Справа № 591/6479/24
Провадження № 1-кс/591/1990/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 липня 2024 року слідчий суддя Зарічного районного суду м. Суми ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , володільця майна ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Сумській області ОСОБА_3 про арешт майна по кримінальному провадженню № 0000027,

В С Т А Н О В И В :

Слідчий звернувся до суду з клопотанням, погодженим з прокурором, про арешт майна з метою збереження речових доказів, яке підтримав та мотивував тим, що здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000027, відкритого за ознаками ч. 3 ст. 332 КК України, за фактами незаконного переправлення осіб через державний кордон України. Враховуючи, що вилучені під час обшуку 02 липня 2024 року за місцем проживання ОСОБА_4 медична документація та мобільний телефон з сім карткою мають доказове значення, просив накласти на них арешт.

Володілець майна та захисник заперечили проти задоволення клопотання, мотивуючи це відсутністю значення для справи вилученого майна в межах внесених до ЄРДР відомостей, а також тим, що мобільний телефон необхідний володільцю для роботи.

Слідчий суддя, вивчивши матеріали справи, вважає, що клопотання про арешт майна підлягає частковому задоволенню, в зв`язку з наступним.

Встановлено, що слідчим розслідується наведене кримінальне провадження, по якому 02 липня 2024 року під час обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 було вилучено зазначене майно, відшукання мобільного телефону застереженого в ухвалі слідчого судді, а дозвіл на вилучення медичної документації стосовно невизначеного кола осіб судом не надавався.

Слід також зауважити і про те, що з клопотанням про арешт майна слідчий звернувся у встановлені законом терміни, в тому числі в розумінні ст. 116, ч. 5 ст. 171 КПК України.

Ст. 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Зі змісту наданого протоколу обшуку, а також з обсягу внесених до ЄРДР відомостей вбачається, що мобільний телефон з сім картою відповідає критеріям, визначеним в ст. 98 КПК України, оскільки вони безпосередньо можуть стосуватись предмета розслідування кримінального провадження, можуть містити в собі сліди, необхідну слідству інформацію (в тому числі знищену), контакти, зв`язки, переміщення фігуранта провадження, за їх допомогою можливо встановити обставини події та причетних осіб.

Вважаючи обґрунтованим клопотання щодо вказаних фактів, суд виходить і з того, що наведені предмети можуть бути використані як доказ на підтвердження чи спростування тієї чи іншої позиції сторони в справі, надати можливість встановити її суттєві обставини, а також зазначене майно може бути предметом експертних досліджень.

Зважаючи на наведене, суд знаходить непереконливими заперечення володільця майна, оскільки потреби провадження переважають над особистими потребами учасників подій, причетність яких до неправомірних дій, які є предметом перевірки, не виключена поза розумним сумнівом.

Отже, на підставі ст. 98, ч. 1 ст. 100, п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, вказане майно (мобільний телефон з сім карткою) належить арештувати з метою запобігання його приховування, пошкодження, псування, знищення чи відчуження, тому клопотання слід задовольнити, а інший спосіб арешту не виключає можливості знищення чи зміни доказів.

Що стосується арешту медичної документації стосовно невизначеного кола осіб, то в цій частині клопотання не підлягає задоволенню, оскільки по-перше, дозвіл на відшукання цих документів слідчим суддею не надавався. По-друге, клопотання, долучені до нього матеріали взагалі не містять обґрунтування значення для справи вилучених документів в межах обсягу внесених до ЄРДР відомостей, як і не було цього встановлено під час судового розгляду. В-третє, наявність значення для провадження вилученої медичної документації є припущенням слідчого, як і його припущення про те, що інформація в вилучених документах зумовлює неправомірні дії фігурантів провадження, що фактично було ним підтверджено під час розгляду клопотання.

Отже, врахувавши положення п. 1 ч. 3 ст. 132, ч. 1 ст. 173, п.п. 1, 6 ч. 2 ст. 173 КПК України, в задоволенні клопотання слідчого про арешт медичної документації слід відмовити, оскільки, слідчим не доведено її значення для справи в межах внесених до ЄРДР відомостей, того, що сама документація є предметом неправомірних дій фігурантів провадження, тобто, що існує обґрунтована підозра стосовно вчинення кримінального правопорушення, об`єктом якого є вилучена медична документація (це є припущенням слідчого, а орган досудового розслідування лише збирається перевіряти це, тобто без вагомої підозри та підстав фактично намагається відшукати злочин). Арешт такої медичної документації без вагомих підстав може призвести до невиправданого втручання в приватне життя невизначеного та значного кола осіб.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-173, 175 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання задовольнити частково.

Накласти арешт на майно, вилучене під час обшуку 02 липня 2024 року за місцем проживання ОСОБА_4 , а саме на: мобільний телефон «Самсунг» з сім карткою НОМЕР_1 .

В задоволенні інших вимог відмовити.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором. Роз`яснити особам, які не були присутні під час розгляду клопотання, що вони не позбавлені можливості звернутись до суду у передбаченому законом порядку з клопотанням про скасування арешту майна.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Сумського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1