Справа № 545/1302/24
Провадження № 1-в/545/665/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30.10.2024 року Полтавський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2

з участю прокурора - ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві подання Полтавського районного відділу № 1 філії ДУ «Центру пробації» в Полтавській області про приведення вироку Полтавського районного суду Полтавської області від 23.04.2024 у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» №3886-IX від 18.07.2024 стосовно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки с. Бірки Великобагачанського району Полтавської області, з неповною середньою освітою, одруженої, маючої на утриманні малолітню доньку ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

засудженої 23.04.2024 року Полтавським районним судом Полтавської області за ч. 4 ст. 185 КК України до 5 (п`яти) років позбавлення волі, на підставі ст.75,76 КК України звільнена від відбування покарання з випробовуванням з іспитовим строком на 1 рік,-

В С Т А Н О В И В:

Полтавський районний відділ № 1 філії ДУ «Центру пробації» в Полтавській області звернувся до суду з поданням про приведення вироку Полтавського районного суду Полтавської області від 23.04.2024 стосовно ОСОБА_4 у відповідність до вимог закону та звільнення від призначеного покарання. В обґрунтування подання зазначає, що 09.08.2024 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» (далі Закон № 3886-ІХ). ОСОБА_4 перебуває на обліку в Полтавському районному відділі №1 з 31.05.2024 року. За вироком суду ОСОБА_4 засуджена за кримінальне правопорушення, скоєне у ніч з 18.02.2024 року на 19.02.2024 року і вартість викрадених коштів складає 3000 грн., що виключає кримінальну відповідальність за статтею 185 КК України.

Від засудженої ОСОБА_4 до суду надійшла заява про розгляд подання без її участі, подання підтримала та прохала його задовольнити.

Від представника пробації до суду надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника органу пробації, подання підтримала, прохала задовольнити.

Прокурор подання підтримав, просив задовольнити.

Дослідивши матеріали подання, суд приходить до висновку, що подання підлягає задоволенню за таких підстав.

09.08.2024 року набрав чинності Закон України № 3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» (далі Закон). Законом змінено поняття «вартості вкраденого майна» для визначення кримінальної караності крадіжки, як ознаки складу злочину, передбаченого ст. 185 КК України, що призвело до часткової декриміналізації умисних діянь, які виражені в умисному викраденні чужого майна. До набрання чинності вказаним Законом, кримінально караною вважалася крадіжка, виходячи з розміру понад 0,2 неоподатковуваного мінімуму, який за нормами адміністративного та кримінального законодавства для кваліфікації злочинів чи правопорушень, встановлювався з суми неоподатковуваного мінімуму на рівні податкової соціальної пільги.

До набрання чинності вказаним Законом, кримінально караною вважалася крадіжка, виходячи з розміру понад 0,2 неоподатковуваного мінімуму, який за нормами адміністративного та кримінального законодавства для кваліфікації злочинів чи правопорушень, встановлювався з сума неоподатковуваного мінімуму на рівні податкової соціальної пільги.

Так, підпунктом 169.1.1 статті 169 визначено, що податкова соціальна пільга дорівнює 50% розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Податкова соціальна пільга визначена підпунктами 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV ПКУ для відповідного року. Податкова соціальна пільга дорівнює 50 % розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи, а прожитковий мінімум встановлюється законом станом на 01 січня поточного року. Таким чином, зазначеним Законом крадіжки на суму, що не перевищують на момент вчинення правопорушення у 2024 році - 3028 грн, у 2023 -2684 грн, у 2022 - 2481 грн, у 2021 році - 2270 грн, у 2020 році - 2102 грн., віднесено до дрібних крадіжок, за які передбачено адміністративну, а не кримінальну відповідальність.

Так, вироком Полтавського районного суду Полтавської області від 23.04.2024 року ОСОБА_4 засуджена за ч.4 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 5 років, на підставі ст. 75 КК України, звільнена від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 1 рік та покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Як вбачається зі змісту вироку, засуджена вчинила таємне викрадення чужого майна (крадіжку),поєднана з проникненням у житло, вчинене в умовах воєнного стану: у ніч з 18.02.2024 року на 19.02.2024 року, вартість викрадених коштів, згідно вироку суду становить 3000 гривень, що станом на дату вчинення крадіжки складає суму, яка менша, ніж два неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (3028грн.).

При цьому на стадії виконання вироку суд не може вирішити питання щодо наявності підстав вважати ОСОБА_4 засудженою за ч. 1 ст. 162 КК України (перекваліфікації її дій), оскільки прийняття такого рішення можливе лише відповідно до ч. 3 ст. 337 КПК України під час судового провадження, а його постановлення в порядку ст. ст. 537, 539 КПК України не передбачено.

Кримінальна протиправність діяння, а також його карність та інші кримінально-правові наслідки визначаються тільки Кримінальним кодексом, що діяв на час вчинення цього діяння ( ч. 3 ст. 3, ч. 2 ст. 4 КК України).

Закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість (ч. 1 ст. 5 КК України).

Указане положення цілком узгоджується із вимогами ст. 58 Конституції України, відповідно до якої закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Таким чином, на теперішній час кримінальна відповідальність за таємне викрадення чужого майна (крадіжка) настає виключно у випадку, якщо вартість такого майна становить більше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян встановленого на дату скоєння відповідного правопорушення.

Вказані висновки суду узгоджуються з висновками, викладеними у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.01.2021 у справі №0306/7567/12, згідно з якими «за загальним правилом, закріпленим у частині другій статті 4 КК, злочинність, караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, який діяв на час його вчинення. Припинення законної сили кримінально-правової норми тягне неможливість її застосування до діянь, що передбачені чи передбачалися у КК раніше як злочини і скоєні після втрати цією нормою чинності.

Водночас у випадках, коли новий закон про кримінальну відповідальність покращує юридичне становище особи, він поширюється і на діяння, вчинені до набрання ним чинності, тобто застосовується принцип ретроактивності».

Частиною 2 статті 74 КК України, передбачено, що особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Враховуючи викладене обґрунтування, а також те, що у вчиненому засудженою діянні вартість викрадених коштів становила 3000 грн., що на момент вчинення правопорушення не перевищувало 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (в 2024 році становить - 3028 грн.), то ОСОБА_4 є засудженою за діяння, караність якого законом на теперішній час усунена, внаслідок чого, вона підлягає звільненню від призначеного судом покарання відповідно до ч.2 ст.74 КК України.

За викладених обставин, суд дійшов висновку, що, ОСОБА_4 підлягає звільненню від призначеного судом покарання за вироком Полтавського районного суду Полтавської області від 23.04.2024 року.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 5, ч. 2 ст. 74 КК України, ст.ст. 369-372, 537, 539 КПК України, Законом України №3886-ІХ,суд,-

УХВАЛИВ:

Подання Полтавського районного відділу № 1 філії ДУ «Центру пробації» в Полтавській області - задовольнити.

На підставі ч. 2 ст. 74 КК України звільнити засуджену ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від покарання, призначеного їй вироком Полтавського районного суду Полтавської області від 23.04.2024 року.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Полтавський районний суд Полтавської області протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя: ОСОБА_1