Справа № 198/471/24
Провадження № 1-кп/0198/98/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 листопада 2024 року Юр`ївський районний суд Дніпропетровської області у складі судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , представника потерпілої ОСОБА_4 , обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , провівши відкрите судове засідання по кримінальному провадженню внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 27.08.2024 за № 0001276, відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительки АДРЕСА_1 , громадянки України, з середньою освітою, на утриманні 7 дітей, раніше не судимої

та

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, на утриманні 7 дітей, раніше не судимого

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 166 КК України,

встановив:

ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , будучи батьками малолітньої ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за якою згідно ст.ст. 150, 155 Сімейного кодексу України, ст.ст. 10, 12 Закону України «Про охорону дитинства» зобов`язані доглядати та сприяти їх всебічному розвитку, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, маючи фізичну можливість здійснювати свої обов`язки, свої обов`язки не виконали та не вжили жодних заходів для виклику після отримання дитиною термічних опіків медичних працівників з метою надання дитині медичної допомоги та для госпіталізації останньої до медичного закладу, зайнялися самостійним лікуванням, що призвело до ускладнення травми та спричинило тяжкі наслідки у вигляді смерті 27.08.2024 малолітньої ОСОБА_7 .

Так, 18.08.2024, приблизно о 17 год. 00 хв., ОСОБА_5 перебувала на подвір`ї домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , разом зі своєю малолітньою донькою ОСОБА_7 . ОСОБА_8 винесла на подвір`я території вищезазначеного будинку тарілку гарячого супу, яку поклала на стіл та пішла до кухні. Далі, ОСОБА_8 , злісно ухиляючись від виконання покладених на неї законодавством обов`язків по догляду за дитиною, залишила без нагляду свою малолітню доньку, внаслідок чого малолітня ОСОБА_7 , перебуваючи на подвір`ї вищезазначеного домоволодіння без нагляду дорослих та позбавлена можливості вжити заходів до самозбереження через малолітство, з власної необережності, отримала опіки грудної клітини та лівої верхньої кінцівки внаслідок перекидання на себе тарілки супу з окропом, котрий залишила ОСОБА_5 .

Приблизно о 17 годині 05 хвилин, ОСОБА_5 почула плач дитини і повернулась на подвір`я, де виявила свою доньку ОСОБА_7 , у якої було обпечене тіло, а саме грудна клітина та ліва верхня кінцівка. Злісно ухиляючись від виконання покладених на ОСОБА_5 законодавством обов`язків по догляду за дитиною, а також всупереч існуючим в суспільстві загальноприйнятим нормам поведінки та моралі, остання не вжила жодних заходів для виклику медичних працівників і надання дитині медичної допомоги та для госпіталізації дитини до медичного закладу, зайнялася самостійним лікуванням, що призвело до ускладнення травми, а саме настали: глибокий виразковий дефект шкіри грудної клітини з перифокальними гнійно-некротичними змінами в його стінках та дні, ерозивні дефекти шкіри, місцями - з гнійно-некротичними змінами в дермі та численними крововиливами в дермі шкіри грудної клітини; венозне повнокров?я та судинний лейкоцитоз внутрішніх органів, тромби в дрібних судинах легень, клітини Краєвського в печінці, геморагічні ерозії та гострі виразки з крововиливами в дні та в стінках дефектів шлунку, виражений внутрішньоальвеолярний та інтерстіційний набряк легень, внутрішньоальвеолярні крововиливи, атрофія лімфоїдних фолікулів та гіперплазія приглушеный ретикулоендотелію селезінки, дрібновогнищеві крововиливи з лейкоцитарною реакцією в корковому та в мозковому шарах наднирника, набряк строми підшлункової залози з мікрогеморагіями, глибоки дистрофічні зміни внутрішніх органів, периваскулярні мікрогеморагії в речовині головного мозку, набряк речовини головного мозку. Описані патологічні зміни є наслідком дії термічного агенту - окропу - на тіло дитини, що спричинило тяжкі наслідки у вигляді смерті 27.08.2024 малолітньої ОСОБА_7 в реанімаційному відділенні КП «Регіональний медичний центр родинного здоров?я» ДОР».

ОСОБА_6 , 18.08.2024, приблизно о 17 год. 10 хв., перебуваючи на роботі, отримав телефонний дзвінок від цивільної дружини ОСОБА_5 , яка повідомила про нещасний випадок, що стався з їх спільною донькою, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та його обставини, а саме, що малолітня ОСОБА_7 , перебуваючи на подвір`ї їхнього будинку, який розташований за адресою АДРЕСА_2 , залишившись без нагляду дорослих та позбавлена можливості вжити заходів до самозбереження через малолітство, з власної необережності, отримала опіки грудної клітки та лівої верхньої кінцівки внаслідок перекидання на себе тарілки супу з окропом.

В подальшому, в цей же день, близько о 19 год. 00 хв., прийшовши додому ОСОБА_6 побачив свою доньку ОСОБА_7 у якої було обпечене тіло, а саме грудна клітина і ліва верхня кінцівка та, злісно ухиляючись від виконання покладених на нього законодавством обов`язків по догляду за дитиною, а також всупереч існуючим в суспільстві загальноприйнятим нормам поведінки та моралі, останній, усвідомлюючи всі можливі ризики для життя та здоров`я доньки, проігнорував отримані донькою тілесні ушкодження, не прийняв жодних мір та заходів з метою виклику медичних працівників для надання дитині медичної допомоги та госпіталізації останньої до медичного закладу, та, вирішивши зайнятися самостійним лікуванням постраждалої дитини допустив ускладнення отриманих дитиною травм

Вказані тяжкі наслідки (травми перераховані вище) перебувають у прямому причинному зв`язку між діями, бездіяльністю ОСОБА_8 та ОСОБА_6 , які полягають у тому, що вони, продовжуючи ігнорувати виконання своїх батьківських обов`язків щодо піклування про здоров`я своєї дитини, своєчасно не звернулися, хоча могли і мали реальну можливість це зробити, за необхідною медичною допомогою, котра б могла відвернути тяжкі наслідки у вигляді смерті ОСОБА_7 .

Вказані дії обвинуваченої ОСОБА_5 кваліфіковані за ст. 166 КК України, як злісне невиконання батьками встановлених законом обов`язків по догляду за дитиною, що спричинило тяжкі наслідки.

Вказані дії обвинуваченого ОСОБА_6 кваліфіковані за ст. 166 КК України, як злісне невиконання батьками встановлених законом обов`язків по догляду за дитиною, що спричинило тяжкі наслідки.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 визнала себе винуватою повністю у вчиненні інкримінованого їй кримінальному правопорушенні, у вчиненому щиро розкаялась. Надала суду покази, якими повністю підтвердила обставини вчинення нею кримінального правопорушення, які зазначені в обвинувальному акті. Зокрема пояснила, що дійсно вона недогледіла дитину, легковажно розраховувала, що вжиті неї заходи (лікування саморобною маззю) вилікують дитину, халатно своєчасно не звернулася за допомогою до лікарів. Почувається, жахливо, кається, шкодує, що так сталося, у повній мірі усвідомила неправомірність своїх дій.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 визнав себе винним повністю у вчиненні інкримінованого йому кримінальному правопорушенні, у вчиненому щиро розкаявся. Надав суду покази, якими повністю підтвердив обставини вчинення ним кримінального правопорушення, які зазначені в обвинувальному акті. Зокрема пояснив, що дійсно він недогледів дитину, легковажно розраховував, що вжиті ним та співмешканкою заходи (лікування саморобною маззю) вилікують дитину (оскільки, свого часу ця мазь допомогла йому при опіку), халатно своєчасно не звернувся за допомогою до лікарів, кається, шкодує, що так сталося, у повній мірі усвідомив неправомірність своїх дій.

Враховуючи, що обвинувачені та інші учасники судового провадження не оспорюють фактичні обставини провадження і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ч.3 ст.349 КПК України, а саме, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, провів судовий розгляд у справі щодо всіх фактичних обставин із застосуванням правил ч.3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження інших доказів по справі, окрім даних, що характеризують обвинувачених.

При цьому, обвинувачені звернулися до суду із письмовою заявою просили провести судовий розгляд в порядку встановленому ст. 349 ч. 3 КПК України, повністю визнають свою вину в інкримінованому кримінальному правопорушенні (погоджуються з усіма обставинами, вказаними в обвинувальному акті), розуміють, що в такому разі будуть позбавлені можливості оскаржувати факт вчинення злочину та його обставини до судів вищих інстанцій.

Проаналізувавши викладені вище докази в сукупності, враховуючи їх достатність і допустимість, суд вважає, що винність обвинуваченої ОСОБА_5 у злісному невиконанні батьками встановлених законом обов`язків по догляду за дитиною, що спричинило тяжкі наслідки доведена, вчинене обвинуваченою підлягає кваліфікації за ст. 166 КК України.

Проаналізувавши викладені вище докази в сукупності, враховуючи їх достатність і допустимість, суд вважає, що винність обвинуваченого ОСОБА_6 у злісному невиконанні батьками встановлених законом обов`язків по догляду за дитиною, що спричинило тяжкі наслідки доведена, вчинене обвинуваченим підлягає кваліфікації за ст. 166 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_5 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченої, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Дослідивши дані про особу обвинуваченого ОСОБА_5 , суд при призначенні покарання бере до уваги: характер і ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України класифікуються як нетяжкий злочин, обставини вчинення кримінального правопорушення, відношення обвинуваченої до вчиненого, яка вину у вчиненні кримінального правопорушення визнала у повному обсязі та усвідомила неправомірність своїх дій, розкаялась у вчиненому, яка раніше не судима, за місцем проживання характеризується позитивно, має на утриманні 7 неповнолітніх дітей.

Як обставину, що пом`якшує покарання ОСОБА_5 , відповідно до положень ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.

Як обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_5 , відповідно до положень ст. 67 КК України, суд визнає вчинення злочину щодо малолітньої дитини, вчинення кримінального правопорушення щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах.

Суд не вбачає підстав для застосування при призначенні ОСОБА_5 покарання положень ст.69 КК України.

Разом з тим, суд враховує тяжкі наслідки, які настали в результаті вчинення злочину ОСОБА_5 у вигляді смерті малолітньої дитини.

За таких обставин суд призначає ОСОБА_5 покарання у межах санкції ст. 166 КК України у виді позбавлення волі і вважає, що таке покарання є необхідним і достатнім для її виправлення та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень. Разом із цим, суд дійшов висновку про можливість виправлення обвинуваченої без відбування покарання із встановленням іспитового строку, відповідно до ст.75 КК України, та покладенням на неї обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_9 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Дослідивши дані про особу обвинуваченого ОСОБА_9 , суд при призначенні покарання бере до уваги: характер і ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України класифікуються як нетяжкий злочин, обставини вчинення кримінального правопорушення, відношення обвинуваченого до вчиненого, який вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав у повному обсязі та усвідомив неправомірність своїх дій, розкаявся у вчиненому, який раніше не судимий, за місцем проживання характеризується позитивно, має на утриманні 7 неповнолітніх дітей.

Як обставину, що пом`якшує покарання ОСОБА_9 , відповідно до положень ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.

Як обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_9 , відповідно до положень ст. 67 КК України, суд визнає вчинення злочину щодо малолітньої дитини, вчинення кримінального правопорушення щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах.

Суд не вбачає підстав для застосування при призначенні ОСОБА_9 покарання положень ст.69 КК України.

Разом з тим, суд враховує тяжкі наслідки, які настали в результаті вчинення злочину ОСОБА_9 у вигляді смерті малолітньої дитини.

За таких обставин суд призначає ОСОБА_9 покарання у межах санкції ст. 166 КК України у виді позбавлення волі і вважає, що таке покарання є необхідним і достатнім для її виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень. Разом із цим, суд дійшов висновку про можливість виправлення обвинуваченого без відбування покарання із встановленням іспитового строку, відповідно до ст.75 КК України, та покладенням на нього обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

Процесуальні витрати по справі відсутні.

Речовий доказ банка саморобної мазі підлягає знищенню.

Запобіжний захід щодо обвинувачених не обирався.

Керуючись ст.100, 124, 349, 369-371, 374 КПК України, ст.12, 65, 66, 67, 75, 76, 166 КК України, суд, -

ухвалив:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.166 КК України, та призначити їй покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України, ОСОБА_5 звільнити від відбування призначеного покарання з іспитовим строком 3 (три) роки, якщо вона протягом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на неї судом обов`язки.

На підставі ст.76 КК України, покласти на засуджену ОСОБА_5 у період іспитового строку наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, або навчання.

Відповідно до ст.165 КВК України іспитовий строк обчислюється з моменту проголошення вироку.

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.166 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України, ОСОБА_6 звільнити від відбування призначеного покарання з іспитовим строком 3 (три) роки, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього судом обов`язки.

На підставі ст.76 КК України, покласти на засудженого ОСОБА_6 у період іспитового строку наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, або навчання.

Відповідно до ст.165 КВК України іспитовий строк обчислюється з моменту проголошення вироку.

Речовий доказ банку з саморобною маззю, яка зберігається в Павлоградському РВП ГУНП в Дніпропетровській області знищити.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Дніпровського апеляційного суду через Юр`ївський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Роз`яснити, що вирок суду не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Копію вироку в день його проголошення вручити обвинуваченим та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Суддя ОСОБА_1