Справа № 172/2357/23
Провадження № 1-кп/191/421/23
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2024 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника - адвоката ОСОБА_5 ,

представника потерпілого - адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Харків, громадянина України, який неодружений, на утримані нікого не має, має вищу освіту, являється військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період в посаді заступника командира роти з морального психологічного забезпечення 12 ДШР З Д1ЇЇБ військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «молодший лейтенант», зареєстрований та проживав за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15 ч.1 ст.115, ч.5 ст.426-1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Згідно абзацу 11 ст. 1 Закону України «Про оборону України» від 06.12.1996 особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Відповідно до вимог ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

На підставі Указу Президента України «Про введення воєнного стану в України» від 24 лютого 2022 року №64/2022, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року №2102-ІХ, в Україні із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб введено воєнний стан. 14.03.2022 Указом Президента України №133/2022, що затверджений Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», строк дії воєнного стану в Україні продовжено на 30 діб з 05 години 30 хвилин 26.03.2022. 18.04.2022 Указом Президента України № 259/2022 від 18.04.2022 строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 25.04.2022 строком на 30 діб. 21.04.2022 Указом Президента України № 259/2022 від 18.04.2022, що затверджений Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 25.04.2022 строком на 30 діб. 17.05.2022 Указом Президента України № 341/2022, строк дії воєнного стану в Україні продовжено на 90 діб з 05 години 30 хвилин 25.05.2022. 22.05.2022 Указом Президента України № 341/2022, що затверджений Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», строк дії воєнного стану продовжено з 05 години 30 хвилин 25.05.2022 строком на 90 діб. 12.08.2022 Указом Президента України №7664 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 23.08.2022 строком на 90 діб. Указом Президента України від 12.08.2022 № 573/2022 передбачено, що з 05 години 30 хвилин, в Україні продовжено дію воєнного стану строком на 90 діб - до 21 листопада 2022 року. Указом Президента України від 07.11.2022 № 757/2022 передбачено, що з 05 години 30 хвилин, в Україні продовжено дію воєнного стану строком на 90 діб - до 19 лютого 2023 року. Указом Президента України від 06.02.2023 № 58/2023 передбачено, що з 05 години 30 хвилин, в Україні продовжено дію воєнного стану строком на 90 діб - до 19 травня 2023 року. Указом Президента України від 01.05.2023 № 254/2023 передбачено, що з 05 години 30 хвилин, в Україні продовжено дію воєнного стану строком на 90 діб - до 18 серпня 2023 року.

Відповідно до Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», з 11 квітня 2023 року ОСОБА_4 проходив військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період у військовій частині НОМЕР_1 .

Згідно із наказом командира військові частини НОМЕР_1 від 11 квітня 2023 року за №727, ОСОБА_4 призначено на посаду заступника командира роти з морального психологічного забезпечення 12 десантно-штурмової роти 3 десантно-штурмового батальйону військової частини НОМЕР_1 .

Разом із молодшим лейтенантом ОСОБА_4 у вказаній військовій частині проходить військову службу солдат ОСОБА_7 , якого відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 22.03.2022 № 81 призначено на посаду навідника 1 десантно-штурмового відділення 2 десантно-штурмового взводу 12 десантно-штурмової роти 3 десантно-штурмового батальйону вказаної військової частини.

У зв`язку з виконанням завдань за призначенням, пов`язаних із забезпеченням національної безпеки та оборони, відсічі та стримування збройної агресії російської федерації особовий склад військової частини НОМЕР_1 передислоковано для виконання обов`язків військової служби на територію АДРЕСА_2 .

Відповідно до ст. 28 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України (далі за текстом - Статут), єдиноначальність є одним із принципів будівництва і керівництва Збройними Силами України і полягає в наділенні командира (начальника) всією повнотою розпорядчої влади стосовно підлеглих і покладенні на нього персональної відповідальності перед державою за всі сторони життя та діяльності військової частини, підрозділу і кожного військовослужбовця, наданні командирові (начальникові) права одноособово приймати рішення, віддавати накази, а також в забезпеченні виконання зазначених рішень (наказів), виходячи із всебічної оцінки обстановки та керуючись вимогами законів і статутів Збройних Сил України.

Статтями 29, 31 Статуту також передбачено, що за своїм службовим становищем і військовим званням військовослужбовці можуть бути начальниками або підлеглими стосовно інших військовослужбовців. Начальники, яким військовослужбовці підпорядковані за службою, у тому числі і тимчасово, є прямими начальниками для цих військовослужбовців. Найближчий до підлеглого прямий начальник є безпосереднім начальником.

Згідно із ст.32 Статуту за своїми військовими званнями молодші офіцери є начальниками для сержантів, прапорщиків і мічманів, однієї з ними військової частини і старшин, солдатів і матросів.

Відповідно до ст. 115 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України заступник командира роти з морально-психологічного забезпечення в мирний і воєнний час відповідає за організацію і проведення заходів з морально-психологічного забезпечення, за військову дисципліну, морально-психологічний стан, за морально-психологічне забезпечення бойової готовності, бойової підготовки, бойових завдань, повсякденної діяльності особового складу роти, за національно-патріотичну підготовку та інформаційну роботу, організацію дозвілля військовослужбовців роти, їх соціальний захист. Заступник командира роти з морально-психологічного забезпечення підпорядковується командирові роти і є прямим начальником усього особового складу роти. У заходах з морально-психологічного забезпечення головні зусилля він зосереджує на індивідуальній роботі з кожним військовослужбовцем.

Відповідно до ст. 116 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України заступник командира роти з морально-психологічного забезпечення зобов`язаний: проводити роботу з виховання у військовослужбовців відданості Українському народові, формування в особового складу високих морально-психологічних якостей громадянина - патріота України, свідомого виконання положень Конституції України і законів України, вимог Військової присяги, військових статутів Збройних Сил України, інших нормативно-правових актів і наказів командирів; виховувати особовий склад роти в дусі свідомого ставлення до виконання військового обов`язку, вірності Військовій присязі, Бойовому Прапорові, традиціям дружби і військового товариства, любові до своєї військової частини, постійної пильності та бойової готовності; проводити виховну роботу, спрямовану на якісне виконання завдань бойової підготовки, підвищення боєздатності роти, зміцнення єдиноначальності, поліпшення морального стану особового складу; здійснювати конкретні заходи щодо зміцнення військової дисципліни та правопорядку, профілактики правопорушень серед особового складу, згуртування військових колективів; навчати особовий склад роти безконфліктному нерепресивному спілкуванню і ненасильницькому розв`язанню проблем, які виникають під час служби, постійно підвищувати свій теоретичний і практичний рівень з цих питань.

Таким чином, заступник командира роти з морального психологічного забезпечення 12 десантно-штурмової роти 3 десантно-штурмового батальйону військової частиниНОМЕР_1 молодший лейтенант ОСОБА_4 по відношенню до навідника 1 десантно-штурмового відділення 2 десантно-штурмового взводу 12 десантно-штурмової роти 3 десантно-штурмового батальйону військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_7 був начальником за військовим званням та за посадою, а останній - підлеглим відносно молодшого лейтенанта ОСОБА_4 .

Відповідно до вимог ст.ст. З, 27, 28, 68 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Кожен має право на повагу до його гідності, ніхто не може бути підданий катуванню, жорстокому, нелюдському або такому, що принижує його гідність, поводженню. Кожна людина має право на особисту недоторканість, також кожен зобов`язаний неухильно додержуватись Конституції та Законів України, не посягати на права та свободи, честь і гідність інших людей.

Водночас, являючись військовослужбовцем Збройних Сил України, молодший лейтенант ОСОБА_4 відповідно до вимог ст.ст. 9, 11, 13, 14, 16, 49, Статуту, ст.ст. 1-5 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, зобов`язаний, серед іншого, свято і непорушно додержуватися Конституції та законів України, визначених статутами Збройних Сил України правил взаємовідносин між військовослужбовцями, дорожити честю і гідністю військовослужбовця Збройних Сил України, бути дисциплінованим, зразком високої культури, скромності й витримки, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг завдань доручених йому за посадою, постійно підтримувати військову дисципліну, уміло поєднувати повсякденну вимогливість до підлеглих без приниження їх особистої гідності, з дотриманням прав і свобод, постійної турботи про них та правильного застосування засобів переконання, примусу й громадського впливу колективу, не допускати негідних вчинків та стримувати від них інших військовослужбовців.

Більше того, займаючи посаду заступника командира роти з морального психологічного забезпечення 12 десантно-штурмової роти 3 десантно-штурмового батальйону військової частини НОМЕР_1 молодший лейтенант ОСОБА_4 , у відповідності до вимог ст. ст. 115, 116 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, зобов`язаний: проводити роботу з виховання у військовослужбовців відданості Українському народові, формування в особового складу високих морально-психологічних якостей громадянина - патріота України, свідомого виконання положень Конституції України і законів України, вимог Військової присяги, військових статутів Збройних Сил України, інших нормативно-правових актів і наказів командирів; виховувати особовий склад роти в дусі свідомого ставлення до виконання військового обов`язку, вірності Військовій присязі, Бойовому Прапорові, традиціям дружби і військового товариства, любові до своєї військової частини, постійної пильності та бойової готовності; проводити виховну роботу, спрямовану на якісне виконання завдань бойової підготовки, підвищення боєздатності роти, зміцнення єдиноначальності, поліпшення морального стану особового складу; здійснювати конкретні заходи щодо зміцнення військової дисципліни та правопорядку, профілактики правопорушень серед особового складу, згуртування військових колективів; навчати особовий склад роти безконфліктному нерепресивному спілкуванню і ненасильницькому розв`язанню проблем, які виникають під час служби.

Таким чином, виконуючи вказані обов`язки військової служби, молодший лейтенант ОСОБА_4 являвся військовослужбовцем, який обіймав посаду, пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських обов`язків, тобто був військовою службовою особою.

Проте, молодший лейтенант ОСОБА_4 , в порушення наведених вимог законодавства, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння та передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і свідомо бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, застосував насильство щодо підлеглого, вчинене в умовах воєнного стану, що спричинило тяжкі наслідки, при наступних обставинах.

Так, 24.07.2023 близько 01:40 год. у місці розташування підрозділу військової частини НОМЕР_1 розташованому неподалік населеного пункту АДРЕСА_2 , (більш точної адреси не розголошується в умовах воєнного стану) ОСОБА_4 , діючи з прямим умислом, з мотивів невдоволення періодичними порушеннями військової дисципліни підлеглим йому навідником 1 десантно-штурмового відділення 2 десантно-штурмового взводу 12 десантно- штурмової роти 3 десантно-штурмового батальйону військової частини НОМЕР_1 солдатом ОСОБА_7 , з метою демонстрації переваги за службовим становищем та ствердження власного авторитету у військовому колективі, грубо порушуючи надану йому, як командиру, дисциплінарну владу, в порушення закріпленого у військових статутах порядку взаємовідносин між військовослужбовцями, всупереч інтересам служби, ОСОБА_4 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, взявши до рук свій автомат АК 74 № НОМЕР_2 , усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно - небезпечних наслідків та бажаючи протиправно заподіяти смерті ОСОБА_7 , підійшов до палатки де в цей час спав ОСОБА_7 перевів запобіжник вказаного автомата у режим автоматичної стрільби після чого шляхом відведення затворної рами в крайнє заднє положення дослав патрон до патронника, тим самим привів зброю у бойову готовність та здійснив чергу з не менш ніж 11 пострілів в бік останнього, розрядивши повністю магазин автомата, заподіявши ОСОБА_7 , тілесні ушкодження у вигляді вогнепального кульового сліпого поранення передньої черевної стінки живота справа, вогнепального кульового наскрізного поранення верхньої третини лівого плеча, вогнепального кульового наскрізного поранення калитки з розчаленням обох яєчок, вогнепального кульового дотичного поранення тильної поверхні лівої променево-зап`ястної ділянки з пошкодженням сухожилків розгиначів, вогнепального кульового наскрізного поранення верхньої третини лівого стегна та верхньої третини правого стегна з багато уламковим переломом верхньої третини лівої стегнової кістки.

Крім того, досудовим розслідуванням встановлено, що згідно абзацу 11 ст. 1 Закону України «Про оборону України» від 06.12.1996 особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Відповідно до вимог ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

На підставі Указу Президента України «Про введення воєнного стану в України» від 24 лютого 2022 року №64/2022, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року №2102-ІХ, в Україні із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб введено воєнний стан. 14.03.2022 Указом Президента України №133/2022, що затверджений Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», строк дії воєнного стану в Україні продовжено на 30 діб з 05 години 30 хвилин 26.03.2022. 18.04.2022 Указом Президента України № 259/2022 від 18.04.2022 строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 25.04.2022 строком на 30 діб. 21.04.2022 Указом Президента України № 259/2022 від 18.04.2022, що затверджений Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 25.04.2022 строком на 30 діб. 17.05.2022 Указом Президента України № 341/2022, строк дії воєнного стану в Україні продовжено на 90 діб з 05 години 30 хвилин 25.05.2022. 22.05.2022 Указом Президента України № 341/2022, що затверджений Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», строк дії воєнного стану продовжено з 05 години 30 хвилин 25.05.2022 строком на 90 діб. 12.08.2022 Указом Президента України №7664 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 23.08.2022 строком на 90 діб. Указом Президента України від 12.08.2022 № 573/2022 передбачено, що з 05 години 30 хвилин, в Україні продовжено дію воєнного стану строком на 90 діб - до 21 листопада 2022 року. Указом Президента України від 07.11.2022 № 757/2022 передбачено, що з 05 години 30 хвилин, в Україні продовжено дію воєнного стану строком на 90 діб - до 19 лютого 2023 року. Указом Президента України від 06.02.2023 № 58/2023 передбачено, що з 05 години 30 хвилин, в Україні продовжено дію воєнного стану строком на 90 діб - до 19 травня 2023 року. Указом Президента України від 01.05.2023 № 254/2023 передбачено, що з 05 години 30 хвилин, в Україні продовжено дію воєнного стану строком на 90 діб - до 18 серпня 2023 року.

Відповідно до Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», з 11 квітня 2023 року ОСОБА_4 проходив військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період у військовій частині НОМЕР_1 .

Згідно із наказом командира військові частини НОМЕР_1 від 11 квітня 2023 року за №727, ОСОБА_4 призначено на посаду заступника командира роти з морального психологічного забезпечення 12 десантно-штурмової роти 3 десантно-штурмового батальйону військової частиниНОМЕР_1.

Разом із молодшим лейтенантом ОСОБА_4 у вказаній військовій частині проходить військову службу солдат ОСОБА_7 , якого відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 22.03.2022 № 81 призначено на посаду навідника 1 десантно-штурмового відділення 2 десантно-штурмового взводу 12 десантно-штурмової роти 3 десантно-штурмового батальйону вказаної військової частини.

У зв`язку з виконанням завдань за призначенням, пов`язаних із забезпеченням національної безпеки та оборони, відсічі та стримування збройної агресії російської федерації особовий склад військової частини НОМЕР_1 передислоковано для виконання обов`язків військової служби на територію АДРЕСА_2 .

Відповідно до ст. 28 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України (далі за текстом - Статут), єдиноначальність є одним із принципів будівництва і керівництва Збройними Силами України і полягає в наділенні командира (начальника) всією повнотою розпорядчої влади стосовно підлеглих і покладенні на нього персональної відповідальності перед державою за всі сторони життя та діяльності військової частини, підрозділу і кожного військовослужбовця, наданні командирові (начальникові) права одноособово приймати рішення, віддавати накази, а також в забезпеченні виконання зазначених рішень (наказів), виходячи із всебічної оцінки обстановки та керуючись вимогами законів і статутів Збройних Сил України.

Статтями 29, 31 Статуту також передбачено, що за своїм службовим становищем і військовим званням військовослужбовці можуть бути начальниками або підлеглими стосовно інших військовослужбовців. Начальники, яким військовослужбовці підпорядковані за службою, у тому числі і тимчасово, є прямими начальниками для цих військовослужбовців. Найближчий до підлеглого прямий начальник є безпосереднім начальником.

Згідно із ст. 32 Статуту за своїми військовими званнями молодші офіцери є начальниками для сержантів, прапорщиків і мічманів, однієї з ними військової частини і старшин, солдатів і матросів.

Відповідно до ст. 115 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України заступник командира роти з морально-психологічного забезпечення в мирний і воєнний час відповідає за організацію і проведення заходів з морально-психологічного забезпечення, за військову дисципліну, морально-психологічний стан, за морально-психологічне забезпечення бойової готовності, бойової підготовки, бойових завдань, повсякденної діяльності особового складу роти, за національно-патріотичну підготовку та інформаційну роботу, організацію дозвілля військовослужбовців роти, їх соціальний захист. Заступник командира роти з морально-психологічного забезпечення підпорядковується командирові роти і є прямим начальником усього особового складу роти. У заходах з морально-психологічного забезпечення головні зусилля він зосереджує на індивідуальній роботі з кожним військовослужбовцем.

Відповідно до ст. 116 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України заступник командира роти з морально-психологічного забезпечення зобов`язаний: проводити роботу з виховання у військовослужбовців відданості Українському народові, формування в особового складу високих морально-психологічних якостей громадянина - патріота України, свідомого виконання положень Конституції України і законів України, вимог Військової присяги, військових статутів Збройних Сил України, інших нормативно-правових актів і наказів командирів; виховувати особовий склад роти в дусі свідомого ставлення до виконання військового обов`язку, вірності Військовій присязі, Бойовому Прапорові, традиціям дружби і військового товариства, любові до своєї військової частини, постійної пильності та бойової готовності; проводити виховну роботу, спрямовану на якісне виконання завдань бойової підготовки, підвищення боєздатності роти, зміцнення єдиноначальності, поліпшення морального стану особового складу; здійснювати конкретні заходи щодо зміцнення військової дисципліни та правопорядку, профілактики правопорушень серед особового складу, згуртування військових колективів; навчати особовий склад роти безконфліктному нерепресивному спілкуванню і ненасильницькому розв`язанню проблем, які виникають під час служби, постійно підвищувати свій теоретичний і практичний рівень з цих питань.

Таким чином, заступник командира роти з морального психологічного забезпечення 12 десантно-штурмової роти 3 десантно-штурмового батальйону військової частиниНОМЕР_1 молодший лейтенант ОСОБА_4 по відношенню до навідника 1 десантно-штурмового відділення 2 десантно-штурмового взводу 12 десантно-штурмової роти 3 десантно-штурмового батальйону військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_7 був начальником за військовим званням та за посадою, а останній - підлеглим відносно молодшого лейтенанта ОСОБА_4 .

Відповідно до вимог ст.ст. З, 27, 28, 68 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Кожен має право на повагу до його гідності, ніхто не може бути підданий катуванню, жорстокому, нелюдському або такому, що принижує його гідність, поводженню. Кожна людина має право на особисту недоторканість, також кожен зобов`язаний неухильно додержуватись Конституції та Законів України, не посягати на права та свободи, честь і гідність інших людей.

Водночас, являючись військовослужбовцем Збройних Сил України, молодший лейтенант ОСОБА_4 відповідно до вимог ст.ст. 9, 11, 13, 14, 16, 49, Статуту, ст.ст. 1-5 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, зобов`язаний, серед іншого, свято і непорушно додержуватися Конституції та законів України, визначених статутами Збройних Сил України правил взаємовідносин між військовослужбовцями, дорожити честю і гідністю військовослужбовця Збройних Сил України, бути дисциплінованим, зразком високої культури, скромності й витримки, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг завдань доручених йому за посадою, постійно підтримувати військову дисципліну, уміло поєднувати повсякденну вимогливість до підлеглих без приниження їх особистої гідності, з дотриманням прав і свобод, постійної турботи про них та правильного застосування засобів переконання, примусу й громадського впливу колективу, не допускати негідних вчинків та стримувати від них інших військовослужбовців.

Більше того, займаючи посаду заступника командира роти з морального психологічного забезпечення 12 десантно-штурмової роти 3 десантно-штурмового батальйону військової частини НОМЕР_1 молодший лейтенант ОСОБА_4 , у відповідності до вимог ст. ст. 115, 116 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, зобов`язаний: проводити роботу з виховання у військовослужбовців відданості Українському народові, формування в особового складу високих морально-психологічних якостей громадянина - патріота України, свідомого виконання положень Конституції України і законів України, вимог Військової присяги, військових статутів Збройних Сил України, інших нормативно-правових актів і наказів командирів; виховувати особовий склад роти в дусі свідомого ставлення до виконання військового обов`язку, вірності Військовій присязі, Бойовому Прапорові, традиціям дружби і військового товариства, любові до своєї військової частини, постійної пильності та бойової готовності; проводити виховну роботу, спрямовану на якісне виконання завдань бойової підготовки, підвищення боєздатності роти, зміцнення єдиноначальності, поліпшення морального стану особового складу; здійснювати конкретні заходи щодо зміцнення військової дисципліни та правопорядку, профілактики правопорушень серед особового складу, згуртування військових колективів; навчати особовий склад роти безконфліктному нерепресивному спілкуванню і ненасильницькому розв`язанню проблем, які виникають під час служби.

Так, 24.07.2023 близько 01:40 год. перебуваючи у місці розташування підрозділу військової частини НОМЕР_1 розташованому неподалік населеного пункту АДРЕСА_2 , (більш точної адреси не розголошується в умовах воєнного стану) ОСОБА_4 діючи з прямим умислом, з мотивів невдоволення періодичними порушеннями військової дисципліни підлеглим йому навідником 1 десантно-штурмового відділення 2 десантно-штурмового взводу 12 десантно-штурмової роти 3 десантно-штурмового батальйону військової частини НОМЕР_1 солдатом ОСОБА_7 , в цей час у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, спрямований на вчинення вбивства, тобто умисного протиправного заподіяння смерті останнього, реалізуючи який, ОСОБА_4 взявши до рук свій автомат АК 74 № НОМЕР_2 , усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно - небезпечних наслідків та бажаючи протиправно заподіяти смерть ОСОБА_7 , підійшов до палатки, де в цей час спав ОСОБА_7 , перевів запобіжник вказаного автомата у режим автоматичної стрільби, після чого шляхом відведення затворної рами в крайнє заднє положення дослав патрон до патронника, тим самим привів зброю у бойову готовність та здійснив чергу з не менш ніж 11 пострілів в бік останнього, розрядивши повністю магазин автомата, заподіявши ОСОБА_7 , тілесні ушкодження у вигляді вогнепального кульового сліпого поранення передньої черевної стінки живота справа, вогнепального кульового наскрізного поранення верхньої третини лівого плеча, вогнепального кульового наскрізного поранення калитки з розчаленням обох яєчок, вогнепального кульового дотичного поранення тильної поверхні лівої променево-зап`ястної ділянки з пошкодженням сухожилків розгиначів, вогнепального кульового наскрізного поранення верхньої третини лівого стегна та верхньої третини правого стегна з багато уламковим переломом верхньої третини лівої стегнової кістки. Після чого ОСОБА_4 вважаючи, що виконав усі дії, які необхідні для заподіяння смерті ОСОБА_7 покинув місце вчинення злочину, однак злочин не був закінчений з причин, які не залежали від його волі.

Судовий розгляд проведено в межах обвинувачення відповідно до ч.1 ст. 337 КПК України.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , спочатку вину та цивільний позов не визнав, однак, у судовому засіданні 15.10.2024 року заявив про повне визнання вини та цивільного позову. Тому не оспорюючи час, місце, спосіб, мотив і мету, форму вини за кримінальними правопорушеннями, передбаченими ч.2 ст.15, ч.1 ст.115, ч.5 ст.426-1 КК України, повністю визнав себе винуватим, щиро розкаявся та пояснив, що в день і час, що вказані в обвинувальному акті, він займав посаду заступника командира роти, а потерпілий був кулеметником. Приблизно о сьомій годині вечора він зі своїми співслужбовцями, які свідками у даному кримінальному провадженні, святкували День народження побратима. Приблизно о другій годині ночі він взяв свій автомат і вирішив випустити кулі в сторону ОСОБА_7 , так як знав де він спить. Що робив погано розумів, бо був у стані сильного алкогольного сп`яніння. Потім його за допомогою дрона знайшли у полі. Якби був тверезий, то цього б ніколи не зробив. Щодо потерпілого раніше були конфлікти, так як він часто допускав порушення, а він як його безпосередній керівник мав проводити службові перевірки, але вчасно він цього не міг робити, бо ОСОБА_7 не надавав необхідні документи. Через це він отримував усні догани від свого керівництва. Але цього разу його позбавили премії через ОСОБА_7 . Тому він був у дуже збудженому стані та ще й під впливом алкоголю. Раніше ОСОБА_8 допускав порушення за ст.130 КУпАП, а цей раз - а ст.124 КУпАП. Автомат у той момент був на автоматичній черзі, тому натиснув один раз і пів магазину випустив, бо магазин був не повний. Стояв десь за пів метра від палатки ОСОБА_7 та направив дуло в його сторону. Після цього побіг, викинув автомат і сховався у полі. Зараз я розумію, що у той момент під впливом всіх факторів хотів позбавити його життя. ОСОБА_9 по військовій службі перебував у моєму підпорядкуванні. Зараз він повністю осмислив, що накоїв і міг позбавити потерпілого життя. Але також розуміє, що те що вже сталось він не може виправити та, щоб якось компенсувати нанесену потерпілому шкоду він готовий це робити матеріально.

Показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи і ним не оспорюються.

Потерпілий ОСОБА_7 пояснив, що у них було таке, що він допустив ДТП і ОСОБА_4 мав провести внутрішнє розслідування. Він (потерпілий) найняв адвоката. 23-го ОСОБА_4 прийшов і сказав, що через нього він не провів вчасно розслідування. То його позбавили премії. Це було десь до 17 години і в нього був запах алкоголю. Вночі він проснувся від больового шоку. Прибіг ОСОБА_10 перший. Його витягли з палатки, спочатку думали, що він сам поранився, але у нього був кулемет, а не автомат. Не знає,чим він образив ОСОБА_4 22.03.2023 року він був призваний у зв`язку з мобілізацією до 3 батальйону - 12 рота, 2 взвод, 4 відділення. ОСОБА_4 був замполітом і у квітні-травні 2023 року його перевили до них. ОСОБА_4 часто випивав. Був випадок, коли на полігоні він побив ноутбуки. Потім на злагодженні він також напився і дебоширив. А тепер щодо нього вчинив злочин. ДТП він допустив 12.05.2023 року. ОСОБА_4 у липні 2023 року підійшов і попросив протокол, бо його насварили, що він не зробив службове розслідування. Жили в палатках у посадці біля с.Дубовики Синельниківського району Дніпропетровської області з червня 2023 року. ОСОБА_4 жив біля офіцерів у середині посадки, а вони - вкінці посадки. ОСОБА_4 знав де його палатка. За ОСОБА_4 рахувався автомат «Калашникова» з нескладним прикладом. Того вечора він пішов спати приблизно о 20.00 годині, бо з 4.00 до 6.00 мав заступати на чергування на кухні. За 3-4 метра від його палатки був у своїй палатці його помічник з позивним « ОСОБА_11 ». Він чув автоматну чергу. У його тілі було 7 куль - 4 в ногу, у пах, у живіт і в руку. Його палатка була закрита. Почув, що хтось побіг до поля. Коли він вже був у лікарні, то приїхав замполіт батальйону, і він розповів, що тоді всіх підняли і з`ясували, що відсутній ОСОБА_4 підняли дрон і виявили його у полі. Він добровільно пішов захищати Вітчизну, але постраждав від своїх і став інвалідом на все життя, якому тепер постійно необхідні ліки.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст.349 КПК України, провів судове слідство у справі щодо всіх фактичних обставин із застосуванням правил ч.3 ст. 349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого, потерпілого, дослідженням письмових доказів та матеріалів кримінального провадження, які характеризують особу обвинуваченого.

За таких обставин суд вважає доведеним пред`явлене ОСОБА_4 обвинувачення та кваліфікує дії останнього за ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України, як закінчений замах на вбивство, тобто у закінчений замах на умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, та за ч.5 ст.426-1 КК України, як застосування насильства щодо підлеглого, вчинене із застосуванням зброї, в умовах воєнного стану, що спричинило тяжкі наслідки.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд враховує:

- ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які відповідно до ст.12 КК України є особливо тяжкими злочинами;

- характер і ступінь суспільної небезпеки вчинених діянь;

- дані про особу обвинуваченого, який раніше судимий, за місцем проходження військової служби характеризується посередньо, не одружений;

- обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , суд визнає його повне визнання вини та щире каяття;

- обставиною, що обтяжує покарання, суд визнає вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Враховуючи вищенаведене, а також тяжкість вчинених кримінальних правопорушень, особу обвинуваченого, відношення винного до скоєного, думку учасників судового розгляду щодо міри покарання, загальних засад призначення покарання: законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі в межах санкцій інкримінованих статтей із застосуванням положень ч.1 ст.70 КК України, яке буде необхідним й достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, і саме таке покарання буде мати для нього достатню превентивну роль.

Питання про речові докази необхідно вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

У даному кримінальному провадженні проведено експертизу, вартість якої складає 6692,00 гривень. Вказані витрати документально підтверджені, отже, в порядку ст.124 КПК України, підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

У зв`язку з повним визнання позовних вимог ОСОБА_7 , в інтересах якого діє адвокат ОСОБА_6 , обвинуваченим ОСОБА_4 , цивільний позов підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.349, 369, 373, 374, 376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Визнати винним ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15, ч.1 ст.115, ч.5 ст.426-1 КК України та призначити йому покарання:

- за ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України у виді позбавлення волі строком на сім років шість місяців;

- за ч.5 ст.426-1 КК України у виді позбавлення волі строком на вісім років.

На підставі ч.1 ст.70 КК України призначити ОСОБА_4 остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді восьми років позбавлення волі.

На підставі ч.5 ст.72 КК України зарахувати ОСОБА_4 у строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі з 24.07.2023 року по день набрання вироком законної сили.

Запобіжний захід ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою продовжити до набрання вироком законної сили.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на проведення експертизи у розмірі 6692 (шість тисяч шістсот дев`яносто дві) грн.

Речові докази:

-11 гільз калібру 5,45 з маркуванням 270 90, 5 предметів схожих на кулі, синю ковдру зі слідами речовини бурого кольору, шматок поліетиленового перекриття з отворами - знищити;

-автомат НОМЕР_3 з порожнім магазином - повернути військовій частині НОМЕР_1 .

Стягнути із обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь потерпілого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , моральну шкоду, завдану кримінальним правопорушення, у розмірі 2500000 (два мільйони п`ятсот тисяч) грн.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Обмеження права оскарження даного вироку визначені ч.2 ст.394 Кримінального процесуального кодексу України.

Суддя ОСОБА_1