Справа 688/4141/24
№ 1-в/688/356/24
УХВАЛА

Іменем України

19 вересня 2024 року м.Шепетівка

Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

засудженого ОСОБА_4 ,

представника ДУ «ШВК (№ 98)» ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання начальника Державної установи «Шепетівська виправна колонія (№98)» ОСОБА_6 про вирішення питання про приведення вироку до вимог закону і визначення остаточної міри покарання щодо засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Помічна Добровеличківського району Кіровоградської області, мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, не одруженого, з середньою освітою, засудженого вироком Буринського районного суду Сумської області від 06.03.2024 за ч.4 ст.185, ст.69 КК України до 1 року позбавлення волі,

ВСТАНОВИВ :

09.09.2024 начальник Державної установи «Шепетівська виправна колонія (№98)» ОСОБА_7 звернувся до Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області з клопотанням про вирішення питання про приведення вироку відносно засудженого ОСОБА_4 відповідно до вимог закону «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», яким зменшено межі покарання за вчинення кримінального правопорушення, і визначення остаточної міри покарання засудженому.

В судовому засіданні представник ДУ «Шепетівська виправна колонія (№98») ОСОБА_5 клопотання підтримав, просив звільнити засудженого від відбування покарання в зв`язку з декриміналізацією крадіжки на суму менше 3028 грн.

Засуджений ОСОБА_4 в судовому засіданні клопотання підтримав.

Прокурор ОСОБА_3 просив відкласти розгляд справи або зупинити провадження у справі до вирішення об`єднаною палатою Верховного Суду питання щодо наявності декриміналізації дрібних крадіжок.

Заслухавши думку осіб, що беруть участь у справі, та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що клопотання підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Відповідно до п.13 ч.1 ст.537 Кримінального процесуального кодексу України під час виконання вироків суд, визначений ч.2 ст.539 цього Кодексу, а саме - місцевий суд, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, має право вирішувати питання, тому числі, про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених ч.2 і 3 ст.74 Кримінального кодексу України.

Відповідно до п.14 ч.1 ст.537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті цього Кодексу, має право вирішувати питання про усякого роду сумніви і протиріччя, які виникають при виконанні вироку.

Відповідно до п.1, п.2 ч.2 ст.539 КПК України питання, передбачені п.13 ч.1 ст.537 КПК України, вирішуються судом в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання , передбачені п.14 ч.1 ст.537 КПК України судом, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок.

9 серпня 2024 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», яким ст.51 КУпАП викладено в новій редакції, відповідно до якої дрібним вважається викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Положеннями ч.6 ст.3 КК України визначено, що зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Згідно з ч.5 Підрозділу 1 Розділу ХХ Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 грн, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної пп.169.1.1 п.169.1 ст.169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року, яка дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленого законом станом на 01 січня звітного податкового року.

Відповідно до ч.2 ст.74 КК України особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

В силу ч.1 ст.5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Таким чином, зміна розміру дрібного викрадення чужого майна з 0,2 нмдг до 2 нмдг є зміною кримінального закону в частині кваліфікації кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 КК України, оскільки в тексті кримінального закону цей розмір не визначений і він вказаний в ст.51 КУпАП.

ОСОБА_4 засуджений вироком Буринського районного суду Сумської області від 6 березня 2024 року за ч.4 ст.185 КК України із застосуванням ст.69 КК України до 1 року позбавлення волі.

Зі змісту вироку вбачається, що кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст..185 КК України, ОСОБА_4 вчинив в період з 27 по 30 січня 2024 року, вартість викраденого ним майна становить 1500 грн.

Станом на 1 січня 2024 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становив 3028 грн., відповідно 50 відсотків від його розміру становить 1514 грн., а розмір вартості викраденого майна, з якого настає кримінальна відповідальність за ст.185 КК України, становить 3028 грн. (1514 х 2=3028).

Суд вважає, що в зв`язку з декриміналізацією крадіжки майна розміром до 2 нмдг, особи, засуджені за такі крадіжки, підлягають звільненню від призначеного покарання.

Відтак, оскільки ОСОБА_4 вчинив крадіжку майна розміром до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, він підлягає звільненню від покарання, призначеного вироком Буринського районного суду Сумської області від 6 березня 2024 року.

Підстав для визначення ОСОБА_4 остаточної міри покарання судом не вбачається, тому в цій частині клопотання задоволенню не підлягає.

Підстави для відкладення чи зупинення розгляду справи відсутні.

Згідно ч.3 ст.534 КПК України судове рішення, що звільняє обвинуваченого з-під варти, виконуються в цій частині негайно після його проголошення в залі судового засідання.

Таким чином, засуджений ОСОБА_4 підлягає негайному звільненню з-під варти.

Керуючись ст.74 КК України, ст.537, 539 КПК України, суд

УХВАЛИВ :

Клопотання задовольнити частково.

Привести вирок Буринського районного суду Сумської області від 6 березня 2024 року у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів».

Звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання, призначеного вироком Буринського районного суду Сумської області від 6 березня 2024 року.

Ухвала може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду протягом 7 днів з дня її оголошення через Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області.

Суддя ОСОБА_1