Справа № 214/8431/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2024 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні у м. Кривому Розі, об`єднане кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0001188 (№0000166)щодо

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Кривого Рогу Дніпропетровської області, громадянство України, який має професійно-технічну освіту, не працює, неодружений, на утриманні малолітніх, неповнолітніх дітей, а також інших осіб не має, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:

- 18.02.2016 року Жовтневим районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч.1 ст.185 КК України до покарання у виді арешту на строк 5 місяців;

- 13.04.2016 року Саксаганським районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч.2 ст.185, ч.4 ст.70 КК України до остаточного покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки;

- 11.07.2016 року Довгинцівським районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч.3 ст.185, ч.4 ст.70 КК України до остаточного покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки. Звільнився 23.03.2018 року з Криворізької виправної колонії №80, по відбуттю строку покарання;

- 12.08.2019 року Саксаганським районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч.2 ст.15, ч.3 ст.185, ч.1 ст.309, ч.1 ст.70 КК України до остаточного покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки. На підставі ст.ст.75, 76 КК України від відбуття покарання звільнений з іспитовим строком на 1 рік 6 місяців;

- 23.11.2020 року Саксаганським районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч.2 ст.185, ст.71 КК України до остаточного покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 1 місяць. Звільнився 22.09.2023 року з Синельниківської виправної колонії №94, умовно-достроково, на невідбутий термін 1 місяць 17 днів;

- 25.01.2024 року Жовтневим районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області за ст.395 КК України до покарання у виді арешту на строк 3 місяці. На підставі ч.1 ст.71 КК України, до покарання за вказаним вироком частково приєднана невідбута частину покарання за вироком Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23.11.2020 року та до відбуття остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 4 місяці,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

16.02.2024 року до Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000166 від 03.02.2024 року щодо ОСОБА_4 за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

Ухвалою судді Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_6 від 25.07.2024 року, вказане кримінальне провадження передано судді ОСОБА_1 для вирішення питання про його об`єднання з кримінальним провадженням №0001188 від 04.10.2023 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

04.09.2024 року суддею Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1 постановлено ухвалю, якою кримінальне провадження №0001188 щодо ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України об`єднано з кримінальним провадженням №0000166 від 03.02.2024 року щодо ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України та прийнято рішення про розгляд їх в одному проваджені, з присвоєнням єдиного номеру №0001188.

Відповідно до зазначеного обвинувального акта у кримінальному провадженні №0000166 від 03.02.2024 року, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, за таких обставин.

Так, указом Президента України від 24.02.2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України №2102-ІХ від 24.02.2022 року, введено воєнний стан в Україні на 30 діб, який неодноразово продовжувався відповідними указами Президента України. На теперішній час, воєнний стан продовжено Указом Президента України від 23.07.2024 року №469/2024, який затверджений Законом України №3891-ІХ від 23.07.2024 року. Строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 12.08.2024 року строком на 90 діб, тобто до 09.11.2024 року.

ОСОБА_4 , діючи повторно, в період дії воєнного стану, 31.01.2024 року приблизно о 10-54 годині, знаходився у торговельному залі ТОВ «РУШ» магазин «Єва 197», розташованому за адресою: пр. 200-річчя Кривого Рогу, буд.24, Саксаганський район, м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область. В цей час, реалізуючи виниклий умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна та обернення його на свою користь, діючи з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, будучи впевненим, що за його діями ніхто не спостерігає та вони носять таємний характер, ОСОБА_4 викрав з прилавку зазначеного магазину майно, що знаходиться на балансі ТОВ «РУШ» магазин «Єва 197», а саме:

- шампунь проти лупи «Хед&Шолдерс, заспокійливий догляд», 400 мл., 1 шт., вартістю 212,00 гривень;

- шампунь проти лупи «Хед&Шолдерс, цитрусова свіжість», 400 мл., 1 шт., вартістю 215,33 гривень;

- шампунь та бальзам-ополіскувач проти лупи 2в1 «Хед&Шолдерс, основний догляд», 360 мл., 1 шт., вартістю 204,97 гривні;

- дезодорант-стік чоловічий «Бірглов, Old Spice», 50 г., 1 шт., вартістю 212,00 гривень.

Всього ОСОБА_4 було викрадено товарів зазначеного гіпермаркету на загальну суму 740,63 грн.

Після чого, ОСОБА_4 вказаний вище викрадений товар заховав під власним одягом та разом з викраденим майном зник з місця скоєння кримінального правопорушення, розпорядившись ним на власний розсуд.

Внаслідок умисних дій ОСОБА_4 , ТОВ «РУШ» магазин «Єва 197» спричинений матеріальний збиток на загальну суму 740,63 гривень.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, тобто у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, в умовах воєнного стану.

В судовому засіданні захисник обвинуваченого звернувся до суду з клопотанням, в якому просив закрити кримінальне провадження щодо його підзахисного за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України в частині обвинувачення за епізодом від 31.01.2024 року щодо таємного викрадення майна на загальну суму 740 грн. 63 коп. на підставі п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України.

Обвинувачений підтримав заявлене захисником клопотання та пояснив, що наслідки закриття кримінального провадження з нереабілітуючих підстав йому зрозумілі, він з ними згодний та не бажає продовжувати судовий розгляд.

Прокурор не заперечувала проти задоволення клопотання захисника та закриття кримінального провадження, у зв`язку зі втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Потерпілий в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі.

Суд, вислухавши пояснення учасників судового засідання, дослідивши обвинувальний акт та матеріали кримінального провадження, приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання захисника щодо закриття кримінального провадження на підставі п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку із втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Так, Європейський суд з прав людини вважає, що стаття 7 Конвенції є важливою складовою принципу верховенства права. Він також підтвердив, що зазначена стаття Конвенції допускає принцип ретроспективності більш м`якого кримінального закону. На цьому принципі ґрунтується правило, згідно з яким за наявності відмінностей між чинним на час вчинення злочину кримінальним законом та законом, який набрав чинності перед винесенням остаточного судового рішення, суди мають застосовувати той із них, положення якого є більш сприятливими для обвинуваченого (рішення у справі «Скоппола проти Італії» від 17.09.2009 року, заява №10249/03).

Відповідно до ст.58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Як слідує з загального правила, що закріплене у ч.2 ст.4 КК України, злочинність, караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, який діяв на час його вчинення. Припинення законної сили кримінально-правової норми тягне неможливість її застосування до діянь, що передбачені чи передбачалися у КК раніше як злочини і скоєні після втрати цією нормою чинності. Водночас у випадках, коли новий закон про кримінальну відповідальність покращує юридичне становище особи, він поширюється і на діяння, вчинені до набрання ним чинності, тобто застосовується принцип ретроактивності.

При цьому, відповідно до положень ч.1 ст.5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 року №3886-IX (далі Закон №3886-ІХ), який набрав чинності 09.08.2024 року, встановлено, що дії щодо викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати у розмірі до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян є дрібною крадіжкою, за яку настає відповідальність за ст.51 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

Тобто, з 09.08.2024 року змінився мінімальний розмір завданої шкоди, що визначає кримінальну відповідальність за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 КК України, яка до внесення змін до КУпАП Законом №3886-ІХ складала 302,8 грн.

Цим законом внесені зміни до ст.51 КУпАП, згідно з якими викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати вважається дрібним, якщо його вартість на момент вчинення правопорушення не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Пунктом 5 Розділу ХХ Податкового кодексу України передбачено, що неоподатковуваний мінімум щодо адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної п.п.169.1.1. п.169.1. ст.169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Згідно з п.п. 169.1.1, п. 169.1. ст. 169 Податкового кодексу України податкова соціальна пільга встановлюється у розмірі, що дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Відповідно до ст.7 Закону України «Про державний бюджет України на 2024 рік», прожитковий мінімум для працездатної особи з 01.01.2024 року - встановлений в розмірі 3028 гривень.

Таким чином, межею адміністративної та кримінальної відповідальності за викрадення чужого майна є його вартість в розмірі 3028 грн.

Зміна розміру дрібного викрадення чужого майна з 0,2 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян є зміною кримінального закону в частині кваліфікації кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 КК України, оскільки у тексті кримінального закону цей розмір не визначений, а зазначений в ст.51 КУпАП.

Таким чином, внесені Законом №3886-ІХ зміни призвели до часткової декриміналізації діяння, тому дія цього Закону має зворотну дію у часі, отже скасовує кримінальну відповідальність у разі заподіяння злочином меншої шкоди, ніж встановлено нормою закону.

Вказаний висновок узгоджується з правовою позицією, висловленою Об`єднаною палатою Касаційного кримінального суду Верховного Суду в постанові від 07.10.2024 року в справі № 278/1566/21 (провадження № 51-2555кмо24), з якого слідує, що зміни до ст.51 КУпАП, які стосується збільшення розміру коефіцієнта неоподатковуваного мінімуму доходів громадян для кваліфікації відповідних діянь, як адміністративного правопорушення, є законом про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння для діянь, предметом посягання яких було майно на суму, що не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Визначення суми, яка дорівнює двом неоподатковуваним мінімумів доходів громадян, здійснюється виходячи з його розміру, що діяв на час вчинення відповідного діяння.

Як зазначалося вище, згідно з обвинувальним актом, на момент внесення відомостей до ЄРДР, дії ОСОБА_4 кваліфікувались за ч.4 ст.185 КК України, як повторне вчинення крадіжки майна в умовах воєнного стану.

Разом з цим, 31.01.2024 року, тобто на час вчинення ОСОБА_4 інкримінованого йому кримінального правопорушення, внесеного до ЄРДР за №0000166 від 03.02.2024 року, загальна сума матеріальної шкоди, спричиненої ТОВ «РУШ» магазин «Єва 197», становила 740,63 грн.

Отже, суд приходить до висновку, що втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність вчиненого ОСОБА_4 діяння, оскільки вартість майна, у викраденні якого він обвинувачується за епізодом від 31.01.2024 року не перевищує 3028 грн., тобто двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, та станом на день розгляду кримінального провадження судом не підпадає під кримінально каране діяння, передбачене Особливою частиною КК України, а може бути лише підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Так, п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України визначено, що кримінальне провадження закривається, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Згідно з абз.4 ч.7 ст.284 КПК України, ухвала про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої, зокрема, п.4-1 ч.1 цієї статті, постановляється судом з урахуванням особливостей, визначених ст.479-2 КПК України.

При цьому, відповідно до ч.3 ст.479-2 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої статті 284 цього Кодексу. Суд закриває кримінальне провадження на цій підставі, якщо обвинувачений проти цього не заперечує. За відсутності згоди обвинуваченого та в разі, якщо судом встановлено вчинення ним діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, суд постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 1-2 частини другої статті 284 цього Кодексу. Якщо судом не встановлено, що обвинуваченим вчинено діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, суд ухвалює виправдувальний вирок.

Так, судом роз`яснено обвинуваченому зміст Закону №3886-ІХ, яким внесені зміни до КУпАП та положення КК України, які втратили чинність, як правова підстава для притягнення його до кримінальної відповідальності. При цьому, обвинувачений ОСОБА_4 погодився на закриття кримінального провадження щодо нього з підстави, передбаченої п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України.

Отже, враховуючи вимоги ч.3 ст.479-2 КПК України та позицію обвинуваченого, суд вважає за можливе закрити кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України в частині обвинувачення за епізодом від 31.01.2024 року, на підставі п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку із втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння

Долю речових доказів суд вирішує у відповідності до ст.100 КПК України.

Судові витрати у провадженні відсутні.

На підставі вищевикладеного, керуючись п.4-1 ст. 284, ст.372, ч.3 ст.479-2 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Кримінальне провадження внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000166 від 03.02.2024 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України в частині обвинувачення за епізодом від 31.01.2024 року щодо таємного викрадення майна, що належить ТОВ «РУШ» магазин «Єва 197» на загальну суму 740 грн. 63 коп. закрити на підставі п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку із втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Речовий доказ компакт-диск ДВД-Р від 06.02.2024 року, долучений до матеріалів кримінального провадження залишити в матеріалах кримінального провадження.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Саксаганський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складений 31.10.2024 року.

Суддя ОСОБА_1