УХВАЛА

Іменем України

06.08.2024 року м. Житомир

Слідчий суддя Богунського районного суду міста Житомира ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

представника власника майна ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні

клопотання ОСОБА_3 , від імені якого діє представник ОСОБА_4 ,

про скасування арешту майна,

накладеного у кримінальному провадженні №0000379 від 02.05.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 , від імені якої діє представник - адвокат ОСОБА_4 , звернувся до слідчого судді з клопотанням, у якому просить скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 22.12.2021 у справі №295/17133/21, у межах досудового розслідування кримінального провадження №0000379 від 02.05.2019, на земельні ділянки з кадастровими номерами :08:001:2801 прощею 0,6 га та :08:001:2802 прощею 0,15 га, що розташовані в АДРЕСА_1 .

В обґрунтування клопотання заявник вказує, що 06.10.2020 згідно з договором купівлі-продажу, укладеним з ОСОБА_6 , ОСОБА_3 набув права власності на земельну ділянку з кадастровим номером :08:001:2647 площею 0,75 га. У подальшому, будучи законним та одноосібним власником вказаної ділянки, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, у відповідності до положень та вимог діючого законодавства України в сфері земельних відносин, ОСОБА_3 здійснив поділ земельної ділянки з кадастровим номером :08:001:2647 на дві земельні ділянки, яким було присвоєно кадастрові номери :08:001:2801 площею 0,6 га та :08:001:2802 площею 0,15 га, власником яких він став. Однак, на даний час ОСОБА_3 було встановлено, що на земельні ділянки з кадастровими номерами :08:001:2801 та :08:001:2802, які належить на праві власності йому одноособово, ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 22.12.2021 у справі №295/17133/21 накладено арешт. Згідно з інформацією, яка міститься на офіційному веб-порталі Богунського районного суду м. Житомира, судова справа №295/17133/21 була розглянута слідчим суддею вказаного суду в рамках досудового розслідування кримінального провадження №0000379. На момент розгляду вказаної справи ні ОСОБА_3 , ні його представник до розгляду справи не залучались, судового рішення, яким накладено арешт на майно, не отримували. Встановлено, що підставою для накладення арешту на земельні ділянки з кадастровими номерами :08:001:2801 та :08:001:2802, які розташовані в АДРЕСА_1 , стало те, що вказані земельні ділянки начебто являється речовими доказами у кримінальному провадженні №0000379, предметом розслідування якого являються неправомірні дії представників Оліївської сільської ради щодо виділення у власність громадян ряду земельних ділянок. Однак, до даного часу ні ОСОБА_3 , ні будь-які інші особи, що мають відношення до наведеного вище нерухомого майна, органом досудового розслідування та прокурором для участі у проведенні будь-яких слідчих дій з їх участю у кримінальному провадженні, в рамках якого накладено арешт на вказані земельні ділянки, жодного разу не викликались. Разом з тим, накладенням арешту на вказані земельні ділянки суттєво обмежуються права та законні інтереси ОСОБА_3 в частині вільного володіння, користування та розпорядження вказаним майном. ОСОБА_3 вважає, що є всі підстави для скасування арешту, накладеного ухвалою слідчого судді Богунського районного суду м.Житомира від 22.12.2021 у справі №295/17133/21 на земельні ділянки з кадастровими номерами :08:001:2801 прощею 0,6 га та :08:001:2802 прощею 0,15 га, що розташовані в с. Оліївка Житомирського району, Житомирської області у зв`язку з тим, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба та арешт накладено необґрунтовано. До даного часу у кримінальному провадженні №0000379 від 02.05.2019, яке розслідується вже понад 5 років, жодній особі з числа посадових осіб Оліївської сільської ради за фактом будь-яких неправомірних дій щодо безоплатної передачі у власність громадянці ОСОБА_6 та подальшого придбання ОСОБА_3 земельної ділянки з кадастровим номером :08:001:2647, площею 0,75 га, не повідомлено. Будь-які інші обставини, які-б виправдовували на даний час потреби досудового розслідування у відповідному ступені втручання у право власності ОСОБА_3 на відповідне нерухоме майно - земельні ділянки, відсутні. Наявний арешт земельних ділянок призводить до обмеження прав його власника.

01.08.2024 від прокурора Житомирської окружної прокуратури ОСОБА_5 надійшло заперечення на клопотання про скасування арешту майна, у якому прокурор вказує, що під час досудового розслідування встановлено підстави вважати, що рішення Оліївської сільської ради №1260 від 23.09.2020, яким затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_6 площею 0,75 га в с.Оліївка із цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства та передано у приватну власність дану земельну ділянку кадастровий номер :08:001:2647, є незаконним. Вказує, що відповідно до інформації Житомирської РДА, відділом регіонального розвитку, містобудування та архітектури райдержадміністрації відмовлено в погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_6 площею 0,75 га в с.Оліївка із цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства у зв`язку із невідповідністю цільового призначення земельної ділянки вимогам містобудівної документації. Встановлено, що зазначена земельна ділянка відповідно до Генерального пану м. Житомира, плану зонування м. Житомира та детального плану «Розміщення багатоквартирних житлових будинків на земельній ділянці площею 0,1 га в АДРЕСА_1 », який ув`язаний з попередньо затвердженою містобудівною документацією, знаходиться в зоні мішаної та багатоквартирної забудови та задіяна під проїздами, необхідними для безперешкодної комунікації між житловими кварталами, сформованою громадською забудовою та об`єктами інфраструктури. Згідно із Генеральним планом м. Житомира, спірна земельна ділянка розташовується на території багатоквартирної житлової забудови. Оліївською сільською радою з порушенням вимог ч.2 ст.186-1, ч.7, ч.8 ст.118 Земельного кодексу України та вимог містобудівної документації на місцевому рівні затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_6 площею 0,75 га в с.Оліївка із цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства та передано у приватну власність земельну ділянку кадастровий номер :08:001:2647. Вказані земельні ділянки знаходяться в зоні мішаної та багатоквартирної забудови та задіяні під проїздами, необхідними для безперешкодної комунікації між житловими кварталами, сформованою громадською забудовою та об`єктами інфраструктури, скасування арешту із земельної ділянки може призвести до її нецільового використання, наслідком чого може бути суспільна напруга мешканців, що проживають на вказаній території та розраховують на побудову на вказаній території певної житлової інфраструктури та комунікацій. Прокурор вказує, що на даний час, потреба у застосуванні вказаного заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту не зникла та, навпаки, у разі його касування може призвести до невідворотних негативних наслідків.

05.08.2024 від представника заявника ОСОБА_4 до суду надійшли додаткові пояснення, у яких, зокрема, вказано, що ОСОБА_6 спірну земельну ділянку набула у законний спосіб, земельна ділянка має цільове призначення для ведення особистого селянського господарства, цільове призначення земельної ділянки уповноваженим на те органом не змінювалось, тому посилання прокурора, наведені у заперечення, є безпідставними. Також вказує, що відомості до ЄРДР за №0000379 були внесені 02.05.2019, а спірна земельна ділянка виділена ОСОБА_6 рішенням від 23.09.2020, тому дана земельна ділянка ті та, що утворилися в результаті її поділу, не пов`язані з фактом, які стали підставою для внесення відомостей до ЄРДР. Вважає, що земельні ділянки, про які йдеться, не відповідають критеріям, визначеним у ст.98 КПК України.

06.08.2024 від прокурора Житомирської окружної прокуратури ОСОБА_5 надійшло доповнення до заперечення на клопотання про скасування арешту майна, у якому прокурор вказує, що на момент прийняття сільською радою оспорюваних рішень, відповідно до діючої містобудівної документації, на спірних землях було передбачено та заплановано розташування об`єктів будівництва - проїздів. Отже наявність погодження проекту землеустрою в порядку ч. 2 ст. 186-1 ЗК України відповідних уповноважених органів у сфері містобудування та архітектури було обов`язковою умовою для затвердження відповідного проекту та відведення спірних земель у приватну власність. Невідповідність документації із землеустрою вимогам містобудівної документації та відсутність усіх необхідних та передбачених законом погоджень є самостійними та достатніми підставами для відмови уповноваженого органу у затвердженні документації із землеустрою.

У судовому засіданні представник заявника клопотання підтримав та просив задовольнити, з підстав, викладених у клопотанні та додаткових поясненнях.

Прокурор у судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечував та просив відмовити у його задоволенні з підстав, викладених у запереченні на клопотання про скасування арешту майна.

Дослідивши клопотання та додані до нього копії документів, заслухавши пояснення учасників судового засідання, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що в провадженні ВП № 1 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області перебувають матеріали досудового розслідування №0000379, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02.05.2019 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.364 КК України, - за фактом зловживання службовим становищем посадовими особами Оліївської сільської ради в березні 2019 року при безоплатній передачі у власність земельних ділянок комунальної власності, які входять до складу об`єднаної територіальної громади вказаної сільради на території села Оліївка.

В межах даного кримінального провадження ухвалою слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 22.12.2021 у справі №295/17133/21, накладено арешт у виді заборони права на відчуження, розпорядження та користування на земельні ділянки з кадастровими номерами :08:001:2647 площею 0,75 га, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 220, власником якої є ОСОБА_3 , кадастровий номер :08:001:2802 площею 0,15 га, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 040, власником якої є ОСОБА_3 , кадастровий номер :08:001:2801 площею 0,6 га, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 040, власником якої є ОСОБА_3 .

Згідно з Інформаційними довідками з Державного реєстру речових прав щодо об`єктів нерухомого майна - земельної ділянки з кадастровим номером :08:001:2801, площею 0,6 га, та земельної ділянки з кадастровим номером :08:001:2802 площею 0,15 на, власником даних земельних ділянок є ОСОБА_3 .

За змістом частини 1 статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з ч.1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Крім того, ч.3 ст. 170 КПК України визначено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Положеннями статей 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно положень статті 1-ї Першого протоколу до Європейської конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини продовження заходів забезпечення кримінального провадження, як упродовж досудового розслідування, так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, відповідно зі спливом певного часу орган досудового розслідування має навести додаткові доводи в обґрунтування наявних ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у права особи, в тому числі щодо позбавлення або обмеження права власності.

При вирішенні питання про наявність достатніх підстав вважати, чи існує потреба у подальшому застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту на земельну ділянку в ході розгляду клопотання заявника про скасування арешту з майна, слідчий суддя має враховувати підстави, визначені статтями 170, 173 КПК України. Зокрема, слідчий суддя повинен брати до уваги необхідність такого арешту з огляду на завдання кримінального провадження, наслідки арешту для особи, відносно майна якої застосовується відповідний арешт.

Беручи до уваги встановлені під час розгляду клопотання про скасування арешту з майна обставини, слідчий суддя вважає, що вимоги заявника підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

В ході розгляду клопотання про скасування арешту із земельних ділянок, слідчий суддя дійшов висновку, що на стадії досудового розслідування відсутня потреба в застосуванні щодо земельних ділянок заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді її арешту, оскільки стороною обвинувачення не наведено доводи, які виправдовують його застосування та необхідність втручання у право приватної власності, не доведена необхідність такого арешту з огляду на завдання кримінального провадження.

На підставі матеріалів, долучених до клопотання, встановлено, що заявник є власником земельних ділянок.

Слідчий суддя враховує, що досудове розслідування триває упродовж понад п`яти років, разом з тим, на момент розгляду клопотання повідомлення про підозру жодній особі не вручено, власник майна жодного разу до слідчого не викликався для дачі пояснень.

Зі змісту документів, долучених до клопотання, вбачається, що досудове розслідування здійснюється за ч. 1 ст. 364 КК України - зловживання владою або службовим становищем, тобто умисне, з метою одержання будь-якої неправомірної вигоди для самої себе чи іншої фізичної або юридичної особи використання службовою особою влади чи службового становища всупереч інтересам служби, якщо воно завдало істотної шкоди охоронюваним законом правам, свободам та інтересам окремих громадян або державним чи громадським інтересам, або інтересам юридичних осіб.

В зазначеному контексті слідчий суддя вважає, що прокурором не доведено, доказом яких обставин може бути зазначена земельна ділянка, якому з критеріїв речового доказу вона відповідає в межах даного конкретного досудового розслідування, в чому полягає необхідність в подальшому застосуванні заходу кримінального провадження у вигляді арешту земельної ділянки для дієвості досудового розслідування.

З огляду на встановлені в судовому засіданні обставини справи, зміст клопотання про скасування арешту з майна, зважаючи на предмет досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000379, те, що досудове розслідування здійснюється щодо передачі земельних ділянок, яка була здійснена в березні 2019, а дана земельна ділянка була передана у власність ОСОБА_6 на підставі рішення органу місцевого самоврядування від 23.09.2020, тобто в період, який виходить за межі предмета досудового розслідування в даному кримінальному провадженні, беручи до уваги загальні правила застосування заходів забезпечення кримінального провадження, завдання і мету арешту майна, тривалість досудового розслідування у кримінальному провадженні, беручи до уваги принцип непорушності та недоторканості права приватної власності, слідчий суддя дійшов висновку, що підстави для застосування арешту щодо земельної ділянки відсутні, подальше його застосування є невиправданим, органом досудового розслідування не доведено, в чому полягає необхідність в арешті; при цьому, наявність арешту на земельну ділянку порушує право власника на вільне володіння, користування та розпорядження нею, а тому вважає, що вимоги про скасування арешту з нерухомого майна є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Водночас, слідчий суддя вважає за необхідне зазначити, що не дивлячись на досить тривалий період, протягом якого здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, слідчому судді не надані докази, які б вказували на те, що відносно даних земельних ділянок проводяться слідчі дії. Арешт на земельні ділянки накладено з метою забезпечення збереження речових доказів, однак прокурор не довів, що є підстави припускати, що ці земельні ділянки можуть бути використані з метою встановлення фактів чи обставин, які підлягають встановленню під час досудового розслідування у даному кримінальному провадженні.

Слідчий суддя визнає неспроможними доводи прокурора про те, що підстави для скасування арешту з земельної ділянки відсутні, оскільки досудове розслідування триває, з огляду на те, що сам лише факт наявності кримінального провадження та здійснення досудового розслідування не є безумовною підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна.

На підставі документів, які надані прокурором, слідчим суддею не встановлено наявність обґрунтованих підстав вважати, що було вчинено кримінальне правопорушення такого ступеня тяжкості, яке виправдовує застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту на майно протягом такого тривалого періоду часу.

З огляду на наведене, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання є обґрунтованим і підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 170, 173, 174 КПК України, слідчий суддя, -

у х в а л и в:

Клопотання задовольнити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Богунського районного суду м.Житомира від 22.12.2021 у справі №295/17133/21, у виді заборони права на відчуження, розпорядження та користування на земельні ділянки: кадастровий номер :08:001:2802 площею 0,15 га, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 040, власником якої є ОСОБА_3 та кадастровий номер :08:001:2801 площею 0,6 га, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 040, власником якої є ОСОБА_3 .

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення та оскарженню не підлягає.

Оголошення повного тексту ухвали - о 14-30 год 09.08.2024.

Слідчий суддя ОСОБА_1