Справа № 170/318/24 Провадження №11-кп/802/736/24 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 листопада 2024 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора - ОСОБА_6 ,

обвинуваченого - ОСОБА_7 ,

захисників ОСОБА_7 - ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду кримінальне провадження № 0000225 від 18.03.2024 року, за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на ухвалу Шацького районного суду Волинської області від 12 листопада 2024 року в частині продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 на 60 днів, до 10 січня 2025 року включно, в Державній установі «Луцький слідчий ізолятор», без визначення розміру застави на підставі п.5 ч.4 ст.183 КПК України,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Шацького районного суду Волинської області перебуває кримінальне провадження № 0000225, відомості про яке внесено до ЄРДР 18.03.2024 року, про обвинувачення ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.307 КК України,

Прокурор подав клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_11 та клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 строком на 60 діб без визначення розміру застави, на підставі п.5 ч.4 ст.183 КПК України.

Клопотання мотивував тим, що Управлінням з досудового розслідування кримінальних правопорушень, вчинених працівниками правоохоронних органів та суддями, Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань здійснювалось досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000225 від 18.03.2024 року за підозрою ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.307 КК України.

Безпосередньо після вчинення злочину ОСОБА_7 та ОСОБА_11 було затримано, в порядку ст.208 КПК України за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.307 КК України та припинено їх протиправну діяльність.

20.09.2022 року в ЄРДР зареєстровано кримінальне провадження за № 0000752.

Постановою прокурора від 18.03.2024 року матеріали за підозрою ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.307 КК України виділено в окреме провадження за № 0000225.

Ухвалами слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 28.07.2023 року стосовно підозрюваного ОСОБА_11 та підозрюваного ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без альтернативи внесення застави строком до 19.09.2023 року включно. В подальшому ухвалами слідчих суддів Печерського районного суду міста Києва та ухвалами Шацького районного суду Волинської області зазначені запобіжні заходи щодо ОСОБА_11 та ОСОБА_7 неодноразово продовжувалися.

Обставини, що дають підстави обґрунтовано підозрювати ОСОБА_11 та ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого їм кримінального правопорушення, підтверджуються зібраними під час досудового розслідування матеріалами, а саме: протоколами допитів свідка ОСОБА_12 ; матеріалами Управління внутрішнього контролю ДБР; висновками експертів; протоколами обшуків та протоколами затримання обвинувачених.

Під час досудового розслідування у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_11 та ОСОБА_7 встановлено наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України. Заявлені ризики не зменшилися та продовжують існувати, що виправдовує тримання вказаних осіб під вартою. Тому прокурор просив з метою запобігти спробам ОСОБА_11 та ОСОБА_7 переховуватися від суду; незаконно впливати на інших обвинувачених, експертів у кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому вони обвинувачуються, з урахуванням в комплексі і тяжкості вчиненого злочину, даних про осіб обвинувачених, продовжити тримання під вартою ОСОБА_11 та ОСОБА_7 , оскільки існує обґрунтована впевненість, що застосування більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить можливості запобігання зазначеним вище ризикам та належної процесуальної поведінки обвинувачених.

Ухвалою Шацького районного суду Волинської області від 12.11.2024 року задоволено повністю клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_11 . Продовжено щодо обвинуваченого ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів, до 10.01.2025 року включно, в Державній установі «Луцький слідчий ізолятор» (вулиця Нестора Бурчака, будинок 3, місто Луцьк, Волинської області), без визначення розміру застави на підставі п.5 ч.4 ст.183 КПК України.

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_7 задоволено повністю. Продовжено щодо обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів, до 10.01.2025 року включно, в Державній установі «Луцький слідчий ізолятор» (вулиця Нестора Бурчака, будинок 3, місто Луцьк, Волинської області), без визначення розміру застави на підставі п.5 ч.4 ст.183 КПК України.

Не погоджуючись з ухвалою суду захисник ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу в якій вважає ухвалу необгрунтованою та такою, що підлягає скасуванню з одночасною відмовою у задоволенні клопотання прокурора.

Вказує на те, що суд першої інстанції не взяв до уваги доводи сторони захисту щодо про те, що ОСОБА_7 надмірно довго та невиправдано утримується під вартою. Заявлені прокурором ризики не обгрунтовані, будуються лише на припущеннях. ОСОБА_7 має міцні соціальні зв`язки, дружину, дітей, є єдиним годувальником в сім`ї, має постійне місце проживання та позитивно характеризується за місцем проживання, вперше притягується до кримінальної відповідальності. Вважає, що відносно ОСОБА_7 можна застосувати більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 . Співвласники вказаної квартири ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 не заперечують проти проживання ОСОБА_7 у зазначеній квартирі, про що подали відповідні письмові заяви.

Просить скасувати ухвалу Шацького районного суду Волинської області від 12.11.2024 року та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_7 , застосувавши запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Заслухавши доповідача, який виклав суть ухвали та доводи апеляційної скарги; думки обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисників, які підтримали подану апеляційну скаргу та просили застосувати до обвинуваченого більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту; прокурора, який просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги, ухвалу суду першої інстанції залишити без змін; перевіривши матеріали провадження за доводами апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог апеляційної скарги захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 ухвала Шацького районного суду Волинської області від 12.11.2024 року перевіряється лише в частині продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 .

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України. Метою запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Наявність «обґрунтованої підозри» передбачає наявність фактів або інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла таки вчинити кримінальне правопорушення. В той же час, факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування.

При розгляді в суді першої інстанції клопотання про продовження запобіжного заходу прокурор довів обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати про існування хоча б одного із ризиків про те, що обвинувачений ОСОБА_7 може вчинити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України і, що застосований щодо нього запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою не забезпечить виконання ним покладених на нього процесуальних обов`язків, що вірно встановив суд.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що підставами для продовження строку тримання під вартою стали наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особливо тяжкого злочину у сфері незаконного обігу наркотичних засобів та особливо небезпечних психотропних речовин в особливо великих розмірах, вчинених повторно за попередньою змовою групою осіб, а метою можливість переховуватись від суду, незаконно впливати на інших підозрюваних, експертів у кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчиняти інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому, зокрема він обвинувачується.

Апеляційний суд вважає, що з моменту взяття обвинуваченого під варту та до моменту вирішення вказаного клопотання, не змінилися обставини, які стали підставою для продовження, зокрема щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою і ті, які дають суду підстави вважати, що належну процесуальну поведінку обвинуваченого може забезпечити більш м`який запобіжний захід.

Так, наведені прокурором в судовому засіданні підстави для продовження строку тримання під вартою є належним чином обґрунтовані та вмотивовані, ризики, які слугували підставою для обрання запобіжного заходу, на даний час не втратили свою актуальність та не змінилися.

З урахуванням наведеного, даних про особу обвинуваченого ОСОБА_7 та тяжкості інкримінованого йому діяння, віку та стану його здоров`я, відсутності жодних медичних документів, які б могли підтвердити неможливість утримання обвинуваченого в слідчому ізоляторі, апеляційний суд вважає, що інші, більш м`які запобіжні заходи є недостатніми для запобігання ризикам, встановленим ст.177 КПК України.

При цьому, доводи сторони захисту про те, що наведені стороною обвинувачення ризики того, що ОСОБА_7 перебуваючи на волі може вчинити дії, передбачені п.п.1, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України нічим не підтверджені, на увагу суду не заслуговують, оскільки повністю спростовується матеріалами провадження, які фактично вказують про протилежне.

Дані про особу обвинуваченого, а саме те, що ОСОБА_7 має міцні соціальні зв`язки, дружину, дітей, є єдиним годувальником в сім`ї, має постійне місце проживання та позитивно характеризується за місцем проживання, вперше притягується до кримінальної відповідальності, на які посилається апелянт у апеляційній скарзі, ризики у кримінальному провадженні не зменшують та на правильність висновку щодо необхідності продовження до обвинуваченого саме запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не впливають.

Разом з тим, слідчий суддя відповідно до ч.4 ст. 183 КПК України також обґрунтовано не визначав розмір застави, оскільки ОСОБА_7 , обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбачено ч.3 ст.307 КК України, а саме - особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, а тому розмір застави у даному кримінальному провадженні, на підставі п.5 ч.4 ст.183 КПК України не визначається, з чим повністю погоджується і апеляційний суд.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування судового рішення, суд апеляційної інстанції не вбачає.

За таких обставин, суд обґрунтовано продовжив запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, а тому законних підстав для скасування ухвали і постановлення нової ухвали, відповідно до викладених в апеляційній скарзі доводів, апеляційний суд не вбачає.

Керуючись ст.ст.376, 405, 407, 422-1 КПК України, Волинський апеляційний суд,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргузахисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу Шацького районного суду Волинської області від 12 листопада 2024 року в частині продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 на 60 днів, до 10 січня 2025 року включно, в Державній установі «Луцький слідчий ізолятор», без визначення розміру застави на підставі п.5 ч.4 ст.183 КПК України, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили після її проголошення та не може бути оскаржена у касаційному порядку.

Головуючий

Судді