1-кп/205/1052/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 вересня 2024 року м. Дніпро

Ленінський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши в порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження кримінальне провадження № 0000455 відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, має середню спеціальну освіту, розлученого, на утриманні малолітніх або неповнолітніх дітей та непрацездатних осіб не має, офіційно не працевлаштований, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , судимості не має,

який обвинувачується у вчинені кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

19.08.2024 року приблизно о 01 годин 10 хвилин, ОСОБА_3 перебував біля буд. АДРЕСА_2 , де також в цей час перебувала раніше знайома сусідка - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . В подальшому, перебуваючи у вищевказаному місці та час, між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 виник словесний конфлікт на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин. В цей момент у ОСОБА_3 раптово виник кримінально-протиправний умисел, спрямований на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_6 .

В подальшому, 19.08.2024 року приблизно о 01 годин 15 хвилин, перебуваючи біля буд. АДРЕСА_2 , ОСОБА_3 , реалізуючи свій раптово виниклий кримінально-протиправний умисел, діючи умисно, усвідомлюючи кримінально-протиправний характер вчинюваних дій, підійшов до ОСОБА_7 , та знаходячись на відстані близько 30-40 см. від неї, завдав один боковий удар долонею своєї правої руки по лівій частині щоки ОСОБА_7 . В подальшому, ОСОБА_8 почала відходити в сторону та в цей момент ОСОБА_3 наздогнав останню, та знаходячись обличчям до ОСОБА_7 , на відстані близько 30-40 см. завдав один боковий удар долонею лівої руки в праву частину обличчя, а саме, щоки та один боковий удар долонею правої руки в ліву частину обличчя. Продовжуючи реалізовувати свій кримінально-протиправний умисел, ОСОБА_3 , опинившись обличчям до спини ОСОБА_7 , схопив останню двома руками за горло та почав душити. В подальшому, коли ОСОБА_8 вирвалась та опинилась обличчям до ОСОБА_3 останній, знаходячись на відстані близько 30-40 см., завдав ще один боковий удар тапком, який утримував в лівій руці, в праву частину обличчя, а саме щоки потерпілої.

Своїми умисними діями ОСОБА_3 спричинив ОСОБА_6 тілесні ушкодження у вигляді:

-внутрішньо-шкірного крововиливу - на передній поверхні шиї у середній третині;

- поверхневої рани на тлі крововиливу - на слизовій оболонці правої щоки.

Враховуючи характер та ступінь ознак загоєння виявлених у ОСОБА_7 тілесних ушкоджень (внутрішньо-шкірний крововилив рожево-червоного кольору; крововилив червоний, невизначеної форми, з нечітким контуром; поверхнева рана з дрібнохвилястими краями, поверхня її подекуди вкрита білісуватим нальотом, на тлі з припухлістю м`яких тканин), можна вказати, що вони могли утворитися в термін не більше доби до моменту огляду, тобто і в термін на який вказує обстежена та дізнавач у постанові.

За своїм характером виявлені у ОСОБА_4 тілесні ушкодження відносяться до легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки. На підставі пункту 2.3.5. „Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень", затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995 року №6.

Умисні дії обвинуваченого ОСОБА_3 , які виразились у заподіянні умисного легкого тілесного ушкодження, кваліфікуються за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

До обвинувального акту, який надісланий до суду разом із клопотанням прокурора про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні, додані:

- письмова заява ОСОБА_3 , складена в присутності його захисника ОСОБА_9 , щодо беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, зазначеними вище, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч. 2 ст. 302 КПК України та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні;

- письмова заява потерпілої ОСОБА_7 про розгляд обвинувального акта у його відсутність, претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого ОСОБА_3 не має.

За результатами дослідження змісту заяви та матеріалів дізнання, у суду не виникло сумнівів в тому, що зазначена заява обвинуваченого є усвідомленою, відповідає його внутрішній волі, а його процесуальна позиція сформувалася без будь-якого стороннього неправомірного впливу на нього.

Згідно ч. 2 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Встановлені в даному кримінальному провадженні органом досудового розслідування обставини не оспорюються учасниками судового провадження і суд не вбачає підстав ставити їх під сумнів та визнає їх доведеними, оскільки вони повністю узгоджуються з наданими суду матеріалами дізнання.

Оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, суд вважає, що всі докази є належними, допустимими, достовірними, а в сукупності та їх взаємозв`язку - достатніми для прийняття рішення про визнання обвинуваченого ОСОБА_3 винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

Призначаючи вид і міру покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, яке є умисним, закінченим кримінальним проступком, обставини вчинення кримінального правопорушення, характер та ступінь тяжкості фактичних наслідків правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальний проступок, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає: 1) повне визнання обвинуваченим своєї вини; 2) щире каяття обвинуваченим у вчиненому та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, яке згідно ст. 12 КК України відноситься до кримінального проступку, судимості не має, розлученого, на утриманні малолітніх або неповнолітніх дітей та непрацездатних осіб не має, офіційно не працевлаштованого, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не знаходиться, за місцем проживання характеризується посередньо.

З урахуванням вищевикладеного суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у виді громадських робіт, передбаченого санкцією статті обвинувачення.

Це покарання, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, буде ефективним і дієвим з метою профілактики подальшої асоціальної поведінки обвинуваченого.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.

Питання щодо речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 369, 371-374, 382 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, та призначити йому покарання у виді громадських робіт строком 100 (сто) годин.

Строк відбуття покарання рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

Речові докази, якими було визнано оптичний диск з написом «MyMEDIA», на якому записаний відеозапис від 19.08.2024 року, з камери відеоспостереження, розташованої на будинку за адресою: АДРЕСА_2 , що зберігається при матеріалах кримінального провадження продовжити зберігати при матеріалах кримінального провадження.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок в іншій частині може бути оскаржений шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду через Ленінський районний суд міста Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня проголошення. Вирок набирає законної сили після закінчення зазначеного строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя: ОСОБА_1