Справа № 507/1953/24
Провадження № 1-кп/507/71/2024
Номер рядка звіту 230
В И Р О К
17.09.2024 рокусмт. Любашівка
Любашівський районний суд Одеської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1
при секретарі судового засідання - ОСОБА_2
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Михайлівка Ананьївського району Одеської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, не працюючого, раніше не судимого, проживаючого по АДРЕСА_1 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Новоселівка Любашівського району Одеської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, не працюючого, раніше не судимого, зареєстрованого по АДРЕСА_2 , проживаючого по АДРЕСА_1 ,
про обвинувачення обох у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України,
з участю сторін кримінального провадження:
сторона обвинувачення: прокурор ОСОБА_5
потерпілий: ОСОБА_6 .
сторона захисту: обвинувачений ОСОБА_3
обвинувачений ОСОБА_4
захисник: адвокат ОСОБА_7
ВСТАНОВИВ:
28.07.2024 біля 00 години 10 хвилин, більш точного часу встановити в ході досудового розслідування не представилось можливим, спільно з ОСОБА_4 , прибули до домоволодіння, належного ОСОБА_6 , розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , при цьому виявивши відсутність господарів будинку та побачивши на подвір`ї належний ОСОБА_6 мотоцикл марки Forte CZ-i» моделі «FT125», VIN НОМЕР_1 червоного кольору із ключем в замку запалення, у останніх, з мотивів особистих неприязних відносин до ОСОБА_6 , раптово виник умисел, спрямований на незаконне заволодіння вказаним мотоциклом.
Реалізовуючи свій злочинний намір, направлений на незаконне заволодіння зазначеним транспортним засобом, в цей же день та час, допередньо домовившись про спільне його вчинення, ОСОБА_3 та ОСОБА_8 діючи з урахуванням сприятливої для них обстановки, яка на їх переконання виключала можливість втручання власника чи сторонніх осіб, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, шляхом вільного доступу, підійшли до належного ОСОБА_6 мотоцикла марки «Forte CZ- і» моделі «FT125», VIN НОМЕР_1 червоного кольору, при цьому ОСОБА_4 шляхом використання власної фізичної сили перекотив вказаний транспортний засіб разом з ключем, який був в замку запалення, за межі території домоволодіння ОСОБА_6 , за допомогою ключа привів двигун мотоцикла в дію та після чого ОСОБА_3 , сівши за кермо належного ОСОБА_9 мотоцикла марки «Forte CZ-i» моделі «FT125», VIN НОМЕР_2 червоного кольору у супроводі ОСОБА_4 , який сів за кермо автомобіля марки ВАЗ 2109 сірого кольору д/з НОМЕР_3 , який перебуває у його користуванні, залишили місце вчинення злочину, тим самим незаконно заволоділи належним ОСОБА_9 мотоциклом марки Forte CZ-i» моделі «FT125», VIN НОМЕР_1 червоного кольору вартістю 16 682 гривні 66 копійок, та в подальшому розпорядились ним на власний розсуд.
Таким чином, своїми діями ОСОБА_3 та ОСОБА_4 незаконно заволоділи транспортним засобом, за попередньою змовою групою осіб, за що передбачена відповідальність ч. 2 ст. 289 КК України.
Допитані в судовому засіданні обвинувачені ОСОБА_3 та ОСОБА_4 винними у вчинені інкримінованого їм кримінального правопорушення визнали себе повністю, щиро розкаялися та розповіли про обставини вчинення крадіжки, зокрема пояснили, що дійсно 28 липня 2024 року вони прибули до домоволодіння ОСОБА_6 в АДРЕСА_2 , з яким хотіли поговорити та вияснити стосунки з ним. Побачивши, що ОСОБА_6 не має вдома, вони викотили мотоцикл з подвір`я ОСОБА_10 на дорогу. Після цього, ОСОБА_3 запустив двигун і поїхав на вказаному мотоциклі до матері ОСОБА_4 , а ОСОБА_4 , на своєму автомобілі їхав позаду. Мотоцикл вони залишили в матері ОСОБА_4 , так як хотіли провчити ОСОБА_6 та повернути йому потім мотоцикл. На слідуючий день, вони дізнались, що їх розшукує поліція і добровільно з`явились до поліції, де і зізнались у скоєному. Мотоцикл вони викрали з метою помсти ОСОБА_6 , не хотіли його продавати чи розбирати. В скоєному каються, просили суворо не карати, завірили в недопустимості скоєня крадіжок в подальшому.
Потерпілий ОСОБА_6 в судовому засіданні просив призначити обвинуваченим не суворе покарання, так як вони примирились, збитки їм відшкодовано повністю.
Обвинувачені окрім визнання своєї вини у скоєному злочині, повністю визнали кваліфікацію їх дій, докази, на які посилався орган досудового розслідування.
На підставі ч.3 ст.349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
Суд, з`ясувавши думку сторін кримінального провадження, роз`яснив сторонам кримінального провадження вимоги ч.3 ст.349 КПК України і наслідки обмеження обсягу доказів.
У зв`язку із повним визнанням обвинуваченими своєї вини в скоєні кримінального правопорушення, визнання ними кваліфікації їх дій та доказів, на які посилався орган досудового розслідування, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів, стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються та дослідження зібраних у кримінальному провадженні доказів було обмежене допитом обвинувачених, показання яких відповідають фактичним обставинам справи і ними не оспорюються та дослідженням документів, що їх характеризують. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачені та інші учасники процесу правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій не має, а також їм зрозуміло, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Дії ОСОБА_3 правильно кваліфіковано за ч. 2 ст. 289 КК України, тобто незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене за попередньою змовою групою осіб.
Дії ОСОБА_4 правильно кваліфіковано за ч. 2 ст. 289 КК України, тобто незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене за попередньою змовою групою осіб.
Відповідно до ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Виходячи з положень ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Обвинувачені ОСОБА_3 та ОСОБА_4 за місцем проживання характеризуються позитивно, на обліку в лікаря нарколога та психіатра не перебувають, раніше не судимі, не одружені.
Відповідно до ст.66 КК України, обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_3 та ОСОБА_4 суд визнає: щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.
Відповідно до ст.67 КК України, обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не встановлено.
На підставі ст. 65 КК України, з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, всіх матеріалів справи, особи обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , пом`якшуючих вину обставин, думки потерпілого про призначення несуворого покарання, з урахуванням того, що обвинувачені вчинили правопорушення вперше, позитивно характеризуються, раніше не судимі, збитки відшкодували, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_3 та ОСОБА_4 можливе без ізоляції від суспільства та їм можливо призначити покарання у виді позбавлення волі в межах санкції інкримінуємої статті КК України, звільнивши їх від відбування покарання з випробуванням згідно ст. 75КК України, вважаючи таке покарання необхідним та достатнім для виправлення обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 та попередження вчинення ними нових злочинів.
При цьому, суд вважає за необхідне покласти на обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 обов`язки, передбачені п.п .1, 2 ч.1 ст.76 КК України.
З пояснень ОСОБА_3 та ОСОБА_4 слідує, що вони заволоділи транспортним засобом потерпілого з помсти через неприязні відносини, а не з корисливих мотивів, та мали намір повернути транспортний засіб власнику.
Згідно ст. 77 КК України, у разі звільнення від відбування покарання з випробуванням можуть бути призначені додаткові покарання у виді штрафу, позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю та позбавлення військового, спеціального звання, рангу, чину або кваліфікаційного класу.
За таких обставин, підстав для призначення обвинуваченим додаткового покарання конфіскація майна, не має.
Підстав для зміни запобіжного заходу відносно обвинувачених ОСОБА_3 , та ОСОБА_4 не має.
Питання щодо речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.
За вимогами ч. 4 ст. 174 КПК України, суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна, накладеного ухвалами слідчих суддів під час досудового розслідування.
З обвинуваченого ОСОБА_3 та ОСОБА_4 належить стягнути на користь держави процесуальні витрати за проведення судової експертизи в сумі 3029 грн. грн. 12 коп.
Керуючись ст.ст. 75, 76 КК України, ст.ст. 370, 374-376 КПК України, суд , -
ОСОБА_3 визнати винуватим в скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України та призначити йому покарання - 5 (п`ять) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного судом покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік.
Відповідно до ст. 76 КК України, зобов`язати ОСОБА_3 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
ОСОБА_4 визнати винуватим в скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України та призначити йому покарання - 5 (п`ять) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного судом покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік.
Відповідно до ст. 76 КК України, зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Стягнути з обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати за проведення судової експертизи в сумі 3029 грн. 12 коп. в рівних частинах по 1514 грн. 56 коп. з кожного.
Запобіжний захід відносно обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 особисте зобов`язання залишити без змін до вступу вироку в законну силу.
Речові докази по справі після вступу вироку в законні силу, що зберігаються: на спеціалізованому майданчику тимчасового затримання автомобілів та мототранспорту - мотоцикл марки «Forte CZ-і» моделі «FT125», VIN НОМЕР_1 - повернути власнику ОСОБА_6 ; в кімнаті зберігання речових доказів ВП № 1 Подільського РУП ГУНП в Одеській області - змиви з ручок мотоциклу - знищити, DVD-R диск залишити в матеріалах кримінального провадження, скасувавши арешт на вказане майно, накладений ухвалою слідчого судді Любашівського районного суду Одеської області від 30 липня 2024 року.
На вирок може бути подана апеляційна скарга на протязі 30 днів з моменту його проголошення до Одеського апеляційного суду через Любашівський районний суд Одеської області.
Копію вироку вручити прокурору, потерпілому ОСОБА_6 , обвинуваченим ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , захиснику адвокату ОСОБА_7 .
Суддя: ОСОБА_1