Провадження №1-кс/369/2191/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.07.2024 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі слідчого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Києво-Святошинської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_4 про арешт майна, за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001329 від 07.05.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 Кримінального кодексу України, -

В С Т А Н О В И В:

До слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської ОСОБА_1 надійшло клопотання прокурора Києво-Святошинської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_4 про арешт майна, за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001329 від 07.05.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 Кримінального кодексу України.

Клопотання обґрунтовується тим, щослідчими слідчого відділу Бучанського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001329 від 07.05.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 Кримінального кодексу України.

Нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва у вказаному кримінальному провадженні здійснюється Києво-Святошинською окружною прокуратурою Київської області.

Досудовим розслідуванням встановлено, що до відділення поліції №5 Бучанського РУП ГУНП в Київській області надійшли письмові заяви від ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , які повідомили про те, що особа на ім`я ОСОБА_10 , заволодівши довірою потерпілих, під виглядом надання допомоги в доставці транспортних засобів з-за кордону, шахрайським шляхом заволодів грошовими коштами потерпілих, заподіявши останнім матеріальну шкоду, в умовах воєнного стану.

В ході проведення досудового розслідування в якості потерпілої допитано ОСОБА_5 , яка повідомила про те, що її знайомий на ім`я ОСОБА_10 , заволодівши довірою потерпілих та сформувавши у останніх дружнє та довірливе ставлення до себе, запропонував свою допомогу у доставленні транспортних засобів на замовлення з-за кордону. Так, взявши грошові кошти у останніх, особа на ім`я ОСОБА_10 свої зобов`язання не виконав, не повернувши при цьому грошові кошти.

Крім того, в якості потерпілого в даному кримінальному провадженні допитано ОСОБА_7 , яка повідомила про те, що вона являлась власником транспортного засобу «Hyundai Getz», 2006 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 . Так, особа на ім`я ОСОБА_10 , запевнивши потерпілу ОСОБА_7 в тому, що він може перепродати її транспортний засіб та за додаткову доплату доставити з-за кордону новий автомобіль, ініціював укладення довіреності між ОСОБА_7 та громадянином ОСОБА_11 , відповідно до якої громадянину ОСОБА_11 надано право розпоряджатись, в тому числі продавати, транспортний засіб «Hyundai Getz», 2006 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 , який належав ОСОБА_7 . В подальшому з показів потерпілої встановлено, що особа на ім`я ОСОБА_10 забрав автомобіль потерпілої, однак грошових коштів або нового автомобіля їй так і не повернув.

В подальшому, транспортний засіб «Hyundai Getz», 2006 року випуску, VIN-код НОМЕР_2 , д.н.з. НОМЕР_1 , перереєстровано на нового власника в НОМЕР_3 , який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , та на даний момент власником транспортного засобу являється громадянка ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Постановою слідчого транспортний засіб марки засіб «Hyundai Getz», 2006 року випуску, VIN-код НОМЕР_2 , д.н.з. НОМЕР_1 , визнано речовим доказом в кримінальному провадженні № 0001329 від 07.05.2024.

Постановою слідчого транспортний засіб марки засіб «Hyundai Getz», 2006 року випуску, VIN-код НОМЕР_2 , д.н.з. НОМЕР_1 , оголошено в розшук, у зв`язку з тим, що наявні достатні підстави вважати що вказаний транспортний засіб отриманий кримінально-протиправним шляхом та в подальшому перереєстрований.

На даний момент, органом досудового розслідування проводяться комплексні оперативно-розшукові заходи по встановленню місцезнаходження особи власника транспортного засобу та автомобіля.

Зважаючи на вищевикладене у органу досудового розслідування виникла необхідність в арешті майна (транспортного засобу), оскільки наявні достатні підстави вважати що вказане майно отримано кримінально-протиправним шляхом та підлягає арешту з метою збереження речового доказу, а також може бути використане для відшкодування шкоди отриманої внаслідок кримінального правопорушення.

Так, зважаючи на обставини кримінального правопорушення, з метою недопущення подальшого неправомірної зміни власника транспортного засобу, слід дійти висновку про необхідність розгляду клопотання за відсутності представника або власника транспортного засобу.

Враховуючи вищевикладене, з метою забезпечення дієвості цього кримінального провадження, прокурор просив суд задовольнити клопотання та накласти арешт на автомобіль марки «Hyundai Getz», 2006 року випуску, VIN-код НОМЕР_2 , д.н.з. НОМЕР_1 , який на праві приватної власності належить громадянці ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання, просив суд задовольнити його у повному обсязі.

Відповідно до ч. 1. ст. 172 КПК України неприбуття осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Дослідивши клопотання та надані до нього матеріали, заслухавши думку прокурора, слідчий суддя вважає, що вимоги клопотання слід задовольнити з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

У даному випадку на вищевказані речі, необхідно накласти арешт для запобігання можливості його пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Метою арешту є збереження вказаного майна як речового доказу в даному кримінальному провадженні, оскільки необхідно встановити чи є вказані речі знаряддям вчинення злочину, а також такі що зберегли на собі сліди вчинення злочину.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з вимогами ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

У відповідності до ч. 1 ст. 171 КПК України, з клопотанням про арешт майна до слідчого судді має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором.

Відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Стаття 170 КПК України визначає що арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Стаття 171 КПК України визначає що з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:

1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Слідчий суддя, вивчивши клопотання, матеріали кримінального провадження, приходить до переконання, що клопотання обґрунтоване та підлягає задоволенню, оскільки існує необхідність збереження речових доказів у кримінальному провадженні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-173, 175, 309 КПК України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора Києво-Святошинської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_4 про арешт майна, за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001329 від 07.05.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 Кримінального кодексу України - задовольнити.

Накласти арешт на автомобіль марки «Hyundai Getz», 2006 року випуску, VIN-код НОМЕР_2 , д.н.з. НОМЕР_1 , який на праві приватної власності належить громадянці ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвала може бути оскаржена до Київського Апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1