Справа № 706/660/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 липня 2024 року Христинівський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого-судді: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2 ,

розглянувши в залі суду в м. Христинівка кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000558 від 09.04.2024 року, по обвинуваченню

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця

м. Христинівки Черкаської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, який не має на утриманні непрацездатних осіб, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні злочину за ч.4 ст.185 КК України,- сторони та учасники кримінального провадження: прокурор ОСОБА_4

потерпіла ОСОБА_5 обвинувачений ОСОБА_3 встановив:

ОСОБА_3 , 08 квітня 2024 року в період часу із 14 год до 16 год, діючи умисно та цілеспрямовано, з корисливих мотивів, з метою таємного викрадення чужого майна,в період дії воєнного стану, введеного Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022, затвердженим Законом України № 2102-ІХ від 24.02.2022, який в подальшому продовжено Указом Президента № 133/2022 від 14.03.2022, затвердженим Законом України № 2119-ІХ від 15.03.2022, Указом Президента України № 259/2022 від 18.04.2022, затвердженим Законом України № 2212-ІХ від 21.04.2022, Указом Президента України № 341/2022 від 17.05.2022, затвердженим Законом України № 2263-ІХ від 22.05.2022, Указом Президента України № 573/2022 від 12.08.2022, затвердженим Законом України № 2500-ІХ від 15.08.2022, Указом Президента України № 757/2022 від 07.11.2022, затвердженим Законом України № 2738-ІХ від 16.11.2022, Указом Президента України № 58/2023 від 06.02.2023, затвердженим Законом України № 2915-ІХ від 07.02.2023, Указом Президента України № 254/2023 від 01.05.2023, затвердженим Законом України № 3057-ІХ від 02.05.2023, Указом Президента України № 451/2023 від 26.07.2023, затвердженим Законом України № 3275-ІХ від 27.07.2023, Указом Президента України № 734/2023 від 06.11.2023, затвердженим Законом України № 3429-ІХ від 08.11.2023, Указом Президента України №49/2024 від 05.02.2024, затвердженим Законом України № № 3564-ІХ від 06.02.2024, зайшов на територію домоволодіння АДРЕСА_2 та шляхом зняття скоби на вхідних дверях проник до житлового будинку, де таємно викрав телефон марки «SAMSUNG» моделі «Galaxy А 12», вартістю 2 061 грн, який на праві власності належить ОСОБА_5 , та належний їй ОСОБА_6 марки «ZANES-55», після чого покинув будинок, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, спричинивши ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 2061 грн.

У судовому засіданні ОСОБА_3 , після роз`яснення йому судом суті обвинувачення, повністю визнав свою вину в пред`явленому обвинуваченні та обставини, викладені в обвинувальному акті підтвердив, а також дав суду показання про те, що дійсно він 08 квітня 2024 року в період часу із 14 год до 16 год, зайшов на територію домоволодіння АДРЕСА_2 та шляхом зняття скоби на вхідних дверях проник до житлового будинку, де викрав телефон марки «SAMSUNG» моделі «Galaxy А 12», павербанк марки «ZANES-55», після чого покинув будинок, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Потерпіла в судовому засіданні пояснила, що виявили зникнення із її домоволодіння мобільного телефону марки «SAMSUNG» моделі «Galaxy А 12» та павербанка марки «ZANES-55» після чого викликала поліцію, претензій ні матеріального, ні морального характеру до обвинуваченої не має, щодо міри покарання покладаються просить суд суворо не карати обвинувачену. Після допиту в судовому засіданні обвинуваченого, який просив справу розглянути без дослідження письмових доказів по справі, правильно розуміючи зміст даних обставин справи і наявних доказів, згідно пред`явленого йому обвинувачення за ч.4 ст.185 КК України. Інші учасники судового розгляду не заперечували проти цього, а тому суд, відповідно до ст. 349 КПК України, обмежив фактичні обставини справи допитом підсудної, визнавши недоцільним дослідження інших доказів по справі, які ніким не оспорювались. Учасникам процесу роз`яснено, що в такому разі, вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

Дослідивши та оцінивши вищенаведені докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про доведеність виниОСОБА_3 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за ч.4 ст.185 КК України, та правильність кваліфікації дій обвинуваченого.

При визначенні розміру покарання судом враховано ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченої та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Відповідно до пункту 1 ч. 1 ст. 66 КК України обставинами, що пом`якшують покаранняОСОБА_3 , суд визнаєактивне сприяння в розкритті злочину яке виражається у його послідовних показах як на стадії досудового та судового слідства.

Обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_3 , передбачені ст. 67 КК України, відсутні.

Частиною 1 ст. 50 КК України визначено, що покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Враховуючи вищезазначене, данні про особу ОСОБА_3 , який на момент вчинення злочину не працював, на обліках у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, раніше не судима, посередні характеристики за місцем проживання, суд дійшов висновку про необхідність призначення йому покарання у виді позбавлення волі.

Разом з цим, суд також дійшов висновку про можливість виправлення обвинуваченого без її ізоляції від суспільства, у зв`язку з чим вважає за можливе звільнити його від відбування призначеного покарання з випробуванням.

Судові витрати, стягнути з обвинуваченого.

Цивільний позов у кримінальному проваджені не заявлявся.

Клопотання про обрання, зміну чи скасування запобіжного заходу обвинуваченому під час судового розгляду не заявлялось.

Долю речових доказів, суд вважає за необхідне вирішити в порядку, передбаченому ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 374-376 КПК України, - ухвалив:

ОСОБА_3 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.

Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 , протягом іспитового строку: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Речові докази: один слід пальців рук знищити, сім карту мобільного оператора ПрАТ «ВФ Україна» - передати власнику ОСОБА_3 , мобільний телефон SAMSUNG» моделі «Galaxy А 12» та павербанка марки «ZANES-55» залишити у власності ОСОБА_5 .

Стягнути із ОСОБА_3 на користь держави 3786, 40 коп. судових витрат за проведену експертизу.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду першої інстанції не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України.

На вирок може бути подано апеляційну скаргу до Черкаського апеляційного суду на протязі тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1