05.08.2024 Справа № 756/9676/24
ОБОЛОНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 756/9676/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.08.2024 місто Київ

Оболонський районний суд міста Києва в складі судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у спрощеному провадженні обвинувальний акт, затверджений 31.07.2024 у кримінальному провадженні, яке внесене 29.07.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000860, щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, стосовно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чорноморівка, Каховського району, Херсонськї області, громадянина України, , одруженого, з неповною середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою:АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого: 09.04.2024 року вироком Оболонського районного суду міста Києва за ч. 2 ст. 125 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік, на підставі ст. 71 КК України, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Миронівського районного суду Київської області від 28.06.2023, визначено остаточне покарання у виді 2 (двох) років 1 (одного) місяця обмеження волі,

обвинуваченого у вчинені кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,

УСТАНОВИВ:

Суд визнав доведеним, що обвинувачений ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вчинив кримінальний проступок при наступних обставинах.

Так,29.07.2024, близько о 15 год. 00 хв. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , прямуючи у власних справах, проходив повз будинок, що за адресою: АДРЕСА_3 , де під лавкой побачив та підняв зіп-пакетик, всередині якого знаходилась кристалоподібна речовина білого кольору, а саме особливо небезпечна психотропна речовина, обіг якої заборонено - PVP.

В цей час у ОСОБА_3 виник кримінально - протиправний умисел, спрямований на незаконне придбання та зберігання особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено - PVP, для власного вживання, без мети збуту, оскільки останній раніше вживав та повністю усвідомлював, що дана речовина є психотропною.

Реалізуючи свій кримінально - протиправний умисел, направлений на незаконне придбання та зберігання психотропної речовини для власного вживання, без мети збуту, ОСОБА_3 того ж дня, перебуваючи за вище вказаною адресою помістив психотропну речовину до наплічної сумки, яка в той час знаходилась при ньому, тим самим безоплатно придбав та незаконно почав зберігати при собі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP, для власного вживання, без мети збуту. В подальшому, ОСОБА_3 , тримаючи при собі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP, попрямував по своїх справах.

Цього ж дня, тобто 29.07.2024 року, близько о 15 год. 45 хв., перебуваючи за адресою: АДРЕСА_4 , останній був зупинений працівниками поліції. На запитання працівників поліції, щодо наявності у нього заборонених предметів чи речовин, останній повідомив, що в його наплічній сумці, яка в той час знаходилась при ньому, знаходиться зіп-пакетик, всередині якого знаходилась кристалоподібна речовина білого кольору, а саме особливо небезпечна психотропна речовина, обіг якої заборонено - PVP, яку він зберігає для власного вживання, без мети збуту. Як наслідок, на місце події було викликано СОГ Оболонського УП ГУНП у м. Києві, після приїзду яких, 29.07.2024 року, близько о 16 год. 49 хв., за адресою: АДРЕСА_4 , у присутності двох понятих, ОСОБА_3 самостійно дістав з наплічної сумки, яка в той час знаходилась при ньому, та добровільно надав для огляду та вилучення працівникам поліції зіп-пакетик, всередині якого знаходилась кристалоподібна речовина білого кольору, а саме особливо небезпечна психотропна речовина, обіг якої заборонено - PVP, яку останній незаконно безоплатно придбав та зберігав для власного вживання без мети збуту.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у вилученій у ході огляду місця події кристалоподібній речовині виявлено особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP. Маса PVP в речовині становить 0,314 г.

Отже, ОСОБА_3 учинив кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 309 КК України, а саме незаконне придбання та зберігання особливо небезпечної психотропної речовини, без мети збуту.

31.07.2024 до Оболонського районного суду міста Києва надійшов обвинувальний акт у відношенні ОСОБА_3 за обвинуваченням у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України у якому міститься клопотання прокурора ОСОБА_4 про розгляд обвинувального акту в спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Як видно з наданих матеріалів, на час надходження обвинувального акту до суду щодо ОСОБА_3 не застосовано затримання після виявлення вчиненого кримінального проступку.

Ураховуючи зазначене, суд вважав можливим розглянути обвинувальний акт щодо ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, що узгоджується з приписами частини 2 статті 381 КПК України.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 17 КПК України особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.

Згідно з ч. 3 ст. 381 КПК України спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.

Відповідно до ч. 2 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Згідно з п. 2 ч. 3 ст. 374 КПК України у мотивувальній частині вироку зазначаються, у разі визнання особи винуватою, формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення.

Згідно з ч. 2 ст. 15 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» суддя, який розглядає справу одноособово, діє як суд.

Діючи відповідно до вимог частин 1, 2 ст. 17, ст. 369-371, 374, ч. 3 ст. 381, ч. 2 ст. 382 КПК України суд перевірив обставини, які встановлені органом досудового розслідування, та які не неоспорюються учасниками судового провадження. Зокрема, з обвинувального акту вбачається, що досудовим розслідуванням були встановлені наступні фактичні обставини, що 29.07.2024, близько о 15 год. 00 хв. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , прямуючи у власних справах, проходив повз будинок, що за адресою: АДРЕСА_3 , де під лавкой побачив та підняв зіп-пакетик, всередині якого знаходилась кристалоподібна речовина білого кольору, а саме особливо небезпечна психотропна речовина, обіг якої заборонено - PVP.

В цей час у ОСОБА_3 виник кримінально - протиправний умисел, спрямований на незаконне придбання та зберігання особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено - PVP, для власного вживання, без мети збуту, оскільки останній раніше вживав та повністю усвідомлював, що дана речовина є психотропною.

Реалізуючи свій кримінально - протиправний умисел, направлений на незаконне придбання та зберігання психотропної речовини для власного вживання, без мети збуту, ОСОБА_3 того ж дня, перебуваючи за вище вказаною адресою помістив психотропну речовину до наплічної сумки, яка в той час знаходилась при ньому, тим самим безоплатно придбав та незаконно почав зберігати при собі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP, для власного вживання, без мети збуту. В подальшому, ОСОБА_3 , тримаючи при собі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP, попрямував по своїх справах.

Цього ж дня, тобто 29.07.2024 року, близько о 15 год. 45 хв., перебуваючи за адресою: АДРЕСА_4 , останній був зупинений працівниками поліції. На запитання працівників поліції, щодо наявності у нього заборонених предметів чи речовин, останній повідомив, що в його наплічній сумці, яка в той час знаходилась при ньому, знаходиться зіп-пакетик, всередині якого знаходилась кристалоподібна речовина білого кольору, а саме особливо небезпечна психотропна речовина, обіг якої заборонено - PVP, яку він зберігає для власного вживання, без мети збуту. Як наслідок, на місце події було викликано СОГ Оболонського УП ГУНП у м. Києві, після приїзду яких, 29.07.2024 року, близько о 16 год. 49 хв., за адресою: АДРЕСА_4 , у присутності двох понятих, ОСОБА_3 самостійно дістав з наплічної сумки, яка в той час знаходилась при ньому, та добровільно надав для огляду та вилучення працівникам поліції зіп-пакетик, всередині якого знаходилась кристалоподібна речовина білого кольору, а саме особливо небезпечна психотропна речовина, обіг якої заборонено - PVP, яку останній незаконно безоплатно придбав та зберігав для власного вживання без мети збуту.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у вилученій у ході огляду місця події кристалоподібній речовині виявлено особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP. Маса PVP в речовині становить 0,314 г.

Установлені органом досудового розслідування обставини і викладені судом, не оспорюються учасниками судового провадження, так як під час досудового розслідування обвинувачений ОСОБА_3 беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акту за його відсутності.

Окрім того, обвинувачений ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставин.

Отже, саме з підстав викладеного суд дійшов висновку про доведеність поза розумним сумнівом винуватості ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, а саме незаконного придбання та зберігання особливо небезпечної психотропної речовини, без мети збуту.

Вивченням обставин справи, оцінкою особистості ОСОБА_3 установлено, що обставиною, яка відповідно до ст. 66 КК України пом`якшує покарання останнього є щире каяття, та відсутність обставин, які згідно зі ст. 67 КК України обтяжують його покарання.

Ці висновки суду ґрунтуються на тому, що як свідчать матеріали досудового розслідування, ОСОБА_3 беззаперечно визнавав свою винуватість, співпрацював з органом досудового розслідування, повністю повідомив про спосіб незаконного придбання, як і інші обставин вчинення кримінального правопорушення, а також надав дозвіл на спрощений розгляд кримінального провадження. Наведені відомості є достатніми, аби вважати дії ОСОБА_3 як каяття, а отже підставою для врахування їх як обставину, що пом`якшує покарання. Також суд бере до уваги, що і державне обвинувачення уважає наявність такої обставини, що пом`якшує покарання, - щире каяття, та закріплена в обвинувальному акті.

Суд уважає, що підстави застосування положень статтей 69, 69-1 КК України при призначенні покарання - відсутні.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_3 покарання суд ураховує, що покарання, як захід державного реагування на осіб, котрі вчинили кримінальне правопорушення, є головною і найбільш поширеною формою реалізації кримінальної відповідальності, роль і значення якого багато в чому залежать від обґрунтованості його призначення і реалізації. Застосування покарання є одним із завершальних етапів кримінальної відповідальності, на якому суд вирішує питання, визначені ч. 1 ст. 368 КПК України, та яке виступає правовим критерієм, показником негативної оцінки як самого правопорушення, так і особи, котра його вчинила. Покарання завжди має особистий, індивідуалізований характер, а його призначення і виконання можливе тільки щодо особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення. При цьому призначення необхідного і достатнього покарання певною мірою забезпечує відчуття справедливості як у потерпілого, так і суспільства.

За змістом статей 50, 65 КК України, особі, яка скоїла кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень. Це покарання має відповідати принципам законності, обґрунтованості, справедливості, співмірності та індивідуалізації, що є системою найбільш істотних правил і критеріїв, які визначають порядок та межі діяльності суду під час обрання покарання. Суд повинен ураховувати ступінь тяжкості кримінального правопорушення, конкретні обставини його скоєння, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення особи до своїх дій, інші особливості справи, які мають значення для забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості кримінального правопорушення.

Покарання завжди призначається як відповідний захід примусу держави за вчинене кримінальне правопорушення, виконує виправну функцію і водночас запобігає вчиненню нових кримінальних правопорушень як самим засудженим, так і іншими особами. Оптимальним орієнтиром такої діяльності є визначення покарання в тому обсязі, який був би достатнім для досягнення найближчої мети покарання - виправлення засудженого.

З урахуванням викладених обставин по справі, тяжкості вчиненого кримінального проступку, покарання, яке передбачено за вчинений кримінальний проступок, відсутності завданої матеріальної шкоди, особистості обвинуваченого, раніше судимого, який має неповну загальну середню освіту, але не працює, що свідчить про відсутність сталого матеріального стану, обставини, що пом`якшує покарання та відсутності обставин, що обтяжують покарання, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого не можливе без ізоляції від суспільства, у зв`язку з чим вважає за необхідне призначити йому покарання за ч. 1 ст. 309 КК України у виді обмеження волі строком на два роки.

Крім того, слід урахувати, що ОСОБА_3 був засуджений вироком Оболонського районного суду міста Києва від 09.04.2024 за ч. 2 ст. 125 КК України до покарання у виді обмеження волі, на строк 1 (один) рік, на підставі ст. 71 КК України, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Миронівського районного суду Київської області від 28.06.2023, було визначено остаточне покарання у виді 2 (двох) років 1 (одного) місяця обмеження волі. Ці обставини вказують на те, що нове кримінальне правопорушення ОСОБА_3 учинив в період іспитового строку, а отже ОСОБА_3 не може бути звільненим від відбуття покарання з іспитовим строком у порядку, передбаченого ч. 1 ст. 75 КК України.

Отже, указані обставини доводять, що суд має у порядку ч. 1 ст. 71 КК України призначити ОСОБА_3 покарання за сукупністю вироків. Зокрема, ураховуючи обставини справи, особистість обвинуваченого, суд уважає можливим частково приєднати до покарання за цим вироком, невідбуте покарання за вироком Оболонського районного суду міста Києва від 09.04.2024, та остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді обмеження волі строком на два роки та два місяці.

Призначення ОСОБА_3 саме такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого, випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду». Суд наголошує, що призначення покарання є дискрецією лише суду, та здійснюється лише на підставі внутрішнього переконання судді, і оцінки особистості обвинуваченого, з метою досягнення саме мети визначеної ст. 50 КК України, тобто не лише покарати за вчинення правопорушення, а здійснити виправлення особистості, запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами

Між тим, ураховуючи, перебування обвинуваченого під вартою до ухвалення попереднього вироку, слід зарахувати в якості відбутого покарання за цим вироком строк попереднього ув`язнення ОСОБА_3 починаючи з 19.02.2024 до 02.04.2024 виходячи з того, що відповідно до ст. 72 КК України одному дню попереднього ув`язнення відповідає два дні обмеження волі. А отже, слід зарахувати ОСОБА_3 період попередньго ув`язнення з 19 лютого 2024 року по 02 квітня 2024 року, що становить на підставі ст. 72 КК України 86 днів обмеження волі.

Таким чином, слід остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді обмеження волі строком на 2 (два) 2 (два) місяці.

Призначення ОСОБА_3 саме такого покарання, яке буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого, випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду». Суд наголошує, що призначення покарання є дискрецією лише суду, та здійснюється лише на підставі внутрішнього переконання судді, і оцінки особистості обвинуваченого, з метою досягнення саме мети визначеної ст. 50 КК України, тобто не лише покарати за вчинення правопорушення, а здійснити виправлення особистості, запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Ураховуючи те, що стосовно обвинуваченого запобіжний захід не застосовувався, а сторони провадження не заявили клопотання про застосування відносно обвинуваченого запобіжного заходу, суд не вбачає підстав для застосування запобіжного заходу до набрання вироком законної сили стосовно обвинуваченого.

Цивільний позов у провадженні не заявлений.

Процесуальні витрати у провадженні, а саме витрати на проведення експертизи матеріалів, речовин та виробів у розмірі 1514 гривень 56 копійок відповідно до ст. 124 КПК України підлягають стягненню з ОСОБА_3 на користь держави.

Питання речових доказів суд вирішує на підставі ст. 100 КПК України, зокрема зіп-пакетик, всередині якого знаходиться кристалоподібна речовина білого кольору, а саме особливо небезпечна психотропна речовина, маса якої становить 0,314 г, яка зберігається в кімнаті речових доказів Оболонського УП ГУНП у м. Києві слід знищити.

Керуючись статтями 7, 17, 71, 72, 100, 124, 301, 302, 368-371, 374, 381, 382, 395 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання до покарання, яке призначене цим вироком частково невідбутого ОСОБА_3 покарання за вироком Оболонського районного суду міста Києва від 09.04.2024. призначити остаточно ОСОБА_3 покарання у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки та 2 (два) місяця обмеження волі.

Зарахувати в якості відбутого покарання за цим вироком, строк попереднього ув`язнення ОСОБА_3 за вироком Оболонського районного суду міста Києва від 09.04.2024, зокрема період з 19.02.2024 до 02.04.2024 з розрахунку, що одному дню попереднього ув`язнення відповідає два дні обмеження.

Строк відбуття покарання ОСОБА_3 за цим вироком рахувати з моменту виконання - з дня прибуття і постановки засудженого на облік у виправному центрі.

Запобіжний захід ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили - не обирати.

Процесуальні витрати на проведення експертизи матеріалів, речовин та виробів у розмірі 1514 гривень 56 копійок відповідно до ст. 124 КПК України стягнути з ОСОБА_3 на користь держави.

Речові докази: особливо небезпечна психотропна речовина, обіг якої заборонено - PVP, маса якого становить - 0,314 г., яка зберігається в кімнаті речових доказів Оболонського УП ГУНП у м. Києв - знищити.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Оболонський районний суд міста Києва протягом 30 (тридцяти) днів з дня отримання його копії.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акту щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1