Справа № 375/283/24
Провадження № 1-кп/375/99/24

В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2024 року смт. Рокитне

Рокитнянський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

законного представника неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду смт. Рокитне кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0004073 від 24.08.2023 року за обвинуваченням неповнолітнього:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Розаліївка Білоцерківського району Київської області, громадянина України, з неповною середньою освітою, студенту 2 курсу ДНЗ «Ржищівський професійний ліцей», не одруженого, який не має на утриманні неповнолітніх дітей та інших непрацездатних осіб, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень - злочинів, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України,

ВСТАНОВИВ:

23 серпня 2023 року, близько 16 год. 30 хв. неповнолітній ОСОБА_4 перебував на законних підставах на березі водойми «Голубе озеро», що розташована в с. Бушеве Білоцерківського району Київської області, де побачив сумку, залишену без нагляду ОСОБА_7 , в якій знаходився мобільний телефон марки «Iphone 11» 128 black IMEI1: НОМЕР_1 IMEI2: НОМЕР_2 та банківська картка, а саме карта AT «Ощадний банк» platinum debit № НОМЕР_3 , які належать матері ОСОБА_7 . ОСОБА_8 .

В цей же день, час, місці та за вказаних обставин у неповнолітнього ОСОБА_4 виник умисел, направлений на викрадення офіційного документу, а саме вищевказаної банківської картки, та вищевказаного мобільного телефону, з корисливих мотивів.

Реалізуючи свій умисел, не вживаючи будь-яких заходів для повернення знайденого ним майна, усвідомлюючи те, що знайдений ним в сумці ОСОБА_7 мобільний телефон та банківська картка належать іншій особі, банківська картка є офіційним документом, з корисливих мотивів, взяв зазначені мобільний телефон марки «Iphone 11» 128 black IMEI1: НОМЕР_1 IMEI2: НОМЕР_2 , вартістю 12 000 гривень, та пластикову банківську картку AT «Ощадний банк» platinum debit № НОМЕР_3 , яка належать ОСОБА_8 , та яка у вартісному вираженні ніякої матеріальної цінності для потерпілої не представляє, але згідно ст. 1 Закону України «Про інформацію», п.п. 1.4, 1.14, 1.27, 1.31 ст. 1, п. 15.2 ст. 15 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» є офіційним документом, тобто електронним платіжним документом, засобом доступу до банківського рахунку, є безконтактною технологією оплати, забезпечує швидкі розрахунки без вводу PIN-коду, та таким чином викрав їх з корисливих мотивів, завдавши потерпілій ОСОБА_8 матеріальної шкоди на суму 12 000 гривень.

Після чого, приховуючи від оточуючих сумку ОСОБА_7 , в якій знаходились вищевказані мобільний телефон та офіційний документ, які належать ОСОБА_8 , утримуючі при собі, місце вчинення кримінального правопорушення залишив та розпорядився банківською карткою на власний розсуд.

В подальшому, цього ж дня, 23.08.2023 в період часу з 17 год. 32 хв. До 18 год. 13 хв. у ОСОБА_4 , який мав при собі раніше викрадену банківську картку AT «Ощадний банк» platinum debit № НОМЕР_3 , яка належать ОСОБА_8 , виник умисел на викрадення грошових коштів із вказаної картки.

У цей день, час, перебуваючи в різних магазинах біля с. Бушеве Білоцерківського району Київської області, розуміючи, що вказана картка має функцію безконтактної оплати без введення пін-коду, діючи умисно, протиправно, з корисливих мотивів, переслідуючи мету незаконного збагачення, маючи у користуванні раніше знайдену банківську карту таємно, в період воєнного стану, викрав з банківського рахунку ОСОБА_8 грошові кошти в сумі в сумі 1 122 гривні 32 копійок, розпорядившись коштами на власний розсуд шляхом безконтактного розрахунку за товари у вказаних магазинах через POS- термінал, спричинивши своїми умисними діями потерпілій ОСОБА_8 матеріальної шкоди в сумі 1 122 гривні 32 копійок.

Таким чином, неповнолітній ОСОБА_4 своїми умисними діями завдав ОСОБА_8 матеріальної шкоди на загальну суму 13 122 гривень 32 копійок.

Дії неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_4 кваліфіковані за ч.1 ст.357, ч.4 ст.185 КК України, як викрадення офіційного документа та таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого в умовах воєнного стану.

23.02.2024 між прокурором Рокитнянського відділу Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні №0004073, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24.08.2023, з однієї сторони, та неповнолітнім обвинуваченим у цьому провадженні ОСОБА_4 , з іншої сторони, у присутності захисника адвоката ОСОБА_6 та законного представника неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_4 ОСОБА_5 , укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно з умовами угоди неповнолітній ОСОБА_4 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185, ч.1 ст.357 КК України, щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, добровільно відшкодував завдані збитки.

Також у вказаній угоді сторони узгодили покарання неповнолітньому ОСОБА_4 за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 357, ч. 1 ст. 70 КК України, у вигляді 5 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнити неповнолітнього ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку, тривалість якого визначає суд та покладенням обов`язків, визначених ст. 76 КК України, перелік яких встановлює суд.

У судовому засіданні неповнолітній обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України визнав повністю, пояснив, що обставини кримінального провадження, кваліфікацію своїх дій не оспорює, щиро кається у вчиненому, заподіяну шкоду відшкодував, просив суд затвердити угоду про визнання винуватості між ним та прокурором, призначити узгоджене сторонами покарання.

Захисник та законний представник в судовому засіданні просили затвердити угоду про визнання винуватості, укладену між обвинуваченим та прокурором.

Прокурор в судовому засіданні також просив затвердити дану угоду про визнання винуватості, призначити узгоджене сторонами покарання.

Потерпіла ОСОБА_8 в судове засідання не з`явилась, надала заяву, в якій просить проводити підготовче судове засідання у її відсутність. Письмово підтвердила свою добровільну згоду на укладення угоди між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості. Надала розписку про отримання відшкодування від обвинуваченого. Суд, за погодженням з учасниками судового провадження, розглядає справу у відсутність потерпілої.

Суд, дослідивши обвинувальний акт з угодою про визнання винуватості, надані письмові матеріали, вислухавши сторони кримінального провадження, дійшов наступного висновку.

Кримінальні правопорушення, передбачені за ч.1 ст.357, ч.4 ст.185 КК України на підставі ст.12 КК України відносяться до категорії кримінальних проступків та тяжких злочинів відповідно.

Перед ухваленням рішення про затвердження угоди про визнання винуватості суд відповідно до вимог ст.474 КПК України з`ясував у обвинуваченого ОСОБА_4 , що він цілком розуміє своє право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують; право мовчати, і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення; право мати захисника або захищатися самостійно; право допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь; наслідки укладення та затвердження угод, наслідки їх невиконання, передбачені статтями 473, 476 КПК України; характер кожного обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим; вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд заслухав сторони кримінального провадження і переконався, що укладення угоди є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди оскільки вона відповідає вимогам КПК України.

Узгоджене сторонами покарання відповідає вимогам ст.ст. 50, 65-67 КК України та враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який на обліках у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, раніше не судимий, є неповнолітнім, за місцем проживання та навчання характеризується позитивно, обставини, що пом`якшують покарання, а саме: щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, добровільне відшкодування завданого збитку, відсутність обставин, що обтяжують покарання.

Таким чином, за наслідками розгляду угоди в підготовчому судовому засіданні під час судового провадження, суд, перевіривши відповідність угоди вимогам кримінального процесуального закону, врахувавши пояснення сторін кримінального провадження, доходить висновку про наявність правових підстав для прийняття рішення про затвердження угоди про визнання ОСОБА_4 винуватості у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч.1 ст.357 КК України та призначення узгодженого сторонами покарання за ч.4 ст.185 КК України у виді позбавленні волі строком на 5 років, та в межах санкції ч. 1 ст. 357 КК України у виді штрафу в розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 680 гривень, остаточно призначивши покарання із застосуванням ч. 1 ст. 70 КК у виді позбавлення волі строком на 5 років зі звільненням на підставі ст. 75 Кримінального кодексу України від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього судом обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлявся.

Запобіжний захід не обирався і на теперішній час відсутні підстави для його обрання.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Процесуальні витрати відсутні.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 374, 475 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 23 лютого 2024 року між прокурором начальником Рокитнянського відділу Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 та неповнолітнім підозрюваним ОСОБА_4 за участю захисника ОСОБА_6 та законного представника ОСОБА_5 .

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України та призначити йому покарання:

- за ч.4 ст.185 КК України у виді позбавлення волі строком п`ять років;

- за ч.1 ст.357 КК України у виді штрафу в розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 680 гривень 00 копійок.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік.

Відповідно до статті 76 КК України в період іспитового строку покласти на ОСОБА_4 виконання наступних обов`язків:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до відповідальності, встановленої законом.

Речові докази:

- мобільний телефон марки «Iphone 11» 128 black IMEI1: НОМЕР_1 IMEI2: НОМЕР_2 , та банківську розрахункову картку з магнітним носієм інформації, емітовану AT «Ощадний банк» platinum debit № НОМЕР_3 , матерчасту сумку чорного кольору з синтетичною шлейкою з написом «carhartt», належні ОСОБА_8 , які знаходиться на відповідальному зберіганні у потерпілої ОСОБА_8 - залишити потерпілій ОСОБА_8 за належністю.

Вирок може бути оскаржений з підстав передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України до Київського апеляційного суду через Рокитнянський районний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1