Номер провадження: 11-сс/813/1767/24
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

06 листопада 2024 року м. Одеса

Суддя-доповідач Одеського апеляційного суду ОСОБА_2 , розглянувши апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах власника майна ОСОБА_4 , на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 23 жовтня 2024 року про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0001604, внесеному до ЄРДР 09.09.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України,-

установив:

Зміст оскарженого судового рішення.

Оскаржуваною ухвалою слідчого судді було задоволено клопотання прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_5 та накладено арешт із забороною розпорядження, відчуження та користування на майно вилучене під час проведення 11.10.2024 обшуку житлового приміщення за адресою: АДРЕСА_1 а саме на: блокнот коричневого кольору з чорновими записками 1 шт.; блокнот синього кольору з чорновими записами 1 шт.; блокнот сірого кольору з чорновими записами 1 шт.; ноутбук «MacBookPro» модель A1708, пароль 1234, S/N: НОМЕР_1 , 1 шт; мобільний телефон «iPhone 13 ProMax», S/ НОМЕР_2 , IMEI2: НОМЕР_3 , з SIM-картою НОМЕР_4 , пароль входу НОМЕР_5 , 1 шт.; грошові кошти номіналом 100 (сто) доларів США загальною сумою 22 700 (двадцять дві тисячі сімсот) доларів США.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

Не погодившись із зазначеною ухвалою слідчого судді, адвокат ОСОБА_3 , яка діє в інтересах власника майна ОСОБА_4 , подала апеляційну скаргу, в якій зазначає, що ухвалу суду є незаконна, необґрунтована, невмотивована та такою, що підлягає скасуванню.

Мотиви апеляційного суду.

Розглянувши вказану апеляційну скаргу, суддя-доповідач приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу необхідно повернути особі, яка її подали з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Відповідно до ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь якими, не забороненими законом засобами, захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду.

Частина 1 ст. 24 КПК України встановлює, що кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому КПК України.

Механізм реалізації кримінальних процесуальних гарантій є по суті системою кримінальних процесуальних норм, які спрямовують кримінальне провадження на досягнення його завдань. Такими завданнями є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, право кожного учасника кримінального провадження на застосування належної правової процедури.

Відповідно до п. 8 ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках на касаційне оскарження судового рішення.

Законність та обґрунтованість рішень слідчого судді, прийнятих на досудовому розслідуванні, також забезпечена можливістю їх оскарження в апеляційному порядку. Тому передбачене Главою 16 КПК право на оскарження ухвал слідчого судді під час досудового розслідування є важливою гарантією забезпечення захисту прав і законних інтересів учасників кримінального провадження та процесуальним інструментом виправлення судової помилки на цьому етапі кримінального провадження.

Відповідно до ст. 310 КПК України оскарження ухвал слідчого судді здійснюється в апеляційному порядку.

Згідно ч. 3 ст. 392 КПК України в апеляційному порядку можуть бути оскаржені ухвали слідчого судді у випадках, передбачених, цим Кодексом.

Перелік ухвал слідчого судді, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначено частинами 1 і 2 ст. 309 КПК України, цей перелік є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

За змістом статті 113 КПК України процесуальні строки - це встановлені, зокрема законом, проміжки часу, у межах яких учасники кримінального провадження зобов`язані (мають право) приймати процесуальні рішення чи вчиняти процесуальні дії.

Будь-яка процесуальна дія або сукупність дій під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу.

Процедура визначення строків для подання скарги має на меті забезпечити належне відправлення правосуддя і дотримання принципу правової визначеності. Суворе дотримання строків у кримінальному процесі неможливе без чіткого знання правил їх обчислення. Для правильного обчислення строку важливого значення набувають приписи правових норм, які стосуються визначення початкового моменту перебігу строку, обставин, що впливають на його перебіг, і встановлення моменту його закінчення.

Приписами п. 3 ч. 2 ст. 395 КПК України передбачений строк апеляційного оскарження ухвали слідчого судді, який становить п`ять днів з дня проголошення.

Відповідно до ч. 3 ст. 395 КПК України якщо ухвалу суду або слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, або якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому статтею 382 цього Кодексу, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Таким чином, при вирішенні питання, чи дотрималася особа, яка подала апеляційну скаргу, передбаченого ст. 395 КПК України строку на апеляційне оскарження, слід чітко встановити початок перебігу вказаного строку та його закінчення.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, оскаржена ухвала постановлена слідчим суддею у судовому засіданні 23 жовтня 2024 року за участі представника власника майна, у зв`язку з чим строк на її оскарження для останньої почав обчислюватись з дня оголошення вказаної ухвали, відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 395 КПК України.

Апеляційну скаргу було подана до апеляційного суду 05 листопада 2024 року, тобто з пропуском строку, передбаченого ст. 395 КПК України.

Натомість, у своїй апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_3 , яка діє в інтересах власника майна ОСОБА_4 , не порушує питання щодо поновлення процесуального строку на апеляційне оскарження.

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 399 КПК України апеляційна скарга повертається особі, яка її подала, якщо апеляційна скарга подана після закінчення строку апеляційного оскарження і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або суд апеляційної інстанції за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.

Крім того, положеннями ч. 1 ст. 393 КПК України визначено перелік осіб, які мають право подати апеляційну скаргу. Так, відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 393 КПК України апеляційну скаргу мають право подати інші особи у випадках, передбачених цим Кодексом.

Окрім того, п. 3 ч. 7 ст. 173 КПК України визначено, що підозрюваний, обвинувачений, треті особи мають право на захисника, право оскаржити судове рішення щодо арешту майна.

Відповідно до п.1 ч. 5 ст. 64-2 КПК України повноваження представника третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт, на участь у кримінальному провадженні підтверджуються, документами, передбаченими статтею 50 цього Кодексу, - якщо представником третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт, є особа, яка має право бути захисником у кримінальному провадженні.

Водночас ч. 1 ст. 50 КПК України визначений перелік документів, які підтверджують повноваження захисника на участь у кримінальному провадженні, а саме такі повноваження підтверджуються свідоцтвом про право на зайняття адвокатською діяльністю та ордером, договором із захисником або дорученням органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Тобто, виходячи з визначених законом вимог, адвокат ОСОБА_3 повинен був надати свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю та ордер, договор із захисником або дорученням органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги. Однак, до апеляційної скарги адвокат на підтвердження її повноважень щодо внесення апеляційної скарги додала лише ордер на надання безоплатної вторинної допомоги.

Відповідно до вимог п. 2 ч. 3 ст. 399 КПК України апеляційна скарга повертається, якщо її подала особа, яка не має права подавати апеляційну скаргу.

Разом з цим, суддя-доповідач роз`яснює, що згідно із ч. 7 ст. 399 КПК України повернення апеляційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду з апеляційної інстанції в порядку, передбаченому цим Кодексом, у межах строку на апеляційне оскарження.

Керуючись ст.ст. 7, 9, 24, 396, 399, 405, 419, 422, 532 КПК України, суддя-доповідач,

постановив:

Апеляційну скаргу власника майна ОСОБА_4 , на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 23 жовтня 2024 року про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0001604, внесеному до ЄРДР 09.09.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України,- повернути апелянту.

Копію ухвали разом з апеляційною скаргою та усіма додатками до неї невідкладно надіслати апелянту.

Роз`яснити апелянту, що, відповідно до ч. 7 ст. 399 КПК України, повернення апеляційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду апеляційної інстанції в порядку, передбаченому КПК України, у межах строку на апеляційне оскарження.

Ухвала апеляційного суду може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців.

Суддя Одеського апеляційного суду ОСОБА_2