справа № 492/44/24
провадження № 1-кп/492/104/24
ВИРОК

Іменем України

23 вересня 2024 року м. Арциз

Арцизький районний суд Одеської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000001, внесеному 01 січня 2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Задунаївка Болградського району Одеської області, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, не маючого неповнолітніх дітей, не працюючого, студента ІІ курсу Інституту фізичної культури, спорту та реабілітації Державного закладу «Південноукраїнський національний педагогічний університет імені К. Д. Ушинського», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого частиною 1 статті 125 КК України, -

встановив:

30 грудня 2023 року, приблизно о 23 год. 50 хв., більш точного часу в ході судового розгляду встановити не представилося можливим, ОСОБА_5 , знаходячись поблизу воріт будинку АДРЕСА_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, на ґрунті особистих неприязних відносин вступив у сварку з потерпілим ОСОБА_4 , в ході якої, діючи з мотивів особистих неприязних відносин, що виникли під час сварки, бажаючи помститись за висловлювання, які він вважав образливими для себе, керуючись прямим умислом, спрямованим на спричинення шкоди здоров`ю, передбачаючи можливість настання суспільно-небезпечних наслідків у результаті своїх дій і бажаючи їх досягнення, умисно кулаками обох рук завдав чотири удари по обличчю потерпілого ОСОБА_4 , внаслідок чого останньому спричинив тілесні ушкодження у виді: двох саден на переніссі; садна нарівні зовнішнього носового ходу з права; пошкодження слизової оболонки по внутрішній поверхні нижньої губи; пошкодження слизової оболонки по внутрішній поверхні верхньої губи, які згідно з висновком експерта № 1 від 05 січня 2024 року судово-медичної експертизи, як поодинці, так і в сукупності не були небезпечними для життя, не тягнуть за собою розлад здоров`я та за ступенем тяжкості відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 повністю визнав себе винним в обсязі пред`явленого йому обвинувачення, не оспорював встановлені під час досудового розслідування у формі дізнання обставини. В ході судового розгляду він детально розповів про обставини вчинення кримінального проступку, не піддавши сумніву фактичні обставини справи, викладені в обвинувальному акті.

Приймаючи до уваги повне визнання обвинуваченим ОСОБА_5 своєї вини в обсязі пред`явленого йому обвинувачення, а також те, що він не піддавав сумніву фактичні обставини справи, викладені в обвинувальному акті, правильно розумів зміст цих обставин, у суду не виникає сумнівів в добровільності позиції обвинуваченого, а також у суду не виникає сумнівів в добровільності позиції інших учасників судового провадження, у зв`язку з чим, згідно з частиною 3 статті 349 КПК України, суд, за згодою учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, та визнав можливим обмежити обсяг досліджуваних доказів допитом обвинуваченого, дослідженням документів, що стосуються особи обвинуваченого, а також розглядом цивільного позову. При цьому судом роз`яснено та з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, що вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини справи в апеляційному, касаційному порядку.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 дав суду показання про те, що 30 грудня 2023 року о 23 год. 40 хв. він, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, разом з ОСОБА_6 приїхав до місця проживання ОСОБА_4 з метою з`ясування обставин раніше виниклого конфлікту. Під час спілкування між ними знову виник конфлікт, в ході якого зі сторони ОСОБА_4 на його адресу надходили різні погрози, у зв`язку з чим він не стримався та кулаками наніс 4 удари в обличчя ОСОБА_4 . Потім зрозумів, що не мав права ОСОБА_4 наносити удари, намагався з ОСОБА_4 примиритися, але не вдалося. У вчиненому щиро розкаявся. Вимоги цивільного позову визнав частково, визнав суму матеріальної шкоди, яка підтверджена доказами, та моральну шкоду у сумі 2000,00 грн.

Потерпілий ОСОБА_4 в судовому засіданнідав суду показання про те, що 30 грудня 2023 року приблизно о 23 год. 45 хв. до його будинку, де він проживає, за адресою: АДРЕСА_1 , під`їхав ОСОБА_5 , який під час спілкування з ним висловлювався на його адресу нецензурною лайкою, у відповідь на що, він сказав ОСОБА_5 , що він не бажає з ним спілкуватися, оскільки ОСОБА_5 заходиться в стані алкогольного сп`яніння, і він направився до свого подвір`я, однак у відповідь ОСОБА_5 наніс 4 удари в область його обличчя. При призначенні обвинуваченому покарання поклався на розсуд суду. Цивільний позов підтримав, просив його задовольнити.

Оскільки учасники судового провадження вважають, що фактичні обставини підтверджуються доказами, що маються в справі та не потребують дослідження в ході судового розгляду, суд також визнає їх доказаними, а саме - фактичні обставини щодо дати, часу, місця, способу вчинення кримінального правопорушення, форми умислу, а також інші обставини, визначені частиною 1 статті 91 КПК України.

Сукупність наведених і досліджених судом доказів підтверджує вину обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку, і, аналізуючи наведені докази в їх сукупності, суд визнає належними, допустимими, достовірними, вони узгоджуються між собою і є достатніми для ухвалення обвинувального вироку.

Давши оцінку доказам, які були досліджені в ході судового розгляду, суд вважає доведеною винність обвинуваченого і вищеописані дії обвинуваченого ОСОБА_5 суд кваліфікує за частиною 1 статті 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд відповідно до статті 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Суд бере до уваги, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами, що витікає з положень частини 2 статті 50 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_5 у повнолітньому віці вчинив кримінальний проступок; характеризується за місцем проживання позитивно; проживає разом з матір`ю та вітчимом; на диспансерному психіатричному обліку, диспансерному наркологічному обліку у КНП «Арцизька центральна опорна лікарня» Арцизької міської ради не перебуває; не є депутатом; раніше не судимий.

До обставин, які відповідно до статті 66 КК України пом`якшують покарання ОСОБА_5 , суд відносить щире каяття.

До обставин, які відповідно до статті 67 КК України обтяжують покарання ОСОБА_5 , суд відносить вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Враховуючи всі встановлені в судовому засіданні обставини кримінального провадження, давши їм оцінку, беручи до уваги особу обвинуваченого, тяжкість вчиненого ним кримінального проступку та майновий стан обвинуваченого, керуючись вимогами кримінального закону і передбачених цим законом санкцій, суд вважає, що для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, є можливим призначення покарання у виді штрафу. Підстав для застосування до обвинуваченого дії статті 69 КК України суд не вбачає.

Суд також вважає, що в даному випадку вищезазначений вид покарання буде достатнім та таке покарання повністю досягне мети його застосування.

Суд вважає за необхідне до набрання вироком законної сили запобіжний захід відносно ОСОБА_5 не обирати.

Відповідно до частини 2 статті 127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Вирішуючи питання про заявлений цивільний позов потерпілого ОСОБА_4 про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_5 матеріальної шкоди, завданої кримінальним проступком в розмірі 19600,00 грн., які витрачені на лікування потерпілого, проїзд до поліції, лікарні, придбання одягу взамін, який пошкоджений та відсутності на роботі за станом здоров`я з 02 січня 2024 року по 06 січня 2024 року, а також відшкодування моральної шкоди в сумі 10000,00 грн. суд керується наступним.

Щодо стягнення матеріальної шкоди, заданої неправомірними діями обвинуваченого.

Відповідно до статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями особистим немайновим правам фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з положеннями статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

На підтвердження позовних вимог щодо відшкодування матеріальної шкоди потерпілим надано фіскальні чеки (оригінали) щодо придбання певного переліку лікарських засобів на загальну суму 691,91 грн. (255,31 грн. +85,90 грн.+350,70 грн.).

Доказів витрат, спричинених внаслідок неправомірних дій обвинуваченого, пов`язаних із лікуванням (відновлення зубу) у сумі 500,00 грн., проїздом до м. Арцизу сумі 3000,00 грн., втрат, яких ОСОБА_4 зазнав у зв`язку з пошкодженням його одягу: куртка у сумі 3500,00 грн., джинси у сумі 2700,00 грн., а також втраченої ОСОБА_4 частки заробітку у сумі 6000,00 грн., суду не надані, чим не виконані позивачем вимоги статті 81 ЦПК України, внаслідок чого зазначена сума матеріальної шкоди не підлягає стягненню.

Судом встановлено, що сума матеріальної шкоди в судовому засіданні підтверджена доказами в розмірі 691,91 грн., у зв`язку з чим цивільний позов в частині стягнення матеріальної шкоди підлягає частковому задоволенню.

Щодо стягнення моральної шкоди, заданої неправомірними діями обвинуваченого.

Відповідно до статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Згідно з частиною 1 статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала.

Щодо визначення розміру відшкодування потерпілій моральної шкоди, то в цьому випадку суд бере до уваги роз`яснення, викладені у пункті 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 лютого 1995 року № 4, який зазначає, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховується характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, тяжкість завданої травми, наслідки тілесних ушкоджень, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації …».

При визначенні розміру грошового відшкодування моральної шкоди суд бере до уваги те, що неправомірними винними діями обвинуваченого ОСОБА_5 завдано потерпілому ОСОБА_4 легких тілесних ушкоджень, які не потягли за собою розлад здоров`я, однак порушили законні немайнові права ОСОБА_4 у зв`язку з чим останньому була заподіяна моральна шкода. Потерпілий ОСОБА_4 переніс моральні страждання та фізичний біль у зв`язку з отриманими тілесними ушкодженнями. З урахуванням стану здоров`я потерпілого, його переживань, характеру та обсягу страждань, їх тривалості/часу та зусиль, необхідних для відновлення попереднього стану суд, керуючись принципами розумності та справедливості, дійшов висновку, що в судовому засіданні знайшла своє підтвердження сума моральної шкоди у розмірі 2000,00 грн., тому позовні вимоги ОСОБА_4 про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_5 моральної шкоди, підлягають частковому задоволенню. Суд вважає, що зазначена сума є справедливою і співрозмірною з понесеними потерпілим моральними стражданнями від заподіяних тілесних ушкоджень.

Відповідно до частини 6 статті 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно з абзацом 2 підпункту 1 пункту 1 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою ставка судового збору встановлюються у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Як вбачається з цивільного позову, поданого до суду 31 січня 2024 року, ціна позову позивачем визначена у сумі 29600,00 грн.

Згідно зі статтею 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2024 рік»з 1 січня 2024 року установлено прожитковий мінімум для працездатних осіб у розмірі 3028,00 грн.

Судом встановлено, що 1 відсоток ціни позову (29600,00 грн.) складає 296,00 грн., що є меншим за 0,4 відсотки прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а саме 1211,20 грн., у зв`язку з чим сплаті судового збору за подання цивільного позову про відшкодування матеріальної та моральної шкоди підлягає саме сума 1211,20 грн.

Вимоги цивільного позову є частково задоволеними, З ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 підлягає стягненню сума матеріальної та моральної шкоди у розмірі 2691,91 грн. (691,91 грн. + 2000,00 грн.), що складає 9,09% від ціни позову.

З урахуванням того, що ОСОБА_4 , як цивільного позивача, відповідно до пункту 2 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» звільнено від сплати судового збору за подання до суду цивільного позову про відшкодування матеріальної, моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушення, суд дійшов висновку, що судовий збір від пропорційно задоволених позовних вимог у розмірі 110,09 грн. (1211,20 грн.* 9,09%), підлягає стягненню з ОСОБА_4 на користь держави, а решта судового збору у розмірі 1101,11 грн. (1211,20 грн. 110,09 грн.) підлягає компенсації за рахунок держави.

Керуючись статтями 127, 349, 369-371, 373-375 КПК України, суд, -

ухвалив:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого частиною 1 статті 125 КК України та призначити йому покарання за частиною 1 статті 125 КК України у вигляді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили не обирати.

Цивільний позов ОСОБА_4 - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 суму матеріальної шкоди у розмірі 691 (шістсот дев`яносто одна) гривня 91 копійка, суму моральної шкоди в розмірі 2000 (дві тисячі) гривень 00 копійок.

В задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_4 про стягнення з ОСОБА_5 матеріальної шкоди та моральної шкоди, у зазначеному ОСОБА_4 розмірі - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_5 в дохід держави судовий збір у сумі 110 (сто десять) гривень 09 копійок. Судовий збір у розмірі 1101 (одна тисяча сто одна) гривня 11 копійок компенсувати за рахунок держави.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через Арцизький районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення Одеським апеляційним судом.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді

Суддя Арцизького районного суду

Одеської області ОСОБА_1