Справа № 646/2087/23
№ провадження 1-кп/646/144/2024
ВИРОК

іменем України

20.08.2024 року Червонозаводський районний суд м. Харкова у складі :

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

законного представника потерпілої ОСОБА_4 ,

потерпілої - ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

та обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Харкові в режимі відеоконференції кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001420 від 11.09.2020 року відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тячіва Закарпатської області, громадянина України, освіта професійно-технічна, не працюючого, вдівця, судимого: 04.12.2008 року Шевченківським районним судом Харківської області за ч. 1 ст. 187 КК України до 3 років позбавлення волі, із застосуванням ст. ст. 75, 76 КК України іспитовий строк 2 роки, 30.11.2010 року Куп`янським міськрайонним судом Харківської області за ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 304 КК України, із застосуванням ст. ст. 70, 71 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, 11.06.2014 року Шевченківським районним судом Харківської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі, із застосуванням ст. 75 КК України з іспитовим строком 2 роки, 09.06.2015 року Шевченківським районним судом Харківської області за ч. 2 ст. 185 КК України, із застосуванням ч. 1 ст. 71 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, 05.12.2019 року звільнений від відбування покарання ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова умовно-достроково на не відбутий строк 1 місяць 4 дні, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер ,

за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 152, ч. 1 ст. 125 КК України,

встановив:

10.09.2020 року близько 16 год. 00 хв., більш точний час не встановлено, з метою вживання спиртних напоїв, ОСОБА_7 прийшов в гості до ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_2 , який мешкав разом із дружиною ОСОБА_4 та малолітньою донькою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Того ж дня, близько 22 год. 00 хв., більш точний час не встановлено, у ОСОБА_7 виник злочинний умисел, спрямований на зґвалтування малолітньої ОСОБА_5 , тобто вчинення дій сексуального характеру, пов`язаних із вагінальним проникненням в її тіло з використанням геніталій, достовірно знаючи, що остання не досягла чотирнадцяти років, незалежно від її добровільної згоди. Реалізуючи свій умисел, скориставшись тим, що ОСОБА_8 та ОСОБА_4 пішли з території домоволодіння, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, ОСОБА_7 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, підійшов до ОСОБА_5 та повідомив їй неправдиву інформацію, що її батьки сваряться біля ставку, розташованому поруч із їхнім місцем проживанням у с. Нечволодівка та запропонував їй піти разом із ним, щоб припинити конфлікт її батьків.

Перебуваючи біля вказаного ставку, близько 22 год. 30 хв., більш точний час не встановлено, ОСОБА_7 , продовжуючи реалізацію вказаного умислу, схопив малолітню ОСОБА_5 за передпліччя та повалив її на землю та, з метою подолання опору останньої, почав здавлювати рукою її шию. Вириваючись, малолітній ОСОБА_5 вдалося підвестись, після чого ОСОБА_7 наніс їй два удари кулаком правої руки в область голови зліва, від яких вона втратила рівновагу та впала на землю.

ОСОБА_7 , не звертаючи уваги на спроби малолітньої ОСОБА_5 уникнути статевого акту, всупереч її волі, наніс їй удар кулаком правої руки в область спини та, діючи з метою вступу у статевий акт, дістав свої геніталії, ліг зверху на ОСОБА_5 почав знімати з неї шорти та труси.

Опираючись, ОСОБА_5 підвелась із земля, після чого ОСОБА_7 , за для примусу останньої до статевого акту, намагаючись її повалити на землю, почав здавлювати рукою її шию, наніс їй удар в область лівого ока кулаком правої руки.

Внаслідок вказаних дій ОСОБА_7 малолітній ОСОБА_5 були спричинені наступні тілесні ушкодження: у вигляді садна у лобно-скроневій області ліворуч, садна на кровопідтечній основі в області нижньої повіки лівого ока, двох саден по передній поверхні шиї, донизу від нижнього краю проекції щитовидного хряща, двох саден у проекції другого грудного хребця і в проекції внутрішнього краю лівої лопатки та синця у піднежчещелепній області праворуч, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 12-23/278-КП/20 від 12.09.2020 року відносяться за ступенем тяжкості до легких тілесних ушкоджень.

Разом з тим, з причин, що не залежали від волі ОСОБА_7 , останній не зміг довести свої злочинні дії до кінця, через власний стан алкогольного сп`яніння, та оскільки малолітня ОСОБА_5 , вирвавшись від ного, покинула місце вчинення кримінального правопорушення.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_7 за ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 152 КК України, як незакінчений замах на вчинення дій сексуального характеру, пов`язаних із вагінальним проникненням в тіло іншої особи з використанням геніталій, вчинені щодо особи, яка не досягла чотирнадцяти років, незалежно від її добровільної згоди.

Допитаний під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_7 свою провину у фактично скоєному визнав частково, пояснивши, що після обіду 10.09.2020 року він прямував у гості до свого знайомого, який проживав у АДРЕСА_1 . У нього була із собою повна трилітрова ємність із настойкою, міцність якої була більше п`ятдесяти градусів. По дорозі він зустрів свого знайомого ОСОБА_8 , якого знав ще зі школи. Він запропонував йому випити, для чого ОСОБА_8 запросив його до себе на подвір`я АДРЕСА_2 . Коли вони зайшли на територію домоволодіння, то він довідався, що в домі також були дружина ОСОБА_8 ОСОБА_4 , з якою він також був знайомий та їх донька ОСОБА_5 , котра сиділа в маленькій кімнаті на ліжку з телефоном. З розмови із ОСОБА_8 йому було відомо, що ОСОБА_5 є малолітньою, їй було тринадцять років.

В той час, коли він із ОСОБА_8 вживали на подвір`ї настоянку, до них приєдналась ОСОБА_4 . Через деякий час він із ОСОБА_8 та ОСОБА_4 пішли до магазину, де останні придбала крупи, олію, а він хліб, ковбасу, безалкогольний напій та морозиво. Коли вони повертались до Водоп`янових, він також купив літрову пляшку горілки та цигарки. Повернувшись до помешкання, він передав через ОСОБА_4 . морозиво ОСОБА_5 , продовживши вживати спиртні напої. Через деякий час з будинку на подвір`я вийшла ОСОБА_5 та подякувала його за морозиво.

На протязі всього часу, коли вони вживали спиртне, ОСОБА_8 та ОСОБА_4 сварились між собою. Попросивши у нього 100 грн., ОСОБА_4 пішла до свого знайомого, а він із ОСОБА_8 лягли відпочивати на подвір`ї. Близько 18 год. 00 хв. він прокинувся від того, як ОСОБА_5 лазила по карманам його ОСОБА_9 . Після того, як він схопив її за руку, вона вказала, що хотіла подивитись його телефон. Оскільки телефон не складав для нього особливої вартості, він витягнув із нього сим карту та віддав телефон їй. За свій вчинок вона не вибачилась, натомість сказала, що хотіла лише подивитися на телефон, що він їй не потрібен і некоректно висловилась про його кримінальне минуле, чим спровокувала його. Не встаючи, він наніс ОСОБА_5 ляпаса правою рукою в область голови, на що вона стала кричати нецензурною лайкою. Від крику прокинувся її батько ОСОБА_8 , з яким він знов почав вживати спиртне. Після 19 год. 00 хв. ОСОБА_8 пішов із двору шукати свою дружину, а він, через декілька хвилин, теж пішов з двору і більше до домоволодіння не повертався. В будинок до ОСОБА_5 він не заходив і нікуди з нею не ходив. В той день він випив близько одного літру міцної настойки та пів літру горілки.

Натомість, при допиті потерпілої під час судового розгляду, ОСОБА_7 зазначив, що 10.09.2023 року, коли він перебував у стані алкогольного сп`яніння, між ним та малолітньою ОСОБА_5 був оральний статевий акт за спільною домовленістю.

Разом з тим, вина ОСОБА_7 у фактично скоєному підтверджується наступними зібраними по справі та дослідженими в судовому засіданні доказами.

Даними показань під час судового розгляду в якості потерпілої ОСОБА_5 , яка пояснила, що вона проживала по АДРЕСА_2 разом з батьками ОСОБА_8 та ОСОБА_4 . В той час їй було 13 років. Вдень 10.09.2020 року вона прийшла додому та почала робити завдання по школі. Вдома були її батько та мати. Близько 16 год. 00 хв. до її батька прийшов ОСОБА_7 , вони вдвох сіли за двором, де почали вживати спиртні напої. Через деякий час, коли вона продовжувала робити вдома домашнє завдання, до них вийшла її мати.

Приблизно о 20 год. 00 хв. вона побачила, як мати пішла з двору, а через деякий час кудись пішов і батько.

Після 21 год. 00 хв., коли вже було темно, вона лягла спати. Через декілька хвилин, коли батьки ще не повернулись, вона прокинулась та побачила поруч із ліжком ОСОБА_7 . Він почав з`ясовувати, скільки їй років та чи є у неї хлопець. Вона вказала йому, що їй лише тринадцять років. ОСОБА_7 сказав їй, що її батьки сваряться біля ставку, розташованого поруч із будинком, і їм потрібна її допомога. Разом із ОСОБА_7 вона вийшли з будинку та спустились вниз до ставка. Спустившись, вона побачила, що батьків на місці, де казав ОСОБА_7 , не було. В той час, коли вона намагалась повернутись до будинку, ОСОБА_7 затримав її, схопивши за передпліччя та поваливши всім тілом на землю. Вириваючись, вона вмовляла ОСОБА_7 , щоб той її відпустив, однак він почав здавлювати їй шию. Опираючись, їй вдалося підвестись, після чого відчула два удари по голові. Втративши рівновагу, вона знов опинилась на землі. Намагаючись вирватись, вона перевернулась на бік і ОСОБА_7 вдарив її правою рукою по спині. ОСОБА_7 зняв із себе штани та труси, він казав, що якщо вона буде опиратись, він задушить її та викине у ставок. Лежачи на ній, ОСОБА_7 почав торкатись своїми геніталіями її ніг, після чого почав однією рукою стягувати з неї шорти та білизну, притискаючи її другою рукою до землі. В той час, як вона виривалась та піднімалась з землі, ОСОБА_7 знов почав здавлювати рукою її шию, схопив за волосся, намагаючись повалити, ударив рукою в ліве око. Їй вдалось вирватись від нього та вона побігла від нього.

Даними показань свідка ОСОБА_10 , яка під час судового розгляду пояснила, що у вересні 2020 року вона проживала по АДРЕСА_2 . Близько 02 год. 30 хв. 11.09.2020 року до неї додому прийшла її племінниця ОСОБА_5 та сказала, що до неї приставав ОСОБА_7 . Коли вона побачила у племінниці біля уха та на руці синці, вона пояснила, що вони з`явились внаслідок ударів, які їй наніс ОСОБА_7 .

Даними заяви ОСОБА_4 від 11.09.2020 року, згідно якої остання звернулась до правоохоронного органу з приводу притягнення до відповідальності ОСОБА_7 в зв`язку з тим, що останній показував свої геніталії її дочці ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , схиляв до сексуального зв`язку (т. 2 а.с. 10).

Даними повторного свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 17.03.2016 року, згідно якого ОСОБА_5 народилась ІНФОРМАЦІЯ_3 . Її батьками є ОСОБА_8 та ОСОБА_4 (т. 2 а.с. 14).

Даними протоколів огляду місця події від 11.09.2020 року та від 12.09.2020 року та фототаблицями до них, під час проведення яких була оглянута галявина, розташована біля ставку, на відстані близько 160 м. від домоволодіння АДРЕСА_2 . На галявині знаходилась прим`яті рослини. Малолітня ОСОБА_5 вказала, що саме на цій галявині ОСОБА_7 чіплявся та приставав до неї вночі 10.09.2020 року (т. 2 а.с. 15-17, 37-39).

Даними протоколу отримання зразків для експертизи від 11.09.2020 року, згідно якого у ОСОБА_5 були відібрані зразки для проведення експертного дослідження піднігтьового складу (т. 2 а.с. 24).

Даними заяви ОСОБА_4 та протоколу огляду предметів від 12.09.2020 року з фототаблицею до нього, згідно яких ОСОБА_4 видала працівникам поліції шорти зеленого кольору (т. 2 а.с. 32-34).

Даними протоколу отримання зразків для експертизи від 12.09.2020 року, під час проведення якого були відібрані зразки у ОСОБА_7 , шляхом забору крові (т. 2 а.с. 36).

Даними листка невідкладної допомоги № 2206 від 11.09.2020 року, згідно якого у ОСОБА_5 була виявлена гематома, скарги на незначний головний біль (т. 2 а.с. 62).

Даними протоколу проведення слідчого експерименту від 12.09.2020 року, під час проведення якого ОСОБА_7 детально та послідовно показав і розказав про обставини вчинення ним 10.09.2020 року дій сексуального характеру, щодо малолітньої ОСОБА_5 біля ставку, розташованому у с. Нечволодівка. ОСОБА_7 зазначив про нанесення ударів ОСОБА_5 з метою примусити останню до вступу із ним у статевий зв`язок (т. 2 а.с. 89-91).

Суд звертає увагу, що вказаний слідчий експеримент проводився за участю захисника.

Обвинувачений під час судового розгляду не оспорював відомості, викладені ним під час проведення вказаного слідчого експерименту.

Даними судово-медичної експертизи № 12-14/278КП/20 від 12.09.2020 року, згідно висновку якої у ОСОБА_5 мали місце наступні тілесні ушкодження, які по механізму утворення і локалізації, можливо розділити на дві групи:

1 - садно у лобно-скроневій області ліворуч; садно на кровопідтечній основі в області нижньої повіки лівого ока; два садна по передній поверхні шиї, донизу від нижнього краю проекції щитовидного хряща; два садна у проекції 2-го грудного хребця і в проекції внутрішнього краю лівої лопатки.

Дані тілесні ушкодження утворилися від ударно-ковзаючої дії тупих твердих предметів, з обмеженою тупою поверхнею, якими могли бути нігті пальців рук людини, можливо в термін та за обставин, зазначених потерпілою.

2 - синець у піднежчещелепній області праворуч.

Дане тілесне ушкодження утворилося від ударно-здавлючої дії тупого твердого предмета, маючого овальну, чи наближену до нього форму, якими могли бути пальці рук людини, можливо в термін та за обставин, зазначених потерпілою.

Всі встановлені на тілі потерпілої тілесні ушкодження за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень(т. 2 а.с. 95-96).

Обвинувачений під час судового розгляду висновки вказаного експертного дослідження не оспорював.

Даними протоколу отримання зразків для експертизи від 16.09.2020 року, під час проведення якого у ОСОБА_5 були відібрані зразки крові (т. 2 а.с. 121).

Даними судово-медичної експертизи № 12-23/281-КП/20 від 16.09.2020 року, згідно висновку якої у малолітньої ОСОБА_5 мали місце наступні тілесні ушкодження: садно у лобно-скроневій області ліворуч; садно на кровопідтечній основі в області нижньої повіки лівого ока, два садна по передній поверхні шиї, донизу від нижнього краю проекції щитовидного хряща; два садна у проекції 2-го грудного хребця і в проекції внутрішнього краю лівої лопатки; синець у піднежчещелепній області праворуч.

Враховуючи, що у ході слідчого експерименту відсутня точна локалізація нанесення тілесних ушкоджень, а також місця прикладання травмуючих предметів, де були встановлені тілесні ушкодження у потерпілої, а також спосіб їх спричинення, відповісти на питання про відповідність показу ОСОБА_7 про механізм та спосіб спричинення малолітній ОСОБА_5 тілесних ушкоджень, не представляється можливим(т. 2 а.с. 126-127).

Даними судової молекулярно-генетичної експертизи № 9/1494СЕ-20 від 27.11.2020 року, згідно висновку якої встановлено генетичні ознаки (ДНК-профіль) зразка крові ОСОБА_7 .

Встановлено генетичні ознаки (ДНК-профіль) зразка крові малолітньої ОСОБА_5 .

На наданих на дослідження шортах (об`єкти № № 3-9), в об`єктах № № 3, 6, 8 виявлено клітини з ядрами, кров людини та сперму не виявлено; в об`єктах № № 4, 5, 7, 9 виявлено клітини з ядрами та сперму, кров людини не виявлено.

Встановлено генетичні ознаки (ДНК-профілі) клітин з ядрами та слідів сперми, виявлених на шортах (об`єкти № № 4, 5, 5., 7, 7., 9, 9.).

Генетичні ознаки клітин з ядрами, виявлених на шортах (об`єкти № № 3, 6. 8), та клітин з ядрами та сліду сперми, виявлених на шортах (об`єкт № 4.), є змішаними, містять генетичні ознаки більш, ніж двох осіб та є непридатними для ідентифікації.

Генетичні ознаки клітин з ядрами та слідів сперми, виявлених на шортах (об`єкти № № 4, 5, 5., 7, 9), є змішаними, містять генетичні ознаки більш, ніж однієї особи та можуть бути придатними для ідентифікації лише за домінуючим ДНК-профілем. Генетичні ознаки особи, яка домінує серед змішаних генетичних ознак клітин з ядрами та слідів сперми, виявлених на шортах (об`єкти № № 4, 5, 5., 7, 9), збігаються між собою, та з генетичними ознаками (ДНК-профілем) зразка крові ОСОБА_7 .

Генетичні ознаки клітин з ядрами та слідів сперми, виявлених на шортах (об`єкти № № 7., 9.), є змішаними, містять генетичні ознаки більш, ніж однієї особи, серед яких містяться генетичні ознаки (ДНК-профіль) зразка крові ОСОБА_7 .

Генетичні ознаки клітин з ядрами та слідів сперми, виявлених на шортах (об`єкти № № 4, 5, 5., 7, 9), є змішаними, містять генетичні ознаки більш, ніж однієї особи та можуть бути придатними для ідентифікації лише за домінуючим ДНК-профілем. Генетичні ознаки особи, яка домінує серед змішаних генетичних ознак клітин з ядрами та слідів сперми, виявлених на шортах (об`єкти № № 4, 5, 5., 7, 9), збігаються між собою та не збігаються з генетичними ознаками (ДНК-профілем) зразка крові малолітньої ОСОБА_5 .

Генетичні ознаки клітин з ядрами та слідів сперми, виявлених на шортах (об`єкти № № 7., 9.), є змішаними, містять генетичні ознаки більш, ніж однієї особи, серед яких містяться генетичні ознаки (ДНК-профіль) зразка крові малолітньої ОСОБА_5 .

На наданих на дослідження трусах, а саме - на передній частині зовнішньої поверхні (об`єкт № 10), виявлено клітини з ядрами та сперму, кров людини не виявлено.

Встановлено генетичні ознаки (ДНК-профіль) клітин з ядрами та сліду сперми, виявлених на трусах (об`єкт № 10).

Генетичні ознаки клітин з ядрами та сліду сперми, виявлених на трусах (об`єкт № 10), є змішаними, містять генетичні ознаки більш, ніж однієї особи та можуть бути придатними для ідентифікації лише за домінуючим ДНК- профілем. Генетичні ознаки особи, яка домінує серед змішаних генетичних ознак клітин з ядрами та сліду сперми, виявлених на трусах (об`єкт № 10), збігаються з генетичними ознаками (ДНК-профілем) зразка крові ОСОБА_7 .

Генетичні ознаки клітин з ядрами та сліду сперми, виявлених на трусах (об`єкт № 10), є змішаними, містять генетичні ознаки більш, ніж однієї особи та можуть бути придатними для ідентифікації лише за домінуючим ДНК-профілем. Генетичні ознаки особи, яка домінує серед змішаних генетичних ознак клітин з ядрами та сліду сперми, виявлених на трусах (об`єкт № 10), не збігаються з генетичними ознаками (ДНК-профілем) зразка крові малолітньої ОСОБА_5 .

На наданих на дослідження штанах, а саме на передній верхній частині зовнішньої поверхні (об`єкти № № 11, 12), виявлено клітини з ядрами, кров людини та сперму не виявлено.

Генетичні ознаки клітин з ядрами, виявлених на штанах (об`єкти № № 11, 12), є змішаними, містять генетичні ознаки більш, ніж двох осіб та є непридатними для ідентифікації(т. 2 а.с. 134-162).

Даними судово-психіатричної експертизи № 488 від 16.10.2020 року, згідно висновку якої ОСОБА_5 на теперішній час хронічного психічного захворювання тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки не виявляє.

У період часу, до якого відносяться скоєні проти неї противоправні дії, ОСОБА_5 перебувала поза хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності або іншого хворобливого стану психіки (т. 2 а.с. 195-197).

Даними протоколу проведення слідчого експерименту від 15.10.2020 року та фототаблиці до нього, під час проведення якого малолітня ОСОБА_5 детально та послідовно показала і розказала про обставини вчинення ОСОБА_7 10.09.2020 року відносно неї дій сексуального характеру. ОСОБА_5 зазначила про нанесення їй ударів ОСОБА_7 (т. 2 а.с. 203-206).

Під час судового розгляду потерпіла підтвердила, що за її участю проводився слідчий експеримент.

Даними судово-медичної експертизи № 12-23/316-КП/20 від 19.10.2020 року, згідно висновку якої у малолітньої ОСОБА_5 , мали місце наступні тілесні ушкодження: садно у лобно-скроневій області ліворуч; садно на кровопідтечній основі в області нижньої повіки лівого ока; два садна по передній поверхні шиї, донизу від нижнього краю проекції щитовидного хряща; два садна у проекції 2-го грудного хребця і в проекції внутрішнього краю лівої лопатки; синець у піднежчещелепній області праворуч.

Враховуючи характер та локалізацію виявлених тілесних ушкоджень на тілі ОСОБА_5 , можна сказати, що механізм та спосіб їх утворення не суперечить показам ОСОБА_5 , наданими нею в ході проведення слідчого експерименту 15.10.2020 року про механізм спричинення їй тілесних ушкоджень (т. 2 а.с. 209-210).

Даними протоколу проведення слідчого експерименту від 29.10.2020 року та фототаблиці до нього, під час проведення якого ОСОБА_7 показав і розказав про обставини вчинення ним 10.09.2020 року дій сексуального характеру, щодо малолітньої ОСОБА_5 . ОСОБА_7 зазначив про нанесення ударів ОСОБА_5 та спротив останньої (т. 2 а.с. 216-221).

Суд звертає увагу, що вказаний слідчий експеримент проводився за участю захисника.

Під час судового розгляду обвинувачений не оспорював відомості, викладені у вказаному протоколі.

Даними судово-медичної експертизи № 12-23/330-КП/20 від 29.10.2020 року, згідно висновку якої у ОСОБА_5 , мали місце наступні тілесні ушкодження: садно у лобно-скроневій області ліворуч; садно на кровопідтечній основі в області нижньої повіки лівого ока; два садна по передній поверхні шиї, донизу від нижнього краю проекції щитовидного хряща; два садна у проекції 2-го грудного хребця і в проекції внутрішнього краю лівої лопатки; синець у піднежчещелепній області праворуч.

Враховуючи характер встановленого на тілі малолітньої ОСОБА_5 садна на кровопідтечній основі в області нижньої повіки лівого ока, можливо сказати, що механізм та спосіб спричинення даного тілесного ушкодження не суперечить показам ОСОБА_7 , даними ним в ході проведення слідчого експерименту 29.10.2020 року, однак вбачається невідповідність в локалізації нанесення травмуючого впливу.

Встановити відповідність показів ОСОБА_7 про механізм та спосіб спричинення всіх інших встановлених на тілі малолітньої ОСОБА_5 , тілесних ушкоджень, не представляється можливим, тому що в ході проведення слідчого експерименту 29.10.2020 року він на такові не вказав(т. 2 а.с. 223-224).

Обвинувачений під час судового розгляду висновки вказаного експертного дослідження не оспорював.

Даними речових доказів зразками нігтів малолітньої ОСОБА_5 , шортами зеленого кольору, штанами (джинсами) синього кольору та трусами чоловічими сірого кольору, зразком крові малолітньої ОСОБА_5 , зразком крові ОСОБА_7 (т. 2 а.с. 33-34, 250-251).

Під час судового розгляду обвинувачений зазначив, що увечері 10.09.2020 року малолітня ОСОБА_5 була одягнута саме в ці шорти зеленого кольору, а він був одягнутий у зазначені штани (джинси) та труси.

Отже, оцінюючи всі зібрані по справі докази в сукупності за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального правопорушення, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, суд приходить до висновку, що всі вище перелічені та досліджені в судовому засіданні докази не викликають у суду сумніву, оцінені судом як належні та допустимі докази, що містять інформацію про предмет доказування у даному кримінальному провадженні.

Недопустимості доказів згідно вимог ст. ст. 87-89 КПК України судом не встановлено. Порушень вимог КПК України, які б могли спростувати висновки суду під час розгляду справи, судом встановлено також не було.

Щодо пошкодженого цифрового носія інформації -відеозапису, доданого до протоколу проведення слідчого експерименту від 12.09.2020 року за участю ОСОБА_7 (т. 2 а.с. 92), суд звертає увагу, що відповідно до вимог ст. 240 КПК України, з метою перевірки і уточнення відомостей, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, слідчий, прокурор має право провести слідчий експеримент шляхом відтворення дій, обстановки, обставин певної події, проведення необхідних дослідів чи випробувань.

Про проведення слідчого експерименту слідчий, прокурор складає протокол згідно з вимогами цього Кодексу. Крім того, у протоколі докладно викладаються умови і результати слідчого експерименту.

Тобто законодавцем закріплена імперативна вимога про те, що за результатами проведення слідчого експерименту обов`язково складається протокол - процесуальний документ.

Частиною 2 згаданої норми передбачено, що за необхідності під час проведення слідчого експерименту можуть проводитися вимірювання, фотографування, звуко- чи відеозапис, складатися плани і схеми, виготовлятися графічні зображення, відбитки та зліпки, які додаються до протоколу.

Суд також визнає допустимим доказом дані протоколу проведення вказаного слідчого експерименту, як такий, що відповідають вимогам КПК України. А відсутність додатку до вказаного протоколу, що пов`язана з технічною несправністю цифрового носія інформації, в даному випадку не викликає сумнівів щодо його достовірності, оскільки така фіксація не була обов`язковою.

Доводи сторони захисту про те, що ОСОБА_7 не вчиняв жодних дій сексуального характеру щодо малолітньої ОСОБА_5 , суд оцінює критично та вважає їх неправдивими, оскільки вони повністю спростовуються дослідженими під час судового розгляду вищезазначеними доказами.

Так, допитана під час судового розгляду потерпіла ОСОБА_5 зазначили, що ОСОБА_7 намагався вступити із нею у статевий акт, поваливши на землю здійснював дії направлені на зняття із неї одягу, знявши при цьому із себе штани та труси, наносив їй численні удари. Вона фактично підтвердила механізм спричинення їй тілесних ушкоджень під час проведення за її участю 15.10.2020 року слідчого експерименту.

Згідно даних висновку судово-медичної експертизи № 12-23/330-КП/20 від 29.10.2020 року, механізм та спосіб утворення тілесних ушкоджень на тілі потерпілої ОСОБА_5 не суперечить показанням останньої, наданими нею в ході проведення слідчого експерименту 15.10.2020 року про механізм спричинення їй тілесних ушкоджень.

Крім того, суд звертає увагу, що згідно даних вказаної вище судової молекулярно-генетичної експертизи, генетичні ознаки особи, яка домінує серед змішаних генетичних ознак клітин з ядрами та слідів сперми, виявлених на шортах ОСОБА_5 , збігаються між собою, та з генетичними ознаками (ДНК-профілем) зразка крові ОСОБА_7 .

Показання малолітньої потерпілої є послідовними та узгодженими із показаннями свідка ОСОБА_10 , дослідженими матеріалами справи.

Оцінюючи твердження обвинуваченого щодо застосування відносно нього недозволених методів слідства, суд зазначає наступне.

Зазначені відомості відповідно до вимог кримінального процесуального закону були спрямовані судом до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, яке поширює свою діяльність на Харківську область, з вимогою провести перевірку зазначених обвинуваченим обставин щодо застосування методів фізичного та психологічного впливу.

За результатами досудового розслідування слідчим ОСОБА_11 14.08.2024 року винесено постанову про закриття кримінального провадження № 0002505 від 12.04.2024 року на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК, яка є належно вмотивованою.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що посилання обвинуваченого ОСОБА_7 про застосування щодо нього органами досудового розслідування недозволених методів ведення досудового слідства у виді психологічного і фізичного насильства, надумані, та є засобом захисту від пред`явленого обвинувачення шляхом затягування судового розгляду з метою уникнення кримінальної відповідальності за фактично скоєне.

Суд акцентує увагу, що в твердженнях ОСОБА_7 , окрім загального посилання на застосування до нього недозволених методів слідства, не міститься жодних деталей цих подій, які дали підстави вважати, що ці заяви не є явно безпідставними.

Поруч з цим, суд звертає увагу, що вчинення особою складеного злочину, відрізняється від сукупності злочинів. Так, складений злочин це такий злочин, який складається з двох чи більше злочинних діянь, кожне з яких, якщо розглядати їх ізольовано, являють собою самостійні одиничні злочини, але які (внаслідок їх органічної єдності, типовості, поширеності одночасного вчинення тощо) об`єднані в окремий злочин, передбачений однією статтею (частиною статті) Особливої частини КК України. При цьому, кваліфікація дій особи, які охоплюються об`єктивною стороною складеного злочину, за іншою статтею КК України є зайвою.

Так, у постанові об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 07.12.2020 року (справа № 562/1629/17, провадження № 51-1416 кмо 20) проаналізовано диспозиції ч. 4 ст. 152 і ч. 3 ст. 153 КК України у зв`язку з набранням чинності Законом № 2227-VIII від 06.12.2017 року. На відміну від попередньої редакції, у новій редакції ст. 152 КК України застосування до потерпілої особи насильства прямо не передбачено диспозицією цієї норми. Однак це не означає, що насильство як спосіб вчинення зґвалтування проігноровано взагалі. Уявляється, що законодавець, формулюючи нову редакцію ст. 152 КК України, виходив із положень Стамбульської конвенції 2011 року, в якій визначення дій сексуального характеру значно різниться від визначення в українському законодавстві, в якому протягом значного часу вказівка на насильство була домінуючою рисою цього небезпечного діяння. Тому з приводу нової редакції ч. 1 ст. 152 КК України об`єднана палата висловила таке: зґвалтування як суспільно небезпечне діяння не виключає насильство, і у більшості випадків вчинити зґвалтування без насильства неможливо (наприклад, при енергійній протидії ґвалтівнику). Однак насильство при зґвалтуванні не є самоціллю, воно має допоміжний характер у вирішенні наміру ґвалтівника, для якого головним є прагнення задовольнити свою статеву пристрасть. Стосовно досягнення мети насильство набуває допоміжного значення. В умислі винного воно не є відокремленим чинником. За певних супутніх обставин він може використати й інші способи протиправного задоволення своєї статевої пристрасті. За такого підходу домінуючим криміноутворюючим чинником, що обумовлює відповідальність за зґвалтування, стає відсутність добровільної згоди потерпілої особи по відношенню до дій ґвалтівника.

Таким чином, оскільки застосування фізичного насильства і спричинення внаслідок цього шкоди здоров`ю малолітній ОСОБА_5 є складовим елементом об`єктивної сторони кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 152 КК України, завдання їй легких тілесних ушкоджень, при встановлених обставинах, не потребує додаткової кваліфікації за ч. 1 ст. 125 КК України, а тому судом виключається з обсягу пред`явленого обвинувачення, як зайве.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод, а також практику Європейського суду з прав людини, як джерело права.

У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року, «Коробов проти України» від 21.10.2011 року, Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів, суд як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Таким чином, суд приходить до висновку про те, що було вчинено кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення було вчинено обвинуваченим, в діяннях обвинуваченого є склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 152 КК України, а тому вина ОСОБА_7 «поза розумним сумнівом» знайшла своє повне підтвердження в ході судового розгляду кримінального провадження незакінчений замах на вчинення дій сексуального характеру, пов`язаних із вагінальним проникненням в тіло іншої особи з використанням геніталій, вчинені щодо особи, яка не досягла чотирнадцяти років, незалежно від її добровільної згоди.

Вивченням даних про особу обвинуваченого ОСОБА_7 встановлено, що він судимий 04.12.2008 року Шевченківським районним судом Харківської області за ч. 1 ст. 187 КК України до 3 років позбавлення волі, із застосуванням ст. ст. 75, 76 КК України іспитовий строк 2 роки, 30.11.2010 року Куп`янським міськрайонним судом Харківської області за ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 304 КК України, із застосуванням ст. ст. 70, 71 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, 11.06.2014 року Шевченківським районним судом Харківської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі, із застосуванням ст. 75 КК України з іспитовим строком 2 роки, 09.06.2015 року Шевченківським районним судом Харківської області за ч. 2 ст. 185 КК України, із застосуванням ч. 1 ст. 71 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, 05.12.2019 року звільнений від відбування покарання ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова умовно-достроково на не відбутий строк 1 місяць 4 дні, має професійно-технічну освіту, не працює, вдовець, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується негативно.

Суд звертає увагу, що відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи № 491 від 19.10.2020 року, ОСОБА_7 на теперішній час страждає на хронічні психічні захворювання у формі дисоціального розладу особистості та синдрому залежності внаслідок вживання алкоголю. Відповідно до свого психічного стану може усвідомлювати свої дії та керувати ними.

У період часу, якому відповідає правопорушення, ОСОБА_7 виявляв ознаки вищевказаних хронічних психічних захворювань та перебував у стані гострої неускладненої алкогольної інтоксикації, поза тимчасового розладу психічної діяльності. Міг усвідомлювати свої дії та керувати ними.

На теперішній час ОСОБА_7 відповідно до свого психічного стану застосування примусових заходів медичного характеру не потребує (т. 2 а.с. 187-190).

Під час судового розгляду обвинувачений висновки вказаного експертного дослідження не оспорював.

Обставин, які відповідно до вимог ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Разом з тим, суд вважає зайвим посилання сторони обвинувачення на вчинення злочину щодо малолітньої дитини, як на наявність обставини, яка обтяжує покарання, оскільки вказане є кваліфікуючою ознакою кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 152 КК України.

Таким чином, обставинами, які обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до п. п. 1, 13 ч. 1 ст. 67 КК України, суд визнає рецидив злочинів та вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд керується ст. 65 КК України та практикою Європейського суду з прав людини, яка застосовується як джерело права.

Як у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09.06.2005 року), так і у справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24.03.2005 року) Європейський суд зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16.10.2008 року) Європейський суд вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистого надмірного тягаря для особи».

Крім того, згідно з ч. 6 ст. 368 КПК України обираючи і застосовуючи норму закону України про кримінальну відповідальність до суспільно небезпечних діянь при ухваленні вироку, суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Так, Верховний Суд у постанові від 01.02.2018 року (справа № 634/609/15-к, провадження № 51-658 км17) зазначив, що підставами для судового розсуду при призначенні покарання виступають: кримінально-правові, відносно-визначені (де встановлюються межі покарання) та альтернативні (де передбачено декілька видів покарань) санкції; принципи права; уповноважуючі норми, в яких використовуються щодо повноважень суду формулювання «може», «вправі»; юридичні терміни та поняття, які є багатозначними або не мають нормативного закріплення, зокрема «особа винного», «щире каяття» тощо; оціночні поняття, зміст яких визначається не законом або нормативним актом, а правосвідомістю суб`єкта правозастосування, наприклад, при врахуванні пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин (ст. ст. 66, 67 КК України), визначенні «інших обставин справи», тощо; індивідуалізація покарання - конкретизація виду і розміру міри державного примусу, який суд призначає особі, що вчинила злочин, залежно від особливостей цього злочину і його суб`єкта. Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини (зокрема справа «Довженко проти України»), який у своїх рішеннях зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи із відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права. Це забезпечується, зокрема, відповідним обґрунтуванням обраного рішення в процесуальному документі суду тощо.

При цьому суд враховує, що відповідно до положень ч. 3 ст. 68 КК України покарання за замах на злочин не може перевищувати двох третин максимального строку, передбаченого відповідною частиною статті КК України.

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини щодо призначення покарання, принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, характер і ступінь тяжкості кримінального правопорушення, приймаючи до уваги відсутність пом`якшуючих та наявність обтяжуючих покарання обставин, а також відомості про особу обвинуваченого, враховуючи умови його життя, рівень розвитку, думку прокурора, який вважав за доцільне призначення покарання у виді позбавлення волі, суд приходить до висновку, що виправлення, перевиховання ОСОБА_7 та попередження нових злочинів можливо лише в умовах реального відбування покарання за ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 152 КК України у виді позбавлення волі.

Такий висновок узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, який зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним («Скоппола проти Італії» від 17.09.2009 року).

Строк відбування покарання ОСОБА_7 необхідно рахувати з 20.08.2024 року.

Цивільний позов не заявлявся.

Доля речових доказів вирішується у відповідності до положень ст. 100 КПК України.

Суд, відповідно до вимог ч. 2 ст. 124 КПК України стягує з ОСОБА_7 на користь держави витрати на залучення експерта, за проведення судової молекулярно-генетичної експертизи № 9/1494СЕ-20 від 27.11.2020 року у розмірі 35586 грн. 38 коп.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України, суд, одночасно із ухваленням рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, не призначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації.

Як встановлено під час судового розгляду, ухвалою слідчого судді Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 18.09.2020 року накладено арешт на шорти зеленого кольору без пошкоджень, джинси синього кольору та труси чоловічі сірого кольору (т. 2 а.с. 105-106).

Таким чином, враховуючи, що вказане майно не підлягає спеціальній конфіскації, арешт, накладений на нього, підлягає скасуванню.

Приймаючи до уваги наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України та оцінюючи сукупність обставин, встановлених ст. 178 КПК України, враховуючи вид та міру покарання, яке призначається судом ОСОБА_7 , суд вважає за необхідне до набрання вироком законної сили, запобіжний захід відносно ОСОБА_7 залишити без змін - у виді тримання під вартою.

Крім того, відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України, слід зарахувати в строк відбуття покарання ОСОБА_7 строк попереднього ув`язнення з 12.09.2020 року по 19.08.2024 року включно, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 100, 124, 368, 370 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 152 КК України та призначити йому покарання у виді 10 (десяти) років позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_7 рахувати з 20.08.2024 року.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави витрати на залучення експерта, за проведення судової молекулярно-генетичної експертизи № 9/1494СЕ-20 від 27.11.2020 року у розмірі 35586 (тридцять п`ять тисяч п`ятсот вісімдесят шість) грн. 38 коп.

Речові докази - зразки нігтів малолітньої ОСОБА_5 , шорти зеленого кольору, штани (джинси) синього кольору та труси чоловічи сірого кольору, зразок крові малолітньої ОСОБА_5 , зразок крові ОСОБА_7 , передані на зберігання до кімнати зберігання речових доказів Куп`янського ВП ГУНП в Харківській області знищити.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 18.09.2020 року на речові докази - шорти зеленого кольору без пошкоджень, джинси синього кольору та труси чоловічі сірого кольору скасувати.

До набрання вироком законної сили, запобіжний захід відносно ОСОБА_7 залишити без змін - у виді тримання під вартою.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати в строк відбуття основного покарання ОСОБА_7 строк попереднього ув`язнення з 12.09.2020 року по 19.08.2024 року включно, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Червонозаводський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення, а ОСОБА_7 в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий суддя