Cправа №991/1956/24
Провадження №11-сс/991/602/24
Слідчий суддя: ОСОБА_1
Суддя-доповідач: ОСОБА_2
ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

18 листопада 2024 року місто Київ

Колегія суддів Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду у складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретар судового засідання ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду заяву захисника підозрюваного ОСОБА_12 - адвоката ОСОБА_9 про відвід суддям Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

В С Т А Н О В И Л А:

В судовому засіданні захисник ОСОБА_12 - адвокат ОСОБА_9 подав заяву про відвід суддям ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від розгляду апеляційних скарг прокурора Спеціалізованої антикорупційної прокуратури (далі - САП) та захисників підозрюваного ОСОБА_12 на ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 20.08.2024 у кримінальному провадженні №0000380 у справі №991/1956/24.

Посилається на існування обґрунтованих підстав для відведення суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від розгляду апеляційних скаргзгідно із п.4 ч.1 ст.75 КПК України.

Стверджує, що зважаючи на сформовану позицію суддів у кримінальному провадженні №0000380 щодо обґрунтованості підозри ОСОБА_12 , майбутнє рішення про задоволення апеляційної скарги прокурора і скасування оскаржуваної ухвали є заздалегідь очевидним.

Також, вважає, що судді підлягають відводу для усунення у стороннього спостерігача враження про упередженість у зв`язку з спілкуванням прокурора з помічником судді ОСОБА_13 поза межами судового засідання щодо рішення, яке може прийняти лише колегія суддів.

Просить відвести суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 та направити справу на автоматизований розподіл для визначення іншого складу колегії Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду.

Заслухавши заяву захисника ОСОБА_9 , думку захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , які підтримали подану заяву, думку прокурора ОСОБА_6 та пояснення суддів ОСОБА_4 і ОСОБА_3 які заперечили проти задоволення заяви захисника, оскільки втручання прокурора у здійснення ними правосуддя не було, колегія суддів вважає, що відсутні підстави для задоволення відводу.

Згідно з п.4 ч.1 ст.75 КПК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Наявність безсторонності для цілей п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначається за допомогою суб`єктивного критерію, тобто оцінювання особистого переконання конкретного судді у конкретній справі, а також за допомогою об`єктивного критерію, тобто з`ясування того, чи надав цей суддя достатні гарантії для виключення будь-якого легітимного сумніву з цього приводу (рішення Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) від 24.05.1989 у «Справі Гаусшильдта»).

Згідно з об`єктивним критерієм необхідно встановити, чи існують факти, які можна встановити та які можуть ставити під сумнів безсторонність судді. Вирішальним при цьому є те, чи можуть бути побоювання учасників справи щодо відсутності безсторонності у певного судді об`єктивно виправдані.

У рішенні від 15.10.2009 у справі «Мікаллеф проти Мальти» ЄСПЛ вказав, що будь-який суддя, щодо якого наявна достатня підстава побоювання відсутності неупередженості повинен усунутись. У рішенні від 15.07.2005 у справі ж «Межнаріч проти Хорватії» ЄСПЛ звернув увагу на те, що слід визначити, чи існують, окрім поведінки судді, факти, які можна встановити, які можуть викликати сумніви щодо його неупередженості. Це означає, що, вирішуючи питання про те, чи є в тій або іншій справі достатня підстава побоюватися, що конкретному судді бракує неупередженості, позиція відповідної особи є важливою, але не є визначальною.

Отже, для задоволення відводу за об`єктивним критерієм мають бути не щонайменші сумніви одного з учасників справи, а достатні підстави вважати, що суддя не є безстороннім або що йому бракує неупередженості під час розгляду справи.

Доводи заяви про те, що зважаючи на сформовану позицію суддів у кримінальному провадженні №0000380 щодо обґрунтованості підозри ОСОБА_12 , майбутнє рішення про задоволення апеляційної скарги прокурора і скасування оскаржуваної ухвали є заздалегідь очевидним визнаються колегією суддів безпідставними.

Так, визнання судом підозри обґрунтованою в одному провадженні, не виключає можливості визнання її необґрунтованою в іншому з урахуванням наданих сторонами доказів, а тому не може вказувати на упередженість суддів.

При цьому колегія суддів звертає увагу, що висновки або позиції суддів, висловлені у судових рішеннях, не можуть бути підставою для відводу, оскільки тлумачення закону у поєднанні з обставинами справи є підґрунтям здійснення правосуддя і у протилежному випадку судді позбавляються можливості на висловлення позиції при розгляді інших подібних справ у подальшому.

Також не є підставою для відводу і посилання в заяві на спілкування прокурора з помічником судді ОСОБА_13 поза межами судового засідання щодо рішення, яке може прийняти лише колегія суддів.

Так, з наведених у заяві пояснень помічника судді, прокурора та судді ОСОБА_13 не вбачається, що помічником та прокурором обговорювалось вирішення питання про обсяг дослідження доказів, оскільки їх розмова закінчилась відповіддю помічника судді про те, що питання про дослідження доказів вирішуватиме колегія суддів.

А відтак, колегія суддів вважає, що саме лише питання прокурора до помічника судді ОСОБА_13 про те, чи будуть досліджувати всі матеріали провадження,не є обставиною, яка викликає сумнів у неупередженостісуддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Висловлення у судовому засіданні судді ОСОБА_13 01 листопада 2024 року про те, що з обставин спілкування його помічника 01 листопада 2024 року з прокурором САП ОСОБА_6 вбачається намагання прокурора поза процесуального спілкування з судом, є суб`єктивною думкою судді ОСОБА_13 , а не узгодженою позицією колегії суддів.

Крім того, в ухвалі Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду від 01 листопада 2024 року у справі №991/1956/24, провадження №11-сс/991/602/24 зазначено, що заява про самовідвід судді ОСОБА_13 підлягає до задоволення на підставі п.4 ч.1 ст.75 КПК України, оскільки останній вважає, що у стороннього спостерігача може скластися враження про його упередженість, у зв`язку із спілкуванням прокурора з його помічником 01 листопада 2024 року поза межами судового засідання. Також колегія суддів дійшла висновку, що твердження сторони захисту про наявність поза процесуального спілкування є лише припущеннями та нічим не підтверджується.

Вищевказане спростовує посилання заяви захисника про те, що судом встановлено факт порушення шляхом задоволення заяви про самовідвід.

У зв`язку із викладеним, колегія суддів вважає, що доводи заяви не вказують на наявність обставин, які викликають сумнів у неупередженості суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , заява захисника про відвід задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 75, 80, 81 КПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Відмовити у задоволенні заяви захисника підозрюваного ОСОБА_12 - адвоката ОСОБА_9 про відвід суддям Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Головуючий ОСОБА_2

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4