Справа № 741/912/14-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/887/24
Категорія - Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 листопада 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

З участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові матеріали провадження за апеляційною скаргою прокурора Ніжинської окружної прокуратури ОСОБА_7 на ухвалу Носівського районного суду Чернігівської області від 24.09.2024 року -

В С Т А Н О В И Л А:

Цією ухвалою задоволено клопотання начальника Чернігівського районного сектору № 4 філії ДУ «Центр пробації» в Чернігівській області та звільнено засудженого ОСОБА_8 від відбування покарання, призначеного вироком Носівського районного суду Чернігівської області від 30.07.2014 року.

В обґрунтування ухваленого рішення місцевим судом зазначено, що на даний час закінчились строки давності виконання обвинувального вироку Носівського районного суду Чернігівської області від 30 липня 2014 року, факт ухилення ОСОБА_8 від відбування покарання не встановлений вироком суду, а тому суд вважає, що подання підлягає задоволенню, оскільки наявні підстави для його звільнення від відбування покарання на підставі ст. 80 КК України. Відповідно до ст. 152 КВК України закінчення строків давності виконання обвинувального вироку є підставою для звільнення від відбування покарання.

Не погодившись із рішенням суду, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу суду першої інстанції, як незаконну та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання про звільнення засудженого від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку. Зазначає, що засуджений з 06.11.2015 року перестав з`являтися для реєстрації до кримінально-виконавчої інспекції (уповноваженого органу з питань пробації) та з 16.02.2016 року його оголошено у розшук у зв`язку з ухиленням ним від відбування покарання, призначеного вироком Носівського районного суду Чернігівської області від 30.07.2014 року. Вказує, що на момент розгляду клопотання Чернігівського районного сектору № 4 філії ДУ «Центр пробації» в Чернігівській області засуджений ОСОБА_8 продовжував перебувати у розшуку. На його думку, засуджений ОСОБА_8 фактично ухилився від відбування покарання, а тому з моменту оголошення його у розшук перебіг строку давності виконання вироку вважається зупиненим. Вважає, що підстави для застосування ч. 1 ст. 80 КК України до засудженого відсутні і безпідставне його звільнення судом від подальшого відбування призначеного покарання не сприяло досягненню його мети виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Крім того, у мотивувальній частині ухвали судом допущено неправильне посилання на п. 1 ч. 1 ст. 80 КК України, оскільки дана норма стосується звільнення від відбування покарання у разі засудження особи до покарання менш суворого, ніж обмеження волі. ОСОБА_8 засуджено за вчинення тяжкого злочину до покарання у виді позбавлення волі на строк три роки і для такої категорії засуджених питання звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання вироку регулюється п. 3 ч. 1 ст. 80 КК України. Також, з мотивувальної частини ухвали суду неможливо зрозуміти, від чого саме звільнено засудженого ОСОБА_8 .

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, котрий підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з огляду на таке.

З матеріалів клопотання убачається, що вироком Носівського районного суду Чернігівської області від 30 липня 2014 року ОСОБА_8 було засуджено за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком три роки. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_8 було звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строк два роки.

Вирок суду набрав законної сили 23 вересня 2014 року та був направлений на виконання кримінально-виконавчій інспекції Носівського району.

У зв`язку з ухиленням від відбування покарання, призначеного вироком суду, 16 лютого 2016 року ОСОБА_8 був оголошений у розшук. Даних про встановлення місця знаходження засудженого або про вчинення ним нового злочину до клопотання долучено не було.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 80 КК України особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано у строк п`ять років - у разі засудження до покарання у виді позбавлення волі за нетяжкий злочин, а також при засудженні до позбавлення волі на строк не більше п`яти років за тяжкий злочин.

Приписами ч.3 ст. 80 КК України визначено, що перебіг давності зупиняється, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання.

Ухилення від відбування покарання - це умисні дія або бездіяльність засудженого, спрямовані на невиконання покарання. Перебіг давності відновлюється з дня з`явлення засудженого для відбування покарання або з дня його затримання. При цьому строки давності, які спливли до моменту ухилення засудженого від відбування покарання, підлягають зарахуванню, але у разі відновлення перебігу давності строки давності, передбачені пунктами 1-3 ч. 1 ст. 80 цього Кодексу, подвоюються.

Відповідно оперативно-розшукової справи «Розшук № 40/07/13» від 12 лютого 2016 року, ОСОБА_8 оголошений у розшук, як особа, яка ухилилась від відбування покарання.

Згідно з інформацією, яка міститься у довідці про судимості ОСОБА_8 , останній вважається таким, що ухиляється від виконання вироку.

Колегія суддів вважає безпідставним посилання суду першої інстанції в своїй ухвалі на правовий висновок Верховного Суду України у справі № 5-324кс15 (постанова від 24 грудня 2015 року) яким визначено, що оскільки особа не вживала активних дій з метою ухилення від відбування призначеного судом покарання, відомості про її притягнення до кримінальної відповідальності за ст. 389 КК України відсутні, то вона не може вважатись такою, що ухилилась від відбування покарання.

Такий висновок колегією суддів був прийнятий у конкретній справі, де особі було відмовлено у звільненні від відбування покарання через закінчення строків давності виконання вироку, однак Верховний Суд не погодився з такою позицією суду виключно тому, що особі було призначено покарання у виді штрафу. Адже відповідно до частини першої статті 389 КК ухилення від відбування покарання у виді штрафу є злочином і такий факт має бути юридично встановлений.

У даному випадку така правова позиція не може бути визнана аналогією права, оскільки засуджений з 06.11.2015 року перестав з`являтися для реєстрації до кримінально-виконавчої інспекції (уповноваженого органу з питань пробації) та фактично ухилився від відбування покарання, був обізнаний про призначене йому покарання, проте свідомо ухиляється від його відбування і на теперішній час перебуває у активному державному розшуку.

Кримінальна відповідальність за ухилення від відбування покарання у виді обмеження волі та позбавлення волі, передбачена ст. 390 КК України, передбачена для осіб, які вже відбували таке покарання та не повернулися у місця відбування такого покарання. Для осіб, які взагалі не починали відбувати призначений строк покарання, кримінальна відповідальність не встановлена. Отже, правовий висновок Верховного Суду, на який посилається суд, не може бути застосований у даному провадженні.

Таким чином, вирок Носівського районного суду Чернігівської області від 30.07.2014 року не виконується з підстав ухилення засудженого ОСОБА_8 від відбування призначеного судом покарання і строки давності виконання вироку не минули через ухилення засудженого від відбування покарання.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 404-405, 407, 424, 539 КПК України колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора Ніжинської окружної прокуратури ОСОБА_7 задовольнити, а ухвалу Носівського районного суду Чернігівської області від 24.09.2024 року - скасувати.

Ухвалити нову ухвалу, якою в задоволенні клопотання начальника Чернігівського районного сектору № 4 філії ДУ «Центр пробації» в Чернігівській області про звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_8 відмовити.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4