Справа № 645/6138/24
Провадження № 1-кс/645/1514/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2024 року м. Харків

Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Харкові клопотання слідчого СВ ВП № 2 ХРУП № 2 ГУНП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 про тимчасовий доступ до речей і документів у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000615 від 29.04.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,-

в с т а н о в и в:

Слідчий СВ ВП № 2 ХРУП № 2 ГУНП в Харківській області старший лейтенант поліції ОСОБА_3 , за погодженням з прокурором Немишлянської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_4 , звернулась до слідчого судді з клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів, у кримінальному провадженні №0000615 від 29.04.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, які містять відомості, що становлять банківську таємницю та перебувають у володінні АТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 ».

Клопотання обґрунтоване тим, що в провадженні СВ ВП № 2 ХРУП № 2 ГУНП в Харківській області перебуває кримінальне провадження щодо кримінального правопорушення відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000615 від 29.04.2024 року, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України за фактом того, що до ВП № 2 ХРУП № 2 надійшла заява ОСОБА_5 , про те, що 29.04.204 року приблизно о 12:30 год., невстановлена особа шахрайським шляхом заволоділа грошовими коштами потерпілої в сумі 3 600,00 грн., чим спричинили шкоду останній. Під час досудового розслідування допитана ОСОБА_5 надала пояснення, картки № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 , з яких були зняти грошові кошти та зазнчила, що будь-яких даних своєї кредитної картки нікому не надавала, пароль знала тільки вона, хто здійснив крадіжку її грошей потерпілій невідомо.

У зв`язку з вищевикладеним, у органу досудового розслідування виникла необхідністьотримати інформацію, що знаходиться у АТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 ».

Представник банківської установи у судове засідання не з`явився, про місце, день та час розгляду клопотання банківську установу було повідомлено, причини неявки суду не відомі.

Слідча та прокурор, з якою було погоджено клопотання, у судове засідання не з`явились, через канцелярію суду подали заяви про розгляд справи без їх участі.

Підстав для визнання явки слідчого та прокурора обов`язковою слідчий суддя не вбачає.

Клопотання про фіксацію процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час розгляду питання слідчим суддею від учасників процесуальної дії не надійшло, за ініціативою суду не здійснюється, що відповідає положенням ст. 107 КПК України.

Згідно з ч. 4 ст. 163 КПК України слідчий суддя, суд розглядає клопотання за участю сторони кримінального провадження, яка подала клопотання, та особи, у володінні якої знаходяться речі і документи, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті. Неприбуття за судовим викликом особи, у володінні якої знаходяться речі і документи, без поважних причин або неповідомлення нею про причини неприбуття не є перешкодою для розгляду клопотання.

Слідчий суддя, дослідивши витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань, клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів та додані до нього матеріали, приходить до наступного висновку.

Згідно з частиною першою статті 160 КПК України сторони кримінального провадження мають право звернутися до слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження із клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів, за винятком зазначених у статті 161 КПК України. Слідчий має право звернутися із зазначеним клопотанням за погодженням з прокурором.

Тимчасовий доступ до речей і документів є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження (стаття 131 КПК України).

Тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та вилучити їх (здійснити їх виїмку).

У главі 15 КПК України визначений та регульований спосіб вилучення речей і документів у особи, у володінні якої вони знаходяться, шляхом тимчасового доступу до них.

Тимчасовий доступ до речей і документів здійснюється на підставі ухвали слідчого судді, суду (частина друга статті 159 КПК України).

Згідно з частиною третьою статті 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються (частина п`ята статті 132 КПК України).

Встановлено, що в провадженні СВ ВП № 2 ХРУП № 2 ГУНП в Харківській області знаходиться кримінальне провадження № 0000615 від 29.04.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.185 України.

В обґрунтування доводів клопотання суду надано: копію протоколу допиту потерпілої ОСОБА_5 від 02 травня 2024 року з копією паспорту останньої.

Відповідно до протоколу допиту потерпілої ОСОБА_5 повідомила, що 24.04.2024 року з банківських карток були списані кошти, а саме з картки № НОМЕР_1 « ІНФОРМАЦІЯ_1 » приблизно о 09:17 год. та близько 15:18 год. у потерпілої були списані грошові кошти на суму 400,00 грн., 2070,30 грн та 932,15 грн; з картки № НОМЕР_2 було знято 4 $ (160,00 грн), при цьому, остання данні своїх карток (код, пароль) нікому не надавала.

Інших доказів в обґрунтування клопотання суду не надано.

Відповідно до п. 5 ст. 162 КПК України до охоронюваної законом таємниці, яка міститься в речах і документах, належать відомості, які можуть становити банківську таємницю.

Відповідно до положень ст. 60 Закону України «Про банки та банківську діяльність» інформація щодо діяльності та фінансового стану клієнта, яка стала відомою банку у процесі обслуговування клієнта та взаємовідносин з ним або стала відомою третім особам при наданні послуг банку або виконанні функцій, визначених законом, а також визначена у цій статті інформація про банк є банківською таємницею.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 62 вказаного Закону інформація щодо юридичних та фізичних осіб, яка містить банківську таємницю, розкривається банками за рішенням суду.

При цьому, банківська таємниця розкривається банками також органам прокуратури України, Служби безпеки України, Державному бюро розслідувань, органам Національної поліції України, Національному антикорупційному бюро України, Бюро економічної безпеки України, Національному агентству з питань запобігання корупції, Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, - на їхні запити щодо банківських рахунків клієнтів та операцій, проведених на користь чи за дорученням клієнта, у тому числі операцій без відкриття рахунків, а саме відомості на конкретно визначену дату або за конкретний проміжок часу та стосовно конкретної юридичної або фізичної особи, фізичної особи - підприємця про: наявність рахунків, номери рахунків, інформацію про унікальні ідентифікатори та/або номери емісійних платіжних інструментів, залишок коштів на рахунках, операції списання з рахунків та/або зарахування на рахунки, призначення платежу, ідентифікаційні дані контрагента (для фізичних осіб - прізвище, ім`я та по батькові, ідентифікаційний номер платника податку; для юридичних осіб - повне найменування, ідентифікаційний код у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань), номер рахунку контрагента, інформацію про унікальні ідентифікатори та/або номери емісійних платіжних інструментів контрагента, єдиний ідентифікатор Національного банку України (код ID НБУ) надавача платіжних послуг контрагента, найменування надавача платіжних послуг контрагента (п. 3 ст. ч. 1 ст. 62 зазначеного Закону)

Під час дії надзвичайного або воєнного стану, який діє на території України з 24 лютого 2022 року на підставі Указу Президента України № 64/2022, тимчасовий доступ до речей і документів, визначених у пунктах 2, 5, 7, 8 частини першої статті 162 цього Кодексу, здійснюється на підставі постанови прокурора, погодженої з керівником прокуратури (пункт 207 розділу XI Перехідних положень КПК України).

Слідча зазначає, що у органу досудового розслідування є достатні підстави вважати, що у володінні АТ КБ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » перебувають відомості про рух коштів потерпілої, при цьому матеріли справи не містять жодного доказу на підтвердження того, що ОСОБА_5 має або мала відкритий рахунок саме в АТ КБ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » та те, що 24.04.2024 року з банківських карток ОСОБА_5 дійсно відбулись списання грошових коштів, про які зазначає остання.

Доказів того, що органом досудового розслідування здійснювались процесуальні дії з метою перевірки відомостей наданих ОСОБА_5 , у тому числі щодо руху грошових коштів останньої, суду не надано.

Слідчий суддя вважає, що одного протоколу допиту для надання тимчасового доступу до інформації, яка містить охоронювану законом таємницю, недостатньо для задоволення клопотання слідчого.

Відповідно до положень п.18 ст.3 КПК України до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому КПК України, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні. Відповідно до принципу диспозитивності, слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень КПК України.

Верховний суд у постанові від 05 лютого 2019 року по справі № 754/12820/15-к зазначив, що з метою оцінки доказів суд, який встановлює факти, наділений повноваженнями досліджувати усі обставини, які можуть вплинути на його висновок про допустимість доказів, у тому числі і обґрунтованість ухвал слідчого судді, постановлених під час досудового розслідування (п. 41 постанови).

Таким чином, якщо ухвала слідчого судді про тимчасовий доступ до речей і документів буде ґрунтуватись на недопустимих доказах, то це в подальшому, під час розгляду справи судом по суті, може призвести до визнання недопустимими доказів, отриманих на підставі такої ухвали.

Суд приходить до висновку, що у супереч положенням ст.ст. 2, 7 ч. 3 ст. 132; п. 5 ч. 2 ст. 160; п. 2 ч. 5, ч. 6 ст. 163 КПК України, суду не наведено достатніх доводів, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи осіб, відношення яких до кримінального провадження № 0000615 від 29.04.2024 року не доведено.

Слід зазначити, що діючими нормами кримінального процесуального законодавства не заборонено слідчому/прокурору, після усунення недоліків клопотання, у задоволенні якого судом було відмовлено, повторно звернутися до слідчого судді із клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів.

Керуючись ст. ст. 107, 162 - 165, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,-

п о с т а н о в и в :

У задоволенні клопотання слідчого про тимчасовий доступ до речей і документів у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000615 від 29.04.2024 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1