печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 серпня 2024 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання старшого слідчого відділення розслідування злочинів господарської та службової діяльності СВ Печерського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 про арешт майна, в рамках кримінального провадження № 0000007,

В С Т А Н О В И В :

Старший слідчий відділення розслідування злочинів господарської та службової діяльності СВ Печерського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва з клопотанням, яким просить накласти арешт у кримінальному провадженні № 0000007 на майно, вилучене під час обшуку 29.07.2024 за адресою: АДРЕСА_1 , а саме:

- 2 блокноти з чорновими записками, які належать ОСОБА_4 ;

- Ноутбук HP SN#CND 13 З 20FI та зарядний пристрій до нього, який належить ОСОБА_4 .

В провадженні слідчого відділу Печерського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві перебуває кримінальне провадження №0000007 від 11.01.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України.

В ході досудового розслідування досліджується факт зловживання службовим становищем всупереч інтересам служби посадовими особами BO КМР (КМДА) та комунальних підприємств з метою одержання неправомірної вигоди для себе та третіх осіб, що спричинило тяжкі наслідки.

Також встановлено, що до протиправної діяльності залучені посадові особи Державного спеціалізованого господарського підприємства «ЛІСИ УКРАЇНИ».

Зокрема встановлено, що до вчинення кримінального правопорушення може бути причетний ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , НОМЕР_1 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , користується абонентським номером: НОМЕР_2 - здійснює купівлю не облікованої деревини у ОСОБА_5 за грошові кошти, шляхом переказу їх на особисту банківську картку.

Відповідно до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за адресою: АДРЕСА_1 , на праві власності належить ОСОБА_6 .

29.07.2024 слідчим Печерського УП ГУНП у м. Києві, на виконання ухвали слідчого судді Печерського районного суду, проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_4 .

Так, 29.07.2024 на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду міста Києва ОСОБА_7 у справі 757/31075/24-к від 15.07.2024, проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем мешкання ОСОБА_4 в ході якого виявлено і вилучено:

- 2 блокноти з чорновими записками;

- Ноутбук HP SN#CND13320FI та зарядний пристрій до нього;

29.07.2024, слідчим Печерського УП ГУНП у м. Києві винесено постанову про визнання речових доказів та приєднання їх до кримінальному провадженні, в якій вищезазначені 2 блокноти, ноутбук та зарядний пристрій до нього, визнано речовими доказами.

У судове засідання учасники провадження не з`явились, про розгляд клопотання повідомлялись належним чином.

До суду надійшла заява прокурора ОСОБА_8 про розгляд клопотання за його відсутності, вимоги підтримує, просить задовольнити.

Слідчий суддя, вивчивши матеріали провадження за клопотанням, приходить до наступного висновку.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ісмаїлов проти Росії» від 06.11.2008 року, де вказувалися порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якому зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до рішення Європейського Суду від 09.06.2005 року у справі «Бакланов проти Російської Федерації», рішення Європейського Суду від 24 березня 2005 року по справі «Фрізен проти Російської Федерації», Судом наголошується на тому, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Протоколу № 1 до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання публічної влади у право на повагу до власності має бути законним, держави уповноважені здійснювати контроль за використанням власності шляхом виконання законів. Більше того, верховенство права, одна з засад демократичної держави, втілюється у статтях Конвенції. Питання у тому, чи було досягнуто справедливої рівноваги між вимогами загального інтересу та захисту фундаментальних прав особи, має значення для справи лише за умови, що спірне втручання відповідало вимогам законності і не було свавільним.

Нормою ст. 41 Конституції України встановлюється непорушність права особи на володіння, користування і розпорядження своєю власністю.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя, згідно вимог ст.ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатніх доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу та мету для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту для третіх осіб, а також розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Аналізуючи положення кримінально процесуального законодавства, яке регулює накладення арешту на майно третьої особи із вказаною метою, обов`язковою передумовою, яка обґрунтовує необхідність застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, є наявність достатніх доказів, що вказують на вчинення злочину, наявність обґрунтованої підозри, підставу для арешту майна, відповідність його ознакам речового доказу, наслідки арешту для третіх осіб (в даному випадку - це власник майна), а також розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, що визначено положенням ч. 2 ст. 173 КПК України.

При цьому, обов`язок доведення існування зазначених умов КПК України покладається на орган досудового розслідування.

Так, постановою старшого слідчого СВ Печерського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_9 від 29.07.2024 вказане вище майна, визнано речовими доказами у вказаному кримінальному провадженні.

Дана постанова про визнання майна речовим доказом у кримінальному провадженні не міститься достатніх обґрунтувань, якому чи яким із критеріїв ч. 1 ст. 98 КПК України відповідає вказане вище майно.

За таких обставин, клопотання про арешт майна є необґрунтованим та таким, що не відповідає вимогам кримінально процесуального законодавства, а відтак в задоволенні клопотання слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-173, 392, 532, 535 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ :

Клопотання старшого слідчого відділення розслідування злочинів господарської та службової діяльності СВ Печерського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 про арешт майна, в рамках кримінального провадження № 0000007 - залишити без задоволення.

Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1