Справа № 524/6135/24
Провадження 1-кп/524/579/24
УХВАЛА

20.08.2024 року Автозаводський районний суд м. Кременчука в складі:

головуючої судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

провівши у відкритому судовому засіданні в м. Кременчуці підготовче засідання кримінального провадження № 0001001 по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кременчука, Полтавської області, громадянина України, українця, з середньо - спеціальною освітою, не одруженого, на утриманні дітей не має, офіційно не працюючого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не є учасником бойових дій АТО та ООС, не інвалід, раніше судимого:

05.09.2019 р. Козельщинським районним судом Полтавської області за ч. 2 ст. 185 КК України. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком 1 рік;

24.12.2020 р. Автозаводським районним судом м. Кременчука за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 71 КК України частково приєднано покарання за вироком Козельщинського районного суду Полтавської області від 05.09.2019 року та остаточно призначено покарання 4 роки 1 місяць позбавлення волі.

27.04.2021 року Полтавським апеляційним судом вирок Автозаводського районного суду м. Кременчука від 24.12.2020 року змінений та пом`якшено покарання за ч. 2 ст. 186, ст. 69 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, частково приєднано покарання за вироком Козельщинського районного суду Полтавської області від 05.09.2019 року та остаточно призначено покарання у вигляді 1 року 7 місяців позбавлення волі.,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні суду знаходиться кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

10.04.2024 року приблизно о 00.30 год. у ОСОБА_4 , знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 , виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна.

ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний умисел, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільні-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, умисно, повторно, діючи в умовах воєнного стану, з корисливих мотивів та мети, вважаючи, що його дії непомітні для сторонніх осіб, знаходячись в кімнаті 2 секції 29 будинку АДРЕСА_2 , шляхом вільного доступу, викрав мобільний телефон марки «Xiaomi Mi A2 lite» 4/64Gb Black, в корпусі чорного кольору, IMEI НОМЕР_1 , IMEI НОМЕР_2 , без пошкоджень, який належить ОСОБА_5 , вартість якого, відповідно до висновку товарознавчої експертизи № CE-19/117-24/7501-ТВ від 06.05.2024 року становить 2250 гривень.

Після чого, заволодівши вказаним майном, ОСОБА_4 з місця вчинення злочину зник, викраденим розпорядився на власний розсуд, спричинивши матеріального збитку потерпілій ОСОБА_5 на суму 2250 гривень.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 4 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

Головуюча по справі поставила перед учасниками кримінального провадження на розгляд питання про закриття кримінального провадження відносно обвинуваченого у зв`язку з декриміналізацією діяння відповідно до Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», що набув чинності 09.08.2024.

ОСОБА_4 судом було роз`яснено суть обвинувачення, підставу для закриття кримінального провадження відносно нього, право заперечувати проти закриття кримінального провадження, а також наслідки закриття провадження у справі.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 не заперечував проти закриття кримінального провадження відносно нього. Вказав, що розуміє свої права, усвідомлює, що закриття провадження з вказаної підстави не є реабілітуючим, йому зрозумілі наслідки закриття провадження.

Прокурор у судовому засіданні не заперечував проти закриття провадження, вказав, що йому зрозумілі наслідки закриття провадження у справі.

Потерпіла у судове засідання не з`явилась, про час та місце слухання справи повідомлена належним чином, подала суду заяву про розгляд справи за її відсутності.

Заслухавши думку учасників судового розгляду, суд приходить до наступних висновків.

Згідно ст.58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти, що пом`якшують або скасовують відповідальність, мають зворотну дію в часі.

Відповідно до ст.5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість. Закон про кримінальну відповідальність, що встановлює кримінальну протиправність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі. Закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи. Якщо після вчинення особою діяння, передбаченого цим Кодексом, закон про кримінальну відповідальність змінювався кілька разів, зворотну дію в часі має той закон, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.

Частиною 6 ст. 3 КК України встановлено норму, за якою зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Законом України від 18 липня 2024 року № 3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», який набрав чинності 09.08.2024 року, внесено зміни до Кодексу України про адміністративні правопорушення, зокрема викладено у новій редакції ст. 51 КУпАП. З огляду на внесені зміни дрібним викраденням чужого майна вважається викрадення майна, вартість якого на момент вчинення правопорушення не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Пунктом 5 підрозділу 1 розділу XX Податкового Кодексу України передбачено, що якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року. У 2023 році сума одного неоподаткованого мінімуму для адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень становила 1342 грн.

Таким чином внесені Законом України від 18 липня 2024 року № 3886-IX зміни призвели до часткової декриміналізації діяння і Закон має зворотну дію у часі.

Вартість викраденого майна, зазначеного у обвинувальному акті відносно ОСОБА_4 , на момент вчинення правопорушень, тобто у квітні 2024 році, не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Вимогами п.4-1 ч.1 ст.284КПК України передбачено,що кримінальне провадження закривається в разі, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Відповідно до ч.3 ст. 479-2 КПК України якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої статті 284 цього Кодексу. Суд закриває кримінальне провадження на цій підставі, якщо обвинувачений проти цього не заперечує.

Зважаючи на те, що обвинувачений не заперечує проти закриття кримінального провадження відносно нього, розуміє наслідки закриття провадження з нереабілітуючих підстав, суд вважає за необхідне клопотання задовольнити.

Питання щодо речових доказів слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого не обирався.

Керуючись Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024, ст. 5 КК України, п.4-1 ч.1 ст. 284, ст. 479-2 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Кримінальне провадження № 0001001 по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, закрити на підставі п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку з втратою чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Стягнути із ОСОБА_4 витрати на залучення експерта у розмірі 1514 (одна тисяча п`ятсот чотирнадцять) гривень.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію ухвали.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом семи днів з дня проголошення.

Суддя ОСОБА_6