Справа № 303/7371/24
Провадження № 1-в/303/209/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2024 року м. Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання провідного інспектора Мукачівського РВ №1 філії ДУ «Центр пробації» в Закарпатській області ОСОБА_3 про звільнення засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , з середньо-спеціальною освітою, не одруженого, громадянина України, від покарання, призначеного вироком Великоберезнянського районного суду від 23.01.2024 року на підставі ч. 2 ст. 74 КК України,

в с т а н о в и в:

05 вересня 2024 року до Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області надійшло подання провідного інспектора Мукачівського РВ №1 філії ДУ «Центр пробації» в Закарпатській області ОСОБА_3 про звільнення засудженого ОСОБА_4 від покарання, призначеного вироком Великоберезнянського районного суду від 23.01.2024 року на підставі ч. 2 ст. 74 КК України.

На обґрунтування подання інспектор зазначила, що 10.04.2024 року до Мукачівського РВ №1 філії ДУ «Центр пробації» в Закарпатській області надійшло розпорядження про виконання судового рішення та копія вироку суду відносно ОСОБА_4 , який засуджений вироком Великоберезнянського районного суду від 23.01.2024 року за ч.3 ст. 185 КК України.

09.08.2024 р. набув чинності Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-ІХ, яким встановлено, що дії щодо викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати у розмірі до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (тобто, до 3028 грн.) є дрібною крадіжкою, за яку настає відповідальність за ст.51 Кодексу України про адміністративне правопорушення. Враховуючи, що ОСОБА_4 за вироком суду вчинив крадіжку на суму 828,06 грн, що не перевищує розмір встановлений в ст. 51 КУпАП в теперішній редакції, слід виважати, що караність даного діяння за законом, який існує на цей час, усунена, а тому засуджений підлягає негайному звільненню від призначеного покарання.

Прокурор не заперечив щодо задоволення подання.

У судове засідання провідний інспектор Мукачівського РВ №1 філії ДУ «Центр пробації» в Закарпатській області не з?явилася, подала до суду заяву про розгляд подання без її участі та задовольнити подання.

У судове засідання засуджений не з?явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причину неявки суд не повідомив.

Дослідивши матеріали подання та особову справу засудженого, суд приходить до наступного висновку.

Згідно із ч. 1 ст.539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Пунктом 2 частини 2 статі 539 КПК України передбачено, що клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, у разі необхідності вирішення, зокрема, питань, передбачених пунктом 13 частини першої статті 537 цього Кодексу.

Судом встановлено, що вироком Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 23.01.2024 року ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 185 КК України та призначено покарання у виді трьох років позбавлення волі. На підставі статті 75 КК України ОСОБА_4 звільнено від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку в 1(один) рік не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені п.п. 1, 2 частини 1, п.2 ч.3 статті 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

09 серпня 2024 року набрав чинності Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року №3886- IX, яким було внесено зміни до законодавчих актів України, в тому числі до ст. 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення «Дрібне викрадення чужого майна».

У зв`язку зі змінами внесеними до ст. 51 КУпАП Законом України №3886-1Х від 18.07.2024 року, після 09 серпня 2024 року, дії щодо викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати у розмірі до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - є дрібною крадіжкою, за яку настає відповідальність за ст. 51 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

Пункт 5 підрозділу 1 розділу XX Податкового Кодексу України передбачає, що якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» , з 1 січня 2014 року прожитковий мінімум для працездатної особи з розрахунку на місяць встановлено в розмірі 1218 грн, а отже сума соціальної становить 609 грн, тобто два неоподатковуваних мінімуми доходів громадян в даному випадку складають 1218 грн.

З вищевикладеного суд робить висновок про те, що діяння за вчинення якого засуджено ОСОБА_4 наразі не може вважатись кримінальним правопорушенням, оскільки вартість майна, за викрадення якого останній засуджений не перевищує граничної вартості майна, за викрадення якого передбачено саме кримінальну відповідальність.

Згідно вимог ч.6 ст.ч.3 КК України, зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ч.1 ст.5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Частиною 2 статті 74 КК України передбачено, що особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Отже, враховуючи вищенаведене, суд вважає, що є всі правові підстави для звільнення засудженого ОСОБА_4 від призначеного йому покарання на підставі ч.2 ст. 74 КК України та задоволення подання.

Керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України, ст.ст. 3, 5, 74 КК України, суд -

П о с т а н о в и в:

Подання задовольнити.

Засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити від покарання, призначеного вироком Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 23.01.2024 року за ч. 3 статті 185 КК України у виді трьох років позбавлення волі та на підставі статті 75 КК України звільнено від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку в 1(один) рік не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені п.п. 1, 2 частини 1, п.2 ч.3 статті 76 КК України, на підставі ч. 2 ст. 74 КК України, у зв`язку з усуненням кримінальної караності діяння, за вчинення якого його було засуджено.

Ухвала суду може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом 7-ми днів із дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що ухвала суду не набрала законної сили.

Суддя Мукачівського

міськрайонного суду ОСОБА_1