Провадження №1-кп/761/3872/2024
В И Р О К

іменем України

24 жовтня 2024 року місто Київ

Шевченківський районний суд міста Києва в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

розглянувши в порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду у судовому засіданні без виклику учасників матеріали кримінального провадження № 0001812, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26.09.2024, за обвинуваченням

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця селища Рябухи Талалаївського району Чернігівської області, українця, громадянина України, неодруженого, з середньою освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , який утримується в Державній установі «Київський слідчий ізолятор» за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 24.12.2007 вироком Талалаївського районного суду Чернігівської області засуджено за ч. 3 ст. 135, ч. 2 ст. 286 КК України до 5 (п`яти) років позбавлення волі з іспитовим строком 2 (два) роки,

- 17.07.2008 вироком Талалаївського районного суду Чернігівської області засуджено за ч. 1 ст. 70, ч. 3 ст. 135, ч. 3 ст. 286 КК України до 5 (п`яти) років позбавлення волі з іспитовим строком 2 (два) роки,

- 20.02.2017 вироком Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області засуджено за ч. 4 ст. 187 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 10 (десять) років із конфіскацією майна,

за обвинуваченням у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,

установив:

I. Історія провадження.

05.07.2024 до Шевченківського районного суду міста Києва від прокурора Шевченківської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 надійшов (вх. № 64334) обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні № 0001202, внесеному 25.06.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань, відносно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ознаками вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи № 761/39145/24 між суддями від 21.10.2024 головуючим суддею визначено ОСОБА_1 .

Ухвалою суду від 22.10.2024 призначено до розгляду зазначений обвинувальний акт в порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду у судовому засіданні без виклику учасників кримінального провадження.

II. Формулювання обвинувачення, визнане судом доведеним.

ОСОБА_2 , маючи умисел, спрямований на незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу, обіг якого обмежено без мети збуту, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, вчинив кримінальний проступок в сфері незаконного обігу наркотичних засобів за таких обставин.

Так, у невстановлені досудовим розслідуванням час, проте не пізніше 26.09.2024, ОСОБА_2 перебуваючи на території ДУ «Київський слідчий ізолятор», за адресою: м. Київ, вул. Дегтярівська, 13, камера утримання № 59, діючи з прямим умислом, за допомогою заздалегідь заготовленого мобільного телефону замовив у невстановленої досудовим розслідуванням особи, матеріали відносно якої виділено та скеровано для подальшої перевірки до відділу превенції Шевченківського УП ГУНП у м. Києві наркотичний засіб, обіг якого обмежено - метадон, з метою власного вживання, без мети збуту.

В подальшому, 26.09.2024 у період часу з 16 год. 11 хв. по 16 год. 24 хв., за адресою: м. Київ, вул. Дегтярівська, 13, каб. 31 в ході затримання ОСОБА_2 , під час проведення його особистого обшуку, працівниками Шевченківського УП ГУНП у м. Києві, з посилки на ім`я останнього вилучено наркотичний засіб, обіг якого обмежено - мета дон (фена дон), загальною масою 0,021 г.

Таким чином, ОСОБА_2 обвинувачується у незаконному придбанні наркотичного засобу без мети збуту, тобто у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

III. Позиції сторін та інших учасників судового провадження.

Як вбачається із матеріалів кримінального провадження, до обвинувального акту прокурором додано клопотання про його розгляд у спрощеному провадженні, з урахуванням тих обставин, що обвинувачений беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акту за його відсутності. З огляду на наведене, відповідно до приписів ч. 1 ст. 302 КПК України, прокурор просить суд розглянути кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_2 у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

До обвинувального акту долучено письмову заяву ОСОБА_2 , яка складена за участі захисника ОСОБА_4 , у якій ОСОБА_2 зазначає, що свою вину у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України він беззаперечно визнає, згоден із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, згоден із розглядом обвинувального акту за його відсутності у спрощеному порядку та просить призначити покарання у виді мінімального штрафу.

Також, у вказаній заяві ОСОБА_2 зазначив, що йому роз`яснено та зрозуміло зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також про його обізнаність у тому, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акту в спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

IV. Положення закону, яким керувався суд.

За правилами ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Положеннями ч.ч. 2 та 3 ст. 381 КПК України передбачено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акту. Спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.

Відповідно до частини 2 статті 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному КПК України, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Згідно із приписами ч. 4 ст. 107 КПК України, у разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Вимога додержуватися справедливості при застосуванні кримінального покарання закріплена в міжнародних документах з прав людини, зокрема у статті 10 Загальної декларації прав людини 1948 року, статті 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права 1966 року, статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 65 КК України суд призначає покарання: 1) у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; 2) відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; 3) враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Згідно зі ст. 66 КК України, пом`якшуючими обставинами, зокрема є щире каяття обвинуваченого, яке полягає у визнанні обставин, регламентованих п. 1 ч. 2 ст. 91 КПК України, щодо події кримінального правопорушення, у тому числі його час, місце та спосіб вчинення. Адже, щире розкаяння характеризує суб`єктивне ставлення винної особи до вчиненого злочину, яке виявляється в тому, що вона визнає свою провину, висловлює жаль з приводу вчиненого та бажання виправити ситуацію, що склалася.

Частина 2 статті 1 КК України визначає, які суспільно небезпечні діяння є кримінальними правопорушеннями та які покарання застосовуються до осіб, що їх вчинили.

Відповідно до ч. 1 ст. 309 КК України, незаконне виробництво, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення чи пересилання наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів без мети збуту караються штрафом від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк до двох років, або пробаційним наглядом на строк до п`яти років, або обмеженням волі на той самий строк.

V. Висновки та мотиви суду.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про розгляд обвинувального акту в порядку, передбаченому статтями 381 - 382 КПК України.

Вивчивши обвинувальний акт, долучені до нього додатки та матеріали кримінального провадження, суд вважає доведеним те, що ОСОБА_2 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 309 КК України, а саме незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу без мети збуту.

Обвинувачений ОСОБА_2 під час дізнання не оспорював встановлені обставини і надав свою згоду на розгляд обвинувального акту за його відсутності, що підтверджується доданою до обвинувального акту заявою від 16.10.2024, в якій останній підтвердив час, місце, обставини і мету вчинення кримінального правопорушення, вид наркотичного засобу. Беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, його позиція є добровільною та не є наслідком будь-якого примусу.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому, суд, враховує особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують його покарання.

Так, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_2 є щире каяття.

Відповідно до ч. 1 ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_2 , судом не встановлено.

Також, обираючи обвинуваченому вид та міру покарання, суд виходить із характеру діяння, обстановки, способу, місця і часу вчинення кримінального проступку, з урахуванням форми, виду, ступеня вини, мотивів і його мети, обставин, що характеризують поведінку обвинуваченого до вчинення кримінального проступку і обставин, що безпосередньо пов`язані із вчиненням ним кримінального проступку, та характеризують поведінку останнього після вчинення кримінального проступку, а також враховує дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий в силу ст. 89 КК України, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, а тому, на переконання суду, необхідним для виправлення ОСОБА_2 , та запобіганню вчиненню ним нових кримінальних правопорушень, буде призначення йому покарання у межах санкції ч. 1 ст. 309 КК України - у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Визначене покарання, на переконання суду, має бути справедливим і достатнім для виправлення ОСОБА_2 попереджати вчинення ним кримінальних правопорушень та відповідати його меті, гуманності, справедливості і не потягнути за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч. 3 ст. 72 КК України, основні покарання у виді штрафу та позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю при призначенні їх за сукупністю злочинів і за сукупністю вироків складанню з іншими видами покарань не підлягають і виконуються самостійно.

Таким чином, на підставі ч. 3 ст. 72 КК України, вирок Прилуцьким міськрайонним судом Чернігівської області від 20.02.2017, за яким ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засуджено за ч. 4 ст. 187 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 10 (десять) років із конфіскацією майна слід виконувати самостійно.

VІ. Інші питання, які вирішуються судом при ухваленні вироку.

Питання доцільності застосування запобіжного заходу суд не розглядає з огляду на відсутність з цього питання відповідного клопотання прокурора, та зважаючи на те, що відповідно до ст. ст. 22, 26 КПК України, суд розглядає тільки ті питання, які винесені на такий розгляд сторонами.

Цивільний позов у кримінальному проваджені не заявлявся.

Питання про долю речового доказу необхідно вирішити у відповідності з вимогами ст. 100 КПК України.

Відповідно до ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта. А тому, процесуальні витрати, пов`язані із проведенням експертизи № СЕ-19/111-24/56142-НЗПРАП від 04.10.2024, які складають 5 571 (п`ять тисяч п`ятсот сімдесят одна) гривня 30 копійок, на користь держави, підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Керуючись статтями 2, 7, 368 - 371, 373, 374, 376, 381 - 382 Кримінального процесуального кодексу України, статтями 50, 65 - 67, 71, 72, 75, 76, 309 Кримінального кодексу України, суд

ухвалив:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 1000 (одної тисячі) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень.

На підставі ч. 3 ст. 72 КК України, вирок Прилуцьким міськрайонним судом Чернігівської області від 20.02.2017, за яким ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засуджено за ч. 4 ст. 187 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 10 (десять) років із конфіскацією майна слід виконувати самостійно.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судові витрати за проведення експертизи № СЕ-19/111-24/56142-НЗПРАП від 04.10.2024, які складають 5 571 (п`ять тисяч п`ятсот сімдесят одна) гривня 30 копійок, на користь держави.

Речовий доказ у кримінальному провадженні:

- наркотичний засіб, обіг якого обмежено - метадон, загальною масою 0,021 г. (квитанція № 906/SHEV_NARK/2024/133010/1) - знищити.

На вирок можуть бути подані учасниками судового провадження апеляційні скарги до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд міста Києва протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

У відповідності до частини 1 статті 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_5