1-кп/205/1014/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2024 року м. Дніпро

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

за участю секретаря - ОСОБА_2

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 30000262 за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Смереків, Жовківського району, Львівської області, громадянина України, маючого середню освіту, одруженого, на утриманні малолітніх дітей не маючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовець військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період, старший водій 1 відділення морської піхоти 2 взводу морської піхоти 1 роти морської піхоти 2 батальйону морської піхоти військової частини НОМЕР_1 , військове звання «сержант», раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 415 КК України, -

за участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_4 (в режимі відеоконференції)

обвинуваченого ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_5

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Ленінського районного суду міста Дніпропетровська перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_6 , у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 415 КК України згідно якого ОСОБА_3 обвинувачується у тому, що будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період, перебуваючи на посаді старший водій 1 відділення морської піхоти 2 взводу морської піхоти 1 роти морської піхоти 2 батальйону морської піхоти військової частини НОМЕР_1 , діючи із кримінальною протиправною недбалістю, тобто не передбачаючи можливості настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння, хоча повинен був і міг їх передбачити, грубо порушуючи вимоги п. 1.3., 1.5., 1.7., п.п. «б», «д» п. 2.3., п. 18.1., п. 18.4., Правил дорожного руху затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.01.2001 №1306, 30.01.2023 близько 10 год. 15 хв. керуючи технічно справним автомобілем "КАВЗ" р.н. 4761E6 проявляючи крайню неуважність до дорожньої обстановки та її змінам, не діючи таким чином, щоб не піддавати загрози життя та здоров`я громадян, не забезпечивши безпеку дорожного руху та не переконавшись, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, рухаючись по АДРЕСА_2 скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка перетинала проїжджу частину по нерегульованому пішохідному переходу з ліва на право відносно напрямку руху автомобіля, в наслідок чого остання отримала тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості.

Порушення п. 18.1., п. 18.4. ПДР України, водієм ОСОБА_7 , знаходиться в причинно-наслідковому зв?язку з виникненням зазначеної дорожньо-транспортної пригоди, в наслідок якої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , отримала тілесні ушкодження у вигляді закритого багатоуламкового перелому лівої ключиці в середній третині зі зміщенням уламків, синця в проекції лівої ключиці, які за своїм характером відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості, що зумовили тривалий розлад здоров`я, строком понад 3 тижні (більш, як 21 день), п. 2.2.2 «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995р. № 6 - термін зрощення кісткової тканини понад 21 добу.

Своїми діями водій ОСОБА_8 грубо порушив вимоги п. 1.3., 1.5., 1.7., п.п. «б», «д» п. 2.3., п. 18.1., п. 18.4. ПДР України, тим самим вчинивши кримінальне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 415 ККУ.

Обвинувачений ОСОБА_8 у судовому засіданні повністю визнав свою вину у пред`явленому обвинуваченні та заявив клопотання про закриття кримінального провадження з огляду на те, що він щиросердно розкаюється у вчиненому та примирився з потерпілою, відшкодувавши заподіяну шкоду. Також пояснив, що обізнаний про встановлені законом наслідки примирення із потерпілою у кримінальному провадженні, проти яких не заперечує.

Потерпіла ОСОБА_5 , у судовому засіданні також заявила клопотання про звільнення ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 415 КК України та підставі ст. 46 КК України та закриття щодо нього кримінального провадження. Зокрема, потерпіла ОСОБА_5 , зазначила, що примирилася з обвинуваченим ОСОБА_7 , останній відшкодував їй заподіяну шкоду у повному обсязі, оплатив всі витрати на лікування заподіяних їй травм. Також пояснила, що претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має і їй зрозумілі правові наслідки примирення у кримінальному провадженні.

Прокурор ОСОБА_4 в судовому засіданні не заперечувала проти закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_6 на підставі ст. 46 КК України та звільнення його від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 415 КК України, посилаючись на те, що останній раніше кримінальних правопорушень не вчиняв, примирився з потерпілою та відшкодував заподіяну шкоду.

Відповідно до ч. 2 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом, у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Згідно зі ст. 46 КК України особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

За таких обставин підстава для звільнення особи від кримінальної відповідальності містить два складових елементи, взятих у своїй єдності, а саме: примирення особи, яка вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, з потерпілим від цього злочину та відшкодування зазначеною особою завданих нею збитків або усунення заподіяної шкоди.

Відсутність хоча б одного із зазначених елементів виключає підставу звільнення від кримінальної відповідальності за ст.46 КК України.

Примирення це акт прощення потерпілим кривдника, що заподіяв йому шкоду, досягнення з ним згоди та миру. Результатом цього є угода зазначених осіб, відповідно до якої потерпілий не наполягає на притягненні до кримінальної відповідальності винної особи, а остання відшкодовує завдані нею збитки або усуває заподіяну шкоду.

Однією з основних умов для звільнення особи від кримінальної відповідальності за ст. 46 КК України, це скоєння кримінального правопорушення особою вперше.

Як вбачається з обвинувального акту, обвинувачений ОСОБА_8 раніше не судимий до кримінальної відповідальності притягається вперше, щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, примирився з потерпілою, потерпіла претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має.

Суд, вислухавши учасників судового розгляду, вважає, що є підстави, передбачені ст. 46 КК України, для звільнення ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 415 КК України та закриття відносно нього кримінального провадження, згідно вимог ч. 2 ст. 284 КПК України, оскільки обвинувачений вперше вчинив необережний нетяжкий злочин, примирився з потерпілою та повністю відшкодувала заподіяну шкоду.

Запобіжний захід до обвинуваченого не обирався.

Згідно з ч.1 ст.126 КПК України, суд вирішує питання щодо процесуальних витрат у вироку суду або ухвалою. Відповідно до висновку Великої палати Верховного суду, викладеного у постанові від 17.06.2020 року у справі №598/1781/17, кримінальний процесуальний закон не обмежує можливість вирішення питання розподілу процесуальних витрат виключно обвинувальним вироком. Суд повинен вирішити питання про розподіл процесуальних витрат у будь-якому рішенні, яким завершується розгляд кримінального провадження по суті.

Окрім того, закриття кримінального провадження за нереабілітуючих підстав і застосування м`якої форми закінчення кримінального провадження, ніж обвинувальний вирок, не звільняє від сплати процесуальних витрат, зокрема, пов`язаних із проведенням експертиз. На цьому наголосив Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у справі №449/1689/19.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що з обвинуваченого ОСОБА_6 підлягають стягненню на користь держави документально підтверджені витрати на проведення експертизи (висновок від 20 лютого 2023 року за № СЕ-19/104-23/6498-ІТ) в сумі 755,12 гривень.

Ухвалою слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 05.06.2023 року накладено арешт на транспортний засіб автомобіль «КАВЗ», реєстраційний номер НОМЕР_2 , який на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу: НОМЕР_3 , зареєстрований АДРЕСА_3 , належить військовій частині НОМЕР_1 , з позбавленням права на відчуження та розпорядження, з метою збереження речового доказу у кримінальному провадженні.

Суд приходить до висновку, що, згідно вимог ст. 174 КПК України накладений арешт на транспортний засіб підлягає скасуванню, а сам транспортний засіб підлягає поверненню його власнику.

На підставі викладеного, керуючись ст. 46 КК України, ст.ст., 174 284, 314, 315, 368-372 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 415 КК України у зв`язку з примиренням з потерпілою.

Кримінальне провадження № 0000262 від 31.01.2023 за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 415 КК України - закрити.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь держави витрати на проведення судової автотехнічної експертизи висновок від 20 лютого 2023 року за № СЕ-19/104-23/6498-ІТ) в сумі 755,12 гривень.

Арешт накладений ухвалою слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 05.06.2023 року на транспортний засіб автомобіль «КАВЗ», реєстраційний номер НОМЕР_2 , який на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу: НОМЕР_3 , зареєстрований с. Дачне, Одеська обл., належить військовій частині НОМЕР_1 - скасувати.

Транспортний засіб автомобіль «КАВЗ», реєстраційний номер НОМЕР_4 E6 повернути за належністю власнику військовій частині НОМЕР_1 .

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала може бути оскаржена, шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду, протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя: ОСОБА_9