05.08.2024 Справа № 642/7298/23
Провадження № 1-кп/642/205/24
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

31 липня 2024 року Ленінський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові обвинувальний акт у кримінальному провадженні, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001575, відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.1 ст.115 КК України , -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Ленінського районного суду м. Харкова перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0001575 від 19.10.2023 відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.1 ст.115 КК України.

У відношенні ОСОБА_4 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, термін дії якого спливає 02.08.2024.

Вирішуючи питання доцільності тримання обвинуваченого ОСОБА_4 під вартою, суд виходить з такого.

Прокурор просив про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, посилаючись на те, що продовжують існувати ризики, передбачені ст.177 КПК України.

Разом з тим, зазначив, що за вчинення вказаного злочину, передбачено покарання, лише у вигляді позбавлення волі строком від семи до п`ятнадцяти років, так як вказаний злочин віднесено, відповідно до приписів ст. 12 КК України, до категорії особливо тяжкого злочину.

Захисник заперечував проти продовження строку тримання обвинуваченого під вартою, вважав вказане клопотання необґрунтованим, оскільки органом досудового розслідування не доведена наявність достатніх підстав вважати, що залишається хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, на які посилається прокурор у клопотанні або з`явились нові. Також прокурором не доведено, що застосування більш м`якого запобіжного заходу недостатньо для запобіганню ризиків, зазначених у клопотанні.

Заперечував про продовження ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відмовити та змінити йому запобіжний захід, що не пов`язаний із позбавленням волі, а саме на домашній арешт у певний період доби, з 22-00 год. до 06.00 год. ранку.

Обвинувачений ОСОБА_4 просив розглянути альтернативний запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Згідно до вимог ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу 2 місячного строку.

Вислухавши думки учасників провадження суд вважає наступне:

Відповідно до ст. 178 КПК при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 нього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих кронами кримінального проваджений матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:

1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного,

обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується;

3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого;

4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;

5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання;

6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого;

7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого;

8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого;

9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше.

Так, Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання осіб під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахування конкретних обставин. Тримання осіб під вартою може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства які незважаючи на існування презумпції невинуватості переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

При розгляді питання про доцільність тримання осіб під вартою судовий орган повинен брати до уваги факти які можуть мати відношення до справи: характер «обставини» і тяжкість передбачуваного злочину, обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин, покарання яке можливо буде призначене в результаті засудження, характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Аналогічні відображення принципів вирішення питання застосування щодо особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою міститься в положеннях ст.ст. 177, 178, 183 КПК України.

Також, практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства, а відтак суд не приймає доводи захисника та обвинуваченого щодо зміни запобіжного заходу на більш м`який, не пов`язаний з триманням під вартою.

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований: до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

При вирішенні питання про запобіжний захід, суд враховує, що ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що скоїв умисний особливо тяжкий злочин, є ґрунтовні підстави вважати, що він, перебуваючи на свободі, враховуючи тяжкість вчиненого ним злочину, без застосування запобіжного заходу до нього, може покинути місце мешкання, тобто він може переховуватись від суду, таким чином намагаючись уникнути кримінальної відповідальності, і існує ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме переховування суду;

- обвинувачений, зважаючи на тяжкість вчиненого ним злочину та бажання уникнути відповідальності, враховуючи цинічність дій відносно потерпілого при вчиненні злочину, може вчинити й інші дії, спрямовані на здійснення незаконного психологічного та фізичного впливу на потерпілого, а також свідків, які викривають його у вчиненні злочину (при цьому провести дії, які перешкодять органу досудового розслідування або ж спотворять їх показання, що буде загрожувати встановленню істини по кримінальному провадженню, тобто незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому ж кримінальному провадженні, і існує ризик, передбачений п. З ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме незаконний вплив на потерпілого та свідків у цьому ж кримінальному провадженні;

- обвинувачений, без продовження відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, може продовжити свою злочинну діяльність та вчинити інші кримінальні правопорушення, тобто існує ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме вчинення інших кримінальних правопорушень-злочинів, тому застосування більш м`якого запобіжного заходу недостатнє для запобігання ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, та не зможе забезпечити йому належну процесуальну поведінку, тобто будь-яких нових даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, для застосування стосовно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою в судовому засіданні на цій стадії процесу не встановлено.

За таких обставин суд вважає, що ОСОБА_4 , враховуючи тяжкість вчиненого ним кримінального правопорушення, перебуваючи на волі може покинути місце мешкання, також може вчинити й інші дії, спрямовані на здійснення незаконного впливу на потерпілого, а також свідків; продовжити свою злочинну діяльність та вчинити інші кримінальні правопорушення, тобто ризики, які були враховані судом при обранні йому такого запобіжного заходу не зменшилися, у зв`язку з чим вважає, що доцільно продовжити відносно обвинуваченого строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Пояснення сторони захисту жодним чином вказані висновки не спростовують, а строк утримання обвинуваченого під вартою є необхідною мірою в ній з огляду на те, що в ході судового розгляду було встановлено наявність передумов регламентованих п.п. 1-3 ч. 1 ст. 194, ст. 199 КПК України.

Обраний відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відповідає характеру та тяжкості діянь, яке йому інкримінується, кореспондується з характером суспільного інтересу, тобто визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу.

Суд також вважає, що зміна обвинуваченому ОСОБА_4 обраного відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на більш м`який запобіжний захід буде недостатніми для запобігання ризикам, встановленим ст.177 КПК України.

Судовий розгляд продовжується допитом свідків, а тому не виключено можливості та підстав для впливу обвинуваченого на інших свідків у цьому кримінальному провадженні, які залишаються не допитаними судом, тому враховуючи встановлену КПК України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду, на стадії судового розгляду усно, шляхом допиту особи в судовому засіданні.

Враховуючи, що судовий розгляд триває, досліджуються докази сторони обвинувачення, тому суд не переглядає наявність обґрунтованості висунутих обвинувачень у вчиненні інкримінованого ОСОБА_4 кримінального правопорушення.

Не визнання вини та тяжкість злочину у якому обвинувачується ОСОБА_4 в сукупності з мірою покарання, яка йому загрожує у разі визнання його винуватим, свідчать про наявність високого ступеню ризиків переховуватись від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Суд враховує, що факт перебування обвинуваченого ОСОБА_4 в умовах ізоляції певний період часу не може безперечно свідчити про таку його зміну, яка дає підстави припускати зменшення суспільної небезпечності інкримінованованого йому діяння і особи обвинуваченого та є приводом до такої істотної зміни обставин, щоб виключали можливість реалізації ризиків, необхідність запобігання яким стала підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Санкції статті закону за вчинення злочину у якому обвинувачується ОСОБА_4 , передбачає покарання виключно у виді позбавленням волі.

Обраний відносно ОСОБА_4 запобіжний захід відповідає характеру та тяжкості діянь, які йому інкримінуються, кореспондується з характером суспільного інтересу, тобто визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу.

У суду на даний час відсутні об`єктивні підстави для зміни запобіжного заходу на більш м`який.

Встановлені під час обрання запобіжного заходу ризики є дійсними та триваючими, і вони виключають, на даний час, можливість зміни міри запобіжного заходу щодо ОСОБА_4 на більш м`який, а тому наявна необхідність у збереженні такої міри запобіжного заходу як тримання під вартою, продовживши строк застосованого запобіжного заходу відносно обвинуваченого у вигляді тримання під вартою до 28.09.2024 року.

На підставі викладеного, керуючись ст. 177, ч. 3 ст. 331 КПК України, суд

П О СТ А Н О В И В :

Клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу - залишити без задоволення.

Клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Продовжити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.1 ст.115 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах ДУ «Харківський слідчий ізолятор» строком на 60 днів, а саме до 28 вересня 2024 року включно.

Термін дії ухвали до 28.09.2024 року.

Ухвалу направити на виконання до Державної установи «Харківський слідчий ізолятор».

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Харкова протягом семи днів з дня її проголошення, а обвинуваченим в той же строк, але з моменту вручення йому ухвали суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Суддя ОСОБА_1