім`я ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , поміщено до спеціального пакету PSP3182129;

- грошові купюри по 100 доларів США з серійними номерами:

НВ61394721МВ2; HL10709295ЕL2; НВ42038066FВ2;НВ98541163GВ2; КВ0820461ЗКВ2; НL69784645DL2; КВ84761045ВВ2; КF53290939CF6;

НF75315514ВF6; ND15902415ВD4; АС0396940ВG7; АС43885180АСЗ;

FF51696917ВF6; АB16090696JВ2; FJ59569924AJ10; КF54185989АF6;

НD27285525ВD4; FL54221438ВL17; КF79662914АF6; КК85848294СК11;

НF06260460ЕF6; КF34818641DF6; АК73354076АК11; АА86017107АА1;

АВ26598020VВ2; КD63345522FВ2; КВ92450130QB2; НВ47323185КВ2;

НК89373223ВК11; КВ58898482JВ2; КВ92343144QВ2; NE78248253CE5;

КВ62535411КВ2; НВ41671011СВ2; КВ90477682JВ2; AB85381174PB2;

DВ28859687ВВ2; НF87980175ВF6; НL17740485ЕL12; DB57555851CB2;

СВ88007414СВ2; ND09280065BD4; NL36267491GL12; HJ15670907AJ10;

КН34468806АN8; NF78239332CF6; KB70621466BB2; AB70699134GB2;

АВ64542011АВ2; СВ05407042ВВ2 поміщено до спеціального пакету WAR1293407;

- блокноти, довіреності, договори купівлі-продажу поміщено до спеціального пакету WAR1723363;

У задоволенні решти клопотання відмовлено.

З такими висновками слідчого судді колегія суддів апеляційної інстанції повністю погодитись не може, виходячи з наступного.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя згідно ст.ст. 94, 132, 173 КПК України повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

У своїх висновках Європейський Суд з прав людини неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення п. 1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а п. 2 визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів». Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції (рішення у справах, «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»).

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, арешт майна є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження.

У відповідності до ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора, може бути виконано завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому, закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на цій стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість в тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

За правилами ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Чинним Кримінальним процесуальним кодексом України передбачено, що арешт на майно з метою збереження речових доказів можливий, коли існує сукупність розумних підстав і підозр вважати, що таке майно є доказом злочину.

З матеріалів судового провадження вбачається, що слідчим під час звернення із вищевказаним клопотанням та слідчим суддею під час його розгляду не в повній мірі дотримані вимоги вищевказаних норм КПК України та Конвенції про захист прав та основоположних свобод.

Як убачається із даних клопотання слідчого, у ньому міститься посилання на здійснення досудового розслідування за заявою ОСОБА_11 щодо обставин заволодіння її грошовими коштами у великих розмірах шахрайським шляхом особою на ім`я ОСОБА_12 . Разом з тим, клопотання слідчого та додані до нього матеріали не містять жодних відомостей про фактичні обставини такого кримінального правопорушення.

Крім того, як встановлено колегією суддів, слідчий суддя, у порушення вимог п.п. 1, 2 ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт 2 закордонних паспортів на ім`я ОСОБА_6 , належним чином не перевірив правову підставу для такого арешту та можливість використання даного майна як доказу у кримінальному провадженні, та не встановив достатність доказів на підтвердження підстав для накладення арешту з метою забезпечення збереження речових доказів.

Надані суду матеріали не містять даних, які б давали розумні підстави вважати, що належні ОСОБА_6 паспорти відповідають критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України, враховуючи, що відповідне рішення органу досудового розслідування про визнання їх речовими доказами у кримінальному провадженні, у матеріалах справи відсутнє.

Відсутність постанови про визнання вилучених паспортів речовими доказами, як окремого процесуального документу, який фіксує висновок слідчого про набуття майном статусу речового доказу, та мотиви з яких він дійшов такої думки, позбавляє слідчого суддю можливості провести аналіз та дійти висновку про відповідність цього майна положенням ст. 98 КПК України та наявність чи відсутність підстав для арешту майна саме з метою його збереження як речового доказу, оскільки слідчий суддя не наділений правом самостійного визначення підстав, передбачених ст. 98 КПК України та має здійснювати контроль правильності прийнятого слідчим рішення.

Як клопотання слідчого, так і ухвала слідчого судді не містять відомостей про те, за якими критеріями вилучені паспорти відповідають критеріям ст. 98 КПК України, та яке відношення може мати вказане майно до кримінального провадження.

Ураховуючи наведені обставини, клопотання про арешт майна не містить, та слідчим не надано доказів того, що належні ОСОБА_6 вилучені закордонні паспорти можуть бути речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

Крім того, у клопотанні не вказано, у який спосіб та для з`ясування яких обставин, що мають значення у даному кримінальному провадженні, можливе використання належних ОСОБА_6 закордонних паспортів.

Вказані обставини залишились поза увагою слідчого судді, який, наклавши арешт на 2 закордонних паспорти на ім`я ОСОБА_6 , не обґрунтував їх відношення до обставин кримінальних правопорушень, та не перевірив, чи відповідає таке майно ознакам речових доказів у кримінальному провадженні.

За таких обставин передбачені ч. 2 ст. 170 КПК України підстави для накладення арешту на закордонні паспорти, які належні ОСОБА_6 , по справі відсутні.

На переконання колегії суддів, слідчий суддя, у порушення вимог п.п. 1, 2 ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт вилучених закордонних паспортів, належним чином не перевірив правову підставу для такого арешту та можливість використання даного майна як речових доказів у кримінальному провадженні, не встановив достатність доказів на підтвердження підстав для накладення арешту з метою забезпечення збереження речових доказів, та не надав належної оцінки доводам клопотання слідчого про необхідність арешту вказаного майна.

Вищенаведене дає колегії суддів підстави вважати, що застосування заходів забезпечення кримінального провадження у виді арешту належних ОСОБА_6 закордонних паспортів,здійснено в порушення вимог закону та свідчить, що втручання в право на мирне володіння майном зазначеної особи здійснено без законних на те підстав.

Таким чином, накладення арешту на належні ОСОБА_6 закордонні паспорти, не виправдовує ступінь втручання у права і свободи особи потребам досудового розслідування, і при вказаних обставинах явно порушує справедливий баланс між інтересами власника майна, гарантованими законом, і завданням цього кримінального провадження, що у свою чергу нівелює накладення арешту на вилучене майно з метою забезпечення збереження речових доказів.

Разом із тим, дослідивши доводи клопотання слідчого та матеріали провадження, колегія суддів вважає, що встановлені у даному кримінальному провадженні фактичні обставини кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 190 КК України, за яким здійснюється досудове розслідування, містять сукупність підстав та розумних підозр вважати, що на даному етапі досудового розслідування є підстави для обґрунтованого висновку про те, що майно, вилучене 11.09.2024 року в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_6 , у вигляді: 2-х блокнотів поміщено до спеціального пакету WAR1402896; 3-х блокнотів поміщено до спеціального пакету WAR1402895; грошових купюр по 100 доларів США поміщені до спеціального пакету WAR1293407; блокнотів, довіреностей, договорів купівлі-продажу поміщено до спеціального пакету WAR1723363, відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, оскільки вказане майно могло бути знаряддям вчинення злочинних дій, зберегти на собі сліди або відомості, які мають значення для кримінального провадження, могли бути набуті кримінально протиправним шляхом, що згідно ч. 3 ст. 170 КПК України дає підстави для його арешту як речового доказу, з метою збереження.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку про обґрунтованість доводів апеляційної скарги щодо безпідставності накладення арешту на належні ОСОБА_6 два закордонні паспорти, у зв`язку із чим ухвала слідчого судді підлягає скасуванню,з постановленням нової ухвали про часткове задоволення клопотання слідчого про арешт майна.

Керуючись ст.ст. 170-173, 307, 309, 376, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу представника власника майна ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 - задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 23 вересня 2024 року в частині задоволених вимог клопотання слідчого -скасувати.

Постановити в цій частині нову ухвалу, якою клопотання слідчого слідчого відділу Бучанського РУП ГУ НП в Київській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_10 про арешт майна, за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 000071 від 26.07.2024 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5, ст. 190 КК України, - задовольнити частково.

Накласти арешт у кримінальному провадженні № 000071 від 26.07.2024 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5, ст. 190 КК України, на:

- 2 блокноти поміщено до спеціального пакету WAR1402896;

- 3 блокноти поміщено до спеціального пакету WAR1402895;

- грошові купюри по 100 доларів США з серійними номерами:

НВ61394721МВ2; HL10709295ЕL2; НВ42038066FВ2; НВ98541163GВ2; КВ0820461ЗКВ2; НL69784645DL2; КВ84761045ВВ2; КF53290939CF6;

НF75315514ВF6; ND15902415ВD4; АС0396940ВG7; АС43885180АСЗ;

FF51696917ВF6; АB16090696JВ2; FJ59569924AJ10; КF54185989АF6;

НD27285525ВD4; FL54221438ВL17; КF79662914АF6; КК85848294СК11;

НF06260460ЕF6; КF34818641DF6; АК73354076АК11; АА86017107АА1;

АВ26598020VВ2; КD63345522FВ2; КВ92450130QB2; НВ47323185КВ2;

НК89373223ВК11; КВ58898482JВ2; КВ92343144QВ2; NE78248253CE5;

КВ62535411КВ2; НВ41671011СВ2; КВ90477682JВ2; AB85381174PB2;

DВ28859687ВВ2; НF87980175ВF6; НL17740485ЕL12; DB57555851CB2;

СВ88007414СВ2; ND09280065BD4; NL36267491GL12; HJ15670907AJ10;

КН34468806АN8; NF78239332CF6; KB70621466BB2; AB70699134GB2;

АВ64542011АВ2; СВ05407042ВВ2 поміщено до спеціального пакету WAR1293407;

- блокноти, довіреності, договори купівлі-продажу поміщено до спеціального пакету WAR1723363.

У задоволенні клопотання в частині накладення арешту на 2 закордонних паспорти на ім`я ОСОБА_6 - відмовити.

Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

______________ ________________ __________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4