УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2024 року Слідчий суддя Слов`янського міськрайонного суду Донецької області ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4

підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши в судовому засіданні в залі суду № 11 Слов`янського міськрайонного суду Донецької області клопотання Старшого слідчого СВ ВП № 4 Краматорського РУП Головного управління Національної поліції в Донецькій області капітана поліції ОСОБА_6 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця селища Майдан, Краматорського району,Донецької області українця, громадянина України, не одруженого, з неповною середньою освітою, не працюючого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ., раніше судимий:

- 24.01.2020 Краматорським міським судом Донецької області за ч. 2 ст.289 КК України до покарання у вигляді 6 років 2 місяців п/в, 06.03.2024 звільнився умовно-достроково на невідбутний строк 1 рік 11 місяців 17 днів

підозрюваного у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за № 0000987 від 30.10.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.15 ч.3 ч.4 ст.185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

До Слов`янського міськрайонного суду з клопотанням звернулась Старший слідчий СВ ВП № 4 Краматорського РУП Головного управління Національної поліції в Донецькій області капітан поліції ОСОБА_6 , узгоджене з прокурором Слов`янської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , підозрюваного у кримінальному провадженні за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.15 ч.3 ч.4 ст.185 КК України.

З клопотання видно, що 29 жовтня 2024 року приблизно о 22 годині 00 хвилин, ОСОБА_5 знаходячись за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , де у нього виник протиправний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, що належить АТ «ДТЕК Донецькі електромережі» та яке знаходиться на території ПС Богородицька-110кВ, розташованого за адресою: Донецька область, Краматорський район, Святогірська ТГ, с. Богородичне.

Реалізуючи свій протиправний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, 30.10.2024 приблизно о 02 годині 00 хвилин, ОСОБА_5 , взявши з місця свого мешкання слюсарні інструменти на власному авто марки SEAT «LEON», д/р НОМЕР_1 , поїхав до с. Богородичне. Приїхавши до території ПС Богородицька-110кВ, ОСОБА_5 під час дії воєнного стану, діючи з прямим умислом, таємно, повторно, з корисливих мотивів, впевнившись що за його діями ніхто не спостерігає, керуючись корисливим мотивом, усвідомлюючи, що він посягає на чужу власність, на яку не має ніякого права, передбачаючи спричинення матеріальної шкоди і бажаючи завдати таку шкоду, незаконно проник через паркан на територію АТ «ДТЕК Донецькі Електромережі», розташованої за адресою: Донецька область, Краматорський район, Святогірська ТГ, с. Богородичне, яка є сховищем. Перебуваючи на вказаній території, ОСОБА_5 побачив обладнання ВРП-110кВ ПС Богородицька-110 кВ та доводячи свій протиправний умисел до кінця, з метою таємного викрадення чужого майна та подальшого звернення на свою користь,під час дії воєнного стану, таємно, повторно з корисливих мотивів із застосуванням слюсарних інструментів почав вирізати електрообладнання ВРП-110кВ.Однак його дії, спрямовані на викрадення чужого майна, були помічені працівниками ДТЕК, які їх і припинили.

Таким чином ОСОБА_5 з причин, що не залежали від його волі, не вчинив усіх дій, які вважав необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця.

Таким чином, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України, а саме:незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана з проникненням до сховища, вчинена в умовах воєнного стану.

Прокурор в судовому засіданні підтримав заявлене клопотання та наполягав на його задоволені.

Підозрюваний та його захисник заперечував проти задоволення клопотання, вважають, що це недоцільний запобіжний захід, наполягали на призначенні запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження та дослідивши матеріали клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя встановив наступні обставини та відповідні їм докази.

Відповідно до положень ч. 1, 2 ст. 177 КПК України - метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Враховуючи, що положення чинного кримінального процесуального законодавства не розкривають поняття «обґрунтованості підозри», в оцінці цього питання суд користується практикою Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права.

Так, у своїх рішеннях, а саме «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук та Йонкало проти України» Європейський суд з прав людини наголошує, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити у своїх рішеннях, а саме «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук та Йонкало проти України» Європейський суд з прав людини наголошує, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

При цьому факти, що підтверджують обґрунтовану підозру не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок. Стандарт доказування «обґрунтована підозра» не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав особи.

30.10.2024 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 15 ч. 3, ч. 4 ст. 185, КК України.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами:

- витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань 0000987 від 30.10.2024 року;

- протоколом огляду місця події від 30.10.2024 за адресою: АДРЕСА_2 де зафіксовано місце вчинення кримінального правопорушення;

- протокол допиту представника потерпілого ОСОБА_7 , що підтвердив факт таємного викрадення майна;

- речовими доказами та іншими матеріалами в сукупності.

- протоколами допитами свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 що підтвердили факт таємного викрадення майна;

- протоколами пред`явлення для впізнання за фотознімками зі свідками ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , що впізнали особу яку затримали на місці вчинення крадіжки.

Метою застосування запобіжного заходу до ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконного впливу на потерпілого, свідка, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою застосовується до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

При цьому, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжких кримінального правопорушення, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі строком від 5 до 8 років.

Під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, які дають достатньо підстав вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 може здійснити дії передбачені п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Так, ризик переховування від органів досудового розслідування та суду обґрунтовано тим, що кримінальні правопорушення, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_5 , передбачені ч. 4 ст. 185 КК України, передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років, вказані обставини можуть спонукати його переховуватись від органів досудового розслідування та перешкоджати забезпеченню виконання процесуальних рішень у вказаному кримінальному провадженні.

Наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: ризик незаконного впливу на свідків та потерпілих обумовлено тим, що підозрюваний ОСОБА_5 може незаконно впливати на свідків та потерпілих, спонукаючи до зміни наданих небажаних для нього свідчень, а також надання бажаних свідчень у подальшому чи давання завідомо неправдивих показань, в зв`язку з тим, що йому відомо місце мешкання та роботи останніх.

На підставі викладеного, підозрюваний ОСОБА_5 , перебуваючи на волі, може перешкодити повному, всебічному та неупередженому проведенню подальшого досудового розслідування шляхом незаконного впливу на потерпілого та свідків, вчинення іншого кримінального правопорушення щодо потерпілого та ухилення від кримінальної відповідальності.

Крім того, наявний також ризик вчинення ОСОБА_5 іншого кримінального правопорушення, що підтверджується даними, що характеризують особистість підозрюваного, а саме останній неодноразово раніше судимий, за вчинення корисливих злочинів, знову вчинив умисний корисливий злочин проти власності.

Відповідно до ст. 178 КПК України під час обрання виключного запобіжного заходу необхідно враховувати те, що підозрюваний працездатного віку, про те офіційно не працевлаштований, постійного джерела доходу не має, фізично здоровий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_1 . Вище вказані обставини в сукупності свідчать про необхідність застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки жоден з більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі «Летельє проти Франції» від 26.06.1991 вказав, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Відповідно до положень ст.ст. 5, 18 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: законний арешт або затримання особи, здійснене з метою до провадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Вказані суспільні інтереси, не дивлячись на презумпцію невинуватості мають більшу вагу ніж правила про повагу до свободи особи (справа ЄСПЛ «Лабіта проти Італії», «Рохліна проти РФ»).

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства.

У разі застосування до ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, неможливо запобігти вищевказаним ризикам, оскільки всі вони передбачають перебування на волі, що дає можливість вчинити дії, вказані у наведених ризиках, тим самим негативно вплинути на повне, об`єктивне та всебічне встановлення істини у кримінальному провадженні.

З огляду на викладене, запобіжний захід у виді тримання під вартою є обґрунтованою та необхідною мірою, оскільки ОСОБА_5 обвинувачується у скоєнні тяжкого злочину, покаранням за яке є позбавлення волі на строк від 5 до 8 років, у зв`язку з чим існує імовірний ризик, що обвинувачений, перебуваючи на волі, може переховуватися від органів слідства і суду, перешкоджати встановленню істини у справі, незаконно впливати на свідків.

На підставі ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті. В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Вказані обставини свідчать про необхідність застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки вчинено тяжкий злочин та жоден з більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

У рішенні Європейського суду з прав людини «Бессієв проти Молдови» вказано, що ризик втечі має оцінюватися судом у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування. Серйозність покарання є релевантною обставиною в оцінці ризику того, що підозрюваний може втекти.

Суд зазначає, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

У відповідності до п.п. 61,62 Рішення Європейського суду з прав людини від 24 липня 2003 року по справі «Смирнов проти Росії», наявність підстав для утримання під вартою повинно бути оцінено по кожній конкретній справі з урахуванням всіх обставин справи.

Заслухавши думку всіх учасників кримінального провадження з приводу заявленого клопотання прокурора, дослідивши надані сторонами кримінального провадження матеріали, оцінивши в сукупності всі обставини, у тому числі: сукупність наявних відомостей про вчинення підозрюваним злочину особливої тяжкості, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, а саме позбавлення волі на строк до десяти років, вік та стан здоров`я підозрюваного ОСОБА_5 , а саме відсутність доказів та медичних відомостей, які б виключали можливість перебування підозрюваного під вартою та свідчили б, що стан здоров`я підозрюваного виключає можливість його перебування в установі виконання покарань, а також врахувавши ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які були зазначені слідчим у клопотанні та повністю знайшли своє підтвердження під час судового засідання, зокрема ймовірність того, що підозрюваний ОСОБА_5 у разі обрання запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою може переховуватись від суду задля уникнення кримінальної відповідальності, оскільки можливість уникнення покарання може бути для підозрюваного меншим злом ніж процедура його відбування у разі визнання його винним, суд вважає доведеним, що на теперішній час існують ризики, відповідно до яких є підстави обрати відносно підозрюваного запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Суд вважає, що зазначені обставини у своїй сукупності свідчать про недостатність застосування відносно підозрюваного ОСОБА_5 більш м`яких запобіжних заходів, а ніж тримання під вартою, для запобігання виникненню ризикам передбаченим ст. 177 КПК України.

Суд також у відповідності до вимог чинного кримінального процесуального закону розглянув й альтернативні триманню під вартою заходи забезпечення кримінального провадження відносно підозрюваного, які передбаченіст.176 КПК України,однак звертає увагу на те, що Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-IX затверджено Указ Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні». Станом на теперішній час, у с. Майдан Краматорського району Донецької області тривають активні бойові дії, що унеможливлює здійснювати контроль за виконанням обвинуваченим умов будь-якого запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою.

У відповідності до положень ч. 3 ст. 183 КПК України - суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

У зв`язку з чим, при обранні у відношенні підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд визначає заставу у розмірі 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що дорівнює 121 120 (сто двадцять одна тисяча сто двадцять) грн. 00 коп., що з урахуванням матеріального становища обвинуваченого та тяжкості інкримінованого йому кримінального правопорушення є достатньою сумою для забезпечення виконання обов`язків, встановлених КПК України.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 132, 177, 178 183, 193, 196, 199, 309, 396 КПК України, -

У Х В А Л И В:

Клопотання Старшого слідчого СВ ВП № 4 Краматорського РУП Головного управління Національної поліції в Донецькій області капітана поліції ОСОБА_6 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Дніпровська установа виконання покарань (№ 4)» строком на 60 (шістдесят) діб, тобто до 14 год. 49 хв. 28 грудня 2024 року із можливістю внесення застави розміром 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що дорівнює 121 120 (сто двадцять одна тисяча сто двадцять) грн. 00 коп.

В разі внесення застави підозрюваний, обвинувачений зобов`язаний прибувати за кожною вимогою суду та слідчого, а також виконувати обов`язки: не відлучатися зі свого місця мешкання без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання або місця роботи. У разі невиконання обов`язків застава звертається в доход держави.

Копії ухвали суду негайно надіслати на адресу Державної установи «Дніпровська установа виконання покарань (№ 4)» та вручити підозрюваному ОСОБА_5 .

Ухвала підлягає негайному виконанню після її отримання.

Ухвала може бути оскаржена сторонами безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом 5 днів з дня винесення.

Слідчий суддя

Слов`янського міськрайонного суду ОСОБА_1