СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кс/759/7108/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2024 року слідчий суддя Святошинського районного суду м.Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах 4-го відділу управління розслідування особливо тяжких злочинів Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_6 у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001165 від 27.09.2023 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українець, громадянин України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

До Святошинського районного суду м. Києва надійшло клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах 4-го відділу управління розслідування особливо тяжких злочинів Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 ..

Клопотання мотивовано тим, що у провадженні 4 відділу розслідування особливо тяжких злочинів Головного слідчого управління Національної поліції України, перебувають матеріали кримінального провадження № 0001165 від 27.09.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307 КК України.

Так, за невстановлених обставин та у невстановлений в ході досудового розслідування час, приблизно в 2023 році, у ОСОБА_7 , який раніше був притягнутий до кримінальної відповідальності та являється обвинуваченим у кримінальному провадженні № 0000120 від 11.11.2021 року у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 2, 3 ст.307 КК та ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 306 КК, ч.ч.1, 3, ст.307 КК, ч.ч.1, 2 ст.311 КК, ч.3 ст.313 КК, ч.1 ст.317 КК України у тому ж провадженні, виник повторний злочинний умисел на незаконне придбання, перевезення, зберігання з метою збуту та збут наркотичних засобів та психотропних речовин.

Розуміючи, що вчинення подібного роду злочинів потребує об`єднання та координації зусиль декількох осіб, вирішили утворити організовану злочинну групу метою діяльності якої стало б незаконне збагачення шляхом вчинення низки злочинів у сфері обігу наркотичних засобів та психотропних речовин на постійній основі на території м. Кривого Рогу та ряду інших областей України. При цьому ОСОБА_7 взяв на себе роль організатора вище вказаної організованої злочинної групи та вчинюваних нею злочинів.

Реалізуючи свій злочинний умисел в частині створення організованої злочинної групи ОСОБА_7 , в указаний вище період часу у неустановленому досудовим розслідуванням час та місці вступив у злочинну змову, направлену на незаконне придбання, перевезення, зберігання з метою подальшого збуту та збуту особливо небезпечної психотропної речовини PVP ОСОБА_9 , який в цей період часу вже був притягнутий до кримінальної відповідальності у кримінальному провадженні № 0000367 від 21.04.2022 року, за ч. 2 ст. 309 КК України, перебував під судовим слідством та в подальшому був засуджений за даною статтею, а також ОСОБА_4 , та іншими на даний час не установленими особами, таким чином попередньо зорганізувшись у стійке об`єднання для вчинення ряду кримінальних правопорушень у сфері незаконного обігу наркотичних засобів та психотропних речовин, об`єднаних єдиним планом з розподілом функцій учасників групи, спрямованих на досягнення цього плану, відомого всім учасникам групи.

Організатор та учасник злочинної групи ОСОБА_7 , визначив собі у створеній ним організованій злочинній групи роль організатора, здійснював підготовку до вчинення та вчинення низки вище вказаних злочинів, керування іншими співучасниками, фінансування злочинної діяльності, забезпечення її учасників необхідними знаряддями для вчинення злочину, участь у незаконному виготовленні психотропної речовини, контроль діяльності інших співучасників, розподіл грошових коштів між учасниками організованої злочинної групи за вчинення злочинів у вигляді так званої «заробітної плати».

З вище вказаною метою ОСОБА_7 за спільним злочинним задумом мав підшукати приміщення для незаконного зберігання психотропної речовини для чого вибрав приміщення квартири за АДРЕСА_2 що була у нього в користуванні. Крім того в злочинні обов`язки останнього входило безпосереднє фасування незаконно придбаних партій наркотичних засобів в приміщенні вказаної квартири, визначення районів міста, де учасники групи незаконно мали збувати психотропні речовини в той чи інший момент часу, зв`язок та координація злочинних дій із неустановленими особами з числа так званої адміністрації наркокрамниці «Total Black», контроль за роботою інших учасників злочинної групи, розподіл між учасниками злочинної групи отриманих незаконним шляхом грошових кошів у якості винагороди, керування іншими учасниками групи їх підбір та залучення до злочинної діяльності, підготовка та керування вчиненням злочинів переліченої категорії та інше. ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , за спільним злочинним задумом знаходились з відома ОСОБА_7 , у вище вказаному приміщенні, діючи спільно з останнім, облаштували місце незаконного зберігання психотропної речовини помістивши туди електронні ваги, поліетиленові пакетики, ізоляційну стрічку різних кольорів, маркери та інші предмети, де подальшому стали незаконно зберігати з метою збуту психотропну речовину, здійснювати її фасування на дрібніші партії певної ваги. ОСОБА_4 отримував від ОСОБА_7 партії психотропної речовини, та здійснював аналогічні дії із нею окремо від інших учасників групи, оскільки організатор групи ОСОБА_7 остерігався, що через зловживання останнім психотропними речовинами той може викрити інших учасників групи.

Отримавши чергову партію психотропної речовини ОСОБА_8 , та ОСОБА_9 під керівництвом ОСОБА_10 впродовж декількох днів здійснювали фасування такої речовини в приміщенні за адресою АДРЕСА_2 , у пакетики різної ваги, які перемотували кольоровою ізоляційною стрічкою позначаючи таким чином масу речовини, призначеної до збуту, при цьому частину психотропної речовини ОСОБА_7 передав для незаконного збуту ОСОБА_4 , який здійснював її фасування та збут в автономному режимі за місцем свого проживання.

Після цього, як психотропна речовина була пофасована, ОСОБА_7 отримував від неустановленої особи адміністратора наркокрамниці «Total Black» відомості про район міста, кількість, вагу закладок психотропної речовини які належить зробити вказаним вище особам. Після цього учасники групи під керівництвом ОСОБА_7 , який в цьому випадку виступав також безпосереднім виконавцем злочинів, виїжджали у певні райони міста та робили закладки психотропної речовини на місцевості, позначаючи кожне таке місце GPS координатами, роблячи фотографію місця та короткий опис.

Після цього інформація про кількість зроблених закладок надавалась ОСОБА_7 адміністратору наркокрамниці «Total Black», який в свою чергу виплачував їм грошову винагороду як правило на криптогаманці. Так 13.09.2024 приблизно о 11 год. 40 хв ОСОБА_4 , вийшов із адреси мешкання та пішов у бік центральної алеї мкрн. 5-й Зарічний. Об 11 год. 45 хв. ОСОБА_4 перебуваючи по АДРЕСА_3 вийшов з боку лісових насаджень та став очікувати на вказаній вище зупинці. Об 11 год 50 хв до зупинки під?їхав автомобіль таксі «Mitsubishi Outlander» д/н НОМЕР_1 чорного кольору, в який сів ОСОБА_4 в якості пасажира та розпочав рух. Об 11 год 59 хв. автомобіль зупинився між кафе «Киянка» за адресою: пл. Домнобудівників 2, та кільцем «Соборності», в м. Кривий Ріг, надалі ОСОБА_4 вийшов з автомобіля та пішов у лісосмугу за кафе «Киянка» де став здійснювати незаконний збут психотропної речовини PVP шляхом так званих «закладок» сховавши один поліетиленовий згорток у точні з координатами 47.8950498, 33.4244244 а інший у точці з координатами 47.8949947, НОМЕР_2 .

Приблизно о 12 год. 35 хв ОСОБА_4 продовжив рух між будинками 2 та АДРЕСА_4 , де зупинився в кущах, а в подальшому близько 12 год 38 хв зайшов у лісосмугу за приватними будинками по вул. Трудівників де продовжив незаконний збут психотропної речовини шляхом закладок. 13.09.2024 в період часу з 13 год. 35 хв по 14 год 10 хв у лісосмузі за кафе « Киянка » за адресою: пл. Домнобудівників 2, та кільцем «Соборності», в м. Кривий Ріг , у місцях із географічними координатами 47.8950498, 33.4244244 , 47.8949947 , 33.4237073 із полімерних згортків обмотаних ізоляційною стрічкою жовтого та червоного кольору було відібрано зразки речовини для порівняльного дослідження.

Згідно висновку судової експертизи в наданій вище речовині зі згортків міститься особливо небезпечна психотропна речовина, обіг якої заборонено PVP масою 1,753 г. та 0,296 г. Згідно Таблиці №1, списку №2 «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000 р. із змінами, внесеними згідно з Постановами КМ № 1890 від 12.12.2002, № 518 від 04.06.2008, № 1298 від 02.12.2009, № 373 від 31.05.2010, № 4 від 05.01.2011, № 796 від 27.07.2011, № 408 від 23.05.2012, № 800 від 22.08.2012, № 1129 від 05.12.2012, № 15 від 09.01.2013, № 234 від 08.04.2013, № 712 від 26.12.2014, № 747 від 26.10.2016), PVP, віднесений до особливо небезпечних психотропних речовин, обіг яких заборонено.

Відповідно до Таблиці 2 «Невеликі, великі та особливо великі розміри психотропних речовин, що знаходяться у незаконному обігу» Наказу Міністерства охорони здоров`я України 01.08.2000 № 188 (у редакції наказу Міністерства охорони здоров`я України від 29.07.2010 № 634) «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться у незаконному обігу» маса PVP (1- феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он) від 1,5 г до 15 г і більше становить великий розмір.

15.10.2024 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, тобто у незаконному придбанні, перевезенні, зберіганні з метою збуту та збуті особливо небезпечної психотропної речовини, організованою групою.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 вище вказаного кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом виконання негласного отримання зразків необхідних для порівняльного дослідження від 16.11.2023; протоколом про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії у вигляді візуального спостереження за місцем, а саме за ділянкою місцевості та прилеглою територією, яка є частиною лісосмуги за географічними координатами Саксаганського району в м. Кривий Ріг від 30.10.2023; протоколом за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій у вигляді аудіо-відеоконтролю особи відносно ОСОБА_7 , від 15.01.2024.; протоколом про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії у вигляді зняття інформації з електронних комунікаційних мереж відносно ОСОБА_7 , від 15.01.2024; протоколом за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії у вигляді отримання зразків, необхідних для порівняльного дослідження відносно ОСОБА_4 , від 13.09.2024; протоколом за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії у вигляді отримання зразків, необхідних для порівняльного дослідження відносно ОСОБА_4 , від 13.09.2024; висновком експерта від 07.10.2024, №СЕ-19/111-24/54957-НЗПРАП, де виявлено особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якого заборонено - PVP; висновком експерта від 01.10.2024, №СЕ-19/111-24/54954-НЗПРАП, де виявлено особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якого заборонено - PVP у великих розмірах; іншими матеріалами в сукупності.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, а саме:

Ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України - переховування від органів досудового розслідування та суду, обґрунтовується тим, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 9 до 12 років з конфіскацією майна. У разі визнання його винним у кримінальному правопорушенні, це може спонукати його до втечі в тому числі на тимчасово непідконтрольні Україні території та тривалого переховування від органів слідства з метою уникнення зазначеного вище покарання.

Ризик, передбачений п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України - знищити, сховати або спотворити будь-які із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, обґрунтовується тим, що спілкування між ОСОБА_4 та іншими на даний час не установленими особами з числа злочинної групи відбувалось за допомогою мобільних телефонів та меседжерів, тому ОСОБА_4 , як особа, яка на думку органу досудового розслідування незаконно зберігала, перевозила з метою збуту та збувала психотропні речовини, володіючи повною інформацією про контакти зі спільниками та чати в меседжерах, перебуваючи на волі може знищити предмети, речі які на даний час ще не віднайдені та не вилучені органами досудового розслідування, оскільки інкриміновані ОСОБА_4 злочини вчинялись в тому числі у складі злочинної групи і наразі деякі із неустановлених її учасників можуть мати доступ до таких предметів, речей та інформації, які можуть бути визнані речовими доказами у кримінальному провадженні.

Ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України - незаконно впливати на інших підозрюваних та свідків у цьому ж кримінальному провадженні, обґрунтовується тим, що підозрюваний ОСОБА_4 знає особисто інших підозрюваних у цьому кримінальному провадженні, проживає з ними в одному місті, а також на думку органу досудового розслідування може вчинити дії щодо уникнення кримінальної відповідальності шляхом вмовлянь, підкупу чи залякування спонукати свідків та інших підозрюваних у цьому провадженні відмовитися від раніше наданих показань, змінити їх чи уникати явки до суду з метою проведення їх допиту безпосередньо під час досудового або судового засідання.

Ризик, передбачений п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України - іншим чином перешкодити кримінальному провадженню, може бути виражений у створенні підозрюваним ОСОБА_4 зокрема попередити інших неустановлених на даний час співучасників про факт викриття їх спільної злочинної діяльності, а також створенні штучних доказів та підбурення осіб, які не були свідками кримінального правопорушення, до дачі завідомо неправдивих свідчень на підтвердження висунутих ним у подальшому захисних версій.

Ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України - вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обґрунтовується тим, що підозрюваний ОСОБА_4 усвідомлюючи високу прибутковість вказаної вище злочинної діяльності, що дає значний матеріальних зиск без щоденної праці та надзусиль, не маючи стабільного джерела доходу може і надалі вчиняти кримінальні правопорушення.

Зважаючи на викладене, інший більш м`який запобіжний захід, крім тримання під вартою, не зможе ефективно попередити спроби підозрюваного ухилитися від досудового розслідування та суду, а також запобігти ризикам, які зазначені у клопотанні.

Прокурор у судовому засіданні клопотання про застосування стосовно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підтримав. Зазначив, що зібрані органом досудового розслідування докази свідчать про обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, та підтверджують наявність ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України. Просив застосувати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб без визначення розміру застави.

Захисник проти задоволення клопотання заперечив, посилаючись на те, що прокурором не доведено наявність ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, та неможливість застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою. Просив у задоволенні клопотання слідчого відмовити та застосувати до його підзахисного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за місцем його проживання, який зможе забезпечити належну процесуальну поведінку ОСОБА_4 .

Підозрюваний ОСОБА_4 підтримав думку захисника, свою причетність до інкримінованого злочину заперечив, повідомив, що готовий співпрацювати зі слідством, щоб встановити всі обставини.

Слідчий суддя, вислухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши надані матеріали та докази, прийшов до наступного висновку. Встановлено, що 4 відділом розслідування особливо тяжких злочинів Головного слідчого управління Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001165 від 27.09.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307 КК України.

Клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_4 відповідає вимогам, передбаченим ст. 184 КПК України та скеровано слідчим до суду для розгляду в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.

В межах кримінального провадження 15.10.2024 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України.

Згідно ст. 177 ч. 1 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ст.177 ч. 2 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, згідно ст. 178 КПК України, враховується: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; міцність соціальних зав`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; майновий стан підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Таким чином, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні (ч. 1 ст. 194 КПК України).

Вирішуючи питання щодо обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого йому кримінального правопорушення, слідчий суддя враховує практику Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права. У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, зокрема, «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук та Йонкало проти України», наголошує, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин. Крім цього, у рішенні ЄСПЛ у справі «Феррарі-Браво проти Італії» №9627/81 від 14 березня 1984 року суд зазначив, що «питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому має й тримання під вартою»; у справі «Мюррей проти Сполученогс Королівства» №14310/88 від 23 жовтня 1994 року «факти, які є причиною виникнення підозрі не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

З огляду на зазначене, слідчий суддя вважає, що зібрані у кримінальному провадженні докази, які додані до клопотання, у їх сукупності, дають підстави вважати, що підозра про причетність ОСОБА_4 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, за викладених у клопотанні обставин, є обґрунтованою.

При цьому, слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, винуватість чи невинуватість особи у вчиненні кримінального правопорушення. Слідчий суддя на підставі оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінального правопорушення вірогідною та достатньою (за стандартом обґрунтованої підозри) для застосування щодо неї запобіжного заходу.

Вирішуючи питання наявності ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя відмічає, що ризиком у даному випадку є дія, яка може вчинитися з високим ступенем ймовірності.

Надаючи оцінку можливості підозрюваним вчинити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, слідчий суддя враховує репутацію підозрюваного, його вік, майновий та сімейний стан, процесуальну поведінку, а також стан здоров`я. Окрім того, слідчий суддя бере до уваги тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого особливо тяжкого злочину, та можливість призначення судом покарання у вигляді позбавлення волі на строк до дванадцяти років з конфіскацією майна.

Відповідно до позиції ЄСПЛ, зокрема з пункту 36 рішення від 20 травня 2010 року у справі «Москаленко проти України», суд зазначив, що суворість покарання, яке може бути призначено обвинуваченим, у разі визнання їх винними, в скоєнні злочинів, в яких вони обвинувачуються, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду. У справі «Ілійков проти Болгарії» ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Враховуючи обставини кримінального правопорушення, його наслідки, тяжкість покарання за злочини, у вчиненні яких оголошено підозру, сукупність установлених даних про особу підозрюваного є підстави вважати, що існують наступні ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Так, надаючи оцінку можливості підозрюваним переховуватися від органу досудового розслідування та суду, з урахуванням стадії досудового розслідування, слідчий суддя вважає, що існує висока ймовірність того, що ОСОБА_4 , з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованих йому злочинів, може вдатися до відповідних дій, оскільки у нього відсутні достатні стримуючі фактори. Варто зауважити, що до обставини, яка збільшує ризик втечі, належить військова агресія рф проти України, яка суттєво обмежує можливості виконання органами влади своїх повноважень на певних територіях.

Ризик, передбачений п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України, полягає у тому, що на даний час у кримінальному провадженні проведений не увесь комплекс необхідних слідчих (розшукових) дій, не встановлено усі обставини, що мають значення для досудового розслідування; не встановлені усі співучасники кримінального правопорушення, місця зберігання речей та документів, що можуть бути використані як докази у справі, а тому ОСОБА_4 може знищити, сховати речі та документи, які мають доказове значення для вказаного провадження.

Наявність ризику впливу на свідків у кримінальному провадженні обґрунтовується тим, що ОСОБА_4 має реальну можливість здійснювати вплив на таких осіб, зокрема, шляхом вмовлянь, погроз, підкупу, з метою надання ними завідомо неправдивих показів задля уникнення кримінальної відповідальності, зміни ними викривальних по відношенню до підозрюваного показів чи відмови від них. При цьому, оцінюючи наявність вказаного ризику слідчий суддя, виходячи із встановленого КПК України порядку отримання показань від свідків у кримінальному провадженні на різних його етапах, приходить до висновку, що ризик такого впливу зберігається до отримання показань свідків безпосередньо судом під час розгляду справи по суті.

Ризик того, що підозрюваний ОСОБА_4 може продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обґрунтовується тим, що він не має офіційного та сталого джерела доходів, необхідних для забезпечення його життєдіяльності, що може стати підставою для продовження вчинення кримінальних правопорушень відповідної категорії, оскільки незаконне виготовлення психотропних речовин приносить швидкий стабільний заробіток, а також те, що на теперішній час органом досудового розслідування достовірно не встановлено канали надходження прекурсорів для їх виготовлення та повне коло осіб, які задіяні у злочинній діяльності.

Також, слідчий суддя вважає, що існує ризик того, що підозрюваний ОСОБА_4 може іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, зокрема, шляхом погодження показань з особами, причетними до вчинення інкримінованих кримінальних правопорушень.

Таким чином, при вирішенні клопотання слідчим суддею встановлені ризики, що передбачені п.п.1,2,3,4,5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Згідно ч. 1ст.183КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177КПК України.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.

Згідно сформованої практики Європейського суду з прав людини, право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес. Тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у виді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства (рішення у справі «Летельє проти Франції»).

Враховуючи сукупність обставин, на підставі яких встановлено наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, дані про особу підозрюваного, слідчий суддя приходить до висновку про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, незважаючи на його виключний характер, оскільки більш м`які запобіжні заходи на даному етапі досудового розслідування не забезпечать виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання спробам вчинити дії, передбачені п.1,2,3,4,5 ч.1 ст. 177 КПК України.

Стан здоров`я підозрюваного не виключає можливість перебування його під вартою в умовах слідчого ізолятора на час досудового розслідування.

Наведене вище нівелює доводи сторони захисту про відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, та про безпідставність застосування найсуворішого запобіжного заходу.

Крім того, слідчий суддя відповідно до п.п.4, 5 ч. 4 ст. 183 КПК України, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст. ст. 177, 178 КПК України, не визначає розмір застави у даному кримінальному провадженні при застосуванні до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки останній підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 309, 372, 395 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого - задовольнити.

Обрати підозрюваному ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів без визначення розміру застави.

Строк тримання під вартою ОСОБА_4 обчислювати з моменту його фактичного затримання, тобто з 15 жовтня 2024 року по 13 грудня 2024 року включно, та утримувати його в Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України.

Строк дії ухвали встановити до 13 грудня 2024 року.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1