Справа № 569/5244/24
УХВАЛА

07 серпня 2024 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області,

в особі судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Рівненського міського суду Рівненської області, в режимі відео конференції з Державною установою «Рівненський слідчий ізолятор» з участю обвинуваченого ОСОБА_5 , клопотання прокурора відділу Рівненської обласної прокуратури ОСОБА_3 про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого у кримінальному провадженні №0000382 від 11.10.2023 ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 307, ч. 1 ст. 306, ч. 1 ст. 209 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Рівненським міським судом Рівненської області здійснюється розгляд обвинувального акту у кримінальному провадженні №0000382 від 11.10.2023 про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 307, ч. 1 ст. 306, ч. 1 ст. 209 КК України.

Прокурор ОСОБА_3 подав клопотання про продовження щодо обвинуваченого ОСОБА_5 строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 60 днів, без визначення розміру застави. У клопотанні прокурор вказує, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 307, ч. 1 ст. 306, ч. 1 ст. 209 КК України. Кримінальне правопорушення, зокрема передбачене ч.3 ст. 307 КК України, відповідно до ст. 12 КК України, є особливо тяжким злочином. Тяжкість покарання, яке загрожує, вказує про існування ризику передбаченого п.1 ч.1 ст. 177 КПК України. Обставини вчинення кримінальних правопорушень, у яких ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується, вказує, що існує ризик передбачений п.5 ч.1 ст. 177 КПК України. З метою забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання вищевказаним ризикам, стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 слід продовжити строк застосованого запобіжного заходу у виді тримання під вартою, без визначення розміру застави відповідно до п.5 ч.4 ст.183 КПК України. Запобігти зазначеним ризикам, шляхом застосування щодо обвинуваченого більш м`яких запобіжних заходів неможливо.

Прокурор клопотання підтримав, просив його задовольнити.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_4 проси застосувати запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, оскільки жодні ризики на даний час не існують.

Обвинувачений ОСОБА_5 просив застосувати більш м`який запобіжний захід.

Заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

В ході досудового розслідування щодо ОСОБА_5 було застосовано запобіжний захід тримання під вартою, без визначення розміру застави.

Під час судового розгляду кримінального провадження, стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 застосований захід, неодноразово продовжувався.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбачених статтею 177 цього Кодексу.

У відповідності до положення ст. 178 КПК України (ч.1), при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, зазначені у ч. 1 ст. 178 КПК України.

У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26.07.2001 р. ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою може оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`якими запобіжними заходами, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особи обвинуваченого (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки обвинуваченого під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади), поведінки обвинуваченого під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Слідчий суддя, суд, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного/обвинуваченого, має обґрунтувати свій висновок про високу ступінь ймовірності поза процесуальних дій зазначеної особи. При цьому кримінальний процесуальний закон не вимагає доказів того, що підозрюваний/обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Прокурором доведено, що ризики, які стали підставою для обрання та продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 не зменшились та продовжують існувати, з огляду на тяжкість кримінальних правопорушень, у вчиненні яких обвинувачується останній, а також обставини їх вчинення.

ОСОБА_5 обвинувачується, зокрема у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст. 307 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України є особливо тяжким злочином.

Беручи до уваги обставини вчинення кримінальних правопорушень, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_5 , їх тяжкість та суспільну небезпеку, їх численність, відсутність доказів про наявність у обвинуваченого міцних соціальних зв`язків та стримуючих факторів, що на думку суду спонукатиме обвинуваченого переховуватися від суду з метою уникнення відповідальності, здійснювати вплив на свідків у кримінальному провадженні, а також, що обвинувачений може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Отже, існують ризики передбачені п.п. 1, 3, 5, ч.1 ст. 177 КПК України, а тому слід продовжити щодо обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжний захід тримання під вартою.

ЄСПЛ визнає порушенням Конвенції продовження/обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за умови, якщо національні суди «…не розглянули жодних альтернативних триманню під вартою запобіжних заходів…».

Враховуючи вищевикладене, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні численних кримінальних правопорушень у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, наявність ризиків передбачених п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, обставини вчинення кримінального правопорушення та їх суспільну небезпечність, відсутність доказів про наявність у обвинуваченого міцних соціальних зв`язків, у своїй сукупності вказує що застосування більш м`яких запобіжних заходів не забезпечить належну процесуальну поведінку обвинуваченого та зможуть запобігти вищевказаним ризикам, а також оскільки триває судовий розгляд кримінального провадження, тому є доцільним продовжити щодо обвинуваченого ОСОБА_6 строк тримання його під вартою, без визначення розміру застави відповідно до п.5 ч.4 ст.183 КПК України.

Даних, які б вказували на неможливість застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою не встановлено.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора відділу Рівненської обласної прокуратури ОСОБА_3 про продовження дії застосованого до обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, без визначення розміру застави задовольнити.

Продовжити щодо обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Сарни Рівненської області, українця, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 05.10.2024, без визначення розміру застави.

Обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , утримувати в Державній установі «Рівненський слідчий ізолятор».

Строк дії ухвали до 05.10.2024.

Копію ухвали вручити учасникам судового провадження, надіслати до ДУ «Рівненський слідчий ізолятор».

Ухвала може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1