ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 539/5716/23 Номер провадження 11-кп/814/1984/24Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2024 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем судового засідання ОСОБА_5 ,

з участю прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

представника потерпілої ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_8 - захисника в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на ухвалу Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 03 вересня 2024 року,-

ВСТАНОВИЛА:

Зміст оскарженого судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини.

Ухвалою суду у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000610 від 18.08.2023 за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, п. п. 11, 12 ч. 2 ст. 115 КК України, задоволено клопотання прокурора та продовжено щодо обвинуваченого

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Лубни, Полтавської області, громадянина України, освіта повна середня, пенсіонера, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 01 листопада 2024 року включно.

Мотивуючи своє рішення про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, районний суд зазначив, що на час розгляду клопотання встановлені раніше судом ризики: переховуватися від суду (з огляду на тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення; відсутність міцних соціальних зв`язків (неодружений, утриманців не має, офіційно непрацевлаштований); вчинення іншого кримінального правопорушення ( ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні умисного особливо тяжкого злочину, що в сукупності вказує на підвищену суспільну небезпеку як самого діяння, так і особи обвинуваченого), не зменшилися і наразі продовжують існувати.

Крім того суд вважав, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти вказаним вище ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала.

В поданій апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_8 - захисник в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу суду та відмовити в задоволенні клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою та застосувати до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту із застосуванням електронного засобу стеження, або внесення фінансової застави в розмірі до 270 000 грн.

На обґрунтування апеляційних вимог посилається на те, що суд невірно оцінив всі фактичні обставини справи, не врахував, що прокурором не надано жодного доказу на підтвердження існування ризиків та клопотання про продовження строку тримання під вартою мало формальний характер.

Вказує, що обставини цивільного життя ОСОБА_7 та його родини мають велике значення по справі, оскільки батько обвинуваченого - ОСОБА_11 потребує постійного догляду, що також підтверджується довідкою від 27.02.2023, а брат обвинуваченого є психічно хворим та рішенням суду його було визнано недієздатним та призначено опікуна ОСОБА_11 , проте через те, що він і сам є недієздатним, батько не може виконувати обов`язок по догляду за сином, після чого рішенням суду, опікуном призначено ОСОБА_7 .

Зазначає, що враховуючи те, що батько обвинуваченого потребує термінового нагляду, веде лежачий спосіб життя, а син ОСОБА_12 , з яким він живе та не може його доглядати через психічні вади у його здоров`ї, рішення суду про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_7 є необґрунтованим та не виваженим.

Крім того вказує, що судом не взято до уваги пояснення ОСОБА_13 від 10.04.2024 та інших свідків, з пояснень яких вбачається, що ОСОБА_7 є спокійною та урівноваженою людиною.

Позиції учасників судового провадження.

Обвинувачений та його захисники підтримали апеляційну скаргу, просили задовольнити з підстав, наведених у ній. Прокурор та представник потерпілої заперечили проти доводів скарги, а ухвалу суду просили залишити без змін.

Мотиви суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Як вбачається із наданих матеріалів, на розгляді суду першої інстанції перебуває кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000610 від 18.08.2023 за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, п. п. 11, 12 ч. 2 ст. 115 КК України.

Так, ОСОБА_7 обвинувачується у закінченому замаху на умисне вбивство вчинене на замовлення, за попередньою змовою групою осіб, тобто в умисному протиправному заподіяння смерті іншій людині, коли особа виконала усі дії, які вважала необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від її волі.

Під час розгляду даного кримінального провадження прокурор звернувся до суду з клопотанням про продовження обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 днів, яке ухвалою районного суду задоволено 03.09.2024.

Не погоджуючись з даним рішенням, адвокат ОСОБА_8 - захисник в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою.

У відповідності до ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

Розглядаючи питання про продовження строку тримання під вартою для прийняття законного та обґрунтованого рішення, суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу, та умови, за яких таке продовження можливе.

Відповідно до вимог ст. 194 КПК України, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Суд першої інстанції, вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 , вказаних вимог кримінального процесуального закону дотримався в повному обсязі, оцінив у сукупності всі обставини, що враховуються при вирішенні питання продовження строку тримання під вартою, як того вимагають приписи статей 177, 183, 197, 199 та 331 КПК України.

Так ОСОБА_7 може переховуватися від суду з метою уникнення відповідальності, а також може вчиняти інші кримінальні правопорушення, оскільки обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, що за своїм характером несе виключну суспільну небезпечність охоронюваним законом інтересам суспільства та держави.

Вказані ризики, з моменту обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою та до цього часу, не перестали існувати, оскільки на даний час триває судовий розгляд, який неможливо закінчити до спливу терміну запобіжного заходу.

За таких обставин, застосування більш м`якого запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, з огляду на серйозність висунутого обвинувачення та суспільний інтерес, який превалює над принципом поваги до свободи особистості, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого та не буде сприяти повному та об`єктивному встановленню істини у справі протягом розумного строку, а захисником не наведено в апеляційній скарзі доводів які б переконали у зворотному.

Всупереч доводам захисника про можливість застосувати до ОСОБА_7 запобіжний захід у виді домашнього арешту, які мотивовані необхідністю догляду за батьком та братом, слід звернути увагу, що на момент вчинення злочину, батько ОСОБА_7 - ОСОБА_11 перебував у тому ж тяжкому стані, а вчинення злочину було спрямовано на умисне вбивство соціального працівника, яка доглядала за батьком обвинуваченого.

Отже такий запобіжний захід не зможе запобігти існуючим ризикам.

Крім того, представник потерпілої в судовому засіданні повідомив, що догляд за рідними обвинуваченого здійснюють представники благодійного фонду, а суд проінформував соціальні служби про описану захисником ситуацію в родині ОСОБА_7 , що стороною захисту не заперечувалося.

З приводу недоведеності вини ОСОБА_7 у злочині, що йому інкримінується, слід зазначити, що достатність доказів для доведеності вини підлягає встановленню під час судового розгляду в суді першої інстанції, та не є предметом розгляду при вирішенні питання про продовження запобіжного заходу.

Визначення ОСОБА_7 застави також є неможливим, оскільки останній обвинувачується у вчиненні злочину, який передбачає застосування насильства та в такому разі, відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України, суд має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні.

Крім того, відсутні відомості про наявність у ОСОБА_7 будь-яких коштів та доходів, що свідчили б про спроможність обвинуваченого внести визначену судом заставу.

З огляду на викладене, зважаючи на введення воєнного стану в Україні, зайнятість правоохоронних органів у діяльності з відсічі збройної агресії Російської Федерації, фактор настання існуючих ризиків в даних умовах, як то ухилення від суду обвинуваченим ОСОБА_7 , вчинення інших кримінальних правопорушень, значно збільшується, а застосування більш м`якого запобіжного заходу, на переконання колегії суддів, не зможе перешкодити обвинуваченому вчинити спроби ухилитися від суду та повернутися до протиправної діяльності.

На підставі наведеного, рішення суду першої інстанції є законним та належним чином вмотивованим, а тому апеляційні вимоги не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 422-1 КПК України, колегія суддів апеляційного суду,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_8 - захисника в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 03 вересня 2024 року щодо ОСОБА_7 - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4