Рівненський апеляційний суд
_______________________________________________________
У Х В А Л А

Іменем України

22 жовтня 2024 року м. Рівне

Справа № 572/2937/24

Провадження № 11-кп/4815/567/24

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Рівненського апеляційного суду в складі:

судді-доповідача ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

засудженого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Рівне в режимі відеоконференції апеляційні скарги засудженого ОСОБА_6 та його захисника адвоката ОСОБА_7 на ухвалу Сарненського районного суду Рівненської області від 31 липня 2024 рокуу справі за заявою засудженого про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання щодо нього,

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, до засудження непрацюючого, відповідно до ст.89 КК України раніше не судимого,

засудженого вироком Київського районного суду м. Одеси від 13 травня 2013 року за п.п.1, 6 ч.2 ст.115 КК України до 15 років позбавлення волі з конфіскацією майна, ?

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Сарненського районного суду Рівненської області від 31 липня 2024 року відмовлено в задоволенні заяви засудженого ОСОБА_6 про зарахування у строк покарання терміну попереднього ув`язнення із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі за вироком Київського районного суду м. Одеси від 13 травня 2013 року.

Не погоджуючись з рішенням суду засудженим та його захисником подано апеляційні скарги, в яких вони просять скасувати ухвалу суду від 31 липня 2024 року та постановити нову, якою зарахувати ОСОБА_6 в строк відбування покарання строк етапування до виправного центру з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Вважають, що оскільки після набрання вироком законної сили засудженого не було одразу етаповано до установи виконання покарань, а це було здійснено 07.08.2013 року, то цей термін від 07 червня 2013 року по 07.08.2013 року повинен бути також врахований в строк відбування покарання як строк попереднього ув`язнення, тобто обчислюватися як день за два.

Засуджений наголошує, що оскільки місцевим судом не були дотримані вимоги ч.5 ст.72 КК України в редакції ЗУ «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання», то суд, на його думку, істотно порушив його права, у зв`язку з чим оскаржувана ухвала підлягає скасуванню. Крім того зазначає, що перерахунок терміну попереднього ув`язнення необхідний у зв`язку з перебуванням в нелюдських умовах, в яких останній тримався протягом терміну етапування його до місця відбування покарання.

Під час апеляційного розгляду засуджений та захисник просили зарахувати ОСОБА_6 в строк відбування покарання термін з 11.12.2011 року по 05.02.2016 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи засудженого та захисника на підтримання поданих апеляційних скарг, думку прокурора, яка заперечувала проти їх задоволення, дослідивши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, суд приходить до висновку, що апеляційні скарги захисника та засудженого не підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення в межах апеляційних скарг.

Відповідно до ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим, тобто ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України; ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до вимог ст.94 КПК України, з наведенням належних і достатніх мотивів та підстав його ухвалення.

Згідно ст.1 Закону України «Про попереднє ув`язнення», попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого (підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.

Відповідно до ч.5 ст.72 КК України зі змінами, внесеними Законом України № 838-VIII від 26 листопада 2015 року «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання», зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

У строк попереднього ув`язнення включається строк: а) затримання особи без ухвали слідчого судді, суду; б) затримання особи на підставі ухвали слідчого судді, суду про дозвіл на затримання; в) тримання особи під вартою як запобіжний захід, обраний суддею, судом на стадії досудового розслідування або під час судового розгляду кримінального провадження; г) перебування обвинуваченого у відповідному стаціонарному медичному закладі при проведенні судово-медичної або судово-психіатричної експертизи; ґ) перебування особи, яка відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження.

Тобто в розумінні положень вказаних норм закону, попереднє ув`язнення закінчується з моменту набрання вироком законної сили, після чого неможливо застосування ч.5 ст.72 КК України, яка діяла на час дії ЗУ від 26.11.2015 року № 838-VIII «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання».

Суд першої інстанції вказаних вимог закону дотримався повною мірою та обґрунтовано залишив без задоволення заяву засудженого ОСОБА_6 про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Так, вироком Київського районного суду м. Одеси від 13.05.2013 року ОСОБА_6 засуджено за ч.1 ст.115 КК України до 15 років позбавлення волі з конфіскацією майна. Строк відбування покарання обчислюється з 11.12.2011 року. Вирок набрав законної сили 07.06.2013 року.

Ухвалою Рівненського районного суду Рівненської області від 05 лютого 2016 року зараховано засудженому ОСОБА_6 строк попереднього ув`язнення з 11 грудня 2011 року по 07 червня 2013 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Інші терміни попереднього ув`язнення щодо засудженого матеріалами справи не встановлено та стороною захисту доведено не було.

Апеляційні доводи засудженого та його захисника про необхідність зарахування у строк покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі інші строки, які на їх думку мали місце під час розгляду кримінального провадження щодо ОСОБА_6 , зокрема етапування до місця відбування покарання, а також строк до 05.02.2016 року, колегія суддів вважає помилковими, оскільки докази про те, що дані терміни відповідають положенням ч.5 ст.72 КК України в матеріалах справи відсутні та колегії суддів під час апеляційного розгляду надані не були.

Будь-який термін перебування засудженого після набрання вироком законної сили в установі попереднього ув`язнення зараховується такій особі у строк відбуття покарання і не є попереднім ув`язненням в розумінні ст.1 Закону України «Про попереднє ув`язнення» та ч.5 ст.72 КК в редакції Закону № 838-VIII.

З огляду на викладене, суд першої інстанції обґрунтовано залишив без задоволення заяву засудженого ОСОБА_6 про зарахування йому строку попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, оскільки усі строки, які підлягали зарахуванню засудженому у строк покарання відповідно до ч.5 ст.72 КК України були йому зараховані.

Передбачених законом підстав для задоволення апеляційних вимог засудженого та його захисника немає.

За таких обставин, колегія суддів не вбачає підстав для скасування ухвали суду першої інстанції, яка відповідає вимогам ст.370 КПК України щодо законності, обґрунтованості і вмотивованості та підстави для її зміни чи скасування відсутні, а відтак апеляційні скарги адвоката ОСОБА_7 та засудженого ОСОБА_6 не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,?

УХВАЛИЛА:

Ухвалу Сарненського районного суду Рівненської області від 31 липня 2024 року стосовно ОСОБА_6 залишити без зміни, а апеляційні скарги засудженого ОСОБА_6 та його захисника адвоката ОСОБА_7 без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3