Справа № 149/2415/24
Провадження №1-кп/149/158/24
Номер рядка звіту 93
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.10.2024 м. Хмільник

Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

за участі секретаря: ОСОБА_2

сторін кримінального провадження:

прокурора: ОСОБА_3

захисника: адвоката ОСОБА_4 , приймає участь у режимі відеокнференції

обвинуваченого: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні угоду про визнання винуватості укладену у кримінальному провадженні № 0000249 від 03.06.2024 року по обвинуваченню:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Хмільник, не працевлаштованого, який є особою з інвалідністю ІІІ групи, не одружений, не судимий, проживає по АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 209 КК України

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 , достовірно знав, що на території України, відповідно до Указу Президента України №64/2022 від 24.02.2022, введено воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24.02.2022 року, який у подальшому неодноразово продовжено, зокрема Указом Президента України №3684-ІХ від 08.05.2024, з 05 год. 30 хв. 09.05.2024 року строком на 90 діб. Так, 03.06.2024 о 09 год. 00 хв. ОСОБА_5 шляхом вільного доступу зайшов у магазин «Ритуал», що по АДРЕСА_2 , який належить потерпілому ОСОБА_6 , у цей час потерпілий перебував в іншій кімнаті даного магазину. У ОСОБА_5 , який побачив на столі паперову коробку з грошима, виник умисел на їх викрадення, реалізуючи який, ОСОБА_5 , впевнившись у відсутності сторонніх осіб та власника магазину, діючи з корисливим мотивом власного незаконного збагачення за рахунок чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, підійшов до стола та з паперової коробки, умисно, таємно, шляхом вільного доступу викрав грошові кошти в сумі 5000 грн, які належать потерпілому ОСОБА_6 .

З місця вчинення правопорушення ОСОБА_5 зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд.

Своїми діями ОСОБА_5 заподіяв потерпілому ОСОБА_6 майнової шкоди на загальну суму 5000 грн.

Крім того, 03.06.2024 року приблизно о 10 год. 00 хв. ОСОБА_5 після заволодіння грошовими коштами в сумі 5000 грн, які належать потерпілому ОСОБА_6 , усвідомлюючи і розуміючи протиправний характер та значення своїх дій, діючи умисно, достеменно знаючи, що вказане майно отримане злочинним шляхом, з метою легалізації (відмивання) грошових коштів, одержаних внаслідок вчинення кримінального правопорушення, розуміючи, що внаслідок викриття його злочинної діяльності таке майно може бути вилучене, перебуваючи на території ринку ПП «Кубряк», що по АДРЕСА_3 , уклав усний договір купівлі-продажу спортивних кросівок, які придбав за викрадені гроші в сумі 1400 грн, тобто вчинив правочин з викраденим майном та в такий спосіб здійснив легалізацію викрадених коштів.

Таким чином, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених: ч. 4 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану; ч. 1 ст. 209 КК України розпорядження майном, щодо якого фактичні обставини свідчать про його одержання злочинним шляхом, у тому числі вчинення правочину з таким майном, якщо ці діяння вчинені особою, яка знала, що таке майно прямо та повністю одержано злочинним шляхом.

31.07.2024 року між прокурором Хмільницької окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_7 та підозрюваним ОСОБА_5 , у присутності захисника ОСОБА_4 , укладено угоду про визнання винуватості, відповідно до вимог ст. 472 КПК України.

Згідно умов даної угоди прокурор та підозрюваний дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій підозрюваного за ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 209 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, ОСОБА_5 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні цих кримінальних правопорушень. Також угодою визначено покарання, яке повинен понести ОСОБА_5 у виді позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади в установах, підприємствах, організаціях, пов`язані з обліком, збереженням, управлінням та розпорядженням товарно-матеріальними цінностями на строк 1 рік та з конфіскацією належного йому майна. Визначено можливість звільнення ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання на підставі ст. 75 КК України, із покладенням обов`язків, передбачених у ст. 76 КК України. В угоді зазначені наслідки її укладення та затвердження, встановлені ст. 473 КПК України та наслідки її невиконання.

У підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 , обвинувачений ОСОБА_5 , а також захисник ОСОБА_4 просили суд затвердити угоду про визнання винуватості, вказавши на добровільність її укладення та підтримання її умов.

Потерпілий ОСОБА_6 не з`явився, подав заяву про проведення підготовчого судового засідання за його відсутності, зазначає, що не має претензій до обвинуваченого, якому просить не призначати покарання пов`язане з позбавленням волі. Під час досудового розслідування потерпілий подав слідству письмову заяву про можливість затвердження угоди про визнання винуватості.

Розглядаючи питання щодо затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Згідно із п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Відповідно п. 1 ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Згідно з абз. 5 ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Суд переконався, що обвинувачений розуміє права визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Прокурору, обвинуваченому, захиснику, зрозуміло, що наслідком затвердження угоди про визнання винуватості для прокурора, обвинуваченого є обмеження їх права оскарження вироку згідно з положеннями ст. ст. 394, 424 КПК України.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що в загальному умови даної угоди відповідають вимогам кримінального процесуального законодавства.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами угоди міри покарання, за виключенням конфіскації майна.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_5 міри покарання суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які є тяжкими злочинами, особу винного, який не працевлаштований, раніше не судимий, позитивно характеризується за місцем проживання, є особою з інвалідністю ІІІ групи, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Відповідно до ст. 66 КК України, обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_5 є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування частини завданої шкоди.

Обставини, які згідно ст. 67 КК України, обтяжують покарання ОСОБА_5 відсутні.

Покарання обвинуваченому належить застосувати в межах санкції ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 209 КК України у виді позбавлення волі, з додатковим покаранням у виді позбавлення права обіймати посади в установах, підприємствах, організаціях, пов`язані з обліком, збереженням, управлінням та розпорядженням товарно-матеріальними цінностями. Застосувати ст. 70 КК України визначити остаточне покарання, відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування основного покарання з випробуванням, призначивши іспитовий строк, а також визначити обо`язки за ст. 76 КК України.

Не призначаючи конфіскацію майна суд враховує правові позиції Верховного Суду України у справі № 953/6732/22, провадження № 51-2510 км 23 від 21.06.2023, відповідно до яких стаття 77 КК визначає, які додаткові покарання можуть бути призначені у разі звільнення від відбування покарання з випробуванням, серед них відсутня конфіскація майна. Тому при застосуванні положень ст. 75 КК конфіскація майна як додаткове покарання не може бути призначена.

Витрати на залучення експерта стягнути з обвинуваченого.

Питання щодо речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України, повернути їх потерпілому.

Арешт, накладений на речові докази скасувати.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

Керуючись ст. ст. 314, 370, 373, 374, 468, 475 КПК України, суд,

У Х В А Л И В :

Затвердити угоду про визнання винуватості укладену 31.07.2024 року між прокурором Хмільницької окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_7 та підозрюваним ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0000249 від 03.06.2023 року, за участю захисника ОСОБА_4 .

ОСОБА_5 визнати винуватим у скоєнні кримінальних правопорушень та призначити йому покарання:

-за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років;

-за ч. 1 ст. 209 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 (три), з позбавленням права обіймати посади в установах, підприємствах, організаціях, пов`язані з обліком, збереженням, управлінням та розпорядженням товарно-матеріальними цінностями строком на 1 (один) рік.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покарання, визначити ОСОБА_5 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років з позбавленням права обіймати посади в установах, підприємствах, організаціях, пов`язані з обліком, збереженням, управлінням та розпорядженням товарно-матеріальними цінностями строком на 1 (один) рік.

Застосувати ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного основного покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку у 2 (два) роки не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Іспитовий строк обчислювати з 15.10.2024.

Початок строку відбування додаткового покарання у виді позбавлення права обіймати посади в установах, підприємствах, організаціях, пов`язані з обліком, збереженням, управлінням та розпорядженням товарно-матеріальними цінностями, обчислювати з моменту набрання вироком суду законної сили.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді від 05.06.2024 на грошові кошти в розмірі 1340 грн скасувати.

Стягнути з ОСОБА_5 в дохід держави витрати у розмірі 2271,84 грн на залучення експерта.

Речові докази: грошові кошти в сумі 1340 грн, які поміщені до спеціального пакету PSP 1241787 - повернути потерпілому ОСОБА_6 .

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено до Вінницького апеляційного суду через Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Суддя ОСОБА_8