Провадження №1-кп/523/377/24
В И Р О К

І м е н е м У к р а ї н и

20.08.2024

Суддя Суворовського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора Суворовської окружної прокуратури ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , потерпілого ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0003667 4 за обвинуваченням:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Херсон, громадянин України, з вищою освітою, тимчасово не працюючий, одружений, не судимий, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , -

у скоєні кримінального правопорушенні передбаченого ст.286 ч.2 КК України;

Встановив:

Судом встановлено, що що він 26.09.2019, приблизно о 15:28 годині, більш точний час слідством не встановлений, в Суворовському районі м. Одеса, водій ОСОБА_7 , керуючи технічно справним автомобілем «Volkswagen Jetta», реєстраційний номер НОМЕР_1 , при сухому дорожньому покритті, при достатній видимості, здійснювала рух з приблизною швидкістю 57 км/год. по вул. Проспект Добровольського, з боку вул. Марсельська в напрямку вул. Академіка Заболотного.

Під`їжджаючи до буд. № 88 вул. Проспекту Добровольського в лівій смузі руху, діючи самовпевнено, не урахував дорожню обстановку, при цьому не обрав безпечну швидкість свого транспортного засобу, яка б дозволяла постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, а в разі необхідності, зупинити його, не дотримався необхідного бічного інтервалу від середини проїзної частини, тим самим перетнув подвійну суцільну лінії виїхавши на зустрічну смугу руху, в результаті чого відбулося зіткнення з мопедом «Yamaha Gear» реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_6 , який здійснювала рух у зустрічному напрямку вул. Проспекту Добровольського.

Своїми діями водій ОСОБА_7 допустив порушення вимог п.п. 12.1, 13.1, 13.3, 12.4 «Правил дорожнього руху» України (введені в дію 01.01.2002 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001) та дорожньої розмітки 1.3 подвійна суцільна осьова лінія яку перетинати заборонено, які вказують на те, що:

п. 12.1. « Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним».

п. 13.1. « Водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу»;

п. 13.3. « Під час обгону, випередження, об`їзду перешкоди чи зустрічного роз`їзду необхідно дотримувати безпечного інтервалу, щоб не створювати небезпеки для дорожнього руху»;

п. 12.4. « У населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год»;

Дії водія автомобіля «Volkswagen Jetta», реєстраційний номер НОМЕР_1 , у розглянутій ситуації регламентувалися вимогами п. 12.1, 13.1, 13.3, ПДР, відповідно до яких йому необхідно було врахувати дорожню обстановку, щоб мати можливість постійно контролювати рух транспортного засобу, дотримуючи необхідний бічний інтервал від середини проїзної частини, з метою забезпечення безпечного роз`їзду із зустрічним мопедом, а також вимогами дорожньої розмітки 1.3 подвійна суцільна осьова лінія яку перетинати заборонено.

З моменту виїзду автомобіля «Volkswagen Jetta» на зустрічну смугу (смугу руху мопеда «Yamaha Gear» водій мопеда своїми діями не мав технічної можливості запобігти зіткненню, перебував в аварійній ситуації.

Оскільки водій автомобіля «Volkswagen Jetta» належним виконанням вимог пунктів п. 12.1, 13.1, 13.3, 12.4, і дорожньої розмітки 1.3 ПДР мав технічну можливість запобігти зіткненню, то його дії перебувають в причинному зв`язку з фактом ДТП.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди водій мопеда «Yamaha Gear» реєстраційний номер НОМЕР_2 ОСОБА_6 , отримав тілесні ушкодження у вигляді відкритого скалкового перелому правої стегнової кістки в середній третині, рваної рани середньої третини правого стегна, закритої черепно-мозкової травми в формі забою головного мозку середнього ступеню з вогнищами забої в лобних долях, правій скроневій долі, лівій тім`яній долі, зібійної рани голови, контузії обох очних яблук, синця та садна повік лівого ока, забійної рани носа, відкритого крайового перелому наколінника правого колінного суглоба, скальпованої рани області правого колінного суглобу, закритого скалкового внутрішньо-суглобового черезвиросткового перелому великогомілкової кістки лівої гомілки, закритого підголівкового перелому малогомілкової кістки лівої гомілки, які відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя.

Досудовим розслідування встановлено, що неуважні дії водія ОСОБА_8 які виразились у порушенні вимог п. 12.1, 13.1, 13.3, 12.4, і дорожньої розмітки 1.3 «Правил дорожнього руху» України, призвели до настання дорожньо-транспортній ситуації та знаходяться у причино-наслідковому зв`язку з отриманням тілесних ушкоджень потерпілим ОСОБА_6 .

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 , надав суду наступні покази, що 26.09.2019 року, він керував транспортним засобом марки «Volkswagen Getta» у АДРЕСА_2 , по вул. проспект Добровольського, з боку вул. Марсельська у напрямку вилиці Ак. Заболотного, втратив контроль за дорожньою обстановкою та виїхав на зустрічну смугу де і скоїв зіткнення з мопедом під керуванням потерпілого. Про скоєнення щиро кається, шкоду відшкодував у повному обсязі.

Допитаний у судовому засіданні потерпілий ОСОБА_6 , пояснив суду, завдана шкода кримінальним правопорушенням відшкодована йому у повному обсязі, притензій морального та матеріального характеру не має до обвинуваченого та просить його сурово не карати, цивільний позов просить залишити без розгляду.

Отримавши покази обвинуваченого ОСОБА_7 , та потерпілого, що відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст. 349 КПК України, провів судове слідство у справі щодо всіх фактичних обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, оскільки учасники судового провадження не заперечують проти цього, визнавши недоцільним дослідження в цій частині інших доказів по справі.

Учасникам розгляду справи роз`яснено, що вони позбавлені права оспорювати обставини, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним згідно положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_7 , за ст. 286 ч. 2 КК України, як, порушення правил безпеки дорожнього руху особою яка керує транспортним засобом, що спричинили потерпілому тяжке тілесне ушкодження.

Відповідно до п. 18 постанови Пленуму Верховного Суду України « Про виконання судами України законодавства і постанов Пленуму Верховного Суду України з питань судового розгляду кримінальних справ і постановлення вироку» № 5 від 29.06.1990 р. мотивування у вироку висновку, щодо кваліфікації злочину, полягає у зіставленні ознак установленого судом злочинного діяння і ознак злочину, передбаченого тією чи іншою статтею кримінального закону, його частиною або пунктом, і формулюванні висновку про їх відповідність.

Верховний Суд України у постанові від 15 листопада 2012 р. у справі № 5-15кс12 зазначив: правильність застосування норми закону про кримінальну відповідальність (кваліфікація злочину) полягає у точності (адекватності) розуміння (визначення, тлумачення) змісту конкретної кримінально-правової норми, дійсності (об`єктивності) фактичних обставин певного суспільно небезпечного діяння та встановленні й визначенні співвідношення між фактичними ознаками суспільно небезпечного діяння та ознаками складу злочину, передбаченого кримінально-правовою нормою.

Суд зіставивши зміст конкретної норми КК України, а саме передбаченої ст. 286 ч.2 КК України та дійсні, об`єктивно встановлені у судовому засіданні, фактичні обставини суспільно небезпечних діянь, дійшов висновку про їх відповідність.

Відповідно до ст. 62 ч.ч. 1, 2 Конституції України, ст. 17 ч. 2 КПК України особа вважається невинуватою у вчинені злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчинені кримінального правопорушення і має бути виправданий, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.

Забезпечення доведеності вини, підтримання публічного обвинувачення в суді прокурором є основними засадами судочинства - ст. 129 Конституції України.

При оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту. Суд при оцінці доказів має керуватися критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою - п.п. 161, 150, 100 рішення Європейського суду з прав людини у справах «Ірландія проти Сполученого Королівства», «Нечипорук і Йонкало проти України, «Салман проти Туреччини».

Суд, відповідно до ст. 94 КПК України за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний наданий прокурором допустимий доказ з точки зору належності, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття процесуального рішення, установив поза розумним сумнівом співіснування достатньо вагомих, переконливих, чітких і узгоджених між собою ознак та схожих неспростовних презумпцій факту:

- доведеності вчинення суспільно небезпечних діяння.

- обґрунтованості обвинувачення.

Судом в ході судового розгляду забезпечено обвинуваченому ОСОБА_7 , передбачене ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція), право на захист від обвинувачення і його реалізація шляхом надання розумної можливості представляти свою правову позицію, свої докази, оскаржувати допустимість доказів, заперечувати проти них, їх використання.

Обвинувачений ОСОБА_7 , за формою вини, ступенем тяжкості вчинив тяжкий злочин. Судом в ході судового розгляду кримінального провадження встановлено, що при вчинені інкримінованих йому правопорушень, ОСОБА_7 , міг усвідомлювати свої дії.

Враховуючи дані про особу обвинуваченого ОСОБА_7 , його поведінку в ході досудового розслідування та судового розгляду, суд визнає, що він є осудним, тобто особою, яка під час вчинення злочину могла усвідомлювати свої дії і керувати ними - ст. 19 ч. 1 КК України.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд керується вимогами ст. 65-67 КК України та роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» з послідуючими змінами та виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Згідно п. 3 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст. 12 КК України) (2341-14), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, тощо).

Суд призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , враховує: мету покарання, передбачену ст. 50 КК України, загальні засади призначення покарання, передбачені ст.ст. 65-67 КК України - вид та у межах, установлених у санкції частини статті Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинені злочини, відповідно до положень Загальної частини КК України, ступінь тяжкості кожного вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, необхідне й достатнє для його виправлення та запобіганню вчиненню нових злочинів як обвинуваченим, так і іншими особами а також ту обставину, що ОСОБА_7 , щиро розкаявся у вчинені кримінального правопорушення, надав суду правдиві покази, шкоду відшкодував завдану потерпілій особі у повному обсязі, має стійкі соціальні звязки, позитивно характеризуется з місця мешкання, працює. Також при призначенні покарання суд, враховує думку потерпілого ОСОБА_6 , який просив призначити умовне покарання обвинуваченому, оскільки жодних притензій не має до обвинуваченого.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , суд, у відповідності зі ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, його небезпеку, особу обвинуваченого, пом`якшуючі та обтяжуючі покарання обставини.

Обставини, які згідно ст. 66 КК України, пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 , є активне сприяття розкриттю злочину, повне визнання вини, відшкодування шкоди.

Обставин, які згідно ст. 67 КК України, обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 , судом не встановлено.

Відповідно до ст. 370 ч. 1 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Суд звершував правосуддя очевидно для загалу, згідно з нормами Кримінального Кодексу України, об`єктивно і неупереджено, незалежно та керуючись верховенством права, на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з додержанням і врахуванням Загальної Декларації прав людини, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, рішень Європейського суду з прав людини, вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України.

Судом вирок ухвалено на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України.

Суд, відповідно до ст. 368 КПК України, вирішив усі питання при ухваленні вироку.

Враховуючи всі встановлені під час судового розгляду обставини цього кримінального провадження, беручи до уваги особу обвинуваченого, те що ОСОБА_7 , раніше не судимий, позитивно характеризується за місцем проживання, відшкодував шкоду потерпілій особі, керуючись вимогами кримінального закону і передбачених цим законом санкцій, з метою виправлення обвинуваченого, а також попередження вчинення ним нових злочинів, суд вважає, що цілі покарання обвинуваченого, будуть досягнуті з такою мірою покарання, як позбавлення волі із застосуванням іспитового терміну.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_7 , - до вступу вироку у законну силу обрати у вигляді особистого зобов`язання.

Судові витрати у загальній сумі 14 823,28 гривень, стягнути з засудженого ОСОБА_7 на користь держави.

Речовий доказ а саме автомобіль марки «Volkswagen Jetta» ресєстраційний номер НОМЕР_1 , та мопед марки «Yamaha Gear» повернути власникам за належністю.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 367-371, 373, 374 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст. 286 ч.2 КК України, та призначити йому покарання у виді 4 (чотири) роки позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 (один) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_7 , від відбування основного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 (два) роки.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_7 , періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Цивільний позов - залишити без рогляду.

Речовий доказ а саме автомобіль марки «Volkswagen Jetta» ресєстраційний номер НОМЕР_1 , та мопед марки «Yamaha Gear» повернути власникам за належністю.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_7 , - до вступу вироку у законну силу обрати у вигляді особистого зобов`язання.

Судові витрати у загальній сумі 14 823,28 гривень, стягнути з засудженого ОСОБА_7 на користь держави.

Копії вироку вручити під розписку прокурору та ОСОБА_7 , а також надати для відома іншим особам.

Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий суддя: ОСОБА_1