КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження 11сс/824/7543/2024 Суддя у І інстанції: ОСОБА_1
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 листопада 2024 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду ОСОБА_2 , перевіривши на відповідність вимогам КПК України апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_3 на ухвалу слідчого судді Деснянського районного суду м. Києва від 5 листопада 2024 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою слідчого судді Деснянського районного суду м. Києва від 5 листопада 2024 року задоволено скаргу адвоката ОСОБА_4 , яка діє в інтересах ОСОБА_5 , скасовано постанову слідчого СВ Деснянського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_6 , погоджену прокурором Деснянської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про зупинення досудового розслідування та оголошення підозрюваного в розшук від 13 листопада 2021 року у кримінальному провадженні № 0002338 від 6 вересня 2021 року.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, прокурор ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги прокурор посилається на незаконність та необґрунтованість вказаної ухвали, невідповідність висновком слідчого судді фактичним обставинам кримінального провадження, оскільки слідчим суддею не враховано, що підозрюваному у встановленому законом порядку направлялись повістки про виклик до слідчого; висновки суду щодо відсутності належного формулювання у постанові про зупинення досудового розслідування та оголошення підозрюваного в розшук від 13 листопада 2021 року, не знайшли свого підтвердження, оскільки відповідно до листа Деснянського УП ГУ НП у м. Києві на підставі вказаної постанови було заведено ОРС та здійснювались оперативно-розшукові заходи щодо місця знаходження підозрюваного.

При цьому прокурор, посилаючись на положення п. 8 ст. 129 Конституції України, ст. 24, ч. 6 ст. 9 КПК України, висновки, викладені у Постанові Великої Палати Верховного Суду у справі № 243/6674/17 від 23 травня 2018 року, вважає, що така ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку. Окрім того, прокурор посилається на висновки Верховного Суду України, викладені у постанові від 12 жовтня 2017 року у справі № 757/49263/15-к, в якій зазначено, що суд апеляційної інстанції не вправі відмовити у перевірці законності ухвали слідчого судді у разі постановлення ухвали, що не передбачена кримінальними процесуальними нормами.

Перевіривши апеляційну скаргу, матеріали судового провадження, слід дійти висновку, що у відкритті провадження за поданою апеляційною скаргою слід відмовити, з огляду на таке.

Відповідно до п. 8 ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Верховний Суд неодноразово наголошував що, ст. 129 Конституції України гарантує право на апеляційний перегляд справи, а не кожного окремого судового рішення в межах кримінального провадження, у відповідності з чим КПК України визначає, в яких випадках і які рішення слідчих суддів, судів першої інстанції підлягають перегляду в апеляційному порядку (постанова Верховного Суду від 4 квітня 2019 року у справі № 494/6/18).

У постановах від 17 жовтня 2018 року (справа № 646/5552/17) та від 28 лютого 2019 року (справа № 161/4229/18), які стосувалися права на апеляційне оскарження ухвал слідчих суддів, Верховний Суд підкреслив, що «норми Конституції України та кримінального процесуального закону беззастережно гарантують право на апеляційне оскарження лише судового рішення, постановленого за наслідком розгляду справи (кримінального провадження в суді першої інстанції) по суті, а не всіх судових рішень у межах цієї справи (провадження).

В офіційному тлумаченні ч. 2 ст. 55 Конституції України, викладеному у Рішенні Конституційного Суду України від 14 грудня 2011 року № 19-рп/2011, зазначено, що реалізація конституційного права на оскарження в суді будь-яких рішень, дій чи бездіяльності всіх органів влади, місцевого самоврядування, посадових і службових осіб забезпечується в порядку, визначеному процесуальним законом.

Приписи ст. 9 КПК України, яка розкриває принцип законності кримінального провадження, визначають в частині 6, що загальні засади кримінального провадження, визначені частиною 1 ст. 7 цього Кодексу, застосовуються коли його положення не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження. Однією з таких засад є забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності (п. 17 ч. 1 ст. 7 КПК). Її зміст розкрито у ст. 24 КПК, згідно з частиною першої якої, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності, зокрема, суду, слідчого судді в порядку, передбаченому КПК України..

Відповідно до приписів ч. 3 ст. 392 КПК України, в апеляційному порядку можуть бути оскаржені ухвали слідчого судді у випадках, передбачених цим Кодексом.

Зазначені норми Конституції України та кримінального процесуального закону беззастережно гарантують право на апеляційний перегляд справи, а не кожного окремого судового рішення в межах кримінального провадження, у відповідності з чим КПК України визначає, в яких випадках і які рішення слідчих суддів судів першої інстанції підлягають перегляду в апеляційному порядку.

Статтею 309 КПК України з урахуванням Рішення Конституційного Суду (№ 4-р (ІІ)/2020 від 17 червня 2020 року), передбачено вичерпний перелік ухвал слідчого судді, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку.

Так, відповідно до ч. 1, ч.2 ст. 309 КПК України під час досудового розслідування можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали слідчого судді про:

1) відмову у наданні дозволу на затримання;

2) застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або відмову в його застосуванні;

3) продовження строку тримання під вартою або відмову в його продовженні;

4) застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту або відмову в його застосуванні;

5) продовження строку домашнього арешту або відмову в його продовженні;

5-1) застосування запобіжного заходу у вигляді застави або про відмову в застосуванні такого заходу;

6) поміщення особи в приймальник-розподільник для дітей або відмову в такому поміщенні;

7) продовження строку тримання особи в приймальнику-розподільнику для дітей або відмову в його продовженні;

8) направлення особи до медичного закладу для проведення психіатричної експертизи або відмову у такому направленні;

9) арешт майна або відмову у ньому;

10) тимчасовий доступ до речей і документів, яким дозволено вилучення речей і документів, які посвідчують користування правом на здійснення підприємницької діяльності, або інших, за відсутності яких фізична особа - підприємець чи юридична особа позбавляються можливості здійснювати свою діяльність;

11) відсторонення від посади або відмову у ньому;

11-1) продовження відсторонення від посади;

12) відмову у здійсненні спеціального досудового розслідування;

13) закриття кримінального провадження на підставі частини дев`ятої статті 284 цього Кодексу.

Під час досудового розслідування також можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали слідчого судді про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження або на рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження на підставі пункту 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, про скасування повідомлення про підозру чи відмову у задоволенні скарги на повідомлення про підозру, повернення скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора або відмову у відкритті провадження по ній.

У розумінні положень ст.ст. 307, 309 КПК України ухвала слідчого судді, якою задоволена скарга захисника про скасування постанови слідчого про зупинення досудового розслідування, до вказаного переліку не входить.

При цьому, посилання прокурора в апеляційній скарзі на загальні положення КПК України та постанови Верховного Суду, не можуть свідчити про право прокурора на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді, якою задоволена скарга захисника та скасована постанова слідчого про зупинення досудового розслідування, оскільки обставини справ, в яких Верховним Судом та Великою Палатою Верховного Суду виносились постанови, не є релевантними обставинам даної справи.

Більш того, п. 2 ч. 1 ст. 303 КПК України під час досудового розслідування потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження може бути оскаржене рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зупинення досудового розслідування, а слідчим суддею за результатами розгляду такої скарги може бути постановлено рішення відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 307 КПК України про скасування такого рішення, що свідчить про те, що слідчим суддею рішення постановлено в межах своїх повноважень.

За наведеного, враховуючи, що прокурором ОСОБА_3 подано апеляційну скаргу на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку, слід відмовити у відкритті провадження за поданою апеляційною скаргою.

Керуючись ч. 4 ст. 399 КПК України, суддя апеляційного суду, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою прокурора ОСОБА_3 на ухвалу слідчого судді Деснянського районного суду м. Києва від 5 листопада 2024 року, якою задоволено скаргу адвоката ОСОБА_4 , яка діє в інтересах ОСОБА_5 , та скасовано постанову слідчого СВ Деснянського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_6 , погоджену прокурором Деснянської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про зупинення досудового розслідування та оголошення підозрюваного в розшук від 13 листопада 2021 року у кримінальному провадженні № 0002338 від 6 вересня 2021 року.

Копію ухвали про відмову у відкритті провадження невідкладно надіслати прокурору ОСОБА_3 разом з апеляційною скаргою та додатками до неї.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня отримання копії ухвали.

Суддя ОСОБА_2