ПЕТРИКІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 187/1386/24
УХВАЛА

"01" серпня 2024 р.

Слідчий суддя Петриківського районного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , розглянувши в селищі Петриківка матеріали скарги ОСОБА_2 на бездіяльність дізнавача (слідчого) СВ відділення поліції № 10 ДРУП ГУНП у Дніпропетровській області у кримінальному провадженні №0000022 від 16.04.2022,-

ВСТАНОВИВ:

31.07.2024 на офіційну електронну пошту Петриківського районного суду Дніпропетровської області надійшла скарга від ОСОБА_2 на бездіяльність дізнавача (слідчого) СВ відділення поліції № 10 ДРУП ГУНП у Дніпропетровській області у кримінальному провадженні №0000022 від 16.04.2022.

Подана скарга містить електронний цифровий підпис.

Скарга мотивована тим, що слідчим здійснювалося досудове розслідування кримінального провадження №0000022, яке внесене до ЄРДР 16.04.2022 за ч. 1 ст. 125 КК України. Однак, 29.07.2024 з відповіді Слобожанської окружної прокуратури від 29.07.2024 заявник дізнався, що постановою дізнавача відділення поліції № 10 ДРУП ГУНП у Дніпропетровській області від 25.08.2022 кримінальне провадження закрито, у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення. Вказану постанову, як зазначає заявник, він не отримував. Заявник має намір оскаржити цю постанову, однак відділення поліції № 10 ДРУП ГУНП у Дніпропетровській області її не направила, тому він позбавлений можливості її оскаржити. Бездіяльність дізнавача полягає в тому, що в порушення ч. 6 ст. 283 КПК України, останній не направив постанову про закриття провадження.

У зв`язку з цим, заявник просить суд зобов`язати дізнавача надіслати йому постанову про закриття кримінального провадження.

Вивчивши матеріали скарги, слідчий суддя вважає що у відкритті провадження за скаргою слід відмовити, з таких підстав.

Згідно з ч.1 ст. 306 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду, а в кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - слідчим суддею Вищого антикорупційного суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318-380 цього Кодексу, з урахуванням положень цієї глави.

Відповідно до п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України, слідчий суддя це суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому КПК України судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 3 ст. 26 КПК України, слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора: 1) бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування;

2) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зупинення досудового розслідування - потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;

3) рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником;

4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи - заявником, одним із близьких родичів або членом сім`ї, коло яких визначено цим Кодексом, та/або захисником померлого, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;

5) рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою;

6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора при застосуванні заходів безпеки - особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом;

7) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником;

8) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу, - підозрюваним, його захисником чи законним представником, потерпілим, його представником чи законним представником;

9-1) рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, дізнавачем, прокурором під час досудового розслідування - особою, якій відмовлено у задоволенні скарги, її представником, законним представником чи захисником;

10) повідомлення слідчого, дізнавача, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником;

11) відмова слідчого, дізнавача, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, - стороною захисту, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, її представником.

Згідно ч.2 вказаної норми, скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 цього Кодексу.

Таким чином перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені на стадії досудового провадження, передбачений ч.1 ст.303 КПК України, є вичерпним.

Бездіяльність, яка підлягає оскарженню відповідно до п.1 ч.1 ст. 303 КПК України, передбачає три обов`язкові ознаки: 1) слідчий або прокурор наділені обов`язком вчинити певну процесуальну дію; 2) така процесуальна дія має бути вчинена у визначений КПК України строк; 3) відповідна процесуальна дія слідчим чи прокурором у встановлений строк не вчинена. Таким чином, наведена норма дозволяє звернутися до суду зі скаргою не на будь-яку бездіяльність, а лише щодо обов`язків вчинення процесуальних дій, строк виконання яких чітко регламентований кримінальним процесуальним законодавством.

Наведеним ознакам відповідає бездіяльність, яка виникає внаслідок невиконання вимог ст.220 КПК України, згідно з якою клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

Вищезазначена норма регламентує порядок розгляду клопотань учасників процесу про виконання будь-яких процесуальних дій, тобто заходів, що здійснюються слідчим з метою виконання завдань кримінального провадження.

Порядок розгляду будь-яких інших клопотань учасників процесу положеннями вищезазначеної норми не охоплюється.

Скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора на досудовому провадженні розглядаються в межах заявлених скаржником вимог.

Поряд з цим згідно прохальної частини скарги, вимог про оскарження бездіяльності, яка виникає внаслідок невиконання вимог ст. 220 КПК України не зазначено.

Зі змісту скарги вбачається, що заявник вказуючи про бездіяльність слідчого (дізнавача), просить суд зобов`язати дізнавача надіслати йому постанову про закриття кримінального провадження.

До матеріалів скарги додано відповідь прокуратури, посилання на яку містяться у змісті скарги, зокрема, заявник зазначає, що саме після отримання ним вказаної відповіді йому стало відомо про закриття кримінального провадження.

Відповідно до ч. 6 ст. 284 КПК України копія постанови слідчого про закриття кримінального провадження надсилається заявнику, потерпілому, прокурору. Прокурор протягом двадцяти днів з моменту отримання копії постанови має право її скасувати у зв`язку з незаконністю чи необґрунтованістю. Постанова слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження також може бути скасована прокурором за скаргою заявника, потерпілого, якщо така скарга подана протягом десяти днів з моменту отримання заявником, потерпілим копії постанови.

Згідно п. 3 ч. 2 ст. 60 КПК України, заявник має право отримати інформацію про закінчення досудового розслідування. Вказана норма кореспондується з ч. 6 ст. 284 КПК України, відповідно до якої копія постанови слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження надсилається заявнику, потерпілому, прокурору, вказаний обов`язок покладено на слідчого чи дізнавача.

Разом з тим, статтею 284 КПК України не регламентовано, у який строк копія постанови слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження має бути надіслана заявнику.

Відтак, бездіяльність, яка полягає у невиконанні положень ч. 6 ст. 284 КПК України, не стосується обов`язків, строк виконання яких чітко не регламентований кримінальним процесуальним законодавством, а тому не може бути предметом оскарження до слідчого судді в порядку п.1 ч.1 ст.303 КПК України.

Як визначено в ч. 4 ст. 304 КПК України, слідчий суддя відмовляє у відкритті провадження у разі, якщо скарга подана на бездіяльність слідчого, що не підлягає оскарженню.

При цьому, зі змісту наданих слідчому судді доказів не вбачається, що заявнику відмовлено у видачі копії постанови про закриття кримінального провадження.

Щодо пропорційності між використаними засобами та досягнутими цілями, то КПК України передбачає порядок вирішення вказаного питання, зокрема, в даному випадку, шляхом подання відповідних клопотань та оскарженням рішень, за результатами розгляду цих клопотань, що дає можливість досягнути необхідну ціль.

Виходячи зі змісту ст. 304 КПК України, після надходження скарги, слідчий суддя повинен перевірити наявність підстав для повернення скарги або відмови у відкритті провадження, тобто: чи повноважна особа подала скаргу, чи дотримані нею правила підсудності та строки при зверненні до суду і чи підлягає рішення, дія та бездіяльність слідчого оскарженню.

Зі змісту скарги та доданих до неї матеріалів не вбачається, що заявником, оскаржується бездіяльність дізнавача (слідчого) в розумінні ст. 303 КПК України, та не вказує в скарзі на недотримання вимог ст.220 КПК України, і на те, що ніякої відповіді на своє клопотання він не отримав, тобто не розглядом клопотання, що передбачено вимогами ст. 220 КПК України.

Отже, із викладеного слідує, що порушені перед слідчим суддею питання, не відносяться до повноважень слідчого судді, не входить до переліку дій, бездіяльності та рішень, які підлягають оскарженню слідчому судді та визначених ст. 303 КПК України.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини у справі «Мельник проти України» право доступу до суду не є абсолютним, воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги. Ці обмеження повинні мати законну мету та бути пропорційними між використаними засобами та досягнутими цілями.

Одночасно, слідчий суддя роз`яснює, що особа, яка подала скаргу, не позбавлена права звернутися до слідчого судді зі скаргою на рішення дізнавача, слідчого, прокурора, відповідно до ст. 303 КПК України.

Враховуючи викладене, слідчий суддя вважає, що у відкритті провадження за вказаною скаргою слід відмовити.

Керуючись статтями 303-307 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_2 на бездіяльність дізнавача (слідчого) СВ відділення поліції № 10 ДРУП ГУНП у Дніпропетровській області у кримінальному провадженні №0000022 від 16.04.2022 в порядку ст. 303 КПК України.

Роз`яснити особі, яка подала скаргу, її право на звернення до суду зі скаргою на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування в порядку ст. 303 КПК України.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Повний текст ухвали складено 01.08.2024.

Слідчий суддя ОСОБА_1