Справа №523/9925/13-к
Провадження №1-кп/523/780/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.10.2024 року Суворовський районний суд міста Одеси у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4

за участю прокурора ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_8

представника потерпілого ОСОБА_9

розглянувши в судовому засіданні в залі суду обвинувальний акт та додані до нього документи у кримінальному провадженні № 0000707 від 18.12.2012 року за обвинуваченням ОСОБА_10 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 190, ч. 4 ст. 358, ч. 4 ст. 190 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Суворовського районного суду м. Одеси знаходиться обвинувальний акт по звинуваченню ОСОБА_10 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 190, ч. 4 ст. 358, ч. 4 ст. 190 КК України.

Ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 15 червня 2023 року було скасовано ухвалу Суворовського районного суду м.Одеси від 23.03.2023 року про повернення обвинувального акту у кримінальному провадженні №0000707 від 18.12.2012 року та призначено новий розгляд у суді першої інстанції зі стадії підготовчого провадження в іншому складі суду.

Протоколом автоматичного визначення складу колегії суддів від 27.10.2023 року було змінено склад колегіїї суддів та визначено головуючого суддю ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .

В судові засідання неодноразово не з`являлись учасники процесу, а саме потерпіла ОСОБА_11 та обвинувачений ОСОБА_10 , у зв`язку з чим колегія суддів була позбавлена можливості призначити справу до розгляду.

В судовому засіданні 30.10.2024 року захисник та обвинувачений ОСОБА_10 звернулися до суду з проханням вирішити питання про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 190, ч. 4 ст. 358, ч. 4 ст. 190 КК України та закриття кримінального провадження.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання обвинуваченого, оскільки з дня вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення пройшло більше 15-ти років, при цьому пояснив, що потерпілі ОСОБА_11 та ОСОБА_12 померли та не можуть висловити свою думку з цього питання.

Потерпілий ОСОБА_13 та його представник заперечували проти задоволення клопотання, оскільки обвинувачений тривалий час заважав судовому слідству та навмисно затягував процес.

Потерпілий ОСОБА_8 пояснив, що жодних притензій до обвинуваченого він не має та просив задовольнити його клопотання.

Судом роз`яснено обвинуваченому ОСОБА_10 , що закриття кримінального провадження у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КПК України не відноситься до числа реабілітуючих обставин передбачених п.п. 1-3 ч.1 ст.284 КПК України (встановлена відсутність події кримінального правопорушення; встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення; не встановлені достатні докази для доведення винуватості особи в суді та вичерпані можливості їх отримати).

В судовому засіданні ОСОБА_10 пояснив, що розуміє, що закриття по строках притягнення до криміналльної відповідальності не є реабілітуючими обставинами та просив суд задовольнити його клопотання та звільнити від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за злочинів, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 190, ч. 4 ст. 358, ч. 4 ст. 190 КК України, при цьому йому зрозумілі правові наслідки, які наступають при звільненні його від кримінальної відповідальності.

Так, згідно висновку, викладеного в постанові Верховного Суду у справі №760/18016/15-к від 09 квітня 2019 року, виходячи з положень п. 1 ч. 2 ст. 284, ч. 3 ст. 285, ч. 4 ст. 286, ч. 3 ст. 288 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження за обвинувальним актом сторона кримінального провадження звертається до суду з клопотанням про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, суд має невідкладно розглянути таке клопотання й, у випадку встановлення передбачених у ст. 49 КК України підстав та відсутності заперечень з боку обвинуваченого, закрити кримінальне провадження, звільнивши особу від кримінальної відповідальності.

Більш того, з аналізу норм чинного законодавства вбачається, що строк давності спливає і під час досудового розслідування, і під час судового провадження, і після проголошення обвинувального вироку суду. Будь-які процесуальні дії протягом цих строків не припиняють їх перебіг. Якщо строк давності сплив то особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності будь-якого виду, незалежно від того на якій стадії перебуває кримінальне провадження щодо цієї особи.

ОСОБА_10 обвинувачується в тому, що у 2007 році вчинив нетяжке та тяжке кримінальні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 190, ч. 4 ст. 358, ч. 4 ст. 190 КК України, санкція яких передбачає основне покарання у вигляді штрафу та позбавлення волі строком до 8 років.

Відповідно до ч.1 ст.49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: два роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі; три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років; п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини; десять років - у разі вчинення тяжкого злочину; п`ятнадцять років - у разі вчинення особливо тяжкого злочину.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Крім того, з аналізу законодавства, що регулює питання закриття кримінальної справи у зв`язку із закінченням строків давності слідує наступне.

Строк давності - це передбачений статтею 49 КК України певний проміжок часу з дня вчинення злочину і до дня набрання вироком законної сили, закінчення якого є підставою для звільнення особи, яка вчинила злочин, від кримінальної відповідальності.

Процесуально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: притягнення особи як підозрюваного, обвинуваченого; згода підозрюваного, обвинуваченого на таке звільнення від кримінальної відповідальності (статті 284, 288 КПК України).

Таким чином, думка потерпілого ОСОБА_13 та його представника, щодо звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого у зв`язку із закінченням строків давності, не впливає на необхідність прийняття судом рішення, відповідно до вимог чинного законодавства, при цьому суд позбавлений можливості розглянути цивільний позов у підготовчому судовому засідані, але це не позбовляє потерпілого права звернутись, щодо відшкодування збитків у цивільному порядку.

Відповідно до ст.288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Положеннями статті 49 КК України визначено: строки давності з огляду на тяжкість вчиненого злочину, після закінчення яких особа звільняється від кримінальної відповідальності; підстави такого звільнення від кримінальної відповідальності; обчислення перебігу строків давності, його відновлення, зупинення та переривання.

Підставою звільнення особи від кримінальної відповідальності за ст.49 КК України є лише таке закінчення відповідного строку давності, який сплив до дня набрання законної сили обвинувальним вироком суду щодо особи, яка вчинила злочин певної тяжкості.

Якщо строк давності закінчується після ухвалення обвинувального вироку, то особу може бути звільнено від кримінальної відповідальності (покарання) тільки до набрання вироком законної сили.

Відповідно до ст.49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у разі вчинення нею тяжкого злочину, якщо з дня вчинення кримінального правопорушення минуло 10 років.

Згідно ч.4 ст.12 КК України нетяжким злочином є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше п`яти років.

Згідно ч.5 ст.12 КК України тяжким злочином є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше двадцяти п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше десяти років.

Аналізуючи практику Верховного Суду України (постанова №559/182/19 від 29.09.2022 року), звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України є безумовним, оскільки приводом для нього є саме закінчення передбачених законом України про кримінальну відповідальність строків, наданих державі для доведення вини особи у вчиненні кримінального правопорушення та притягнення її до кримінальної відповідальності у встановленому кримінальним процесуальним законом порядку.

Враховуючи викладене, вислухавши думку прокурора, який підтримав клопотання, обвинуваченого, який просив закрити зазначене кримінальне провадження в зв`язку з закінченням строку давності, вивчивши матеріали провадження, той факт, що інкриміноване ОСОБА_10 кримінальне правопорушення відноситься в тому числі до тяжких злочинів, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі не більше десяти років, суд вважає, що воно має бути задоволено з тих підстав, що з дня вчинення обвинуваченим правопорушення минуло більше ніж 16-ть років.

Питання про речові докази підлягають вирішенню в порядку, встановленому ст.100 КПК України.

Цивільний позов необхідно залишити без розгляду.

Крім того, слід зазначити, що Об`єднана палата Верховного Суду (справа № 203/241/17; провадження № 51-4251кмо21) сформулювала висновок, що у разі звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності, процесуальні витрати, понесені органом досудового розслідування та пов`язані зі здійсненням кримінального провадження, в тому числі й витрати на проведення експертизи, не стягуються з особи, кримінальне провадження щодо якої закрито на цій підставі, а відносяться на рахунок держави, окрім витрат, пов`язаних, зокрема, із залученням експерта стороною захисту.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.23, 284-286, 369-372 КПК України, 49 КК України -

У Х В А Л И В:

Клопотання захисника ОСОБА_6 задовольнити.

Кримінальне провадження № 0000707 від 18.12.2012 року за обвинуваченням ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 190, ч. 4 ст. 358, ч. 4 ст. 190 КК України закрити на підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України.

Звільнити обвинуваченого ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від кримінальної відповідальності за вчинення злочинів, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 190, ч. 4 ст. 358, ч. 4 ст. 190 КК України в зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності в порядку п.2 ч.1 ст.49 КК України.

Судові витрати в сумі 1271 гривень за проведення експертиз по матеріалам кримінального провадження - віднести на рахунок Держави.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_13 - залишити без розгляду.

Після набрання ухвалою законної сили речові докази вважати повернутими за належністю.

Ухвала може бути оскаржена протягом семи діб.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_2

Суддя ОСОБА_3