УХВАЛА

09 вересня 2024 року

м. Київ

справа № 279/6330/21

провадження № 51- 4136 ск 24

Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 , в інтересах засудженого ОСОБА_5 , на вирок Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 16 лютого 2024 року та ухвалу Житомирського апеляційного суду від 21 травня 2024 року,

установив:

У касаційній скарзі захисник просить перевірити судові рішення в касаційному порядку.

Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), колегія суддів (далі - Суд) дійшла висновку, що її подано без додержання приписів зазначеної норми.

Відповідно до положень п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК у касаційній скарзі зазначаються обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із зазначенням того,

у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.

Відповідно до вимог ст. 438 КПК підставами для скасування або зміни судових рішень судом касаційної інстанції є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК); неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК); невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК).

Посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судового рішення, особа, яка подає касаційну скаргу, має вказати на конкретні порушення закону, що

є підставами для скасування або зміни судового рішення, які, на її думку, були допущені судами при винесенні судових рішень, навести конкретні аргументи

в обґрунтування кожної позиції.

При цьому, за приписами ст. 433 КПК суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що

не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Під час перевірки доводів касаційної скарги, Верховний Суд бере до уваги фактичні обставини, встановлені місцевим та апеляційним судами, і перевіряє судові рішення лише в частині правильності застосування цими судами норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин.

У касаційній скарзі захисник просить скасувати оскаржувані судові рішення черезістотні порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Посилаючись у скарзі наістотні порушення вимог кримінального процесуального закону, як на підставу для скасування судових рішень, захисник, серед іншого, вказує на неповноту судового розгляду, при цьому не обґрунтовує у чому саме полягає така неповнота з огляду на точний зміст положень ст. 410 КПК та не зазначає, що саме не було перевірено апеляційним судом у цій частині.

Окрім того, у касаційній скарзі захисник вказує на порушення судом апеляційної інстанції вимог ст. 419 КПК, оскільки цей суд не дав відповідей на всі доводи його апеляційної скарги, однак при цьому не конкретизує які саме доводи його скарги залишились поза увагою суду та не отримали відповіді.

Водночас, зі змісту касаційної скарги та оскаржуваної ухвали апеляційного суду вбачається, що аналогічні доводи захисника, зокрема щодо невідповідності висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, були предметом перевірки суду апеляційної інстанції.

Посилаючись на неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, як додаткову підставу для скасування судових рішень, захисник

у скарзі не зазначає, яка саме норма Кримінального закону була застосована судами неправильно та в чому саме полягає ця неправильність ( ст. 413 КПК).

Указані недоліки перешкоджають вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.

За правилами ст. 429 КПК, суд касаційної інстанції, встановивши, що касаційну скаргу подано без додержання вимог ст. 427 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення касаційної скарги без руху та надає особі,

яка подала скаргу, необхідний строк для усунення недоліків.

При цьому Суд звертає увагу захисника на те, що недоліки касаційної скарги, пов`язані з її змістом, мають бути усунуті шляхом подання ним нової касаційної скарги.

На підставі викладеного, керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, Суд

постановив:

Касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 на вирок Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 16 лютого 2024 року та ухвалу Житомирського апеляційного суду від 21 травня 2024 року щодо засудженого ОСОБА_5 залишити без руху і надати йому строк для усунення вказаних недоліків упродовж десяти днів із дня отримання копії ухвали.

Роз`яснити останньому, що у разі неусунення недоліків в установлений строк касаційну скаргу буде йому повернуто.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3