Провадження № 11-кп/811/541/24 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2024 року у м.Львові.

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Львівського апеляційного суду в складі:

під головуванням судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні у режимі відеоконференції апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_7 , захисників ОСОБА_8 та ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_10 , захисника ОСОБА_11 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_12 на вирок Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 18 грудня 2023 року щодо ОСОБА_10 , ОСОБА_6 , ОСОБА_12 ,

з участю: прокурора ОСОБА_13 ,

захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_11 ,

обвинувачених ОСОБА_10 , ОСОБА_6 , ОСОБА_12 ,

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 18 грудня 2023 року ОСОБА_10 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.199, ч.1 ст.2551, ч.2 ст.189 КК України та призначено покарання: за ч.2 ст.199 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 років 6 місяців, з конфіскацією всього належного майна, за виключенням житла; за ч.1 ст.2551 КК України у виді позбавлення волі строком на 7 років 6 місяців, з конфіскацією всього належного майна, за виключенням житла; за ч.2 ст.189 КК України у виді позбавлення волі строком на 4 роки.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень остаточне покарання ОСОБА_10 визначено шляхом часткового складання призначених покарань та остаточно визначено у виді позбавлення волі строком на 8 років, з конфіскацією всього належного майна, за виключенням житла.

ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.199, ч.2 ст.307 КК України та призначено покарання: за ч.2 ст.199 КК України у виді позбавлення волі строком на 6 років, з конфіскацією всього належного майна, за виключенням житла; за ч.2 ст.307 КК України у виді позбавлення волі строком на 7 років, з конфіскацією всього належного майна, за виключенням житла.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень остаточне покарання ОСОБА_6 визначено шляхом часткового складання призначених покарань та остаточно визначено у виді позбавлення волі строком на 7 років 6 місяців, з конфіскацією всього належного майна, за виключенням житла.

ОСОБА_12 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.189, ч.1 ст.199, ч.1 ст.2401 КК України та призначено покарання: за ч.2 ст.189 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців; за ч.1 ст.199 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 роки, за ч.1 ст.2401 КК України у виді позбавлення волі строком на 2 роки.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень остаточне покарання ОСОБА_12 визначено шляхом часткового складання призначених покарань та остаточно визначено у виді позбавлення волі строком на 4 роки.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_10 та ОСОБА_6 до вступу вироку в законну силу залишено попередню - тримання під вартою.

Строк відбуття покарання ОСОБА_10 та ОСОБА_6 ухвалено рахувати з 18 грудня 2023 року.

Зараховано ОСОБА_10 в строк відбування покарання термін утримання під вартою з 1 по 3 лютого 2021 року включно та з 5 лютого 2021 року по 17 грудня 2023 року включно.

Зараховано ОСОБА_6 в строк відбування покарання термін утримання під вартою з 1 лютого 2021 року по 17 грудня 2023 року включно.

Міру запобіжного заходу до вступу вироку в законну силу ОСОБА_12 залишено попередню - особисте зобов`язання із покладенням наступних обов`язків : 1) не відлучатися із населеного пункту м.Хмельницького без дозволу суду; 2) повідомляти суд про зміну свого місця проживання, роботи; 3) прибувати за викликами до суду; 4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України.

Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_12 ухвалено рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

Зараховано ОСОБА_12 в строк відбування покарання час утримання під вартою з 31 травня 2021 року по 6 липня 2021 року включно.

Вирішено питання про речові докази, процесуальні витрати та арешт майна.

Згідно з вироком суду, обвинувачені за попередньою змовою між собою, а також кожний окремо вчинили ряд злочинів на території Хмельницької області.

Так, на початку березня 2020 року ОСОБА_10 та ОСОБА_6 , перебуваючи в місті Хмельницькому, діючи умисно, з корисливих мотивів, вступили у попередню змову між собою з метою придбання, зберігання з метою збуту, а також збуту підроблених банкнот національної валюти України, порушуючи встановлений законом порядок формування і функціонування грошової системи як частини економічної системи держави.

Для цього 14 березня 2020 року ОСОБА_10 , перебуваючи в

місті Хмельницькому та використовуючи засоби мобільного зв`язку, замовив у невстановленої досудовим розслідуванням особи підроблені банкноти національної валюти України номіналом по 500 гривень в сумі 10 000 гривень, після цього домовився із невстановленою досудовим розслідуванням особою, яка не була обізнана про злочинні наміри ОСОБА_10 та ОСОБА_6 , про отримання даних підроблених банкнот в місті Кам`янець - Подільському Хмельницької області та їх передачу до міста Хмельницького рейсовим маршрутним транспортним засобом.

За цією домовленістю 15 березня 2020 року близько 11 год. 30 хв. невстановлена досудовим розслідуванням особа, перебуваючи в місті Кам`янець-Подільському Хмельницької області, отримавши за вказівкою ОСОБА_10 у невстановленої досудовим розслідуванням особи зазначені вище підроблені банкноти національної валюти України та не будучи обізнаною про те, що отримані нею банкноти національної валюти України є підробленими, шляхом передачі маршрутним автобусом марки «MERCEDES-BENZ», моделі «SPRINTER», державний номерний знак НОМЕР_1 , відправила їх до міста Хмельницького.

В свою чергу, в той же день близько 14 год. 00 хв. ОСОБА_10 , перебуваючи в місті Хмельницькому та використовуючи засоби мобільного зв`язку, повідомив ОСОБА_6 про необхідність отримати від водія вищезазначеного маршрутного транспортного засобу о 14 год. 55 хв. біля автостанції АДРЕСА_1 , куди прибуде вказаний транспортний засіб, передані з міста Кам`янець-Подільського підроблені банкноти національної валюти України, на що останній погодився.

Надалі, ОСОБА_6 , попередньо узгодивши свої дії з ОСОБА_10 , 15 березня 2020 року близько 14 год. 55 хв., перебуваючи поряд з автостанцією № 2 міста Хмельницького, що по вул. Шевченка, 66 , шляхом отримання від невстановленої досудовим розслідуванням особи з міста Кам`янець-Подільського Хмельницької області посилки, яка надійшла вищезазначеним маршрутним транспортним засобом, умисно придбав 20 підроблених банкнот національної валюти України номіналом по 500 гривень кожна, та достовірно знаючи, що купюри є підробленими і не містять очевидних невідповідностей грошовому знаку, а також розуміючи можливість вподальшому перебування підробленої валюти в обігу, приховуючи свою злочинну діяльність та не бажаючи бути викритим, почав зберігати їх при собі з метою подальшого збуту.

Того ж дня, близько 16 год. 00 хв., ОСОБА_6 після отримання зазначених підроблених банкнот національної валюти України, діючи за попередньою домовленістю з ОСОБА_10 , прибув з ним на зустріч поряд із кафе «БУФЕТ 25», що по вул. Проспект Миру, 72/5 в місті Хмельницькому , де передав ОСОБА_10 отримані ним підроблені банкноти національної валюти України в сумі 10 000 гривень. Останній, в свою чергу, отримавши від ОСОБА_6 підроблені банкноти національної валюти України в сумі 10 000 гривень, достовірно знаючи, що купюри є підробленими і не містять очевидних невідповідностей грошовому знаку, а також розуміючи можливість в подальшому перебування підробленої валюти в обігу, приховуючи свою злочинну діяльність та не бажаючи бути викритим, почав зберігати їх при собі з метою подальшого збуту, при цьому поділивши їх, а саме, частину в сумі 1500 гривень, банкнотами номіналом по 500 гривень із серійними номерами: ФГ9052145, ФГ9052142, ФГ9052142, які згідно із висновком експерта мають ознаки повної технічної підробки і не відповідають грошовим знакам аналогічного номіналу та зразка, які знаходяться в офіційному обігу країни виробника - України, передав ОСОБА_6 для їх подальшого використання на розсуд останнього.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_6 15 березня 2020 року близько 19 год. 30 хв., знайшов оголошення на сайті інтернет-магазину « ОLX » про те, що мешканець міста Хмельницького ОСОБА_14 продає мобільний телефон марки «SAMSUNG», моделі «J510», зателефонував до останнього та повідомив про намір придбати зазначений мобільний телефон, домовившись про зустріч.

Того ж дня, о 20 год. 30 хв., ОСОБА_6 , реалізовуючи свій злочинний умисел щодо збуту наявних у нього підроблених банкнот національної валюти України, достовірно знаючи про те, що вони підроблені, діючи умисно, з корисливих мотивів, перебуваючи біля автостанціїї № 2 в місті Хмельницькому, що знаходиться за адресою : вул. Шевченка, 66 , зустрівся з ОСОБА_14 , придбав у нього мобільний телефон марки «SAMSUNG», моделі «J510», при цьому передав потерпілому в якості оплати за придбаний телефон підроблені банкноти національної валюти України, номіналом по 500 грн. кожна, із серійними номерами ФГ9052145, ФГ9052142, ФГ9052142, на загальну суму 1500 грн., збувши у такий спосіб підроблені банкноти національної валюти України, чим завдав ОСОБА_14 матеріальної шкоди на зазначену вище суму.

Надалі, 01 лютого 2021 року, в період часу з 06 год. 54 хв. по 11 год. 48 хв., в ході проведення санкціонованого обшуку місця проживання ОСОБА_10 , а саме будинковолодіння по АДРЕСА_5 , серед інших речей і документів було виявлено та вилучено банкноту національної валюти України номіналом 500 гривень з серійним номером ФГ 9052114, яка не відповідає грошовим знакам аналогічного номіналу та зразка, які знаходяться в офіційному обігу країни виробника - України, та містить ознаки повної технічної підробки, відрізняється від грошових знаків аналогічного номіналу та зразка, які знаходяться в офіційному обігу України, за способом друку та елементами захисту, та яку останній, порушуючи встановлений законом порядок формування і функціонування грошової системи як частини економічної системи держави, умисно придбав та зберігав з метою збуту.

Крім того, ОСОБА_10 , в період з 27 червня 2020 року по 1 лютого 2021 року умисно встановив та поширив злочинний вплив на території Деражнянського району Хмельницької області.

Так, обвинувачений, будучи засудженим 10 червня 2013 року Хмельницьким міськрайонним судом Хмельницької області за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого п. 12 ч.2 ст. 115 КК України, до позбавлення волі строком на 12 років, відбував призначене покарання в місцях позбавлення волі з 09 січня 2007 року по 20 січня 2016 року включно.

Будучи засудженим за вчинення умисного особливо тяжкого злочину та перебуваючи тривалий проміжок часу в місцях позбавлення волі, а саме, в ДУ «Дрогобицька виправна колонія (№40)» ОСОБА_19 підтримував злодійські традиції, не бажаючи ставати на шлях виправлення, тобто процесу позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки, не підкорюючись вимогам чинного законодавства України, що визначають порядок утримання та відбуття покарань ув`язненими в місцях позбавлення волі, правилам поведінки в місцях позбавлення волі, а також загальноприйнятим правилам поведінки в суспільстві, тим самим, використовуючи свої особисті якості та можливості, здобув повагу та авторитет серед засуджених, як особа в статусі суб`єкта злочинного впливу, у зв`язку із чим за погодженням із так званими «ворами в законі» у 2014 році отримав статус «смотрящого» за ДУ «Дрогобицька виправна колонія (№40)» та перебував у зазначеному злодійському статусі до моменту свого звільнення, тобто до 20 січня 2016 року включно.

Після звільнення у 2016 році з метою здобуття і укріплення свого авторитету, ОСОБА_10 , дотримуючись злодійських правил та традицій (тобто так званих неписаних правил і норм поведінки у злочинній спільноті), систематично збільшував свій вплив на осіб, схильних до вчинення злочинів та злочинного способу життя, а також здобував повагу і авторитет серед суб`єктів підвищеного злочинного впливу.

Такі дії останнього призвели до того, що у 2016 році, заручившись підтримкою лідера злочинного середовища регіону (Хмельницької області) так званого «положенця» (тобто, особи, яка призначена «злодієм в законі» та має право приймати рішення від його імені), раніше судимого ОСОБА_10 визначено «смотрящим» (тобто особою, яка слідкує за тим, щоб в певному регіоні дотримувалися «злодійські закони» та злодійські накази «смотрящого») за Деражнянським районом Хмельницької області.

Призначення ОСОБА_10 «смотрящим» за Деражнянським районом Хмельницької області відбулось з метою підтримання злодійських традицій, матеріального забезпечення та координації злочинної діяльності, накопичення та утримання грошових коштів, майна чи інших активів (доходів від них), спрямованих на забезпечення такої діяльності (так званого «злодійського общака»), подальшого розподілу коштів та майна серед суб`єктів підвищеного злочинного впливу та осіб, схильних до вчинення злочинів та злочинного способу життя, забезпечення грошової підтримки особам, які відбувають покарання у виправних установах регіону (так званий «грів», тобто гроші, продукти, інші речі, які нелегально надходять в місця позбавлення волі задля підтримки ув`язнених), здійснення контролю за злочинною діяльністю груп та осіб (як місцевих так і з інших регіонів, так звані «гастролери» (тобто, особи, які вчиняють кримінальні правопорушення в різних містах)), які причетні до вчинення на території району тяжких, особливо тяжких злочинів та відповідного надходження коштів, здобутих злочинним шляхом, до «злодійського общака».

ОСОБА_10 після отримання вказаного злочинного статусу з метою поширення свого злочинного впливу на території району, а також контролю за дотриманням «злодійських законів» та встановлених ним злодійських наказів, протягом часу перебування у статусі «смотрящого», особисто погоджував та визначав раніше судимих осіб відповідальними за певні напрямки злочинної діяльності та координував їх діяльність.

Зокрема, ним було призначено: ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідальним за зберігання, збут на території району підроблених грошових коштів, а також вимагання коштів у осіб, для поповнення так званої «злодійської каси», а ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , відповідальним за збут на території регіону підроблених грошових коштів, для поповнення т.з. «злодійської каси», а також постачання в установи виконання покарань області наркотичних засобів та психотропних речовин, з метою їх подальшого збуту серед засуджених, ОСОБА_15 ІНФОРМАЦІЯ_4 , відповідальним за вимагання коштів у осіб, для поповнення так званої «злодійської каси», а також забезпечення так званого «гріву».

Після призначення «смотрящим» за Деражнянським районом Хмельницької області з метою встановлення та поширення свого злочинного впливу на території району, ОСОБА_10 встановив правила поведінки серед осіб, схильних до вчинення злочинів та злочинного способу життя, осіб, які підтримують злодійські традиції, та вимагав безумовного їх дотримання вказаними особами.

При цьому, будь-який спротив встановленим правилам поведінки негайно подавлявся, як ним особисто, так і іншими наближеними до нього та визначеними ним особами шляхом застосування фізичного та психологічного насильства.

Встановивши та поширивши свій злочинний вплив в суспільстві, зокрема, на території Деражнянського району Хмельницької області, ОСОБА_10 виконував наступні функції: слідкував за дотриманням правил поведінки у відповідності до «злодійських законів» / «кримінальних традицій» та забезпечував їх дотримання; призначав довірених осіб, які користувались авторитетом серед осіб, схильних до вчинення кримінальних правопорушень, злочинного способу життя та мали значний вплив на таких осіб в Деражнянському районі, координуючи їх діяльність; забезпечував неухильний контроль за виконанням визначених ним правил, обов`язків; здійснював збір та розподіл коштів, в тому числі здобутих злочинним шляхом, забезпечував наповнення так званого «злодійського общака», тобто фонду взаємодопомоги в злочинному середовищі та забезпечував підтримання «гріву» осіб, котрі відбувають покарання у виправних установах регіону; вів так звану «бухгалтерію», в якій відображав усі надходження до «злодійського общака», прихід/розподіл коштів; вирішував спори, які виникали між особами з точки зору неписаних «злодійських законів», «по поняттям» (тобто, так званої системи неформальних норм і правил, які діють в злочинному середовищі), виступаючи в таких випадках в ролі «мирового судді» та визначав обґрунтованість претензій, а також приймав рішення про необхідність покарання винуватця.

Крім того, ОСОБА_10 в силу свого злочинного статусу, отримав широке коло кримінальних зв`язків серед осіб, віднесених до категорії «злодіїв в законі», «кримінальних авторитетів» (тобто, представники вищої групи в неформальній ієрархії злочинного світу), які здійснюють свою протиправну діяльність на території регіону та держави, періодично використовував зазначені зв`язки для розширення сфер впливу, узгодження злочинних намірів з поширенням злочинного впливу на територію Деражнянського району Хмельницької області.

В результаті вказаних дій ОСОБА_10 в період з 27 червня 2020 року по 01 лютого 2021 року, перебуваючи у статусі так званого «смотрящого» за Деражнянським районом Хмельницької області, завдяки авторитету, іншим особистим якостям та можливостям, сприяв, спонукав, координував та здійснював інший вплив на злочинну діяльність, організовував та безпосередньо здійснював розподіл коштів, майна та інших активів, спрямованих на забезпечення такої діяльності, тобто умисно встановив та поширив злочинний вплив на території Деражнянського району Хмельницької області.

Також, обвинувачені ОСОБА_10 , ОСОБА_12 та інша особа, засуджена вироком Деражнянського районного суду Хмельницької області від 29 липня 2021 року, з метою заволодіння грошовими коштами, за попередньою змовою між собою, умисно, незаконно, з корисливих мотивів, погрожуючи насильством, упродовж листопада 2020 року вчинили відносно потерпілого ОСОБА_16 вимогу передачі чужого майна за неіснуючі боргові зобов`язання за наступних обставин.

Так, 14 листопада 2020 року близько 15 години 20 хвилин мешканка м. Деражня Хмельницької області ОСОБА_17 по мобільному телефону повідомила ОСОБА_12 про те, що її бувший чоловік ОСОБА_16 заборгував їй грошові кошти в розмірі 25 тис.грн., при цьому пообіцявши обвинуваченому матеріальну винагороду у разі вирішення питання про повернення їй з бувшого чоловіка вказаного боргу. Під час цієї розмови поруч з ОСОБА_18 знаходився ОСОБА_19 , який чув цю розмову і був обізнаний про повідомлену ОСОБА_20 інформацію.

Отримавши зазначену інформацію, ОСОБА_19 спільно з ОСОБА_18 , керуючись метою швидкого протиправного збагачення, розробили злочинний план, направлений на вимагання коштів у ОСОБА_16 .

З метою реалізації задуманого злочинного плану обвинувачені на добровільних засадах залучили до участі у вчиненні злочину свого спільного знайомого- іншу особу, засуджену вироком Деражнянського районного суду Хмельницької області від 29 липня 2021 року. Ця особа погодилась на співучасть у вчиненні злочину.

Надалі, обвинувачені та зазначена інша особа, за попередньою змовою між собою, розробили та узгодили між собою деталі заздалегідь розробленого ними плану, згідно якого ОСОБА_10 займався підготовкою та безпосередньою організацією кримінального правопорушення, спільно з ОСОБА_12 розподіляв незаконно отримані грошові кошти між співучасниками, вживав відповідні заходи безпеки та конспірації, чинив психологічний тиск на потерпілого, змусивши таким чином останнього безпідставно передати грошові кошти; ОСОБА_12 отримував інформацію від ОСОБА_17 про місця перебування потерпілого, про деталі заборгованості між нею та потерпілим, про наявність коштів у потерпілого, вирішував з нею питання про повернення надуманих боргових зобов`язань, здійснював координацію діяльності злочинної групи, спільно з ОСОБА_10 розподіляв незаконно отримані грошові кошти між співучасниками; зазначена вище інша особа чинила психологічний та фізичний тиск на потерпілого, змусивши таким чином останнього безпідставно передати грошові кошти.

Так, 15 листопада 2020 року, близько 15 год. 00 хв., з метою реалізації задуманого плану, маючи на меті незаконно збагатитись, переслідуючи корисливі мотиви щодо протиправного заволодіння чужим майном, ОСОБА_10 , ОСОБА_12 та інша особа на автомобілі, марки «VOLVO», моделі «S80», державний номерний знак НОМЕР_2 , який перебуває у фактичному користуванні ОСОБА_12 , прибули до міста Деражня Хмельницької області, де близько 16 год. 00 хв., перебуваючи на території автомобільної стоянки біля кав`ярні «KAZIK COFFEE», розташованої поруч з перехрестям вулиць Лесі Українки - Подільська, зустрілися із ОСОБА_21 .

В ході зустрічі ОСОБА_10 , діючи за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_12 та іншою особою, під приводом повернення надуманої суми боргу ОСОБА_17 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, висунув потерпілому протиправну вимогу передати обвинуваченим грошові кошти в сумі 25 000 грн., на що ОСОБА_16 відмовився, заперечивши наявність будь-якої заборгованості перед ОСОБА_17 .

Того ж дня, близько 16 год. 30 хв., за погодженням з ОСОБА_19 та іншою особою ОСОБА_12 з`ясував у ОСОБА_17 обставини виникнення перед нею боргу у ОСОБА_16 , пославшись на те, що останній це заперечує, після чого обвинувачені та інша особа домовились між собою про висунення ОСОБА_16 . нової вимоги щодо передачі коштів вже в розмірі 35 000 грн, про що ОСОБА_18 повідомив ОСОБА_20 .

В подальшому, тоді ж, близько 17 год. 00 хв., продовжуючи свій злочинний намір щодо протиправного заволодіння чужим майном, перебуваючи поряд з місцем проживання потерпілого, а саме будинком АДРЕСА_6 , ОСОБА_10 та інша особа, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_12 , знов зустрілись з ОСОБА_16 та під приводом поспілкуватись запропонували йому сісти в салон автомобіля, марки «VOLVO», моделі «S80», державний номерний знак НОМЕР_2 , який перебував у користуванні ОСОБА_12 , на що ОСОБА_16 погодився та сів у автомобіль.

Перебуваючи в салоні автомобіля, ОСОБА_10 разом з іншою особою, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_12 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та їх наслідки, переслідуючи корисливі мотиви, із застосуванням психологічного тиску та фізичного насильства, що виразилось в нанесенні іншою особою двох ударів долонею правої руки в ділянку потилиці потерпілого, висунули останньому вимогу про передачу ОСОБА_17 грошових коштів в сумі 35 000 гривень.

На протиправну вимогу ОСОБА_10 та іншої особи потерпілий ОСОБА_16 повідомив, що не володіє вказаною сумою грошових коштів, та реально сприймаючи погрози ОСОБА_10 та іншої особи, з метою уникнення розправи над собою, всупереч своїй волі, погодився віддати ОСОБА_17 найближчим часом частину з надуманого боргу в сумі 25 000 грн., а іншу частину коштів в сумі

10 000 грн. вподальшому передасть частинами, на що ОСОБА_10 визначив ОСОБА_16 три дні часу на передачу коштів.

Продовжуючи чинити психологічний тиск на потерпілого, з метою якнайшвидшої передачі коштів відповідно до поставленої вимоги, в період з 15 по 19 листопада 2020 року включно, інша особа, діючи за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_10 та ОСОБА_12 , чинив такий тиск шляхом неодноразового нагадування ОСОБА_16 про передачу коштів, попереджаючи, що у випадку відмови передати кошти, до нього буде застосовано фізичне насильство, внаслідок чого ОСОБА_16 , сприймаючи зазначені погрози реально, побоюючись за своє життя та здоров`я, 19 листопада 2020 року близько 19 год. 25 хв., перебуваючи поряд з місцем проживання ОСОБА_17 , а саме, будинку АДРЕСА_7 , в присутності іншої особи передав ОСОБА_20 в рахунок неіснуючої заборгованості грошові кошти в сумі 900 доларів США.

Одразу ж після цього ця інша особа, діючи за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_10 та ОСОБА_12 , отримав від ОСОБА_17 грошові кошти в сумі 400 доларів США, як матеріальну винагороду за скоєне вимагання, та погрожуючи подальшим застосуванням психологічного і фізичного тиску, нагадав ОСОБА_16 про необхідність якнайшвидшим часом передати іншу частину суми надуманого боргу в розмірі 10 000 грн.

Того ж дня, близько 20 год. 10 хв., перебуваючи поруч з магазином «ГРАНД», що по АДРЕСА_8 , ця інша особа передала ОСОБА_12 незаконно здобуті у потерпілого ОСОБА_16 кошти в сумі 400 доларів США, отримавши від останнього частину з них в розмірі 100 доларів США.

Решту коштів в сумі 300 доларів США ОСОБА_12 , діючи відповідно до попередньої домовленості, вподальшому розділив між собою та ОСОБА_10 в рівних частинах, а саме, по 150 доларів США.

Таким чином, діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб, ОСОБА_10 , ОСОБА_12 та інша особа, в період часу з 15 по 19 листопада 2020 року включно, умисно, під приводом повернення надуманої суми боргу ОСОБА_17 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх діянь, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, застосовуючи психологічний та фізичний тиск, вимагали у ОСОБА_16 грошові кошти в сумі 35000 гривень, в результаті чого отримали 900 доларів США, що еквівалентно курсу долара станом на 19 листопада 2020 року становило 25 317 грн.

Крім того, ОСОБА_6 , порушуючи правовий режим обігу психотропних речовин в Україні, діючи всупереч вимогам Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», відповідно до яких діяльність з обігу психотропних речовин, включених до таблиці І списку II Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, на території України обмежена, у невстановлений досудовим розслідуванням день та час, при невстановлених слідством обставинах, з метою подальшого незаконного збуту в ДУ «РАЙКІВЕЦЬКА ВИПРАВНА КОЛОНІЯ (№78)», умисно, незаконно придбав 3,92 гр порошкоподібної речовини кремового кольору, що містить у своєму складі психотропну речовину, обіг якої обмежено - амфетамін, масою 2,5687935 гр, яку при невстановлених слідством обставинах помістив до двох окремих прозорих полімерних згортків, які в свою чергу приховав в середині кондитерських виробів (вафель) та почав умисно незаконно зберігати при собі з метою подальшого незаконного збуту в місце позбавлення волі (ДУ «РАЙКІВЕЦЬКА ВИПРАВНА КОЛОНІЯ (№78)»).

Так, 14 серпня 2020 року, близько 19 год. 45 хв., ОСОБА_6 , перебуваючи у відділенні № 7 ТОВ «НОВА ПОШТА», що по вул. Курчатова, 20 в м. Хмельницькому, шляхом відправки посилки, відповідно до експрес-накладної № 5920, умисно, незаконно збув в ДУ «РАЙКІВЕЦЬКА ВИПРАВНА КОЛОНІЯ (№78)» психотропну речовину, обіг якої обмежено - амфетамін, загальною масою 2,5687935 гр, яка знаходилась у зазначених вище двух прозорих полімерних пакетиках у складі порошкоподібної речовини кремового кольору в середині, масами 2,023 гр та 1,897 гр, що були прихованими в середині кондитерських виробів.

18 серпня 2020 року, близько 16 год. 30 хв., в ході огляду працівниками ДУ «Райківецька виправна колонія (№78)» відправленої ОСОБА_6 посилки, адресованої засудженому ОСОБА_22 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , в середині кондитерських виробів (вафель) виявлено та вилучено зазначені вище упакування із психотропною речовиною, обіг якої обмежено - амфетаміном, загальною масою 2,5687935 гр, що відповідно до таблиці, затвердженої наказом МОЗ України № 188 від 01.08.2000 «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться у незаконному обігу», відноситься до великих розмірів.

Крім того, ОСОБА_12 при невстановлених досудовим розслідуванням обставинах, в невстановлений досудовим розслідуванням день та час, отримав підроблені банкноти іноземної валюти, а також національної валюти України, джерело походження яких не встановлено, які порушуючи встановлений законом порядок формування і функціонування грошової системи як частини економічної системи держави, зберігав за місцем свого проживання з метою подальшого їх збуту, або використання при купівлі/продажу товарів.

Так, 01 лютого 2021 року, в період часу з 06 год. 45 хв. по 08 год. 15 хв., в ході проведення санкціонованого обшуку за місцем фактичного проживання ОСОБА_12 , а саме, квартири АДРЕСА_9 , було виявлено та вилучено банкноти номіналами, серіями та номерами 500 гривень УИ 2613080, 200 гривень КЄ 4495412, 50 гривень СУ 0400850, п`ять банкнот по 100 доларів США КL 53658385В, DJ 66623183М, КG 68723112А, КG 68723112А, КК 60030192С, дві банкноти по 5 000 російських рублів ПД 3609866, УС 7071769, які не відповідають грошовим знакам аналогічного номіналу та зразка, які знаходяться в офіційному обігу країн виробників, та мають ознаки повної технічної підробки, відрізняються від грошових знаків аналогічних номіналів та зразків, які знаходяться в офіційному обігу, за способами друку та елементами захисту, а також банкноти ФРС США номіналами 10 доларів США МВ 66688803Z та 5 доларів США МВ 66688803Z, які також не відповідають грошовим знакам аналогічного номіналу та зразка, які знаходяться в офіційному обігу країни виробника та відрізняються від грошових знаків, які знаходяться в офіційному обігу, за змістом тексту.

Крім того, ОСОБА_12 , при невстановлених досудовим розслідуванням обставинах, в невстановлений досудовим розслідуванням день та час, отримав 20 шматків каміння бурштину, законність походження якого не встановлено та не підтверджено відповідними документами, які порушуючи встановлений порядок раціонального і комплексного використання й охорони корисних копалин загальнодержавного значення, умисно зберігав за місцем свого проживання до моменту їх виявлення працівниками поліції.

Так, 01 лютого 2021 року, в період часу з 06 год. 45 хв. по 08 год. 15 хв., в ході проведення санкціонованого обшуку за місцем фактичного проживання ОСОБА_12 , а саме, квартири АДРЕСА_9 , виявлено та вилучено 20 шматків каміння, яке є дорогоцінним камінням органогенного походження - бурштином у сировині, загальною масою 0,37098 гр, ринковою вартістю 12 654 грн. 40 коп., законність походження якого не встановлено та не підтверджено відповідними документами.

На вказаний вирок суду апеляційні скарги подали обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник ОСОБА_7 , захисники ОСОБА_8 та ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_10 , захисник ОСОБА_11 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_12 .

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 просить скасувати оскаржуваний вирок та закрити щодо нього кримінальне провадження у зв`язку із недоведеністю його вини у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень.

Просить повторно дослідити всі обставини, встановлені під час кримінального провадження.

Свої апеляційні вимоги мотивує тим, що внаслідок упередженого ставлення суду судовий розгляд було проведено однобічно, не звернуто увагу на сфабриковані документи, у вироку суд перекручено показання потерпілого та понятих.

Вказує, що під час проведення обшуку його житла працівники поліції підкинули йому телефон і сімкарти, що підтверджує відео фіксація проведеного обшуку. Покликається на відсутність експертизи з НСРД, що унеможливлює ідентифікацію особи. Вважає, що записи НСРД є недопустимими доказами.

Зазначає, що по епізоду за ч.2 ст.199 КК України не надано жодного доказу, який би підтвердив слова ОСОБА_23 та ОСОБА_24 , або бачив його при зустрічі з ним. Працівники поліції не витребували відео з камери відеоспостереження, про яку у своїй заяві вказував ОСОБА_126. Вказує, що з ОСОБА_25 був його син, який не був допитаний слідчим та судом. Зазначає, що фото впізнання по ньому є сфабрикованим, оскільки проведено без понятих, і фотознімки між собою не схожі, як це передбачено КПК.

Покликається, що показання ОСОБА_23 є недопустимими, оскільки спочатку він повідомляв, що отримав від нього іншу суму грошей.

Також покликається, що по епізоду ч.2 ст.199 КК України ОСОБА_26 проходить як потерпілий, а в протоколі він записаний як свідок., тому цей протокол є неналежним доказом. Фотовпізнання є сфабриковані, оскільки проводились без ОСОБА_27 та понятих. При цьому фотознімки між собою не схожі, як передбаченого вимогами КПК.

Звертає увагу, що не було допитано водія автобусу, з якого як стверджує сторона обвинувачення, ним було забрано фальшиві грошові кошти. Заперечує дані обставини.

Зазначає, що по епізоду ст.307 КК України не був допитаний ОСОБА_28 , якого він не знає і не разу не бачив. Заперечує факт відправлення посилки ОСОБА_29 . Стверджує, що відео з нової пошти є неналежним доказом. При цьому, в кімнаті відправок посилок відсутня камера відеофіксації.

Також вказує, що протокол огляду місця події від 18.08.2020 нічим та ніяк не пов`язується із накладною з нової пошти від ОСОБА_6 , хоча в протоколі зазначено ОСОБА_6 , що не можна вважати технічною опискою. Вважає, що це дві різні особи. Крім цього звертає увагу на дані щодо дати надходження посилки - 8.08.2020, яка зазначена у Журналі обліку видачі посилок/передач.

Звертає увагу, що сторона обвинувачення як доказ надала записи розмов НСРД, по яких фігурує ОСОБА_30 та повідомляє про метадон, однак по висновку експерта від 04.09.2020 вказано, що це амфетамін. Стверджує, що висновок експерта є недопустимим доказом, оскільки експерт повинен виходити тільки з протоколу огляду місця події, у якому не написано ОСОБА_6 , а записано ОСОБА_6 .

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 просить скасувати оскаржуваний вирок, а кримінальне провадження щодо ОСОБА_6 закрити на підставі п.3 ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку з недоведеністю його вини. Просить повторно дослідити обставини, встановлені під час кримінального провадження.

Свої апеляційні вимоги захисник мотивує тим, що оскаржуваний вирок не відповідає вимогам ст.370 КПК, такий ухвалено з порушенням вимог КПК та ґрунтується на неналежних та недопустимих доказах. Висновки місцевого суду не відповідають фактичним обставинам справи, не наведено належних і достатніх мотивів, докази не оцінено у відповідності до ст. 94 КПК.

Захисник стверджує про недопустимість, неналежність та недостовірність доказів, якими обґрунтовано винуватість ОСОБА_6 за ст.199 КК України. Зокрема, згідно показань потерпілого ОСОБА_14 , наданих у судовому засіданні місцевого суду, останній передав фальшиві купюри працівникам патрульної поліції, які за викликом приїхали перші.

Звертає увагу на протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 15.03.2020, який складено у цей день о 21:20 год. Однак, у цей час потерпілий ОСОБА_14 приймав участь у огляді місця події, який згідно відповідного протоколу тривав з 21:00 год. до 21:22 год. Крім цього, наведені обставини свідчать про те, що огляд місця події було проведено до фіксації інформації про вчинення кримінального правопорушення.

Однак, місцевий суд визнав, що двохвилинне співпадіння у часі поданої потерпілим заяви та оглядом місця події є технічною помилкою і значення не має, однак докази того, що це є технічна помилка відсутні.

Крім цього, у вказаному протоколу не зазначається, що вказана слідча дія була проведена за участю ОСОБА_14 , у такому не міститься відомостей, які б розкривали характер події, не зазначається, послідовність дій, отримані в результаті процесуальної дії відомості, важливі для цього кримінального провадження, в тому числі виявлені та/або надані речі і документи.

Також, у протоколі огляду місця події зазначено, що ОСОБА_14 добровільно надав для вилучення грошові кошти в сумі 1500 грн., купюрами по 500 грн., однак не зазначено, яким чином купюри опинилися в розпорядженні останнього на час проведення огляду.

Акцентує, що фіксування в протоколі огляду місця події від 15.03.2020 факту передачі ОСОБА_14 трьох купюр номіналом по 500 грн. не відповідає обставинам справи, оскільки згідно показань ОСОБА_14 , наданих у судовому засіданні місцевого суду, вказані кошти були ним передані працівникам патрульної поліції ще до проведення огляду місця події.

Також захисник покликається на порушення при проведенні пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 04.06.2020. Згідно протоколу вказаної слідчої дії, така проведена за участю ОСОБА_14 та у присутності понятих ОСОБА_31 і ОСОБА_32 , однак згідно листа ГУ НП в Хмельницькій області від 03.03.2022 року №3аз/12151/05-2022 відповідно до записів у Журналі обліку доставлених відвідувачів та запрошених до ГУНП в Хмельницькій області громадяни ОСОБА_33 та ОСОБА_34 приміщення ГУ НП в Хмельницькій області не відвідували, а отже не могли приймати участь у вказаній слідчій дії.

Стверджує, що покази, допитаних у судовому засіданні понятих ОСОБА_31 та ОСОБА_32 про те, що пред`явлення для впізнання проводилося у кімнаті прийому відвідувачів ГУ НП в Хмельницькій області, а тому їх не зареєстрували у Журналі обліку доставлених відвідувачів та запрошених до ГУНП в Хмельницькій області не можуть бути взяті до уваги, оскільки такі не узгоджуються з п. 2 примітки до Додатку 7 до Інструкції з організації діяльності чергової служби в Національній поліції України. Також такі показання понятих не узгоджуються з показами, наданими у судовому засіданні потерпілим ОСОБА_14 , який чітко вказав на те, що фотографії особи, підозрюваної у вчиненні злочину, йому показували в кабінеті слідчого. Вказує, що не відповідає дійсності покликання місцевого суду на те, що поняті ОСОБА_34 та ОСОБА_33 підтвердили, що потерпілий ОСОБА_14 попередньо пояснив за якими прикметами може впізнати особу.

Також, у протоколі пред`явлення для впізнання не зазначено, за якими ознаками потерпілий ОСОБА_14 може впізнати особу, що є істотним порушенням вимог частини першої статті 228 КПК України.

При цьому вважає, що показаннями свідка ОСОБА_35 щодо обставин проведення впізнання та участі понятих, як особи яка проводила слідчу дію, не можуть бути усунуті істотні порушення у протоколі пред`явлення особи для впізнання. Більше того покази ОСОБА_35 викликають сумніви щодо їх достовірності, зокрема, щодо того, що поняті не є відвідувачами і їх перебування в приміщення ГУНП не потребує реєстрації, адже вказані показання не узгоджуються з вимогами зазначеної Інструкції, і такі показання спростовано показаннями свідка ОСОБА_14 .

Вважає невмотивованим висновок суду першої інстанції про те, що вина ОСОБА_155 об`єктивно підтверджується оглянутими в суді 3-ма купюрами номіналом по 500 грн., із серійними номерами ФГ9052145, ФГ9052142, ФГ9052142, оскільки є обґрунтовані сумніви у тому, що саме цими купюрами було проведено розрахунок із потерпілим ОСОБА_14 .

Звертає увагу, що суд першої інстанції не взяв до уваги доводи сторони захисту щодо недотримання належної правової процедури застосування ч. 5 ст. 36 КПК України, та не навів обґрунтованих мотивів з цього приводу. Зазначає, що постанова заступника прокурора Хмельницької області ОСОБА_36 від 13.04.2020 про доручення проводити досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001085 СУ ГУНП в Хмельницькій області не містить жодного мотивування, у чому полягала неефективність досудового розслідування по кримінальному правопорушенню ВП ГУНП в Хмельницькій області. Відтак, докази, здобуті у цьому кримінальному провадженні після 13.04.2020 є недопустимими.

Також захисник стверджує, що в основу обвинувачення ОСОБА_6 безпідставно покладено покази свідка ОСОБА_24 , оскільки такі покази є неналежними, не стосуються висунутого ОСОБА_6 обвинувачення.

Акцентує, що не можуть бути покладені в основу обвинувачення ОСОБА_6 і протоколи за результатами проведення негласних слідчих дій, оскільки відсутні докази того, що ОСОБА_6 причетний до вказаних розмов.

Вказує, що по епізоду обвинувачення ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 307 КК України в основу обвинувачення судом покладено протокол огляду місця події, проведений 18.08.2020 слідчим СВ Хмельницького РВП ВП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_37 у період часу 17:30 год до 18:20 год., який проведений з істотними порушеннями вимог КПК України.

Так, всупереч вимогам п.1 ч.3 ст.104 КПК України у протоколі огляду зазначено, що огляд проводиться в присутності 2 понятих, однак щодо понятого ОСОБА_38 не вказано його дати народження, місця проживання, що унеможливлює ідентифікацію вказаної особи.

У протоколі не зазначено інших осіб, які були присутні при проведенні вказаної слідчої дії, зокрема працівник колонії ОСОБА_39 (допитаний як свідок у судовому засіданні), засуджений ОСОБА_22 .

Згідно даного протоколу об`єктом огляду є кімната прийому та видачі посилок ТОВ "Нова пошта" РВК АДРЕСА_10 , а саме посилки, що надійшла засудженому ОСОБА_22 , що відбуває покарання у вказаній установі, від ОСОБА_6 Всередині вафель було виявлено два поліетиленових згортків із порошкоподібною речовиною білого кольору невідомого походження в прихованому вигляді, які було поміщено до сейф пакету №2013857, який було заклеєно та поміщено та підписано учасниками огляду.

Звертає увагу, що в Журналі обліку видачі посилок (передач) та бандеролей зазначено дату надходження посилки - 8.08.20, а у графі "Від кого надійшла посилка - зазначено ОСОБА_160.

Вважає, що такі істотні порушення вимог КПК є підставою для визнання протоколу огляду місця події від 18.08.2020 недопустимим доказом, а посилання суду на те, що вказані порушення є технічними помилками не підтверджено доказами.

Також слід визнати недопустимим доказом і висновок експерта, який є похідним від даного протоколу огляду місця події від 18.08.2020.

Захисник вказує, що суд у вироку покликався на протоколи проведення негласних слідчих дій - зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж за абонентським номером, яким нібито користувався ОСОБА_6 , а саме № НОМЕР_5, однак належних та допустимих доказів користування ОСОБА_6 цим номером не надано.

Покликається, що протокол обшуку від 01.02.2021, проведений старшим слідчим ОСОБА_40 в період часу 07 :21 год. до 08:41 год. за участю ОСОБА_6 містить істотні порушеннями вимог КПК, що є підставою вважати такий протокол обшуку недопустимим доказом.

Так, у ході судового розгляду встановлено що інформація, зафіксована у протоколі обшуку не відповідає матеріалам відеофіксації обшуку, а сама відеофіксація не в повній мірі розкриває усі моменти слідчої дії.

Відеозйомка обшуку є фрагментарною, відеозаписом не зафіксовано де саме у ході обшуку було знайдено телефон Samsung ІМЕІ НОМЕР_3 та ІМЕІ 2 НОМЕР_4 з сім - картами ПрАТ «Київстар» НОМЕР_5 та НОМЕР_6 , що у подальшому вилучались та використовуються стороною обвинувачення як речові докази.

Отже, відсутність відеофіксації вказаних обставин згідно з вимогами ст.104 КПК України свідчить про неможливість їх включення до протоколу обшуку та використання як доказу в кримінальному провадженні.

Крім цього, захисник вказує, що під час проведення обшуку ОСОБА_6 не було роз`яснено право участі його захисника у слідчій дії та не надано можливості повідомити захисника про її проведення, чим порушено право останнього на захист.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_10 просить скасувати оскаржуваний вирок, а кримінальне провадження щодо ОСОБА_10 закрити на підставі п. 3 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з не встановленням достатніх доказів для доведеності його вини і вичерпанням можливості їх отримання.

Свої апеляційні вимоги мотивує тим, що висновки місцевого суду не відповідають фактичним обставинам справи, допущено неповноту судового розгляду. Суд не звернув увагу на істотне порушення вимог КПК під час досудового розслідування та неправильно застосував закон України про кримінальну відповідальність.

Вказує, що вина ОСОБА_10 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях не доведена поза розумним сумнівом і в оскаржуваному вироку не наведено достатніх підстав та конкретних доказів для його ухвалення.

З приводу обвинувачення ОСОБА_10 у вчиненні злочину, передбаченого ст. 199 КК України, захисник покликається, що згідно обвинувачення ОСОБА_10 та ОСОБА_6 такою діяльністю займались з березня 2020 року по лютий 2021 року, хоча у ОСОБА_10 було виявлено одну єдину купюру номіналом 500 грн., і то під час обшуку, який було проведено з грубим порушенням закону. Під час дослідження в суді першої інстанції відеозапису з вищевказаного обшуку було виявлено, що в ньому брали участь значно більше співробітників правоохоронних органів, ніж зазначено в протоколі.

Акцентує, що є підстави вважати, що вказану купюру було підкинуто ОСОБА_10 співробітниками правоохоронних органів, на клопотання ОСОБА_10 про призначення та проведення з вказаною купюрою експертиз на предмет виявлення на ній слідів відбитків пальців його рук та його слідів йому було безпідставно відмовлено.

Звертає увагу, що на підтвердженням того, що ні ОСОБА_19 , ні ОСОБА_148 нічим подібним впродовж року не займалися, а купюра, виявлена під час обшуку в будинку ОСОБА_19 йому підкинута, свідчить і той факт, що правоохоронні органи спокійно спостерігали як ОСОБА_19 замовляє у невстановленої особи цілий пакунок грошей, як той пакунок спокійно їде з Кам`янця у Хмельницький, як його спокійно зустрічають і ділять, однак не припиняли цієї діяльності.

Наголошує, що у вироку суду не вказано жодних доказів про наявність між ОСОБА_19 і ОСОБА_147 попередньої змови між собою на вчинення цього злочину, а наведені у вироку докази - матеріали НСРД, так як їх інтерпретував суд першої інстанції, - є нічим іншим як припущенням.

Також захисник не погоджується із обвинуваченням ОСОБА_10 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.ст.2551 КК України, та вважає, що таке обвинувачення є маячнею.

Вказує, що згідно даного обвинувачення ОСОБА_10 поширює в суспільстві злочинний вплив ще з 2014 року, а, якщо брати з прив`язкою до обвинувального акту - з 2016 року, і з моменту призначення ОСОБА_19 «смотрящим» за Деражнянським районом у 2016 році він, з 2016 року до 27.06.2020, вже будучи на посаді «смотрящого» - злочинного впливу не поширює у суспільстві, а ось вже з 27.06.2020 по 01.02.2021- встановив і поширив злочинний вплив.

Вважає, що незважаючи на те, що саме 27.06.2020 набув чинності закон, яким встановлена відповідальність за подібні діяння, пред`явлене ОСОБА_10 зазначене обвинувачення є некоректним і ставити в вину ОСОБА_19 дії, які мають ознаки злочину, передбаченого ч.1 ст.2551 КК України, але які не вважалися злочинними до 27.06.2020 органи досудового розслідування та прокуратура взагалі не мали права.

Також зазначає, що у справі є покази двох залегендованих осіб - ОСОБА_42 та ОСОБА_43 , які з чужих слів, відмовляючись назвати осіб від яких вони почули таку інформацію, повідомили суд про події 2016 року, які той поклав в основу обвинувачення ОСОБА_19 за вказаним епізодом. Тобто суд першої інстанції обґрунтував вчинення злочину ОСОБА_19 показами свідків про незлочинну діяльність ОСОБА_19. Разом з тим вся злочинна діяльність ОСОБА_19 після 27.06.2020 до моменту його затримання описана в оскаржуваному вироку одним абзацом, за повної відсутності доказів.

Щодо епізоду вимагання коштів у потерпілого ОСОБА_44 захисник вказує, що ОСОБА_19 дійсно підтвердив факт спілкування з останнім, однак повністю заперечив факт вимагання.

Стверджує, що докази вимагання ОСОБА_10 грошей у ОСОБА_44 в матеріалах справи відсутні. Один єдиний протокол слідчого експерименту по вказаному епізоду і той не має повноцінного відео: на самому «цікавому» моменті відео обривається. Однак це не стало перешкодою для суду першої інстанції, який поклав в основу обвинувачення ОСОБА_19 за цим епізодом саме цей доказ.

Вказує, що всі наявні у справі сумніви місцевий суд поклав в основу обвинувачення, зазначивши при цьому, що такі порушення закону значення не мають. Зокрема, суд зазначив, що безпідставна зміна підслідності щодо розслідування не заслуговує на увагу.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_10 просить скасувати оскаржуваний вирок та ухвалити новий вирок.

На підтримку своїх апеляційних вимог захисник покликається, що судом не правильно застосовано закон України про кримінальну відповідальність, допущено істотні порушення вимог КПК.

Вказує, що з оскаржуваного вироку не можливо встановити на підставі яких доказів та доводів, суд першої інстанцій дійшов до висновку про наявність у діях ОСОБА_10 складу кримінального правопорушення, передбаченого ст.199 КК України. Із описаних у вироку доказів жодним чином не встановлюється той факт, що у ОСОБА_10 була спеціальна мета на використання підроблених грошових коштів шляхом їх відчуження чи при продажу товару.

Щодо кваліфікації дій ОСОБА_10 за ч.2 ст.189 КК України, то згідно оскаржуваного вироку обвинувачений ОСОБА_10 та ОСОБА_12 діяли в інтересах ОСОБА_45 , а від так у останніх не було корисливого мотиву, як того вимагає ст.189 КК України. Вказує, що не зрозуміло з яких доводів суд першої інстанції дійшов до висновку про те, що обвинувачені прагнули заволодіти майном ОСОБА_16 та використати таке на свою користь.

Крім цього, захисник стверджує, що в діях обвинуваченого ОСОБА_10 відсутній склад кримінального правопорушення, що передбачений ч.1 ст.2551 КК України. Звертає увагу, що під час інкримінації особі причетності до вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.255-2553 КК, здійснюється не за діяння, а за сам лише факт наявності статусу чи належність до певного середовища. Водночас, згідно ч.1 ст.11 КК України кримінальним правопорушенням є передбачене цим Кодексам суспільно небезпечне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом кримінального правопорушення.

Покликається, що всі твердження сторони обвинувачення про взяття на себе обвинуваченим ОСОБА_10 певних функцій у так званому «кримінальному світі» є припущенням, що не підтверджене жодними доказами. Вважає, що не було дотримано вимог щодо конкретності та обґрунтованості обвинувачення.

Акцентує, що органом досудового розслідування фактично не встановлено межі поширення ОСОБА_10 злочинного впливу, не означено коло осіб, які підпали під цей вплив, а від так не встановлено, якщо вони причетні до скоєння кримінальних правопорушень, мотиви їх дій, тобто не встановлено суб`єктивне усвідомлення кожної особи, яка приймала участь у злочинній діяльності, саме такою, що діє під впливом обвинуваченого ОСОБА_10 .

Вказує, що посилання сторони обвинувачення та суду на те, що одна із залегендованих осіб, перебувала під час так званої «коронації» обвинуваченого ОСОБА_10 не може свідчити про те, що останній здійснює поширення злочинного впливу, а вказує лише на те, що останній перебуває у певному статусі.

Твердження про те, що ОСОБА_10 здійснював збір так званого «общака» у грошовому еквівалентів та продуктами, і здійснював його передачу на «зону» теж є голослівними, оскільки останній такими своїми діями лише намагався допомоги знайомим та друзям, які і надалі утримувалися в місцях позбавлення волі.

Щодо того, що на тілі ОСОБА_10 наявні татуювання, а отже він є особою, яка поширює злочинний вплив, то зауважуємо, що законодавством України та міжнародним законодавством не заборонено людині наносити на своє тіло татуювання, як і не регламентовано, які саме татуювання можна наносити, а які ні, і на які ділянки тіла. Тобто, наявність татуювань не може свідчити про те, що обвинувачений ОСОБА_10 здійснює поширення злочинного впливу.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_11 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_12 просить оскаржуваний вирок змінити у частині призначеного ОСОБА_12 покарання, а саме застосувати до нього положення ст.75 КК України та звільнити ОСОБА_12 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки та покласти на нього обов`язки, передбачені ст.76 КК України.

На підтримку своїх апеляційних вимог покликається, що призначене ОСОБА_12 покарання є надто суворим. Звертає увагу, що ОСОБА_12 у суді вину визнав та не оспорює доведеність вини.

Вказує, що суд першої інстанції встановив данні про особу обвинуваченого ОСОБА_12 , його соціальний статус, що він є інвалідом III групи, має вади серця, досудову доповідь, відсутність обставин, які обтяжують покарання, те, що він раніше не судимий. Однак, суд не взяв до уваги та не зазначив у вироку обставини, які пом`якшують покарання та явно впливають на ступінь призначеного покарання та його особі по кожному з епізодів.

Зазначає, що ОСОБА_12 протягом судового розгляду дотримувався процесуальної поведінки, не оспорював окреслених обвинувальним актом обставин вчинення ним злочину, надавав правдиві свідчення в силу їх розуміння, однак в силу юридичної необізнаності неправильно формулював певні відповіді, які суд розцінив як невизнання вини, що суперечить справжній позиції обвинуваченого та не може бути визнано обставиною, яка обтяжує покарання. Стверджує, що обвинувачений ОСОБА_12 у судових засіданнях неодноразово зазначав про визнання своєї вини у повному обсязі та виявляв розкаяння.

Вважає, що за таких обставин, висновки місцевого суду щодо призначеного ОСОБА_12 покарання не відповідають фактичним обставинам справи.

У судовому засіданні суду апеляційної інстанції обвинувачені та їх захисники підтримали апеляційні скарги подані в інтересах обвинувачених, з наведених у них мотивів, та просили такі задоволити.

Прокурор заперечив апеляційні скарги сторони захисту, з огляду на безпідставність таких, та покликався на законність, обґрунтованість та вмотивованість оскаржуваного вироку.

Колегія суддів, заслухавши доповідача про обставини справи і зміст апеляційних скарг, пояснення присутніх учасників судового провадження, вивчивши матеріали провадження, дослідивши доводи апеляційних скарг, встановила наступне.

Згідно ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно апеляційних скарг, поданих в інтересах обвинувачених ОСОБА_10 та ОСОБА_6 , сторона захисту оспорює доведеність їх вини у вчиненні інкримінованих їм злочинах.

Вирок суду щодо обвинуваченого ОСОБА_12 оскаржується в апеляційному порядку лише у частині призначеного ОСОБА_12 покарання.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Колегія суддів вважає, що дані вимоги закону судом першої інстанції при ухваленні оскаржуваного вироку дотримані.

На переконання колегії суддів оскаржуваний вирок суду ухвалений на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом першої інстанції відповідно до ст.94 КПК України в їх сукупності, з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. У вироку суду наведено належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Згідно ст.84 КПК України доказами у кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини кримінального провадження, навівши такі у вироку, та прийшов до обґрунтованого висновку, про доведеність вини ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.199, ч.1 ст.255-1, ч.2 ст.189 КК України, а саме як: придбання з метою збуту, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, та зберіганні з метою збуту підроблених банкнот національної валюти України; умисне встановлення та поширення в суспільстві злочинного впливу, за відсутності ознак зазначених у ч.5 ст.255 КК України; вимогу передачі чужого майна з погрозою насильства над потерпілим, вчиненому за попередньою змовою групою осіб.

Також обґрунтованим є висновок місцевого суду про доведеність вини ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.199, ч.2 ст.307 КК України, а саме як: придбання з метою збуту, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, зберіганні з метою збуту та за збут підроблених банкнот національної валюти України; незаконне придбання та зберігання з метою збуту, за збут психотропної речовини у великих розмірах в місце позбавлення волі.

Також є обґрунтованим висновок місцевого суду про доведеність вини ОСОБА_12 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.189, ч.1 ст.199, ч.1 ст.240-1 КК України, а саме як: вимогу передачі чужого майна з погрозою насильства над потерпілим, вчиненому за попередньою змовою групою осіб; зберігання з метою збуту підроблених банкнот національної валюти України та іноземної валюти; незаконне зберігання бурштину, законність якого не підтверджено відповідними документами.

Дані обставини підтверджуються наявними у матеріалах кримінального провадження доказами, яким суд першої інстанції надав належну правову оцінку та вірно взяв до уваги, обґрунтувавши своє рішення. Вирок суду відповідає вимогам ст.374 КПК України, є законним, обґрунтованим та вмотивованим.

Як зазначено вище вирок суду у частині доведеності вини обвинуваченого ОСОБА_12 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.189, ч.1 ст.199, ч.1 ст.240-1 КК України, та кваліфікація його дій в апеляційному порядку не оспорюється, а відтак, вирок суду у цій частині апеляційним судом не перевіряється.

Висновок місцевого суду про вчинення обвинуваченим ОСОБА_10 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.189 КК України, обґрунтовано підтверджено:

- показаннями потерпілого ОСОБА_16 , який у судовому засіданні місцевого суду повідомив, що 15.11. 2020 вдень до нього зателефонував знайомий, який повідомив, що в Деражні є ОСОБА_10 , хоче з ним зустрітись з приводу наявності у нього боргу перед бувшою дружиною. Коли він вийшов з дому, його чекали ОСОБА_10 та ОСОБА_15 , які висунули вимогу повернути бувшій дружині ОСОБА_17 борг в розмірі 25 тис. грн. ОСОБА_46 заперечив наявність такого боргу, пославшись на те, що ця сума є надуманою та перед бувшою дружиною він немає взагалі ніяких боргів. В ОСОБА_47 та ОСОБА_48 приїхали автомобілем « ОСОБА_49 », після їх розмови кудись поїхали, але через півгодини повернулись, знов до нього зателефонували, викликали його для розмови, він знаходився дома і до них вийшов. Вони знаходились біля будинку, де проживає потерпілий, його посадили в автомобіль «Вольво», де йому висунули вимогу передачі коштів вже в розмірі 35 тис. грн. Цю розмову з ним вів ОСОБА_19 , висловлював погрози, а ОСОБА_48 в доповнення погроз рукою двічі ударив його в голову. Ці погрози потерпілий сприйняв як реальні, тому, побоюючись розправи над собою, хоча і не мав ніяких боргів, але із-за погроз погодився віддати кошти, однак просив, щоб гроші віддавати частинами, спочатку через пару днів - 25 тис. грн., потім ще 10 тис. грн.,так як у нього таких коштів не було, на що ОСОБА_19 погодився, визначивши йому строк три дні для їх повернення, після чого його випустили з автомобіля, і вимагачі уїхали. Після цієї зустрічі ОСОБА_46 зателефонував до бувшої дружини з метою вияснити, про який борг йде мова, дружина повідомила, що вона про це нічого не знає та нікого про витребування з нього коштів не просила. Протягом слідуючих декількох днів до потерпілого неодноразово телефонував ОСОБА_48 , пропонував пришвидшити повернення боргу, при цьому погрожував, що у випадку відмови передачі коштів його «розірвуть». Приймаючи ці погрози, як реальні та побоюючись за своє життя, ОСОБА_46 позичив у свого знайомого 900 доларів США, про наявність цих коштів повідомив ОСОБА_19. За коштами 19.11.2020 приїхав ОСОБА_48 , в його присутності потерпілий передав ОСОБА_17 900 доларів в рахунок неіснуючої заборгованості, про що на його вимогу остання написала розписку. Розписку він взяв для того, щоб більше до нього ніхто ніяких претензій не пред`являв. Про вимагання у нього неіснуючого боргу потерпілий повідомив органи поліції одразу після того, як передав кошти, оскільки раніше боявся подати таку заяву із-за погроз, які йому висували вимагачі, та можливої розправи з їх боку над ним;

- даними протоколу слідчого експерименту від 17.03.2021 із додатком до нього за участю потерпілого ОСОБА_16 , у ході якого останні вказав на обставини вчинення щодо нього вимагання, детально розповів та продемонстрував, де 15.11.2020 декілька разів зустрічався з обвинуваченими з приводу вимагання у нього коштів, спочатку на автомобільній стоянці біля кафе « ІНФОРМАЦІЯ_6 », де ОСОБА_50 на прізвисько « ОСОБА_51 » та ОСОБА_52 , перебуваючи біля автомобіля «Вольво», висунули щодо нього вимогу про повернення неіснуючого боргу. Через півгодини зустрілись вже біля будинку, де проживав потерпілий, і куди під`їхали тим же автомобілем «Вольво» вищезазначені особи, останні знов вимагали кошти. При цьому ОСОБА_46 продемонстрував, як його посадили в цей автомобіль, механізм нанесення йому ударів ОСОБА_53 при вимаганні, після чого розповів та показав процес передачі коштів (т.10 а.с. 5-7);

- даними розписки ОСОБА_17 , якою підтверджено факт передачі потерпілим коштів в розмірі 900 доларів США (т.10, а.с. 31);

При цьому, свідок ОСОБА_17 у судовому засіданні місцевого суду відмовилась від дачі показань з посиланням на ст. 63 Конституції України, зазначивши, що в даний час вона помирилась з ОСОБА_16 , який є її чоловіком, вони проживають разом та спільно виховують їх неповнолітню дитину. Також свідок зазначила, що перед викликом до суду отримувала погрози та звернулась з приводу цього в органи поліції із застосуванням щодо неї заходів безпеки;

-показаннями свідка ОСОБА_15 , який у судовому засіданні місцевого суду пояснив, що знайомий з ОСОБА_10 з моменту спільного перебування в Хмельницькому слідчому ізоляторі, підтримували стосунки, а через нього познайомився з ОСОБА_12 . Знав, що всі раніше судимі, відбували покарання в місцях позбавлення волі, ОСОБА_19 - за умисне вбивство. В листопаді 2020 року до нього зателефонував ОСОБА_19 та повідомив, що з розмови з ОСОБА_18 йому відомо, що в місті Деражня проживає громадянин ОСОБА_16 , за рахунок якого, вимагаючи у нього борг, можна незаконно збагатитись, на що ОСОБА_48 погодився. Свідок та обидва обвинувачені зібрались втрьох, обсудили план дій, ініціатива про вимагання коштів виходила від ОСОБА_19, який дав вказівку кожному, як діяти при вимаганні коштів. Про наявність у ОСОБА_44 боргу ОСОБА_18 повідомила бувша дружина потерпілого ОСОБА_17 , з якою ОСОБА_18 узгодив суму боргу та розмір винагороди для них трьох, якщо вони цей борг витребують з потерпілого. Ці дії ОСОБА_18 вчиняв також за вказівкою ОСОБА_19, який і уподальшому координував їх дії. Щоб швидше отримати кошти від потерпілого, ОСОБА_19 запропонував при зустрічі з ОСОБА_55 його налякати та тиснути на нього психологічно. З метою реалізації запланованого злочину 15.11.2020 о 15 годині ОСОБА_48 , ОСОБА_19 та ОСОБА_18 автомобілем «Вольво» під керуванням ОСОБА_18 прибули до міста Деражня , де на автомобільній стоянці біля кав`ярні «Kazik Coffeе» у них відбулась зустріч з ОСОБА_16 , перед яким ними була висунута вимога про повернення боргу в розмірі 25 тис. грн. його бувшій дружині, потерпілий відхилив цю вимогу, пославшись на відсутність у нього будь-якого боргу. За вказівкою ОСОБА_56 уточнив ці обставини у ОСОБА_20 , яка, зі слів ОСОБА_18 , підтвердила наявність боргу, після чого вони автомобілем знов під`їхали до місця проживання ОСОБА_44 , викликали його, посадили в салон автомобіля «Вольво», де з метою заволодіння коштами ОСОБА_19 почав психологічний тиск на потерпілого, після чого ОСОБА_48 за вказівкою ОСОБА_19 та з метою примусити ОСОБА_44 віддати кошти двічі ударив його долонею правої руки по голові. Після таких дій потерпілий погодився передати ці кошти через декілька днів частинами, пославшись на те, що в даний момент їх у нього немає. ОСОБА_57 дали строк три дні для передачі коштів, після чого свідок з обвинуваченими залишили Деражню . Після цих подій через декілька днів до ОСОБА_59 зателефонував ОСОБА_19 , дав вказівку поїхати до ОСОБА_44 і забрати у нього кошти. По приїзду до потерпілого останній передав 900 доларів США, із яких 500 доларів собі залишила його бувша дружина ОСОБА_60 , а 400 доларів вона віддала ОСОБА_61 . Про такі дії останній повідомив ОСОБА_19, який дав вказівку повернутись в Хмельницький , де 300 доларів передати ОСОБА_18 для їх розподілу порівну з ОСОБА_19 , а 100 доларів залишити собі, що ОСОБА_48 і зробив. Свідок також підтвердив, що у ОСОБА_44 не існувало ніяких боргів перед ним та обвинуваченими ОСОБА_19 та ОСОБА_18 , дії їх трьох були направлені на незаконну вимогу передачі їм потерпілим коштів з метою незаконного збагачення, ці кошти він у подальшому потерпілому повернув, що підтверджується наявною в справі копією заяви від потерпілого про відшкодування ОСОБА_63 розміру вимагання, а саме, 25317 грн.

-даними протоколу слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_15 від 31.05.2021 із додатком до нього, у ході якого свідок ОСОБА_15 детально розповів та продемонстрував події вимагання коштів у ОСОБА_16 , а саме, показав на місце прибуття 15.11.2020 їх трьох - свідка та обвинувачених ОСОБА_19 та ОСОБА_18 в місто Деражня для зустрічі з потерпілим ОСОБА_55 з метою вимагання у нього коштів. Свідок показав і зазначив, що розмови з потерпілим вели він та ОСОБА_19 , ОСОБА_18 з метою конспірації відходив в сторону, або залишав їх автомобіль, коли в нього садили потерпілого, так як був добре знайомий з ОСОБА_55 , при цьому ОСОБА_18 уточняв обставини існування боргу з бувшою дружиною потерпілого. Далі свідок продемонстрував механізм нанесення ним ударів ОСОБА_57 при вимаганні коштів, що відбувалось в автомобілі, яким користувався ОСОБА_18 . Після цих подій свідок зазначив, що потерпілий віддав кошти, частину яких він у подальшому передав ОСОБА_18 (т.10 а.с. 8-11);

-показаннями свідка ОСОБА_64 , матері потерпілого ОСОБА_16 , яка у судовому засіданні місцевого суду зазначила, що син розлучився з дружиною і проживав разом з нею. В листопаді 2020 року до нього перетелефонував його знайомий, який викликав сина на вулицю. Після повернення син повідомив, що з нього троє чоловіків вимагають гроші за неіснуючі борги, запевнивши її, що він нікому нічого не винен. При цьому син розповів, що його в той день вимагачі двічі викликали на вулицю, вимагали 25 тис.грн., садили в машину, якою вони приїхали в Деражню, в салоні машини йому погрожували, чоловік на ім`я ОСОБА_30 двічі ударив його по голові, після чого дали сину строк 3 дні, щоб зібрати гроші. При цьому збільшили суму боргу до 35 тис. грн.. Незабаром вона сама познайомилась з цим ОСОБА_65 , він сказав, що його прізвище ОСОБА_66 , хоча пізніше вияснилось, що справжнє його прізвище ОСОБА_48 , який після цих зустрічей телефонував до сина. Оскільки ОСОБА_67 був на роботі, вона спілкувалась з ОСОБА_53 , який спитав, чи знайшли гроші. Свідок у відповідь спитала, які гроші, на що ОСОБА_48 зазначив, що син знає, за що він повинен віддати гроші. Через декілька днів до них автомобілем Маздою знов приїхав ОСОБА_48 , спитав, чи син знайшов гроші. Вона та син боялись вимагачів, їй особливо стало страшно за нього, тому вирішили позичити кошти, щоб їх віддати. Побоюючись за життя сина, вона разом з ним сіла в машину до ОСОБА_59 , всі поїхали до їх знайомого ОСОБА_68 , у якого син позичив 900 доларів США, з якими далі поїхали до будинку, де проживає бувша невістка. Свідок залишилась в машині, решта її залишили. Куди вони виходили і з ким зустрічались, їй невідомо. Пізніше син сказав, що позичені кошти він віддав і після цього вимагання коштів з нього припинилось;

-показаннями свідка ОСОБА_69 , який у судовому засіданні місцевого суду пояснив, що 19.11. 2020 на прохання свого однокласника ОСОБА_16 передав йому кошти в розмірі 900 доларів США, які останній повіз до будинку, де проживала бувша дружина потерпілого. Кому останній передав ці кошти, йому не відомо;

-даними вилученого органами досудового розслідування відеозапису з камер спостереження за 15.11.2020, які розташовані на будинку кав`ярні « ІНФОРМАЦІЯ_7 », яким підтверджується факт перебування в місті Деражня у зазначену дату біля вказаного кафе ОСОБА_12 та неодноразового руху з зупинкою там же перебуваючого в користуванні останнього автомобіля «Вольво» (т.10. а.с. 49).

При цьому, судом враховано, що у судовому засіданні обвинувачені ОСОБА_12 та ОСОБА_10 підтвердили факт свого перебування в Деражні в зафіксованих на відеозапису місцях для зустрічей з потерпілим ОСОБА_55 з метою вимагання у нього коштів;

-даними протоколів про результати здійснення негласної слідчої дії - зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж за абонентським номером, яким користується ОСОБА_12 , від 25 листопада 2020 року та за абонентським номером, яким користується ОСОБА_10 , від 30 грудня 2020 року та долучених до них додатків, згідно яких 14.112020 о 15 годині 20 хвилин була зафіксована розмова між ОСОБА_12 та ОСОБА_17 з пропозицією від неї вирішити питання за матеріальну винагороду про отримання коштів з бувшого чоловіка ОСОБА_16 та втручання в цю розмову ОСОБА_10 , який погодився на цю пропозицію. В подальшому в період з 15 по 19 листопада 2020 року зафіксовані розмови ОСОБА_19 з ОСОБА_18 та ОСОБА_53 , в ході яких вони обговорюють зазначену пропозицію, всі втрьох погоджуються на вимагання коштів у ОСОБА_16 , розробляють план реалізації цього, визначають дії кожного при вимаганні коштів, отримують конкретні вказівки від ОСОБА_19 про конкретні суми вимагання та подальший їх розподіл, про психологічний та фізичний тиск на потерпілого, зазначається йому строк передачі коштів, обговорюється, що такі їх дії викликали у ОСОБА_44 та його матері побоювання за його життя, в подальшому обговорюється передача ОСОБА_55 коштів ОСОБА_20 , отримання від неї винагороди в розмірі 400 доларів США та їх розподіл між ними. Також зафіксовані розмови ОСОБА_19 з ОСОБА_55 , які відбулись 15 листопада 2020 року, перед розмовою обвинувачений направляє потерпілому СМС-повідомлення з пропозицією поспілкуватись, назвавшись при цьому « ОСОБА_71 », між ними відбуваються розмови про наявність боргу перед бувшою дружиною ОСОБА_44 , останній заперечує будь-який борг, зазначає, що з цього приводу сам спілкувався з ОСОБА_20 , вона теж це заперечує, однак ОСОБА_19 наполягає на існуванні боргу та пропонує потерпілому з цього приводу зустрітись (т.10, а.с. 90-103, 104-150).

-даними довідки про опрацювання номерної інформації, складеною за письмовим дорученням слідчого начальником УОТЗ ГУНП в Хмельницькій області від 19.05.2021, якою підтверджується факт телефонних з`єднань між зазначеними особами для проведення вищеперерахованих розмов (т.8 а.с. 15-43).

При цьому, згідно матеріалів справи як обвинувачений ОСОБА_10 , так і обвинувачений ОСОБА_12 у судовому засіданні підтвердили, що вели такі телефонні розмови між собою та ОСОБА_53 , ОСОБА_18 та ОСОБА_19 - з ОСОБА_20 , а ОСОБА_19 - з ОСОБА_55 .

Отже, сукупність наведених вище доказів поза розумним сумнівом доводить винуватість ОСОБА_10 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України, щодо потерпілого ОСОБА_16 , що спростовує апеляційні доводи, зокрема, захисника ОСОБА_8 про існування лише одного доказу, а саме протоколу слідчого експерименту.

З апеляційної скарги захисника ОСОБА_8 незрозуміло на який саме протокол слідчого експерименту він покликається, стверджуючи, що додаток до такого у вигляді відеозапису не є повноцінний.

Згідно матеріалів справи, серед доказів вини ОСОБА_10 у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України, є два протоколи слідчого експерименту за участю потерпілого та свідка ОСОБА_15 , які на переконання колегії суддів обґрунтовано визнано місцевим судом допустимими доказами, оскільки ці слідчі експерименти з потерпілим та свідком були проведені у відповідності до вимог ст. 240 КПК України. В ході слідчих експериментів як з потерпілим, так і свідком уточнялись відомості, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення з метою їх перевірки, проводилось відтворення дій, обставин, обстановки події.

При цьому, у судовому засіданні місцевого суду як потерпілий ОСОБА_16 , так і свідок ОСОБА_15 надали показання, які узгоджуються із даними протоколів слідчих експериментів, які було проведено за їх участю.

Колегія суддів визнає неспроможними апеляційні доводи захисника ОСОБА_9 про відсутність у діях ОСОБА_10 злочину, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України, з огляду на відсутність у нього корисливого мотиву, адже, як стверджує захисник, згідно вироку ОСОБА_10 та ОСОБА_12 діяли в інтересах ОСОБА_17

Всупереч апеляційним доводам сторони захисту місцевий суд обґрунтовано визначив, що покликання обвинувачених на те, що вони лише сприяли ОСОБА_17 в отриманні від потерпілого боргу спростовуються сукупністю вищенаведених доказів по справі, які свідчать про те, що безпосередньо перед обвинуваченими потерпілий ОСОБА_16 ніяких боргів не мав, а щодо нього ОСОБА_10 та ОСОБА_12 , погрожуючи насильством, займались вимаганням коштів. При цьому, правильно враховано, що узгодженість дій обвинувачених свідчить про їх попередній зговір.

Таким чином висновок місцевого суду про доведеність вини ОСОБА_10 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.189 КК України, ґрунтується на досліджений місцевим судом доказах, які оцінені судом у відповідності до ст.94 КПК України, та правильно покладені в основу прийнятого рішення.

З приводу доведеності вини обвинуваченого ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.2551 КК України, колегія суддів враховує наступне.

Кримінальна відповідальність за ч.1 ст.2551 КК України настає за умисне встановлення або поширення в суспільстві злочинного впливу за відсутності ознак, зазначених у частині п`ятій статті 255 цього Кодексу.

Згідно ч.1 Примітки до ст.255 КК під злочинним впливом у цій статті та статтях 255-1, 255-3 цього Кодексу слід розуміти будь-які дії особи, яка завдяки авторитету, іншим особистим якостям чи можливостям сприяє, спонукає, координує або здійснює інший вплив на злочинну діяльність, організовує або безпосередньо здійснює розподіл коштів, майна чи інших активів (доходів від них), спрямованих на забезпечення такої діяльності.

На переконання колегії суддів місцевий суд обґрунтовано встановив, що ОСОБА_10 в період з 27 червня 2020 року по 01 лютого 2021 року, перебуваючи у статусі так званого «смотрящого» за Деражнянським районом Хмельницької області, завдяки авторитету, іншим особистим якостям та можливостям, сприяв, спонукав, координував та здійснював інший вплив на злочинну діяльність, організовував та безпосередньо здійснював розподіл коштів, майна та інших активів, спрямованих на забезпечення такої діяльності, тобто умисно встановив та поширив злочинний вплив на території Деражнянського району Хмельницької області

Висновок місцевого суду про вчинення обвинуваченим ОСОБА_10 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.2551 КК України, обґрунтовано підтверджено:

-показаннями свідка під легендованим прізвищем - ОСОБА_72 , щодо якого застосовані заходи безпеки, який у судовому засіданні місцевого суду пояснив, що з ОСОБА_10 знайомий з 2000 року, в 2006-2013 роках обвинувачений перебував у СІЗО за підозрою у вчиненні умисного вбивства. Вже тоді ОСОБА_19 мав авторитет серед інших ув`язнених, в 2006- 2007 роках став старшим по камері, мав вплив на співкамерників. Після засудження відбував покарання в колонії у Львівській області, де теж здобув авторитет серед інших засуджених, мав на них злочинний вплив. Це все свідок взнав від спільних з ОСОБА_19 знайомих. Крім того, це йому розповідав і сам обвинувачений, який після звільнення з колонії в 2016 році був призначений «смотрящим» за Деражнянським районом. « Смотрящим » його призначив ОСОБА_74 на прізвисько « ОСОБА_75 ». Цей статус у обвинуваченого є і зараз. Про дії ОСОБА_19 в якості «смотрящого» розповідали спільні знайомі, а також йому розповідав і хвалився про свої дії сам обвинувачений, з яким свідок часто мав зустрічі в місті Хмельницькому. При цьому, ОСОБА_19 розповідав, що він контролює Деражнянський район, здійснює матеріальне забезпечення та координацію злочинної діяльності, контролює збір коштів в «злодійський общак» та відправку їх на «зону», де відбувають покарання засуджені, він відповідав та координував всі кримінальні злочини по району, розповідав, як здійснювались на території Деражні грабежі, як за його вказівкою грабували людей, проводився збут наркотиків та фальшивих грошей. Для здійснення цієї діяльності ОСОБА_19 залучав інших осіб, які раніше також були судимими і відбували покарання в місцях позбавлення волі. З ними обвинувачений також знайомив свідка, деяких з цих осіб свідок знає по прізвищам, а деяких - по прізвиськам. Це ОСОБА_18 , ОСОБА_148, ОСОБА_77 , ОСОБА_78 , ОСОБА_79 , « ОСОБА_80 », ОСОБА_81 «ОСОБА_84». « ОСОБА_80 » це ОСОБА_48 . За вказівкою ОСОБА_19 ОСОБА_78 збирав та контролював «злодійський общак», інші зазначені особи також слухали і виконували вказівки обвинуваченого, який впливав на їх злочинну діяльність. Свідку відомо, що ОСОБА_19 в якості «смотрящого» зобов`язаний був дотримуватись злочинних законів, щоб впливати на інших;

-показаннями свідка під легендованим прізвищем - ОСОБА_82 , щодо якого застосовані заходи безпеки, який у судовому засіданні місцевого суду пояснив, що він проживає в місті Деражня і знає, що ОСОБА_10 з 2016 року призначений «смотрящим» за Деражнянським районом. Це статус йому надав ОСОБА_74 на прізвисько « ОСОБА_75 » на зустрічі, яка відбулась в 2016 році в барі «Прадо» в місті Деражня. На цій зустрічі, на якій був і свідок, було присутніх чоловік 15, всі вони були раніше судимими і відбували покарання в колоніях. Це рішення спочатку обговорили, потім за призначення ОСОБА_19 «смотрящим» всі одноголосно проголосували. На цю зустріч свідка запросив ОСОБА_81 «ОСОБА_84», оскільки свідок також був раніше судимим і відбував покарання в місцях позбавлення волі. З моменту призначення «смотрящим» обвинувачений відповідав за свої слова, поступки, це вимагав з інших. ОСОБА_19 весь цей період збирав гроші на «злодійський общак», передавав в місця ув`язнення цигарки для засуджених, це все від збирав з людей, також вибивав борги. Це він робив не сам, а контролював такі дії інших і координував їх. У ОСОБА_19 для цього були підібрані люди, які теж були раніше судимими. Свідку відомо, що з цього приводу він спілкувався з ОСОБА_83 на прізвисько « ОСОБА_84 », інших осіб він назвати не може. Також був випадок, що свідок приблизно в 2019-2020 роках заборгував одній людині гроші, за поверненням боргу до нього звернувся не той, кому він був винен ці гроші, а ОСОБА_10 . При цьому обвинувачений підтвердив, що є «смотрящим» за Деражнянським районом, його прізвисько « ОСОБА_85 » і йому свідок має віддати борг. Оскільки свідок сам був раніше судимим, знав «злодійські закони», усвідомлював функції ОСОБА_19, як «смотрящого», борг перед іншою людиною він віддав обвинуваченому;

-показаннями свідка ОСОБА_86 , який у судовому засіданні місцевого суду повідомив, що йому особа на прізвище ОСОБА_87 в 2020 році заборгувала два мішки цукру, і свідок вимагав від цієї особи повернення боргу. Після цього до свідка звернувся знайомий ОСОБА_88 , повідомив, що цим боргом цікавиться «смотрящий» за Деражнянським районом, і що тепер за те, що свідок самостійно хотів забрати свій борг, він, а не боржник, має віддати «смотрящому» не 2, а 3 мішки цукру. Потім до свідка зателефонував з невідомого йому номера чоловік на ім`я ОСОБА_89 , запропонував зустрітись. Це було на початку 2021 року. Під час зустрічі ОСОБА_89 обурювався поведінкою свідка, говорив, що він «негарно себе повів». Після цього ОСОБА_90 сказали, що замість боржника він буде віддавати цей борг. При цьому ОСОБА_88 порадив не зв`язуватись з цією людиною - ОСОБА_91 , він є небезпечним. Він є «смотрящим» за Деражнянським районом і незадоволений, що свідок вимагав цукор у боржника, і тепер ОСОБА_92 за нього має віддати 3 мішки цукру. У подальшому, свідок за ОСОБА_93 віддав 800 грн. за три мішки цукру, і у боржника вже борг не вимагав;

-даними протоколу про хід та результати здійснення негласної слідчої ( розшукової ) дії - зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж від 27.01.2021 із додатком, згідно якого 20.12.2020 зафіксована розмова ОСОБА_10 з ОСОБА_94 , в процесі якої обвинувачений обрурюється поведінкою ОСОБА_95 , запропонував йому розрахуватись за неіснуючий у нього борг в розмірі 2-х мішків цукру, зазначивши, що ОСОБА_92 вже повинен віддати не 2, а 3 мішки цукру (т.10, а.с. 104-150);

-даними протоколу обшуку від 01.02.2021 із відеододатком, проведеного за місцем проживання ОСОБА_10 за участю останнього та його захисника, згідно якого під час обшуку у обвинуваченого, зокрема, були виявлені і вилучені два блокноти в обгортці коричневого кольору з рукописним текстом, два мобільних телефони марки «IPHONE» 6 IMEI НОМЕР_7 , IMEI НОМЕР_8 , сім-картка «Київстар» № НОМЕР_9 , сім-картка «Київстар» № НОМЕР_10 , сім-картка «Лайфселл» без номеру, тримач під сім-картку «Лайфселл», карти пам`яті «Mikro CD» на 2, 8, 16 гб, 3 флеш накопичувачі, 7 боргових розписок від різних осіб, копія паспорту на одну із цих осіб та паспорт на ОСОБА_96 (т. 5 а.с. 176 - 180);

-даними протоколу обшуку від 01.02.2021 із відеододатком, згідно яких за участю ОСОБА_10 та його захисника проведено обшук автомобіля марки «Ніссан», держномер НОМЕР_11 , який знаходився в користуванні ОСОБА_10 . Під час обшуку в автомобілі також було виявлено та вилучено мобільний телефон марки «Astro» IMEI НОМЕР_12 , IMEI НОМЕР_13 , блокнот в обложці жовтого кольору з рукописним текстом та паперовий згорток з подрібненою речовиною рослинного походження коричнево-зеленого кольору (т.5 а.с. 200-204);

-даними протоколу огляду від 25.02.2021 із фотододатками, згідно якого були оглянуті уповноваженим оперативним працівником із застосуванням технічних засобів всі предмети, які було виявлено та вилучено у ОСОБА_10 під час вказаних обшуків. Так, при огляді флешнакопичувача на одному із файлів містяться фото ОСОБА_97 , які зроблені ним під час відбування покарання в місцях позбавлення волі, на цих фото обвинувачений зображений з оголеним торсом, на якому на тілі в різних місцях зображено декілька татуювань, а саме, під ключицями правої та лівої руки зображені дві восьмикутні зірки, на плечі лівої руки зображено оскал гепарда. Крім того, міститься групове фото з ув`язнення, де серед інших ув`язнених є обвинувачений та ОСОБА_15 , а також фото спілкування з іншими особами із злочинними зв`язками. При огляді телефона «Iphone 6» сірого кольору висвітлилось, що номер цього телефона НОМЕР_14 (таким номером користувався ОСОБА_10 ). В ході огляду телефонної книги встановлено номера телефона абонентів, з ким спілкувався обвинувачений, в тому числі, ОСОБА_98 ( ОСОБА_99 ), ОСОБА_100 , ОСОБА_101 , ОСОБА_102 ( ОСОБА_103 ) та інші особи, назви яких зазначені на прізвиська.Також оглянутий вилучений в автомобілі блокнот жовтого кольору, в якому зазначені різні номера телефонів, прізвища осіб, а напроти цих прізвищ зазначені розміри грошових коштів в доларах. Також оглянуті цілий ряд боргових розписок- на ім`я ОСОБА_104 , ОСОБА_105 про боргові зобов`язання перед ОСОБА_106 , копії рішень про стягнення цих боргів на користь ОСОБА_107 , 4 розписки ОСОБА_108 про боргові зобов`язання перед ОСОБА_109 , ОСОБА_110 - перед ОСОБА_111 за користування металла золота, ОСОБА_112 перед ОСОБА_113 . Крім цього, предметом огляду були вилучені по місцю проживання ОСОБА_97 блокноти світло- коричневого та темно-коричневого кольору. В першому блокноті зафіксовані дані про різних осіб з різних країн та міст, а в блокноті темно-коричневого кольору містяться записи з датами, прізвищами, сумами або товаром, які свідчать про збір зазначеними особами в зазначені дати коштів та товару. Так, містяться записи : 2.01.19 - 200 ? ОСОБА_149, чорн., 1000 чорн.- ОСОБА_78, 4.02.19- ОСОБА_78- 500 чорн., 2.03.19- ОСОБА_78- 4200, 21.03.19- ОСОБА_78 500 чорн., 20.5.19- ОСОБА_78 500 чорне, 2.07.19- ОСОБА_78- 500 чорн., 4.07.19- ОСОБА_150- 100?, ОСОБА_151-2500, 15.09.19- ОСОБА_78 50? чорн., 10.11.19- ОСОБА_84 1200, ОСОБА_84-700, 1.12.19- ОСОБА_78 1000 чорн., 16.12.19- ОСОБА_152 78- 2000 чорн., 10.01.20- ОСОБА_153 600, ОСОБА_51 140ф, 14.02.20 ОСОБА_84 ( пацани)-1600 гр, 3.03.20- ОСОБА_78 1000 чорн. НОМЕР_15 (пацани), 5.04.20- ОСОБА_78, ОСОБА_84, ОСОБА_153 ( пацани ), 12.05.20- ОСОБА_78- 500 чорн., я + пацани 200?. Також в блокноті містяться записи про фіксацію зібраних з 3.07.18 по 15.08 20 продуктів ( згущонки, фасолі, меду, консерв, цукерок, водки, чаю, круп, кави, колбаси, макаронів, цукру та коштів общ. ). Ці записи мають ознаки «Чорної бухгалтерії», яка фіксує збір коштів для поповнення «злодійської каси», та продуктів для передачі їх особам, які утримуються в місцях позбавлення волі (т.6 а.с. 6-77);

-даними протоколу освідування ОСОБА_10 від 10.03.2021 із фотододатками, проведеного за участю захисника, згідно яких на тілі обвинуваченого виявлені татуювання, а саме: татуювання містяться на правому та лівому передпліччі, окремо є ще по одному татуюванню на лівому передпліччі та на боковій частині гомілкової ділянки лівої ноги (т.7, а.с. 61-66);

-даними фототаблиці з роз`ясненнями значення татуювань, отриманих з відкритих джерел інформації, які є схожими між собою з татуюваннями, що знаходяться на тілі обвинуваченого (т.7 а.с. 70-75);

-даними висновку фототехнічної експертизи за № СЕ-19-21/9103-ФП від 02.04.2021, згідно якого у обвинуваченого наявні татуювання, а саме на лівій і правій ключиці у вигляді восьмикутної зірки, на лівому плечі - у вигляді оскалу леопарда, над яким розташована фортеця, та на лівій нозі у вигляді свастики, які збіжні по загальним ознакам із такими зображеннями на фототаблиці з роз`ясненнями значення татуювань. Так, восьмикутна зірка збіжна із восьмикутною зіркою, яка є самою розповсюдженою зіркою «лагерних авторитетів», наноситься під ключицю. Татуювання оскал леопарда збіжне з татуюванням, яке носить назву «Голова тигра» або «Оскал тигра» та свідчить про владу та жорстокість, безкомпромісність, а фортеця над ним- означає перебування в ув`язненні. Татуювання у вигляді свастики збіжне з тюремним татуюванням «Зек-анархіст», що характеризує порушника режима утримання, агресії на зоні (т.7, а.с. 81-95).

Експерт ОСОБА_114 під час роз`яснення даного висновку експертизи у суді першої інстанції підтримав такий та зазначив, що кожне татуювання у обвинуваченого має особливі ознаки, що характерні для тюремних татуювань, та по характерним загальним ознакам татуювання у ОСОБА_19 збігаються з зображеннями таких татуювань та їх значеннями, які були отримані з відкритих джерел інформації;

-даними протоколів про хід та результати здійснення негласної слідчої дії - зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж від 27.01.2021 згідно яких зафіксовані в період з 2 грудня 2020 року по 18 січня 2021 року розмови ОСОБА_10 окремо з ОСОБА_15 , ОСОБА_115 , ОСОБА_12 , та з іншими особами, а також ОСОБА_12 з ОСОБА_10 , в ході яких в розмові 3, 7 грудня ОСОБА_19 виясняє у ОСОБА_59 , скільки коштів передали ОСОБА_78 і « ОСОБА_84 », відправляє ОСОБА_59 вирішувати питання зі збором коштів, на що 8 грудня ОСОБА_48 в розмові повідомляє про необхідність приїзду ОСОБА_19 в Деражню, щоб поставити всіх на місце. 20 грудня ОСОБА_19 в бесіді з ОСОБА_53 повідомляє, що «потрусив» ОСОБА_116 ( Деражню ), а також розповів, що взнав, що за його спиною від його імені вирішуються боргові проблеми, втрутився в цю ситуацію, передзвонив, назвався ОСОБА_117 « ОСОБА_51 », зкоординував дії, розпорядився, хто кому має віддавати ці борги. Також в цій розмові ОСОБА_19 підтвердив, що здійснював збір на тюрму, обурювався, що підприємці міста не хочуть здавати кошти на тюрму. 8 грудня 2020 року зафіксована розмова ОСОБА_19 з особою на прізвище ОСОБА_99 , в якій обвинувачений підтверджує, що він «в отвєтє за «Деркачівку» - Деражню, а від нього ховається власник пилорами з села Буцневе, що в Деражнянському районі, пропонує його розшукати. Також 17 грудня 2020 року зафіксована розмова ОСОБА_19 з особою на ім`я ОСОБА_118 , який утримується в Хмельницькому слідчому ізоляторі, в цій розмові ОСОБА_19 просить захисту для ув`язненого на прізвище ОСОБА_119 , який арештований за злочини сексуального характеру. 22 грудня зафіксована розмова ОСОБА_19 з особою на прізвище ОСОБА_100 , під час якої обвинувачений виясняє, чи є у ОСОБА_120 «общаковські кошти», на що останній підтверджує, що є- «штука чорних», також 22 грудня в розмовах з ОСОБА_121 повідомляє, що зібрав блок цигарок, ще є 500 грн. «на общий тарік скинуть» ( передача в СІЗО ). Також зафіксовані розмови 16 та 18 січня 2021 року ОСОБА_18 з ОСОБА_19 , під час яких обговорюються чергові розборки та пропонується з їх учасників взяти 5000 на «дом наш общий» (т.10, а.с. 90 - 98, 104-150);

-даними протоколу огляду від 04.02.2021, а саме дисків, на яких записані результати НСРД за письмовим дорученням слідчого, згідно якого в ході огляду були виявлені аудіофайли, які були прослухані з отриманням інформації про розмови ОСОБА_12 з ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_8 ОСОБА_12 з особою на ім`я ОСОБА_122 , під час якої ОСОБА_18 підтверджує, що ОСОБА_10 «в отвєтє за Деражню», на запитання ОСОБА_154 «і сейчас?», ОСОБА_18 підтверджує « ну да». Також прослухані всі розмови, які були зафіксовані внаслідок результатів НСРД, та відмічені назви файлів, на яких ці розмови записані ( т.7 а.с. 171-207);

-даними висновку судової фоноскопічної судової експертизи № СЕ-19/123-21/1490-В3 від 03.06.2021, об`єктом дослідження якої була записана на носіях інформація розмов ОСОБА_19 з обвинуваченими та іншими особами, і згідно якого судовим експертом встановлено відсутність ознак монтування на аудіозаписах: «15_10_2020__2 1_58_29_Н_9173367_Хмельницький_(СБД)21944318_00.wav»,

«02_11_2020__08 26 12 Н І 969903_Хмельницький_(СБД) 103113182_00.wav», «04_11_2020__08_57_25_Н_1969903_Хмельницький_(СБД)21363558 l_00.wav», «04_11_2020__12_11_48_Н_1969903_Хмельницький_(СБД)213714363_00.wav»,

«16_10 2020__19_28_00__Н_1969903_Хмельницький_(СБД)2015441 l_00.wav»,

«02_12_2020__14 32 55 Н 1969903 Хмельницький (СБД)114629558_00.wav»,

«07_12_2020__11 50 01 Н І 969903_Хмельницький_(СБД) 101141793_00.wav», «11_01_2021__15 32 03 Н І 969903_Хмельницький_(СБД) 141527183_00.wav»,

« 12_01_2021__09_18_30__Н_1969903_Хмельницький_(СБД) 133748913_00.wav»,

«12_01 _2021__14_5 2_21__Н_1969903_Хмельницький_(СБ Д) 135033921 _00. wav»,

«12_01_2021__22 08 45 Н І 969903_Хмельницький_(СБД) 135213574_00.wav», «15_01_2021__12 42 54 Н І 969903_Хмельницький_(СБД) 155934436_00.wav»,

«16_01 _2021__09 42 12 Н І 969903_Хмельницький_(СБ Д) 1613 6444_00.wav», «16_01_2021__12 12 32 Н І 969903_Хмельницький_(СБ Д) 1625190_00.wav»,

«18_01 2021 09 32 11__Н_1969903_Хмельницький_(СБД) 16343485_00.wav», «20_12_2020__19_54_35 Н 1969903 Хмельницький (СБД) 155021820_00.wav», «22_12_2020__08 59 22 Н 1969903 Хмельницький (СБД)103635762_00. wav», «22_12_2020__16 58 45 Н І 969903_Хмельницький_(СБД) 10425562_00.wav», «28_12_2020__10_3 6 55 Н І 969903_Хмельницький_(СБД) 121146194_00.wav», «28_12_2020__17_3 0 09 Н І 969903_Хмельницький_(СБД) 121314615_00.wav», «29_12_2020__09 44 00 Н І 969903_Хмельницький_(СБД) 105918824_00.wav», «29_12_2020__14 22 00 Н І 969903_Хмельницький_(СБД) 11023 845_00.wav», «29_12_2020__14_24_3 8__Н_1969903_Хмельницький_(СБ Д) 11025811_00.wav», «29_12_2020__15 31 33 Н І 969903_Хмельницький_(СБД) 11055217_00.wav», «29_12_2020__17 35 20 Н 1969903 Хмельницький (СБД).wav»,

«30_12_2020__11 54 25 Н 1969903 Хмельницький (СБД) 10632453_00.wav»,

«30_12_2020__16 40 44 Н 1969903 Хмельницький (СБД) 10828813_00.wav»,

«15_ 10_2020__21 _5 8_29_Н _9173367_Хмельницький_(СБД)21944318_00.wav», «14_11_2020__15 20 53 Н 9173367 Хмельницький (СБД) 10931888_00.wav»,

«02_11_2020_08_26_12_Н_1969903_Хмельницький_(СБД) 103113185_00.wav»,

«04_11_2020_08_57_25_Н_1969903_Хмельницький_(СБД) 213635581_00.wav»,

«04_11_2020_12_11_48_H_1969903_ Хмельницький_(СБД) 213714363_00.wav»,

«16_10_2020__19_28_00__Н_1969903_Хмельницький_(СБД)2015441 l_00.wav»,

Виявлено ознаки монтування фонограм файлів, які, ймовірно, спричинені неналежними режимами фіксації або специфічним налаштуванням засобів фіксації, зокрема у файлах:

«08_12_2020__11_02_47__Н_1969903_Хмельницький_(СБД) 1013618 l_00.wav»,

«17_12_2020__19_35_47__Н_1969903_Хмельницький_(СБД) 10260594_00.wav», «20_12_2020__17_01 _41__Н_1969903_Хмельницький_(СБД) 154959200_00.wav». «28_12_2020__16_5 8_03_Н_1969903_Хмельницький_(СБД) 121310574_00.wav».

«10_01 _2021__19_3 5_47__Н_1969903_Хмельницький_(СБД) 1813767_00.wav», «10_01_2021_19_39_21_Н_1969903_Хмельницький_(СБД) 181316333_00.wav».

Голос та мовлення належать обвинуваченому ОСОБА_10 , слова та фрази, промовлені останнім відповідають змісту протоколу на записах:

«02 11 2020__08_26_12__Н_1969903_Хмельницький_(СБД) 103113182_00.wav», «04_11_2020__08 57 25 Н 1969903 Хмельницький (СБД)2.wav»,

« 0 4 1 1_2020__12_11 _48__Н_1969903_Хмельницький_(СБД)2137143 63_00.wav», «16_10_2020__19_28_00__Н_1969903_Хмельницький_(СБД)2015441 l_00.wav», «02_12_2020__14_32_55__Н_1969903_Хмельницький_(СБД)114629558_00.wav», «07_12_2020__11_50_01__Н_1969903_Хмельницький_(СБД)101141793_00.wav», «11_01_2021__15_32__03_Н_1969903_Хмельницький_(СБД)141527183_00.wav»,

«1201 _2021__09_ 18_30_Н_1969903_Хмельницький_(СБД)133748913_00.wav», «12_01_2021__14_52_21__Н_1969903_Хмельницький_(СБД) 13503392 l_00.wav»,

« 12_01_2021__22_08_45_Н_1969903_Хмельницький_(СБД) 135213574_00.wav», «15_01_2021__12_42_54__Н_1969903_Хмельницький_(СБД)155934436_00.wav»,

«16 01 _2021__09_42_ 12__Н_1969903_Хмельницький_(СБД) 1613 6444_00.wav»,

«16_01 _2021__12 12 32__Н_1969903_Хмельницький_(СБД)1625190_00.wav», «18_01_2021__09_32_11__Н_1969903_Хмельницький_(СБД)16343485_00.wav», «20_12_2020__19 54 35__Н_1969903_Хмельницький_(СБД) 155021820_00.wav», «22_12_2020__08_59_22__Н_1969903_Хмельницький_(СБД)103635762_00.wav», «22_12_2020__16 ...5.8 45 Н 1969903_Хмельницький_(СБД) 10425562_00.wav»

«28_12_2020__10_3 6 55 Н І 969903_Хмельницький_(СБД) 121146194_00.wav», «28_12_2020__17_3 0 09 Н І 969903_Хмельницький_(СБД) 121314615_00.wav», «29_12_2020__09 44 00 Н І 969903_Хмельницький_(СБД) 105918824_00.wav», «29_12_2020__14 22 00 Н І 969903_Хмельницький_(СБД) 11023 845_00.wav»,

« 2 9 1 2_2020__14_24_3 8_Н_1969903_Хмельницький_(СБД) 1102581 l_00.wav», «29_12_2020__15_31_33_Н_1969903_Хмельницький_(СБД)11055217_00.wav», «29_12_2020__17 35 20 Н 1969903 Хмельницький (СБД)11125527_00.wav»,

«ЗО 12 2020 11 54 25 Н 1969903 Хмельницький (СБД) .wav»,

« 3 0 1 2_2020__16_40_44_Н_1969903_Хмельницький_(СБД)10828813_00.wav», «15_10_2020__21_58_29__Н_9173367_Хмельницький_(СБД)21944318_00.wav», «14_11_2020__15_20_53__Н_9173367_Хмельницький_(СБД)10931888_00.wav»,

«0211 _2020__0 8_2 6_ 12_Н_1969903_Хмельницький_(СБД) 103113182_00.wav», «04_11_2020__08_57_25_Н_1969903_Хмельницький_(СБД)21363558 l_00.wav», «04_11_2020__12_11_48_Н_1969903_Хмельницький_(СБД)213714363_00. wav», «16_10_2020__19_28_00__Н_1969903_Хмельницький_(СБД)2015441 l_00.wav», «08_12_2020__11_02_47__Н_1969903_Хмельницький_(СБД)1013618 l_00.wav», «17_12_2020__19_35_47__Н_1969903_Хмельницький_(СБД)10260594_00.wav», «20_12_2020__17_01 _41_Н_1969903_Хмельницький_(СБД) 154959200_00.wav», «28_12_2020__16_5 8_03_Н_1969903_Хмельницький_(СБД) 121310574_00.wav»,

«10_01 _2021__19_3 5 _ 4 7 _ Н _ 1969903_Хмельницький_(СБД) 1813767_00.wav», «10_01_2021_19_3 9_21 Н І 969903_Хмельницький_(СБД) 181316333_00.wav».

Приналежність голосу обвинуваченого ОСОБА_19 на записі «14 J 1_2020__15_20_53__Н_9173367_Хмельницький_(СБД)1093188 8_00.wav», судовому експерту встановити не представилося можливим через обмежений обсяг від сегментованого фотоматеріалу диктора (т.7, а.с. 112-134);

-даними висновку комплексної судової психолого - лінгвістичної експертизи № 11218/11219/21-61/11488/21-39 від 08 грудня 2021 року, об`єктом дослідження якої були протоколи огляду предметів (оптичних дисків із результатами НСРД) та оптичні диски із аудіо записами розмов обвинуваченого ОСОБА_10 , згідно якого за результатами психологічного дослідження висловлювання обвинуваченого ОСОБА_123 , а також висловлювання інших осіб з приводу обвинуваченого, зафіксовані в ході проведення НСРД, мають виражений характер лідерства ОСОБА_10 . Його комунікативна діяльність, вербальна поведінка в цілому, а також висловлювання інших осіб з приводу ОСОБА_10 , виявляють виражений характер лідерства обвинуваченого та його потенційну здатність до керування діями інших осіб.

Висновки зазначеної експертизи за результатами лінгвістичного дослідження вбачають те, що у мовленні ОСОБА_10 , зафіксованому в розмовах, закладених в протоколі огляду від 4 лютого 2021 року ( дисків з результатами НСРД №1248т/2020, № 1247т/2020, № 1312т/2020, 59т/2021 ), містяться висловлювання, виражені у формі вказівок, вимог та розпоряджень, адресованих іншим учасникам спілкування, вчиняти певні дії, які підтверджують його статус як особи, яка здійснює вплив на інших осіб, які є представниками злочинного світу і задіяні у процесах, які він координує, або на які впливає. Для продукування таких висловлювань мовець вживає імперативні конструкції та категоричні твердження.

Зі змісту висловлювань як самого обвинуваченого ОСОБА_10 , так і інших учасників розмов, зафіксованих у протоколі огляду від 4 лютого 2021 року ( дисків із результатами НСРД № 1248т/2020, 1247т/2020, № 1312т/2020, 59т/2021 ), випливає, що ОСОБА_10 користується певним статусом у злочинному середовищі свого регіону і здійснює у ньому злочинний вплив (тобто сприяє, спонукає, координує певну діяльність, організовує та безпосередньо здійснює розподіл коштів та певного майна), а його висловлювання мають характер лідерства (т.7, а.с. 147-165).

Крім цього, місцевим судом враховано копію вироку Хмельницького міськрайонного суду від 10.06.2013, згідно якого ОСОБА_10 було засуджено за вчинення особливо тяжкого злочину, а саме, умисного вбивства за обтяжуючих обставин, а також довідку Дрогобицької виправній колонії № 40 від 16.11.2023, згідно якого ОСОБА_10 після засудження відбував покарання з 03.12.2013 по 20.01.2016 у вказані виправній колонії і за час відбування покарання він характеризувався негативно, за допущені порушення встановленого порядку відбування покарання неодноразово притягувався до дисциплінарної відповідальності. Також ОСОБА_10 (прізвисько «морячок») вважав себе так званим «смотрящим» за установою, спілкувався і підтримував тісні зв`язки з особами негативної спрямованості на волі та в установі, підтримував злодійські традиції та був внесений в криміногенну карту у державній установі «Дрогобицька виправна колонія № 40».

Місцевим судом правильно констатовано, що зміст розмов, зафіксованих у наведених вище протоколах НСРД, та тексти записів, що містяться у блокноті, вилученому у ОСОБА_10 при проведенні обшуку, свідчать про те, що обвинувачений слідкував за дотриманням правил поведінки у відповідності до «злодійських законів», призначав довірених осіб, які користувались авторитетом серед осіб, схильних до вчинення кримінальних правопорушень, злочинного способу життя та мали значний вплив на таких осіб в Деражнянському районі, координував їх діяльність, забезпечував неухильний контроль за виконанням визначених ним правил, обов`язків, здійснював збір та розподіл коштів, у тому числі, здобутих злочинним шляхом, забезпечував наповнення так званого «злодійського общака» та забезпечував підтримання осіб, які відбувають покарання в місцях ув`язнення, вів так звану «бухгалтерію», в якій відображав усі надходження до «злодійського общака», вирішував спори, які виникали між особами, визначав обґрунтованість претензій, а також приймав рішення про необхідність покарання винуватця.

Згідно матеріалів справи, обвинувачений ОСОБА_10 у місцевому суді не заперечував належність йому зазначених блокнотів, ведення в них записів, а також фінансову підтримку та підтримку продуктами осіб, що знаходяться в місцях позбавлення волі, в чому йому допомагали і інші особи, а також частково підтвердив зафіксовані розмови з різними особами, посилаючись на те, що він, дійсно, допомагав ув`язненим та іншим особам, однак його дії не носили кримінальний характер.

При цьому, з огляду на те, що ОСОБА_10 лише частково визнав зафіксовані розмови, під час досудового розслідування було призначено та проведено судова фоноскопічна експертиза (висновок № СЕ-19/123-21/1490-В3 від 03 червня 2021 року), дані якої підтвердили, що ці розмови вів ОСОБА_10 , про що зазначено вище.

Крім цього, суд першої інстанції правильно врахував та зазначив, що ці записи узгоджуються з наведеними вище показаннями свідків ОСОБА_124 та ОСОБА_125 про те, що обвинувачений через довірених осіб здійснював збір коштів, забезпечував наповнення «злодійського общака» та підтримував осіб, що відбувають покарання.

Колегія суддів вважає, що зміст розмов, зафіксованих у наведених вище протоколах НСРД, та тексти записів, що містяться у блокноті, вилученому у ОСОБА_10 при проведенні обшуку, у сукупності із іншими наведеними вище доказами, повністю спростовує версію сторони захисту про те, що ОСОБА_10 лише з добрих людських намірів намагався допомогти своїм знайомим та друзям, які перебувають у місцях позбавлення волі.

З огляду на наведене вище, колегія суддів визнає обґрунтованим висновок місцевого суду про те, що сукупність вищенаведених доказів свідчить про те, що, починаючи з 27.06.2020 по 01.02.2021 ОСОБА_10 , перебуваючи в статусі «смотрящого» за Деражнянським районом, завдяки авторитету, іншим особистим якостям та можливостям сприяв, спонукав, координував та здійснював інший вплив на злочинну діяльність, організовував та безпосередньо здійснював розподіл коштів, майна та інших активів, спрямованих на забезпечення такої діяльності, тобто умисно встановив та поширив злочинний вплив на території Деражнянського району Хмельницької області, а всі його дії у цьому ж напрямку, вчинені до 27 червня 2020 року, передували вчиненню даного злочину.

Таким чином, на переконання колегії суддів, вина ОСОБА_10 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 255-1 КК України, підтверджена сукупністю наведених у вироку доказів, які оцінені судом у відповідності до ст. 94 КПК України, та правильно покладено в основу прийнятого рішення.

Крім цього, колегія суддів визнає правильним та обґрунтованим висновок місцевого суду про доведеність вини обвинувачених ОСОБА_10 та ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 199 КК України, за встановлених місцевим судом обставин, оскільки такі висновки обґрунтовано підтверджено наявними у справі доказами, які місцевий суд підставно визнав належними та допустимими, покликавшись на них у своєму рішенні, зокрема:

-показаннями потерпілого ОСОБА_14 , який у судовому засіданні місцевого суду пояснив, що 15 березня 2020 року на сайті інтернет-магазину « ІНФОРМАЦІЯ_9 » він розмістив оголошення про продаж за 2 тис.грн. мобільного телефону «SAMSUNG», моделі «J510», указав номер свого мобільного телефона НОМЕР_16 . На це оголошення вже через годину відгукнувся чоловік, зателефонував до потерпілого, висловив бажання купити телефон за 1500 грн., призначив зустріч біля автостанції АДРЕСА_2 , на що потерпілий погодився. Через годину вони зустрілись в обумовленому місці. Ця зустріч відбулась теж 15 листопада 2020 року, приблизно о 20 годині 30 хвилин, на неї ОСОБА_126 прибув разом з неповнолітнім сином. Вони зустрілись з чоловіком, як пізніше вияснилось, його прізвище ОСОБА_6 , останній оглянув запропонований для продажу телефон, погодився його купити, передав потерпілому за нього 3 купюри по 500 грн., а всього 1500 грн., забрав телефон і залишив місце зустрічі. Після цього ОСОБА_126 за отримані кошти вирішив заправити свій автомобіль, під`їхав на заправку по вулиці Заводській. Поскільки іншої готівки у нього не було, для розрахунку він надав одну купюру 500 грн., отриману від продажу телефона. Касир відмовився її приймати, зазначивши, що ця купюра фальшива. Потерпілий надав дві інших отриманих від продажу телефона купюри, вони теж були фальшивими. Зрозумівши, що за проданий телефон йому передані фальшиві кошти, він одразу викликав працівників поліції, повідомив їх про вчинення щодо нього злочину та добровільно видав ці три купюри по 500 грн., які йому передав покупець за проданий телефон. Коли ОСОБА_126 продавав телефон, вони спілкувались з покупцем певний період часу, він добре його розгледів, запам`ятав і вподальшому зміг впевнено його впізнати на фотознімку серед інших фото, які працівники поліції йому пред`явили при проведенні впізнання. В судовому засіданні потерпілий також упевнено указав на ОСОБА_155, як на особу, яка 15 березня 2020 року за зазначених ним обставин розрахувалась з ним підробленими коштами;

-даними протоколу про прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення, згідно якого що 15.03.2020 в Хмельницький ВП ГУНП у Хмельницькій області звернувся із заявою ОСОБА_14 , який повідомив, що 15.03.2020 при продажу незнайомий чоловік розрахувався з ним трьома купюрами по 500 грн., які можуть бути підробленими (т.5 а.с. 70);

-даними протоколу огляду місця події від 15.03.2020 та ілюстративної таблиці до нього на місцевості за адресою: АДРЕСА_11 , тобто, на місці перебування потерпілого, у останнього було виявлено і ним добровільно передано працівникам поліції грошові кошти в розмірі 1500 грн. купюрами по 500 грн., 2015 року випуску, із серійними номерами ФГ 9052145, ФГ 9052142, ФГ 9052142 (т.5 а.с. 75-75);

-даними висновку судово-технічної експертизи документів за № 2.1- 0102:20 від 16.04.2020, згідно якого із серійними номерами ФГ 9052145, ФГ 9052142, ФГ 9052142 не відповідають грошовим знакам аналогічного номіналу та зразка, які знаходяться в офіційному обігу країни виробника - України, та мають ознаки повної технічної підробки (т.5 а.с. 82-85);

-даними протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 04.06.2020, згідно якого потерпілий ОСОБА_14 в присутності двох понятих серед пред`явлених для впізнання осіб на фотографії № 2 впізнав чоловіка, який 15.03.2020 купив у нього телефон за 1500 грн., розрахувавшись трьома підробленими грошовими купюрами, номіналом по 500 грн. Згідно довідки, доданої до протоколу впізнання особи за фотознімками на фотознімку під № 2 зображений ОСОБА_6 (т.5 а.с. 99-101);

-оглянутими речовими доказами , а саме трьох купюр номіналом по 500 грн., із серійними номерами ФГ9052145, ФГ9052142, ФГ9052142;

-даними протоколу про хід та результати здійснення негласної слідчої дії від 02.04.2020 із додатком, згідно якого у період з 21 лютого по 27 березня зафіксовані розмови ОСОБА_10 з іншими особами, а також з ОСОБА_6 , в ході яких: 21 лютого з особою на прізвище ОСОБА_127 , який на момент розмови перебуває в місті Кам`янець-Подільському, обвинувачений обговорює придбання «пятихаток», уточнюючи, що мова йде про кошти номіналом 500 та висловлює перестороги про заходи безпеки при цьому, 25 лютого з розмовах з цією ж особою кошти називає «альбомом», уточнює їх мінімальну вартість, на що особа зазначає 10-12, після цього обвинувачений пропонує передати їх в місто Хмельницький, називаючи кошти «журналами» та збільшуючи їх кількість, а 9 березня про те, що кошти зайшли.

Також 25, 28, 29 лютого обвинувачений веде розмови з особою на прізвище ОСОБА_77 про придбання альбомів, картинок, журналів, «яблок», про організацію їх передачі та конкретної відправки 29 лютого автобусом «Чернівці-Вінниця» і отримання на автовокзалі в місті Хмельницькому, 28, 29 лютого з особою на прізвище ОСОБА_128 про отримання грошей в Кам`янці та про організацію їх відправки маршруткою в Хмельницький, 29 лютого з особою на прізвище ОСОБА_130 про безпосередню передачу посилки, де ОСОБА_130 зазначає, що автобусом «Чернівці-Вінниця» передав пакет, де в газету позамотував ті бумаги.

Також 9 березня обвинувачений веде розмови з особою на прізвище ОСОБА_131 , де йде мова про придбання два «червонца», один вже забрали, половинити не можна, треба забирати тільки «червонцем», про проведені за це розрахунки в розмірі 4800 грн.

Також 14, 15 березня зафіксовані розмови ОСОБА_19 з особою на прізвище ОСОБА_128 з пропозицією організувати передачу придбаних 10 тис. грн., на що отримав відповідь, що кошти 15 березня передані бусіком із Кам`янец-Подільського і їх треба забрати на другому автовокзалі.

14, 15 березня зафіксовані розмови ОСОБА_10 з ОСОБА_6 в процесі яких ОСОБА_19 виясняє у ОСОБА_155, чи він не має знайомих в Кам`янець-Подільському , пропонує йому 15 березня на автовокзалі забрати передану з Кам`янець -Подільського передачу (зелений пакетик маленький, там «очки» ), на що ОСОБА_148 повідомляє, що забрав, домовляються про зустріч біля Буфета (т.8 а.с. 65-98);

-даними протоколу про результати візуального спостереження за ОСОБА_10 від 26.03.2020 із додатком, згідно якого 15.03.2020 о 15 год. 05 хв. ОСОБА_19 автомобілем приїхав на паркувальний майданчик в місті Хмельницькому, Проспект Миру, 70, де незабаром зустрівся з ОСОБА_6 , який підійшов зі сторони вулиці Свободи. Останній передав ОСОБА_19 пакунок, який ОСОБА_19 розпакував, стало видно вміст пакунку- це грошові кошти, частину яких купюрами по 500 грн. ОСОБА_19 передав ОСОБА_156, а частину залишив собі (т.8 а.с. 99-100);

-даними протоколу огляду від 18.06.2021, згідно якого був проведений детальний огляд диску із результатами візуального спостереження за ОСОБА_19 від 26.03.2021, та аналізом файлів зафіксована чітка інформація зустрічі ОСОБА_19 з ОСОБА_157 за зазначених вище обставин, розпакування пакунку, який приніс ОСОБА_148, видно що в цьому пакунку знаходяться грошові купюри, частину яких по 500 грн. ОСОБА_19 передав ОСОБА_156 (т.8 а.с.103-105);

-даними протоколу обшуку за місцем фактичного проживання обвинуваченого ОСОБА_10 від 01.02.2021 із відеододатком до нього, із яких вбачається, що в ході проведення даної процесуальної дії в будинку АДРЕСА_5 , серед інших речей, які мають значення по справі, на вішалці в міжкімнатному коридорі знаходилась чорна чоловіча куртка, в якій в портмоне була виявлена купюра номіналом 500 грн. із серійним номером НОМЕР_17 , яка була вилучена і упакована в сейф-пакет за № 7338632 (т. 5 а.с. 176 - 180);

-даними висновку № СЕ-19/123-21/626-ДД від 05.02.2021, згідно якого надана на експертизу банкнота номіналом 500 грн. НБУ з серійним номером НОМЕР_17 не відповідає грошовим знакам аналогічного номіналу та зразка, які знаходяться в офіційному обігу країни виробника- України. Також зазначена банкнота містить ознаки повної технічної підробки, відрізняється від грошових знаків аналогічного номіналу та зразка, які знаходяться в офіційному обігу України, за способами друку та елементами захисту (т.5 а.с. 186-193);

-речовими доказами, а саме - банкнотою номіналом 500 грн. із серійним номером НОМЕР_17 ;

-показаннями свідка ОСОБА_24 , який у судовому засіданні місцевого суду повідомив, що два роки тому назад дав об`яву на сайті інтернет-магазину « ОLX » про продаж телефона, який виявив бажання купити обвинувачений ОСОБА_6 . Вони зустрілись в місті Хмельницькому біля філармонії, де обвинувачений купив телефон за 1700 грн., заплативши за нього кошти, частина яких 200 грн. були справжніми, а три банкноти по 500 грн. мали ознаки підробки - по якості бумаги, малюнку та водних знаків. Виявивши це, свідок одразу зателефонував ОСОБА_156, останній визнав факт продажу телефона за фальшиві кошти, почав погрожувати, але у подальшому поштовим відправленням повернув свідку телефон. Подавши відповідну заяву в органи поліції, при пред`явленні йому особи для впізнання по фотографіям, свідок впізнав на фото під № 3, на якому був зображений ОСОБА_6 , особу, яка збула йому підроблені грошові кошти;

-даними протоколу про пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 15.02.2021, згідно якого ОСОБА_135 впізнав на фото під № 3, на якому був зображений ОСОБА_6 , особу, яка збула йому підроблені грошові кошти (т.8, а.с. 44-46).

Колегія суддів, погоджується із висновком місцевого суду про те, що сукупність цих доказів свідчить про умисне придбання та зберігання обвинуваченими ОСОБА_10 і ОСОБА_6 з метою збуту, а також про збут ОСОБА_6 підроблених банкнот національної валюти України.

Крім цього, сукупність наведених доказів свідчить про узгодженість дій обвинувачених, а відтак і підтверджує їх попередню змову на вчинення таких дій, що спростовує апеляційні доводи захисника ОСОБА_8 про відсутність доказів такої змови у ОСОБА_10 та ОСОБА_6 .

Також аналіз вищенаведених доказів, на підставі яких місцевим судом було встановлено фактичні обставини кримінального провадження, спростовують апеляційні доводи захисника ОСОБА_9 про не встановлення наявності у ОСОБА_10 мети збуту підроблених грошових коштів.

Як обґрунтовано визначено місцевим судом, сукупність цих доказів підтверджує наявність розмов ОСОБА_10 з різними особами та з ОСОБА_6 про придбання грошей, які в розмовах називаються завуальовано різними предметами, бумажками, що свідчить про те, що ці гроші не справжні, організація їх передачі та отримання з ознаками конспірації, у тому числі отримання таких коштів 15.03.2020 ОСОБА_6 , передача і розподіл їх номіналом по 500 грн. в той же день ОСОБА_10 між собою і ОСОБА_6 , збут в той же день ОСОБА_6 цих коштів при купівлі телефону у ОСОБА_14 , передача останнім працівникам поліції цих купюр, які були номіналом по 500 грн. із серійними номерами ФГ 9052145, ФГ 9052142, ФГ 9052142, вилучення під час обшуку у ОСОБА_10 п`ятисотгривенної купюри з одної серії ФГ номером 9052114 , експертне встановлення повної технічної підробки цих купюр.

Колегія суддів визнає безпідставними апеляційні доводи захисника ОСОБА_8 про наявність підстав вважати, що виявлена під час обшуку у ОСОБА_10 купюра номіналом 500 грн. була підкинута співробітниками правоохоронних органів.

Такі доводи сторони захисту було перевірено і місцевим судом, який врахував, що згідно відеозапису обшуку по місцю проживання обвинуваченого, в процесі проведення обшуку працівники поліції на вішалці в міжкімнатному коридорі виявили чорну чоловічу куртку, яка в присутності учасників даної слідчої дії була оглянута, в кармані куртки було виявлено, витягнуто і оглянуто чоловіче портмоне, в якому і була виявлена банкнота номіналом 500 грн. із серійним номером ФГ 9052114.

При цьому, як встановлено до огляду куртки ніхто з працівників поліції її в руки не брав, нічого в кишеню куртки не підкладав. Водночас, згідно відеозапису обшуку, обвинувачений, побачивши, що слідчі дії проводяться в міжкімнатному коридорі, де висить його куртка, яка незабаром стане об`єктом огляду, щоб цього уникнути, під приводом, що замерз, попросив дати йому одягнути куртку, на що працівник поліції відповів, що огляне куртку і тоді дасть йому її одягнути, після чого і був проведений огляд куртки.

У судовому засіданні місцевого суду ОСОБА_10 підтвердив, що чоловіча куртка і портмоне в ній, в якій була виявлена підроблена банкнота, номіналом 500 грн., належать йому.

Крім цього, місцевим судом були допитані свідки ОСОБА_33 та ОСОБА_34 , які були запрошені в якості понятих при проведенні обшуку по місцю проживання ОСОБА_10 , і які у судовому засіданні підтвердили, що були присутні весь час при проведенні зазначеної слідчої дії, під час якої в належному обвинуваченому гаманці була виявлена купюра номіналом 500 грн. Вказали, що запам`ятали це, оскільки після виявлення даної купюри, обвинувачений почав вести себе агресивно, кричав, що цю купюру йому підкинули, хоча ніхто йому нічого не підкидав. Про проведення обшуку був складений відповідний протокол, всі проведені дії в ньому були зафіксовані і підписані всіма учасниками слідчої дії.

Також місцевим судом враховано, що за заявою ОСОБА_10 слідчим ТУ ДБР в Хмельницькій області перевірялись дії працівників поліції при проведенні обшуку помешкання обвинуваченого. В ходе проведення перевірки жодних порушень при проведенні вказаного обшуку виявлено не було і 27.11.2023 винесено постанову про закриття кримінального провадження.

Звернув увагу місцевий суд і на те, що обшук у ОСОБА_10 проводився 01.02.2021, і лише через півтора роки, а саме, 02.06.2022, коли по даній справі майже рік тривав судовий розгляд і по зазначеному вище епізоду були досліджені докази, ОСОБА_10 звернувся із заявою на неправомірні дії працівників поліції при проведенні обшуку у його помешканні.

Апеляційні доводи обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника про недоведеність вини ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 199 КК України, не підтвердились при апеляційному розгляді справи, оскільки такі спростовано сукупністю наведених вище доказів.

Зокрема, факт придбання ОСОБА_6 разом з ОСОБА_10 з метою збуту підроблених банкнот національної валюти України та зберігання її з цією ж метою об`єктивно стверджується даними, що містяться у наведених вище протоколі про хід та результати здійснення негласної слідчої дії від 02.04.2020 та протоколі про результати візуального спостереження за ОСОБА_10 від 26.03.2020.

Обставини збуту ОСОБА_6 підроблених банкнот національної валюти України також підтверджено сукупністю наведених вище доказів, які на переконання колегії суддів обґрунтовано визнано належними та допустимими.

Показання потерпілого ОСОБА_14 про обставини, за яких обвинувачений ОСОБА_6 купив у нього телефон, надавши потерпілому три підроблені купюри номіналом по 500 грн. кожна, не викликають сумніви та узгоджуються із іншими наведеними вище доказами.

Апеляційні доводи обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника про наявність розбіжностей у часі між заявою потерпілого ОСОБА_14 про вчинення злочину та даних протоколу огляду місці події були перевірені місцевим судом, який обґрунтовано визнав, що двохвилинне співпадіння по часу поданої ОСОБА_14 заяви про вчинення злочину (в протоколі про прийняття заяви зазначено 15 березня 2020 року о 21 год. 20 хв., а огляд місця події проводився 15 березня 2020 року з 21 год. 00 хв. по 21 год. 22 хв.) є очевидною технічною помилкою і значення не має, з огляду на те, що заява про вчинення злочину не є доказом, а лише повідомленням про його вчинення.

Всупереч апеляційним доводам захисника, колегією суддів не встановлено підстав які б свідчили, що огляд місця події проведено із порушенням вимог КПК України, а тому відсутні підстави для визнання недопустимим доказом цього протоколу огляду місця події, який складений у відповідності до вимог ст. 237 КПК України, у ньому послідовно відображені всі проведені дії та зафіксовані вилучені речі - грошові купюри.

При цьому, судом враховано показання потерпілого ОСОБА_14 , який у судовому засіданні місцевого суду повністю підтвердив обставини, зазначені у цьому протоколі, та присутність під час огляду усіх осіб, які зазначені в протоколі, у тому числі і двох понятих.

З приводу апеляційних доводів захисника ОСОБА_7 про те, що у зазначеному протоколі огляду місця не зазначено про те, що дана слідча дія проведена за участю ОСОБА_14 , колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно визначив, що незазначення на початку цього протоколу прізвища потерпілого ОСОБА_14 у даному випадку не впливає на обставини проведення огляду та правову оцінку цього протоколу, оскільки даний протокол все ж таки містить прізвище потерпілого та його підпис, і участь у цій слідчій дії підтвердив особисто потерпілий ОСОБА_14 у судовому засіданні.

Оскільки, в матеріалах справи відсутні дані про те, що до проведення огляду місця події у ОСОБА_14 було вилучено грошові купюри, надані йому ОСОБА_6 за телефон, колегія суддів не приймає до уваги апеляційні доводи обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника про те, що на час проведення огляду місця події у потерпілого вже не було цих купюр.

Крім цього, місцевий суд з належною повнотою перевірив апеляційні доводи сторони захисту при оцінці протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю потерпілого ОСОБА_14 від 04.06.2020, зокрема, щодо присутності при проведенні цієї слідчої дії двох понятих, які вказані у даному протоколі.

Апеляційні доводи сторони захисту пов`язані з тим, що зазначені у протоколі поняті ОСОБА_34 та ОСОБА_33 не зазначені у Журналі обліку відвідувачів ГУНП в Хмельницькій області, а тому сторона захисту вважає, що такі не були присутні при проведенні даної слідчої дії.

Однак, такі доводи сторони захисту колегія суддів визнає необґрунтованими.

Так, згідно матеріалів справи ОСОБА_34 та ОСОБА_33 були допитані як свідки у судовому засіданні місцевого суду та підтвердили свою присутність в якості понятих при проведенні впізнання потерпілим ОСОБА_6 за фотознімками, зазначивши, що дана слідча дія проходила в приміщенні ГУНП в Хмельницькій області. Вказали, що у приміщення їх запросив і провів відповідний працівник поліції, ніякої реєстрації при вході вони не проходили, вони не були відвідувачами, а були запрошені в якості понятих для проведення слідчої дії, про що їм було роз`яснено. Також ствердили про відповідність зазначених у протоколі обставин та вказали, що потерпілий попередньо пояснив, по яким прикметам він може впізнати особу, яка купила у нього телефон за фальшиві кошти.

Крім цього, у судовому засіданні місцевого суду було допитано в якості свідка оперуповноваженого УСР в Хмельницькій області ДСР НП України ОСОБА_35 , який проводив дану слідчу дію, і який підтвердив місце, час її проведення, присутність при цьому понятих, яких він запросив на дану слідчу дію і сприяв в їх проходженні в приміщення ГУНП в Хмельницькій області, зазначивши, що сама слідча дія проходила в кімнаті прийому громадян, для проходження в цю кімнату реєстрації в Журналі обліку відвідувачів ГУНП не потребується, а реєстрація відвідувачів проводиться вже при подальшому проходженні в приміщення Головного Управління. Поняті не є відвідувачами, в той час в органах поліції не працювали, сама слідча дія була проведена у відповідності до вимог кримінально-процесуального законодавства, і потерпілий впізнав свого кривдника.

Отже, колегія суддів не вбачає підстав ставити під сумнів, що пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю потерпілого ОСОБА_14 04.06.2020 відбулось у приміщенні ГУНП в Хмельницькій області за участю понятих ОСОБА_32 та ОСОБА_31 , як про це зазначено у відповідному протоколі.

Всупереч апеляційним доводам захисника, у протоколі пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю потерпілого ОСОБА_14 від 04.06.2020 вказано, що особу потерпілий впізнає за рисами обличчя, носу, очей, губ, стрижкою та віком.

Отже, висновок місцевого суду про те, що дана слідча дія проведена у відповідності до вимог ст. 228 КПК України, а протокол цієї слідчої дії відповідає вимогам ст. 231 КПК України, колегія суддів визнає правильним та обґрунтованим.

Також, згідно матеріалів справи місцевий суд з належною повнотою перевірив апеляційні доводи сторони захисту щодо незаконності постанови заступника прокурора Хмельницької області ОСОБА_136 від 13 квітня 2020 року про доручення здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні від 16 березня 2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, іншому органу досудового розслідування, та дійшов до висновку про безпідставність таких тверджень сторони захисту.

З таким висновком місцевого суду погоджується і колегія суддів.

Так, місцевим судом встановлено, що відомості по заяві ОСОБА_14 про вчинений щодо нього злочин з правовою кваліфікацією за ч. 1 ст. 190 КК України, 16 березня 2020 року були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань слідчим СВ ХВП ГУНП в Хмельницькій області, без порушення правил підслідності.

У подальшому, 13 квітня 2020 року заступник прокурора Хмельницької області ОСОБА_137 виніс постанову про доручення здійснення досудового розслідування у даному кримінальному провадженні слідчому підрозділу вищого рівня в межах одного органу - слідчому управлінню ГУНП в Хмельницькій області з посиланням у постанові на те, що досудове розслідування у ньому потребує активізації шляхом проведення комплексу необхідних слідчих (розшукових) дій для встановлення обставин кримінального провадження, тому у відповідності до вимог ч. 5 ст. 36 КПК України у разі неефективності досудового розслідування виникла необхідність за вказаних обставин доручити проведення досудового розслідування слідчому підрозділу вищого рівня в межах одного органу.

Наведене підтверджує висновок місцевого суду про те, що вказана постанова про доручення здійснення досудового розслідування у зв`язку з його неефективністю слідчому підрозділу вищого рівня в межах того ж органу досудового розслідування без порушення правил підслідності відповідає вимогам ч. 5 ст. 36, ст. 86, 87, 110, 214, 216 КПК України.

Місцевий суд обґрунтованого констатував, що у даному випадку, правова процедура реалізації заступником прокурора Хмельницької області передбачених повноважень порушена не була, а тому відсутні підстави для визнання недопустимими всіх доказів, зібраних по даному кримінальному провадженню, як покликається сторона захисту.

Підсумовуючи наведене, висновки місцевого суду про доведеність вини як обвинуваченого ОСОБА_10 , так і обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 199 КК України, за встановлених місцевим судом обставин, повністю підтверджуються сукупністю досліджених та наведених у вироку доказів, які обґрунтовано визнано судом належними та допустимими.

Також, колегія суддів погоджується із висновком місцевого суду про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України. Дані обставини підтверджуються, зокрема:

- даними рапорту від 18.08.2020 на ім`я начальника РВнП ХВП ГУНП в Хмельницькій області старшим інспектором-черговим про отримання черговою частиною зі служби НОМЕР_19 повідомлення про те, що 18.08.2020 о 16 годині в селі Райківцях Хмельницького району співробітниками Райковецької виправної колонії № 78 під час огляду посилки, яка надійшла від ОСОБА_6 із міста Хмельницького, відділення Нової пошти № 7 , для засудженого за ч. 3 ст. 185 КК України ОСОБА_22 , було виявлено у кондитерських виробах (вафлях) поліетиленовий згорток із білою порошкоподібною речовиною, схожою на наркотичну. Номер телефона відправника - НОМЕР_5. На місце події була направлена слідчо-оперативна група (т.5 а.с. 121);

- даними протоколу огляду місця події від 18.08.2020 та ілюстративні таблиці до нього, згідно якого об`єктом огляду була кімната прийому та видачі посилок, що надійшли в РВК № 78 з ТОВ « Нова Пошта », в даній кімнаті знаходилась посилка, яка надійшла для засудженого ОСОБА_22 , який відбуває покарання в даній установі, і в цій посилці в середині вафель було сховано та виявлено два поліетиленових згортки із порошкоподібною речовиною білого кольору, яка була поміщена і упакована в сейф-пакет за № 2013857 (т.5, а.с. 122- 129);

- даними висновку судової експертизи матеріалів, речовин та виробів за № 8.6-0955 від 04.09.2020, згідно якого надана на експертизу порошкоподібна речовина у двох прозорих полімерних згортках із сейф-пакету № 2013857 містить психотропну речовину, обіг якої обмежено - амфетамін. Маса амфетаміну становить 1,359456 гр, 1,2093375 гр. (т.5, а.с. 141-143);

- показаннями свідка ОСОБА_138 , який у судовому засіданні місцевого суду пояснив, що з серпня 2010 року працює інспектором Райковецької виправної колонії № 78, в його обов`язки входить перевірка вмісту посилок, бандеролей, які надходять засудженим, що відбувають покарання в даній установі. 18.08.2020 приблизно о 16 годині 30 хвилин він переглядав вміст посилки, яка надійшла засудженому ОСОБА_139 . В посилці знаходились продукти харчування, серед яких він виявив сховані підозрілі поліетиленові згортки з речовиною, схожою на наркотик. На посилці була експрес-накладна Нової Пошти, де відправником посилки значився ОСОБА_6 Розпакування посилки відбулось в присутності чергового та засудженого. Виявивши такий підозрілий її вміст, свідок написав відповідний рапорт, викликав слідчо-оперативну групу, якій передав зазначене поштове відправлення та рапорт;

- даними експрес-накладної № 5920 з датою оформлення - 14.08.2020 з місця відправлення - АДРЕСА_13 , згідно якої Відправник - ОСОБА_6 , контактний телефон - НОМЕР_5 , Одержувач - ОСОБА_22 , АДРЕСА_14 (т.5 а.с. 161);

-даними протоколу перегляду відео від 11.11.2020 з відповідними фототаблицями, згідно яких 14.08.2020 о 19 год. 42 хв. ОСОБА_6 з двома пакетами в руках зайшов в приміщення Нової Пошти, відділення № 7 , що знаходиться за адресою : м. Хмельницький, вул. Курчатова, 20 , де спочатку перебував в кімнаті видачі посилок, а потім з тими ж пакетами пішов у приміщення для зважування посилок та даними самого відеозапису з камер спостереження відповідного відділення Нової Пошти , які були зафіксовані на оптичному диску та переглянуті місцевим судом у судовому засіданні (т.5 а.с. 164-166, 168);

-даними довідки з особової справи та карткою обліку видачі йому посилок, які підтверджують факт перебування в колонії № 78 засудженого ОСОБА_22 та право отримання ним посилок, в тому числі, факт надходження такої від обвинуваченого (т.5, а.с. 133-134);

-даними протоколів про хід та результати здійснення негласної слідчої дії - зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж за абонентським номером, яким користується ОСОБА_140 , а саме, № НОМЕР_5 , із додатками, від 20.08.2020 та 08.10. 2020, згідно яких зафіксовані розмови обвинуваченого ОСОБА_141 протягом 18, 19 липня, 25, 29 серпня 2020 року із співрозмовником на ім`я ОСОБА_30 , який відбуває покарання в місцях позбавлення волі, під час цих розмов 18 липня ОСОБА_30 пропонує обвинуваченому забрати в центрі міста «закладку», яка буде упакована в пачку з-під цигарок «Мальборо», а також посилку з автовокзала. Остання буде містити тільки продукти харчування, а в «закладці»- метадон, який необхідно подробити, підсушити та заховати між продуктами в отриману посилку для відправки в колонію. Хід подальших розмов свідчить про неодноразовий збут ОСОБА_157 в колонію заборонених речовин, підтвердження обвинуваченим про їх відправку з відділення ІНФОРМАЦІЯ_11 із зазначенням свого прізвища в якості відправника, в розмові з ОСОБА_65 його повідомлення про те, що із-за цього у нього виникли проблеми з поліцією, а також твердження ОСОБА_155 про те, що поки цю проблему йому не владнають, посилки в колонію він відправляти не буде. Між ОСОБА_157 та зазначеним вище засудженим ОСОБА_65 28 та 30 серпня 2020 року відбувалась також пересилка СМС-повідомлень, в яких ОСОБА_148 знов підтвердив, що у нього проблеми з поліцією із-за відправки посилки, і він міняє номер телефона. Крім цього, зафіксовані 3 вересня 2020 року дві розмови ОСОБА_155 із співрозмовником на ім`я ОСОБА_142 , який відбуває покарання в РВК № 78 , під час яких ОСОБА_148 розповідає, що відправив з нової пошти від свого імені в колонію посилку з «бєлим порошком», який там виявили оперативні працівники і тепер із-за цього обвинуваченого шукають працівники поліції. Він неодноразово вже відправляв крупні партії таких посилок, зазначав своє прізвище відправника, проблем не виникало, так як одержувачі в колонії забезпечували безперешкодне їх отримання (т.8, а.с. 138-154, 184-193);

-даними протоколу обшуку фактичного місця проживання ОСОБА_6 , а саме, квартири АДРЕСА_16 , від 01.02.2021 із відеододатком до нього, згідно якого під час проведення даної слідчої дії працівниками поліції було виявлено та вилучено мобільний телефон, марки «Samsung», моделі «J5» ІМЕІ №1 - НОМЕР_20 , ІМЕІ №2 - НОМЕР_21 із сім-картками мобільного оператора ПрАТ «Київстар» № НОМЕР_5 , № НОМЕР_6 , мобільний телефон, марки «HTC» ІМЕІ №1 - НОМЕР_22 , ІМЕІ №2 - НОМЕР_23 , сім-картку мобільного оператора ТОВ «Лайфселл» № НОМЕР_24 у тримачі, сім-картку мобільного оператора ПрАТ «Київстар» сер. № НОМЕР_25 , флеш-носій ТМ «Transcend», об`ємом 16 Гб. Всі зазначені предмети були упаковані в сейф-пакет № 7338652 (т.6 а.с. 82-85);

-даними протоколу огляду від 24.02.2021 з фотофіксацією цих результатів, згідно якого предметом огляду є сейф-пакет № 7338652, цілісність упакування якого не порушена, при відкритті пакета були виявлені: мобільний телефон, марки «HTC», в інформаційній табличці зазначено ІМЕІ №1 - НОМЕР_22 , ІМЕІ №2 - НОМЕР_23 , в ході огляду інформації встановлено, що телефон належить ОСОБА_6 , також виявлено фотознімок банківської картки «Monobank» № НОМЕР_26 , яка зареєстрована на обвинуваченого ; мобільний телефон, марки «Samsung», моделі «J5» ІМЕІ №1 - НОМЕР_20 , ІМЕІ №2 - НОМЕР_21 , при відкритті слотів для сім-карт виявлено дві сім-картки оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар» із написами « НОМЕР_27 » та « НОМЕР_28 », за якими закріплені номера « НОМЕР_29 » /SIM1/ та « НОМЕР_30 » / SIM2/, телефонна книга із мобільними телефонами абонентів, серед яких є абонент із записом ОСОБА_51 ( НОМЕР_31 ). При перегляді інформації з додатку на телефоні під ярликом «Viber» виявлено два повідомлення від ТОВ «Нова Пошта», серед яких міститься повідомлення від 23.06.2020 року про здійснене ОСОБА_6 відправлення на адресу : Хмельницький район, с. Райківці, РВК 78. Також в переписці зазначена особа « ОСОБА_143 » НОМЕР_31 (встановлено, що даний телефон належить особі на прізвисько « ОСОБА_144 », ким являється ОСОБА_10 ). Також наявна переписка ОСОБА_155 з особою на ім`я ОСОБА_145 про недоставлення йому замовлених «фоток» з пересторогою повернення коштів за них; сім - картка оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар» із написами « НОМЕР_25 », за яким закріплено мобільний номер « НОМЕР_32 » та сім-картка мобільного оператора ТОВ «Лайфселл», за яким закріплено мобільний номер « НОМЕР_33 » (т.6 а.с. 90-102);

-оглянутими у судовому засіданні речовими доказами, а саме вилучених мобільних телефонів та наявні у ним сім-карти, номера яких із закріпленими номерами телефонів співпадають із номерами телефонів, зазначеними в протоколі огляду цих речових доказів від 24.02.2021.

Таким чином, на переконання колегії суддів, вина ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, підтверджена сукупністю наведених у вироку доказів, які оцінені судом у відповідності до ст. 94 КПК України, та правильно покладено в основу прийнятого рішення.

Згідно матеріалів справи наведені в апеляційних скаргах обвинуваченого та його захисника доводи у заперечення доведеності вини обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, були предметом ретельної перевірки також місцевого суду, який не встановив підстав для визнання доказів вини ОСОБА_6 у вчиненні даного злочину недопустимими.

З таким висновком місцевого суду погоджується і колегія суддів.

Так, перевіряючи доводи сторони захисту про недопустимість доказу - протоколу огляду місця події від 18.08.2020, а саме кімнати прийому та видачі посилок, що надійшли в РВК № 78 з ТОВ « Нова Пошта», суд першої інстанції правильно визначив, що положення КПК України не передбачають обов`язкову участь понятих під час огляду місця події, однак у даному випадку поняті були залучені.

Місцевий суд обґрунтовано врахував, що факт того, що у цьому протоколі не зазначено адреси місця проживання одного з понятих, а також те, що у протоколі помилково зазначено прізвище відправника посилки як ОСОБА_158, у даному випадку не впливає на допустимість вказаного доказу, оскільки встановлена законом процедура проведення цієї слідчої дії порушена не була.

Також, суд першої інстанції правильно визначив, що у протоколі зазначено усіх осіб, які безпосередньо брали участь у проведенні огляду місця події.

Крім цього судом враховано, що під час судового розгляду учасники провадження не оспорювали сам факт відправки посилки з психотропною речовиною особою із зазначенням прізвища ОСОБА_6 з відділення Нової Пошти № 7, що підтверджується наведеною вище експрес-накладною № 5920 з датою оформлення - 14.08.2020. Також під час судового розгляду учасниками провадження не оспорювався факт надходження цієї посилки в колонію для засудженого ОСОБА_22 та факт проведення в зв`язку з цим огляду місця події і участі понятих у цій слідчій дії.

Отже, з урахуванням наведеного, колегія суддів не вбачає підстав для визнання даного протоколу огляду місця події недопустимим доказом.

Відповідно відсутні правові підстави для визнання недопустимим доказом висновок судової експертизи матеріалів, речовин та виробів за № 8.6-0955 від 04.09.2020.

Крім цього, колегія суддів погоджується з позицією місцевого суду про те, що в картці працівником колонії помилково зазначено, що вказана посилка надійшла ніби то - 8.08.20 від ОСОБА_159, оскільки, як вже зазначалось вище, матеріали справи підтверджують, що згадана посилка надійшла 18.08.2020, і відправником такої був саме ОСОБА_6 .

Також, у судовому засіданні при перегляді відеозапису з камер спостереження з приміщення АДРЕСА_17 , при збільшенні вигляду особи, яка зафіксована на цьому відео, судом встановлено по зовнішнім ознакам верхньої частини обличчя, по очах, по формі голови, по статурі, що особа на цьому відео є обвинувачений ОСОБА_6 .

Окрім цього, місцевий суд обґрунтовано врахував, що згідно даних проведених у справі негласних слідчих ( розшукових ) дій, в ході яких зафіксовано телефонні розмови ОСОБА_6 з іншими особами, останній сам визнає, що через Нову пошту неодноразово відправляв в колонію посилки з наркотиками та з іншими забороненими засобами і після такої чергової відправки його шукають працівники поліції, так як у відправленій ним посилці працівниками колонії були виявлені заборонені засоби.

Доводи обвинуваченого ОСОБА_6 про те, що в зафіксованій внаслідок НСРД розмові мова йде про метадон, а у відправленій в колонію посилці виявлено амфетамін, у даному випадку, як правильно визначив місцевий суд, не впливають на встановлені судом фактичні обставини вчиненого ним злочину, оскільки згідно наявних у справі доказів ОСОБА_6 неодноразово займався відправленням посилок в колонію, і розмова про відправку метадона велась ще 18-19 липня, а психотропна речовина була відправлена 14.08.2020.

Таким чином, на переконання колегії суддів, у даному випадку відсутні підстави вважати, що існувало дві різні особи, як покликається обвинувачений ОСОБА_6 в апеляційній скарзі, оскільки такі повністю спростовуються наведеними вище доказами.

Також місцевий суд обґрунтовано визнав безпідставними твердження сторони захисту про відсутність доказів того, що номер телефону НОМЕР_5 належить ОСОБА_6 і останній таким користувався.

Такі доводи спростовуються, зокрема, даними протоколу обшуку від 01.02.2021 із відеододатком до нього, згідно якого у ході проведення обшуку за місцем фактичного проживання ОСОБА_6 , було виявлено та вилучено мобільний телефон, марки «Samsung», моделі «J5» ІМЕІ №1 - НОМЕР_20 , ІМЕІ №2 - НОМЕР_21 із сім-картками мобільного оператора ПрАТ «Київстар» № НОМЕР_5 , № НОМЕР_6 .

Апеляційні доводи захисника про те, що ОСОБА_6 під час проведення обшуку не було роз`яснено право на захист, спростовуються даними протоколу обшуку від 01.02.2021, згідно якого обвинуваченому ОСОБА_6 у відповідності до ст. 236 КПК України були роз`яснені права та обов`язки, у тому числі і право користуватись правовою допомогою.

При цьому, даний протокол обшуку від 01.02.2021 ОСОБА_6 підписав без жодних заяв та зауважень.

Крім цього, місцевим судом обґрунтовано відхилено версію ОСОБА_6 про те, що телефони йому було підкинуто під час проведення обшуку працівниками поліції, оскільки така спростовується даними протоколу обшуку та відеозаписом його, згідно яких зазначені речові докази знаходились по місцю проживання обвинуваченого, були виявлені та вилучені під час проведення обшуку його помешкання. Вказані телефони, як речові докази було оглянуто у судовому засіданні місцевого суду та встановлено відповідність закріплених номерів телефонів із номерами телефонів, зазначеними, зокрема, в протоколі огляду цих речових доказів від 24.02.2021.

Також у судовому засіданні місцевого суду в якості свідка було допитано оперативного працівника поліції ОСОБА_146 , який брав участь у проведенні обшуку помешкання ОСОБА_6 , і який пояснив, що обшук був сакнціонований, проводився за участі всіх осіб, що зазначені у протоколі. Прибувши за потрібною адресою, почали дзвонити, а потім стукати у вхідні двері квартири, так як їх ніхто не відчиняв. Було чути, що в квартирі хтось є, вони чули стукіт в двері, їх не відкривали хвилин 10, за дверима була якась метушня, там були якісь дії. Слідчим було прийнято рішення ламати двері, їх відчинили, в квартирі був ОСОБА_6 . В його присутності проводився обшук. Були виявлені телефони, сім-картки, саморобний пристрій для паління наркотичної речовини, все це бачили поняті, фіксувалось відеокамерою, був складений протокол, який підписав обвинувачений, ніяких зауважень при цьому не висловлював. Телефони були в квартирі обвинуваченого, він сам говорив, що це його телефони, ніхто йому їх не підкидав.

Ураховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав вважати, що обшук за місцевим проживання ОСОБА_6 проведено з порушенням вимог КПК України, а тому відсутні підстави для визнання протоколу обшуку від 01.02.2021 недопустимим доказом.

Більше того, місцевим судом було враховано і те, що обвинувачений ОСОБА_6 по закінченню слідства у даній справи із жодними заявами чи скаргами на дії органу досудового розслідування не звертався, і лише під час судового розгляду ОСОБА_6 звернувся в Територіальне управління Державного бюро розслідувань, розташоване у місті Хмельницькому, із заявами про те, що при проведенні досудового розслідування органи слідства діяли неправомірно, і всі докази щодо нього сфальсифіковані. По вказаним заявам ОСОБА_6 було відкрито кримінальне провадження, проведено розслідування і фактів фальсифікації матеріалів справи встановлено не було. Постановою від 28.11.2023 кримінальне провадження за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 364, ч. 1 ст. 366 КК України, було закрито в зв`язку з відсутністю в діях працівників слідчого управління ГУНП в Хмельницькій області та УСР в Хмельницькій області складу кримінального правопорушення.

Таким чином є правильним та обґрунтованим висновок місцевого суду про те, що всі слідчі дії були проведені у відповідності до вимог кримінально-процесуального законодавства, та відсутні підстави для визнання зібраних у справі доказів недопустимими.

Виходячи із зазначеного, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин, апеляційний суд вважає, що висновки та мотиви суду першої інстанції, які стосуються законності оскаржуваного рішення щодо доведеності вини ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 199, ч.1 ст. 255-1, ч. 2 ст. 189 КК України, щодо доведеності вини ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 199, ч. 2 ст. 307 КК України, щодо доведеності вини ОСОБА_12 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 189, ч. 1 ст. 199, ч. 1 ст. 240-1 КК України, є законними та належним чином мотивованими. Вважати ці висновки необґрунтованими чи такими, що не відповідають фактичним обставинам справи підстав немає.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції провів судове слідство у повному обсязі, з належною повнотою дослідив усі представлені докази та дав їм належну правову оцінку. В оскаржуваному вироку наведено достатні та обґрунтовані висновки та мотиви, пов`язані з правовою оцінкою судом першої інстанції доказів, а також спростування доводів сторони захисту про визнання ряду доказів недопустимими.

З наведеною у вироку правовою оцінкою доказів колегія суддів погоджується та вважає таку правильною та обґрунтованою.

Відтак, апеляційні доводи сторони захисту про недоведеність вини ОСОБА_10 та ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованих їм кримінальних правопорушень не знайшли свого підтвердження при апеляційному розгляді справи.

Перевіривши апеляційні доводи захисника ОСОБА_11 щодо призначеного обвинуваченому ОСОБА_12 покарання, колегія суддів приходить до таких висновків.

Згідно апеляційної скарги захисника ОСОБА_11 сторона захисту не оспорює вид та розмір призначеного обвинуваченому ОСОБА_12 покарання за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 189, ч. 1 ст. 199, ч. 1 ст. 240 КК України, із застосуванням положень ч. 1 ст. 70 КК України, у виді 4 років позбавлення волі.

В апеляційній скарзі захисник покликається на можливість застосування до обвинуваченого ОСОБА_12 положень ст. 75 КК України та звільнення його від відбування покарання з випробуванням.

Колегія суддів враховує, що в силу вимог ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає у передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Згідно зі ст. 65 КК України, суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Призначаючи покарання у кримінальному провадженні, залежно від конкретних обставин справи, особи засудженого, дій, за які його засуджено, наслідків протиправної діяльності суд вправі призначити такий вид та розмір покарання, який у конкретному випадку буде необхідним, достатнім, справедливим, слугуватиме перевихованню засудженої особи та відповідатиме кінцевій меті покарання у цілому.

Відповідно до ч.1 ст.75 КК України якщо суд, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, кримінальне правопорушення, передбачене статтями 403, 405, 407, 408, 429 цього Кодексу, вчинене в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, катування, передбачене частиною третьою статті 127 цього Кодексу, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Поняття судової дискреції (судового розсуду) у кримінальному судочинстві охоплює повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, та інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання тощо.

Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини (зокрема справа «Довженко проти України»), який у своїх рішеннях зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи із відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права. Це забезпечується, зокрема, відповідним обґрунтуванням обраного рішення в процесуальному документі суду тощо.

Згідно матеріалів справи, при призначенні ОСОБА_12 покарання місцевим судом у повній мірі враховано ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, характер його дій, кількість злочинних посягань, ступінь його участі у вчиненні кримінальних правопорушень та його відношення до скоєного, дані про особу винного, який в силу ст. 89 КК України вважається не судимим, стан його здоров`я, зокрема, те, що він має ваду серця, є інвалідом ІІІ групи, відсутність обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Також місцевим судом враховано дані досудової доповіді уповноваженого органу з питань пробації, згідно якої ризик вчинення обвинуваченим ОСОБА_12 повторного кримінального правопорушення та ризик небезпеки для суспільства оцінюється як високий. Беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого, його спосіб життя, орган пробації вважає, що виправлення ОСОБА_12 без позбавлення або обмеження волі на певний строк не можливе.

Всупереч апеляційним доводам захисника колегія суддів вважає, що позиція обвинуваченого ОСОБА_12 , обрана під час судового розгляду у суді першої інстанції, не свідчить про визнання ним вини у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень.

Покликання в апеляційній скарзі на те, що обвинувачений в апеляційному порядку не оскаржує фактичні обставини справи, на переконання колегії суддів, також не свідчить про визнання ним вини, а вказує на те, що обвинувачений лише хоче щоб призначене йому покарання було пом`якшене, однак фактично ОСОБА_12 не усвідомлює своєї вини у вчиненні інкримінованих йому злочинах та не кається у вчиненні таких.

Підсумовуючи наведене колегія суддів вважає, що призначене ОСОБА_12 покарання

за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.189, ч.1 ст.199, ч.1 ст.240 КК України, із застосуванням положень ч.1 ст.70 КК України, у виді 4 років позбавлення волі у повній мірі відповідає вимогам ст.ст.50, 65 КК України.

Підстав для звільнення обвинуваченого ОСОБА_12 від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України колегія суддів не вбачає.

Підстави вважати, що призначене за оскаржуваним вироком обвинуваченому ОСОБА_12 покарання є явно несправедливим внаслідок суворості відсутні.

За наведених обставин, колегія суддів вважає, що подані у справі апеляційні скарги сторони захисту не містять правових підстав для зміни чи скасування оскаржуваного вироку суду, а отже такі визнаються судом апеляційної інстанції необґрунтованими та до задоволення не підлягають.

Крім того, за наслідками апеляційного перегляду істотних порушень кримінального процесуального закону, які б перешкодили чи могли перешкодити суду першої інстанції ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, колегією суддів не встановлено.

Керуючись ст.ст.376 ч.2, 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_7 , захисників ОСОБА_8 та ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_10 , захисника ОСОБА_11 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_12 залишити без задоволення, а вирок Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 18 грудня 2023 року щодо ОСОБА_10 , ОСОБА_6 , ОСОБА_12 - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її проголошення, а особою, яка утримується під вартою, в цей же строк з дня отримання копії ухвали.

Головуючий:

Судді: