Провадження № 1-кп/554/331/2024
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 жовтня 2024 року м. Полтава

Октябрський районний суд м. Полтави в складі :

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

з участю: секретарів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

прокурорів - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7

потерпілих - ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

представника потерпілого- ОСОБА_10 ,

обвинуваченого - ОСОБА_11

захисника - ОСОБА_12 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Полтави кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Кушмур, Казахстану, українця, громадянина України, з середньою освітою, в цивільному шлюбі, маючого на утриманні двох малолітніх дітей, працюючого підприємцем, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 286-1, ч. 1 ст. 190 КК України, -

встановив:

І. ДОВЕДЕНЕ ОБВИНУВАЧЕННЯ

30.07.2021 року приблизно о 02 годині ночі ОСОБА_11 , керуючи транспортним засобом ВАЗ 21144 д.н. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, діючи з необережності, в порушення вимог пунктів 1.2., 12.3 Правил дорожнього руху України, допустив рух зустрічною смугою АДРЕСА_3 (у напрямку від вулиці Патріарха Мстислава до вул. Грибоєдова), негайно не вжив заходів для зниження швидкості аж до зупинки транспортного засобу та скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , котрий рухався лівим краєм проїзної частини в попутному напрямку.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_8 отримав тяжкі тілесні ушкодження за ознакою небезпеки для життя у виді: черепно-мозкової травми забою головного мозку тяжкого ступеню з вогнищами забоїв в лобно-базальних відділах, вдавленого багатоуламкового перелому лобної кістки зліва з інтракраніальним зміщенням уламку до серпа мозку, множинних уламкових переломів лицьового скелету, контузії тяжкого ступеню: переломів верхньої внутрішньої, нижньої стінок правої орбіти, субконьюктивального розриву склери, травматичної евісцерації, тотальної гіфеми, гемофтальму, обширного субконьюктивального крововиливу, ретробульбарної та параорбітальної гематоми з пошкодженням зорового нерву правого ока, двобічного гематотимпанум, забійно-рваних ран м`яких тканин лівої скроневої ділянки та верхньої повіки лівого ока, множинних гематом м`яких тканин, саден шкіри обличчя, тулуба, верхніх та нижніх кінцівок.

13 грудня 2023 року приблизно о 12.19 годин ОСОБА_11 умисно, з корисливих мотивів, шляхом обману, під приводом підшукання потерпілій ОСОБА_9 квартири по АДРЕСА_4 для здачі в оренду, заволодів її грошима в сумі 7000 грн на свій картковий рахунок, які не повернув та послуги не виконав.

ІІ. КВАЛІФІКАЦІЯ КРИМІНАЛЬНОГО ПРАВОПОРУШЕННЯ

Дії ОСОБА_11 по 1 епізоду кваліфікуються за ч. 2 ст. 286-1 КК України як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, що заподіяло потерпілому тяжкі тілесні ушкодження. Його дії по 2 епізоду кваліфікуються за ч. 1 ст. 190 КК України як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство).

ІІІ. ДОКАЗИ НА ПІДТВЕРДЖЕННЯ ВСТАНОВЛЕНИХ СУДОМ ОБСТАВИН

Обвинувачений ОСОБА_11 свою провину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286-1 КК України визнав повністю та підтвердив, що вночі 30.07.2021 року, у темну пору доби, при поганому освітленні, в стані алкогольного сп`яніння на автомобілі ВАЗ 21144 д.н. НОМЕР_1 , по АДРЕСА_1 не побачив пішохода, який ішов в попутному напрямку та здійснив на нього наїзд. У вчиненому щиро розкаявся та відшкодував потерпілому матеріальну і моральну шкоду у розмірі, що перевищує ліміт страхового відшкодування.

У вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України обвинувачений свою провину визнав повністю. Пояснив суду, що 13 грудня 2023 року пообіцяв потерпілій ОСОБА_9 забезпечити здачу в оренду квартира по АДРЕСА_4 та отримав від неї на свою картку 7000 грн. Обіцяних послуг не виконав, а отриманих коштів одразу не повернув. У вчиненому кається, наразі матеріальні збитки потерпілій відшкодовані повністю.

Підтвердив, що в 2022 році добровільно приймав участь в бойових діях, наразі службу не проходить, але вважається військовослужбовцем в резерві.

Потерпілий ОСОБА_8 та його представник не оспорювали указаних фактичних обставин справи, просили пом`якшити покарання обвинуваченому в порядку ст. 69 КК України. Від позовних вимог до ОСОБА_11 потерпілий відмовився у зв`язку з відшкодуванням йому останнім збитків і його відмова прийнята судом. Також потерпілий добровільно відмовився і від приватного обвинувачення за ч. 1 ст. 135 КК України, у зв`язку з чим провадження у цій частині закрито.

Потерпіла ОСОБА_9 в судовому засіданні не заперечувала проти встановлених обставин справи, пояснила, що матеріальні збитки їй відшкодовані, проте настоювала на призначенні обвинуваченому реального покарання.

Показання обвинуваченого ОСОБА_11 відповідають фактичним обставинам справи, ним та іншими учасниками судового розгляду не оспорюються, тому, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, дослідження доказів, які ніким не оспорюються, суд вирішує за недоцільне, а вину обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 286-1, ч. 1 ст. 190 КК України, вважає доведеною поза розумним сумнівом.

ІV. МОТИВИ ПРИЗНАЧЕННЯ ПОКАРАННЯ

При призначенні обвинуваченому покарання, суд враховує характер та ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, одне з яких є необережним тяжким, інше кримінальним проступком, а також конкретні обставини справи. Зокрема те, що обвинувачений повністю відшкодував збитки потерпілим та останні до нього матеріальних претензій не мають. Потерпілий ОСОБА_8 та його представник в судовому засіданні клопотали пом`якшити обвинуваченому покарання, оскільки останній вибачився та відшкодував збитки, претензій до нього не має. Невідворотні наслідки не настали.

Обвинувачений не судимий, працює підприємцем, проживає в цивільному шлюбі та утримує двох малолітніх дітей,добровільно приймав участь у бойових діях зі стримування агресії рф, на обліках нарколога та психіатра не перебуває.

Відповідно до висновків досудової доповіді уповноваженого органу з питань пробації, ризик його небезпеки для суспільства та вчинення повторних кримінальних правопорушень оцінюється як середній, його виправлення без позбавлення волі на певний строк можливе та він не становить високої небезпеки для суспільства (т. 1 а.с. 46-51).

Відповідно до ст. 66 КК України, обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого є: щире каяття, добровільне відшкодування шкоди потерпілим, наявність на утриманні двох малолітніх дітей, добровільна участь в бойових діях для стримування збройної агресії рф у 2022 році. Відповідно до ст. 67 КК України обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого відсутні.

Застава, внесена за обвинуваченого ОСОБА_11 в сумі 90800 грн, відповідно до ухвали Октябрського районного суду м. Полтави від 21.10.2024 року, за клопотанням заставодавця спрямована на користь ЗСУ.

У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16.10.2008) ЄСПЛ вказав, що для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити особистий надмірний тягар для особи.

За наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, кримінальне правопорушення, передбачене статтями 403, 405, 407, 408, 429 цього Кодексу, вчинене в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці, за катування, вчинене представником держави, у тому числі іноземної, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення.

Наведені пом`якшуючі покарання обставини та позиція потерпілого ОСОБА_8 є такими, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_11 необережного кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286-1 КК України та дають суду підстави для того, щоб за вказаною статтею перейти до іншого менш суворого основного покарання у виді обмеження волі на рівні середньої межі, яке є необхідним, достатнім і пропорційним для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Водночас, покарання за ч. 1 ст. 190 КК України обвинуваченому необхідно призначити у виді обмеження волі у межах санкцій інкримінованих статей, з огляду на те, що заподіяна шкода не є значною та повністю відшкодована.

V. ВИРІШЕННЯ ЦИВІЛЬНОГО ПОЗОВУ

Потерпілий ОСОБА_8 від заявленого цивільного позову до ОСОБА_11 відмовився у зв`язку з відшкодуванням останнім йому збитків понад ліміт страхового відшкодування й провадження у справі в цій частині ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 06.06.2024 року закрито (т. 2 а.с. 25-27).

Цивільний позов прокурора в інтересах держави про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого ОСОБА_8 в сумі 104802 грн підлягає задоволенню повністю, оскільки визнаний обвинуваченим та підтверджується довідкою КП «Полтавська обласна клінічна лікарня ім. Скліфосовського» Полтавської обласної ради від 21.09.2021 року №04-04/2315 (т. 1 а.с. 13-22).

VI. МОТИВИ ІНШИХ РІШЕНЬ СУДУ

Долю речових доказів необхідно вирішити в порядку ст. 100 КПК України. Судові витрати на залучення експертів підлягають стягненню із обвинуваченого на користь держави.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_11 до вступу вироку в законну силу необхідно залишити тримання під вартою з метою забезпечення його виконання та уникнення ризиків ухилення обвинуваченого від суду, враховуючи викладені вище обставини.

Керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд, -

ухвалив:

ОСОБА_13 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 286-1 та ч. 1 ст. 190 КК України і призначити йому покарання:

- за ч. 2 ст. 286-1 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України, у виді обмеження волі на строк 3 (три) роки, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 5 (п`ять) років;

- за ч. 1 ст. 190 КК України у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік;

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_11 остаточне покарання у виді обмеження волі на строк 3 (три) роки, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 5 (п`ять) років;

До вступу вироку в законну силу залишити ОСОБА_11 запобіжний захід тримання під вартою.

Строк відбування покарання ОСОБА_11 рахувати з 21 жовтня 2024 року.

На підставі п. 1 ч. 1, ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати обвинуваченому ОСОБА_11 у строк відбуття покарання період його попереднього ув`язнення із 30.07.2021 року по 26.08.2021 року та з 12.03.2024 року до вступу вироку в законну силу, з розрахунку, що одному дню попереднього ув`язнення відповідають два дні обмеження волі.

Після вступу вироку в законну силу направити обвинуваченого ОСОБА_11 для відбування покарання у виді обмеження волі в порядку, встановленому для осіб, засуджених до позбавлення волі.

Цивільний позов прокурора в інтересах держави - задовольнити повністю.

Стягнути із обвинуваченого ОСОБА_11 на користь держави в особі Департаменту охорони здоров`я Полтавської обласної державної адміністрації витрати на лікування ОСОБА_8 в сумі 104 802 (сто чотири тисячі вісімсот дві) грн.

Стягнути із обвинуваченого ОСОБА_11 на користь держави 3775 (три тисячі сімсот сімдесят п`ять) грн 64 коп. судових витрат на залучення експертів.

Арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 03.08.2021 року - скасувати.

Речові докази: речі вилучені в ході огляду місця ДТП від 30.07.2021 року та обшуку автомобіля від 30.07.2021 року - повернути власникам.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано і може бути оскаржений в апеляційному порядку до Полтавського апеляційного суду через суд, який ухвалив рішення - протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1