1Справа № 335/4857/24 1-кп/335/615/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2024 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді: ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , розглянувши у підготовчому судовому засіданні у залі суду у м. Запоріжжя клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжних заходів у кримінальному провадженні за обвинувальним актом № 0000185 від 14.03.2023 року відносно ОСОБА_5 , обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 302, ч. 2 ст. 303, ч. 3 ст. 303 КК України, ОСОБА_6 , обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 302, ч. 3 ст. 303 КК України, ОСОБА_7 , обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 302, ч. 3 ст. 303 КК України, ОСОБА_10 , обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 302, ч. 3 ст. 303 КК України, ОСОБА_8 , обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 302, ч. 2 ст. 303 КК України, ОСОБА_9 , обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 302, ч. 2 ст. 303 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя перебуває кримінальне провадження за обвинувальним актом №0000185 від 14.03.2023 року відносно ОСОБА_5 , обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 302, ч. 2 ст. 303, ч. 3 ст. 303 КК України, ОСОБА_6 , обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 302, ч. 3 ст. 303 КК України, ОСОБА_7 , обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 302, ч. 3 ст. 303 КК України, ОСОБА_10 , обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 302, ч. 3 ст. 303 КК України, ОСОБА_8 , обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 302, ч. 2 ст. 303 КК України, ОСОБА_9 , обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 302, ч. 2 ст. 303 КК України.

У підготовчому судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження строку дії запобіжних заходів у вигляді домашнього арешту, застосованих до обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , в обґрунтування яких посилався на те, що встановлені раніше ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, не зменшилися і продовжують існувати, а також наполягав, що більш м`які запобіжні заходи є недостатніми для забезпечення виконання обвинуваченими покладених на них процесуальних обов`язків.

Захисник обвинувачених адвокат ОСОБА_4 у підготовчому судовому засіданні проти клопотань прокурора заперечував, вважає їх необґрунтованими. Наполягав на відсутності підстав для продовження запобіжних заходів, посилаючись на те, що обвинувачені у повному обсязі виконують процесуальні обов`язки і не порушують їх.

Обвинувачена ОСОБА_6 у підготовчому судовому засіданні підтримала позицію захисника, суду пояснила, що постійно мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , має сім`ю, планує працевлаштуватися адміністратором до ресторану, не має наміру перешкоджати кримінальному провадженню, з`являється на виклики суду, обов`язки не порушує.

Обвинувачена ОСОБА_7 у підготовчому судовому засіданні підтримала позицію захисника, суду пояснила, що не має наміру перешкоджати кримінальному провадженню, процесуальні обов`язки виконує належним чином, працює адміністратором у магазині «Варус» з 07-00 години до 19-0 години, має на утриманні двох неповнолітніх дітей.

Заслухавши пояснення учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження в межах вирішуваних питань, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

Виходячи зі змісту ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжних заходів у кримінальному провадженні є забезпечення виконання обвинуваченим, покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання ризикам.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Відповідно до ч. 6 ст. 181 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим.

При вирішенні клопотань прокурора суд бере до уваги обставини, визначені ч. 1 ст. 178, ч. 1 ст. 194 КПК України, для обрання запобіжного заходу, та підстави застосування запобіжного заходу, визначені ст. 177 КПК України.

Згідно положень ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Європейський суд з прав людини у рішенні у справі «Ніколова проти Болгарії» зазначає, що суд повинен врахувати наведені особою конкретні факти, здатні поставити під сумнів існування умов, які мають суттєве значення для «законності» позбавлення свободи у світлі цілей Конвенції.

Статтею 131 КПК України передбачено, що заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження, одним із яких визначено запобіжні заходи.

Судом встановлено, що ухвалою слідчого судді від 30.11.2023 року відносно підозрюваної ОСОБА_6 було застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, шляхом заборони залишати місце проживання у нічний час, з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, строк дії якого продовжувався слідчим суддею до 25.05.2024 року.

Ухвалою суду від 23.05.2024 року відносно обвинуваченої ОСОБА_6 судом було продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, шляхом заборони їй з 22 години 00 хвилин до 07 години 00 хвилин наступного дня залишати місце свого проживання строком до 23.07.2024 року включно, з покладенням на неї передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України обов`язків: прибувати до суду за першим викликом; не відлучатись із населеного пункту, де вона проживає, без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання та роботи.

Ухвалою суду від 18.07.2024 року відносно обвинуваченої ОСОБА_6 судом було продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, шляхом заборони їй з 22 години 00 хвилин до 07 години 00 хвилин наступного дня залишати місце свого проживання строком до 18.09.2024 року включно, з покладенням на неї передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України обов`язків: прибувати до суду за першим викликом; не відлучатись із населеного пункту, де вона проживає, без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання та роботи.

Можливість продовження за клопотанням прокурора строку застосованого до обвинуваченої запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, виходячи з положень ч. 6 ст. 181 КПК України, має бути обумовлена такою необхідністю. При цьому, будь-яких нових обставин, аніж ті, які були встановлені під час його застосування у клопотанні прокурора не наведено. Тоді як судом встановлено, що ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, встановлені слідчим суддею при застосуванні запобіжного заходу, виходячи із встановлених в ході розгляду клопотання даних про особу обвинуваченої, її вік, міцність соціальних зв`язків, з огляду на її поведінку під час перебування справи у суді, на даний час зменшилися.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що подальше застосування до обвинуваченої запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, з урахуванням його тривалості, не є виправданим задля досягнення завдань кримінального провадження, а можливість перешкоджання інтересам правосуддя та поведінка обвинуваченої можуть бути забезпечені виконанням останньою обов`язків підозрюваного, обвинуваченого, визначених ст. 42 КПК України, порушення яких не було встановлено під час перебування справи у суді.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_6 є необґрунтованим та не підлягає задоволенню.

Крім того, ухвалою слідчого судді від 30.11.2023 року відносно підозрюваної ОСОБА_7 було застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, шляхом заборони залишати місце проживання у нічний час, з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, строк дії якого продовжувався слідчим суддею до 25.05.2024 року.

Ухвалою суду від 23.05.2024 року відносно обвинуваченої ОСОБА_7 судом було продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, шляхом заборони їй з 22 години 00 хвилин до 07 години 00 хвилин наступного дня залишати місце свого проживання строком до 23.07.2024 року включно, з покладенням на неї передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України обов`язків: прибувати до суду за першим викликом; не відлучатись із населеного пункту, де вона проживає, без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання та роботи.

Ухвалою суду від 18.07.2024 року відносно обвинуваченої ОСОБА_7 судом було продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, шляхом заборони їй з 22 години 00 хвилин до 07 години 00 хвилин наступного дня залишати місце свого проживання строком до 18.09.2024 року включно, з покладенням на неї передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України обов`язків: прибувати до суду за першим викликом; не відлучатись із населеного пункту, де вона проживає, без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання та роботи.

Судом встановлено, що ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, встановлені слідчим суддею при застосуванні запобіжного заходу, виходячи із встановлених в ході розгляду клопотання даних про особу обвинуваченої, її вік, міцність соціальних зв`язків, з огляду на її поведінку під час перебування справи у суді, на даний час зменшилися. Інших обставин, аніж ті, які були встановлені під час застосування запобіжного заходу у клопотанні прокурора не наведено, отже необхідність продовження строку застосованого до обвинуваченої запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту не обґрунтовано.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що подальше застосування до обвинуваченої запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, з урахуванням його тривалості, не є виправданим задля досягнення завдань кримінального провадження, а можливість перешкоджання інтересам правосуддя та поведінка обвинуваченої можуть бути забезпечені виконанням останньою обов`язків підозрюваного, обвинуваченого, визначених ст. 42 КПК України, порушення яких не було встановлено під час перебування справи у суді.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_7 є необґрунтованим та не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 181, 194, 314-316, 371, 372, 376 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу відносно ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу відносно ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду протягом 7 днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1