Провадження № 1-кп/947/1136/24
УХВАЛА

30.10.2024 року

Колегія суддів Київського районного суду м. Одеси у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1

Суддів ОСОБА_2

ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4

за участю прокурора ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000716 від 04.06.2024 року за обвинуваченням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п. 7 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 263 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:

В провадженні Київського районного суду м. Одеси знаходиться обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п. 7 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 263 КК України.

У судовому засіданні прокурором було заявлене клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави, з утриманням на гауптвахті ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Прокурор, посилаючись на доводи, викладені у письмовому клопотанні, в обґрунтування клопотання зазначив, що ризики передбачені ст. 177 КПК України, які були встановлені під час досудового розслідування не зменшилися та в повній мірі виправдовують подальше тримання обвинуваченого ОСОБА_7 під вартою. Так:

- згідно п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК обвинувачений ОСОБА_7 може переховуватись від суду з метою уникнення покарання, оскільки він усвідомлює, що санкція п. 7 ч. 2 ст.115 КК України передбачає покарання у вигляді довічного позбавлення волі. Після вчинення злочину обвинувачений зник з місця події та переховувався у своїх батьків, сховав мобільний телефон, які містив фактичні данні про обставини купівлі ним вогнепальної зброї;

- згідно п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК обвинувачений ОСОБА_7 може незаконно впливати на осіб, які визнані потерпілими та свідків, у даному кримінальному провадженні, шляхом залякування, оскільки у зв`язку з ознайомленням підозрюваного з матеріалами кримінального провадження, останній володіє інформацією про місце проживання та інші контактні дані свідків. До того ж йому інкриміновано діяння пов`язані із умисним позбавленням життя та незаконним поводженням зі зброєю що відповідно підтверджує заявлений ризик.

Прокурор вважає, що обвинувачений може вчинити вище вказані дії та з метою забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого, зокрема, для забезпечення виконання покладених на нього процесуальних обов`язків, передбачених ч. 7 ст. 42 та іншими нормами КПК України, а також враховуючи те, що наразі зазначені ризики не зменшились та у сторони обвинувачення відсутні відомості про зменшення ризиків, передбачених у ч. 1 ст. 177 КПК України, у зв`язку з чим обвинуваченому ОСОБА_7 необхідно продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави, оскільки застосування більш м`яких запобіжних заходів не забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Захисник заперечував проти задоволення клопотання прокурора, зазначивши, що ризики відпали, є необгрунтованими і не підтвердженими, тому просив суд відмовити у задоволенні клопотання прокурора.

Обвинувачений підтримав думку захисника.

Дослідивши клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з утриманням на гауптвахті ІНФОРМАЦІЯ_2 , вислухавши думки учасників судового провадження, суд дійшов наступного висновку.

Так, ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п. 7 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 263 КК України, які є особливо тяжким та тяжким злочинами. Зокрема, за ч.2 ч. ст. 115 КК України передбачено покарання у вигдяі позбавленні волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років або довічне позбавлення волі.

Стороною обвинувачення доведені ризики, передбаченні ч.1 ст.177 КПК України, а саме, що обвинувачений ОСОБА_7 , знаходячись на волі, з метою уникнення від кримінальної відповідальності може переховуватись від суду, незаконно впливати на потерпілу та свідків.

Враховуючи тяжкість злочину, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_7 , з урахуванням відомостей про особу обвинуваченого, що він є військовослужбовцем та тяжкості покарання, яке йому загрожує у разі визнання винним у скоєнні особливо тяжкого злочину, суд дійшов висновку, що існує реальний ризик, що обвинувачений може здійснити спробу переховуватись від суду, може незаконно впливати на потерпілого і свідків у кримінальному провадженні.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про попереднє ув`язнення» установами для тримання осіб, щодо яких як запобіжний захід обрано тримання під вартою або до яких застосовано тимчасовий чи екстрадиційний арешт, є слідчі ізолятори Державної кримінально-виконавчої служби України, гауптвахти Військової служби правопорядку у Збройних Силах України.

У період дії воєнного стану в Україні та протягом двох років після його припинення чи скасування взяті під варту військовослужбовці можуть триматися в окремих ізольованих приміщеннях казарменого типу Військової служби правопорядку у Збройних Силах України. Для узятих під варту військовослужбовців додатком 12 «Про гауптвахту» до Статуту гарнізонної та вартової служби Збройних Сил України та Порядком тримання засуджених, узятих під варту, заарештованих та затриманих військовослужбовців, затвердженим наказом Міністерства оборони України від 03.11.2020 № 394 (далі - Порядок), визначено окремий порядок та умови їх тримання у спеціальному приміщенні - гауптвахті Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, що є установою військового типу.

Таким чином, законодавством встановлено імперативні вимоги тримання військовослужбовців Збройних Сил України та інших військових формувань, щодо яких як запобіжний захід обрано тримання під вартою, на гауптвахтах Військової служби правопорядку у Збройних Силах України.

Всі обставини у сукупності свідчать про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, та враховуючи те, що менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вищевказаним ризикам, у зв`язку із чим, суд вважає за доцільне продовжити відносно обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з утриманням на гауптвахті ІНФОРМАЦІЯ_2 , строком на 60 діб.

Відповідно до п.2 ч.4 ст.183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, який спричинив загибель людини.

Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого п.7 ч.2 ст.115 КК України, який спричинив загибель людини, суд вважає необхідним при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не визначити розмір застави у кримінальному провадженні.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.110, 131, 132, 176-178, 182, 183, 186, 193, 194, 196, 197, 314, 369-372, 392-395 КПК України,

ПОСТАНОВИЛА:

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу відносно ОСОБА_7 у виді тримання під вартою з утриманням на гауптвахті ІНФОРМАЦІЯ_2 - задовольнити.

Продовжити відносно ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з утриманням на гауптвахті ІНФОРМАЦІЯ_2 строком на 60 (шістдесят) діб, тобто до 27.12.2024 року, включно.

Ухвала суду щодо продовження запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору та направити до ІНФОРМАЦІЯ_2 для виконання.

Ухвала суду в частині продовження запобіжного заходу може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_2

Суддя ОСОБА_3