Справа № 305/4537/24
Номер провадження 1-кс/305/371/24
У Х В А Л А

25.11.2024 року. Слідчий суддя Рахівського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , з участю секретаря - ОСОБА_2 , прокурора - ОСОБА_3 , слідчого - ОСОБА_4 , розглянувши клопотання слідчого СВ Рахівського РВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_4 по матеріалам досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26.09.2024 за № 0000552, розпочатого за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1, 2 ст. 307 КК України, про арешт майна.

ВСТАНОВИВ:

Слідчий СВ Рахівського РВП Головного управління Національної поліції в Закарпатській області, ОСОБА_4 , звернувся до Рахівського районного суду Закарпатської області з клопотанням погодженим прокурором Рахівського відділу Тячівської місцевої прокуратури Закарпатської області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 000552 від 26.09.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1,2 ст. 307 КК України.

Клопотання мотивовано тим, що упровадженні СВ Рахівського РВП ГУНП в Закарпатській області перебувають матеріали кримінального провадження, що внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000552 від 26.09.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1, 2 ст. 307 КК України.

ОСОБА_5 без передбаченого законом дозволу, шляхом проведення заборонених операцій в сфері обігу наркотичних засобів і добре їх усвідомлюючи, придбала у невстановленого джерела, місці, часі та обставинах та незаконно зберігала, суху подрібнену речовину рослинного походження особливо небезпечний наркотичний засіб марихуану (канабіс), обіг якої заборонено.

В подальшому, 14.11.2024 року о 18 годині 06 хвилин ОСОБА_5 неподалік від місця свого проживання в АДРЕСА_1 діючи умисно, з корисливих мотивів, з ціллю незаконного збагачення, збула ОСОБА_6 особливо небезпечний наркотичний засіб - канабіс, обіг якого заборонений, масою у перерахунку на суху речовину 17,8059 г. за грошові кошти у сумі 1500 грн.

Продовжуючи свої протиправні дії, ОСОБА_5 21.11.2024 близько 13 години 00 хвилин неподалік від місця свого проживання в АДРЕСА_1 без передбаченого законом дозволу, шляхом проведення заборонених операцій в сфері обігу наркотичних засобів і добре їх усвідомлюючи будучи особою, яка раніше вчиняла злочин, передбачений статтею 307 КК України діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з ціллю незаконного збагачення, збула ОСОБА_6 особливо небезпечний наркотичний засіб - канабіс, обіг якого заборонений, масою близько 10,0 г. за грошові кошти у сумі 1000 грн..

21 листопада 2024 року слідчим СВ Рахівського РВП ГУНП в Закарпатській області майором поліції ОСОБА_4 , під час складання протоколу затримання в порядку ст..208 КПК України, в ході якого було вилучено мобільний телефон марки «TECNO POP5» IMEI 1-74401 IMEI НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який упаковано до паперового конверту та передано на зберігання до кімнати зберігання речових доказів Рахівського РВП.

21.11.2024 постановою слідчого СВ Рахівського РВП ГУНП в Закарпатській області вище вказаний телефон - визнано речовим доказом по вказаному кримінальному провадженні.

Вилучені предмети можуть бути знаряддям вчинення злочину, які містять сліди злочину та можуть бути використані як доказ, що встановлюються під час кримінального провадження.

Частиною 1 статті 170 КПК визначено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Відповідно до ч.2 цієї ж статті арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно пункту 1 ч. 2 цієї статті арешт майна, зокрема, допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до частини 3 даної статті у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Отже, накладення арешту на майно, яке вилучено під час проведення процесуальних дій забезпечить збереження речових доказів та зможе запобігти ризикам його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження, а також надасть можливість органу досудового розслідування всебічно, повно і неупереджено дослідити всі обставини кримінального правопорушення, у розумні строки провести необхідні слідчі дії, з метою встановлення істини у даному кримінальному провадженні та, відповідно, за наявності підстав, використати таке майно як доказ у кримінальному провадженні.

Клопотання слідчого, узгодженого із прокурором Рахівського відділу Тячівської місцевої прокуратури району ОСОБА_3 , оформлене відповідно до вимог ст. 171 Кримінального процесуального кодексу України.

Прокурор ОСОБА_3 та слідчий ОСОБА_4 , у судовому засіданні клопотання підтримали, та просять задовольнити.

Вивчивши клопотання, зслухавши доводи прокурора , в їх сукупності, приходжу до висновку про необхідність задовольнити клопотання слідчого з огляду на таке.

Частиною 1 ст. 170 КПК України визначено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно пунктів 1 та 2 ч. 2 цієї статті арешт майна, зокрема, допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до частини 3 даної статті у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

У відповідності до ст. 1 Протоколу №1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у п. 188 свого рішення в справі «East/West Alliance Limited» проти України», накладення арешту на речові докази може бути необхідним в інтересах належного відправлення судочинства, що є легітимною метою в «загальних інтересах» суспільства.

Вищезазначені сигарети, тютюнові вироби, підпадають під ознаки предмету, що були об`єктом кримінально-протиправних дій.

Отже, накладення арешту на майно, яке вилучено під час проведення процесуальних дій забезпечить збереження речових доказів та зможе запобігти ризикам його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження, а також надасть можливість органу досудового розслідування всебічно, повно і неупереджено дослідити всі обставини кримінального правопорушення, у тому числі для проведення додаткового огляду вказаних предметів, судово-хімічної експертизи, технічної експертизи документів, тощо.

Таким чином, враховуючи наведене, з метою забезпечення збереження речових доказів, необхідністю проведення слідчих дій та призначення ряду необхідних судових експертиз, й встановлення всіх обставин вчинення кримінального правопорушення, виникла необхідність у накладенні арешту на тимчасового вилучене майна зазначене вище, оскільки дане майно має доказове значення для справи.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 131-132, 170-171, 309, 395 КПК України

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ Рахівського РВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_4 про накладення арешту на тимчасово вилучене майно - задовольнити.

Накласти арешт на майно, а саме на на тимчасово вилучене майно під час огляду місця події а саме: мобільний телефон марки «TECNO POP5» IMEI 1-74401 IMEI НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом заборони будь-кому відчужувати, розпоряджатися та користуватися будь-яким чином вищевказаним майном до прийняття остаточного рішення у даному кримінальному провадженні.

Копію ухвали негайно після її постановлення вручити, прокурору та надіслати особам, які були відсутні під час оголошення ухвали (згідно ч.7 ст.173 КПК України).

Ухвала про арешт майна виконується слідчим негайно.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення

Слідчий суддя Рахівського районного суду: ОСОБА_1