Провадження № 1-кп/643/766/24
Справа № 643/9642/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.09.2024

05 вересня 2024 року м. Харків

Московський районний суд м. Харкова в складі головуючого судді ОСОБА_1 , розглянувши у спрощеному провадженні обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000502, внесеному до ЄРДР від 08.06.2024, відносно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, одруженого, маючого малолітню дитину, військовослужбовця командира інженерно-саперного відділення інженерно-саперному взводу інженерно-саперної роти військової частини НОМЕР_1 , раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого у АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,

в с т а н о в и в:

Відповідно до витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 18.04.2022 сержанта ОСОБА_2 прийнято на військову службу відповідно до Указу Президента «Про загальну мобілізацію» від 24.0.2022, зараховано до списків особового складу, постановлено на всі види забезпечення та призначено на посаду командира інженерно-саперного відділення інженерно-саперному взводу інженерно-саперної роти.

Згідно зі ст.ст.11.16,49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України» командир ОСОБА_2 , як військовослужбовець, зобов`язаний свято і непорушно одержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, додержуватися правил поведінки військовослужбовців, беззастережно виконувати накази командирів (начальників) і захищати їх у бою, знати та утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, берегти державне майно, завжди пам`ятати, що за його поведінкою судять про Збройні Сили України в цілому.

Відповідно до ст.ст. 1,4.6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України «Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України», військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця бездоганно та неухильно додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів, поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків, застосовувати зброю лише в бойовій обстановці, а в мирний час у виняткових випадках, відповідно до вимог Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України.

Однак, ОСОБА_2 , посягаючи на встановлені законодавством України суспільні відносини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів, суспільні відносини, що охороняють здоров`я населення України, в порушення вимог ст.ст.7,12,17,25 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995, Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин та прекурсорів, а також зловживання ними» від 15.02.1995, постанови Кабінету Міністрів України №770 від 06.05.2000 та наказу Міністерства охорони здоров`я України №188 від 01.08.2000 ( з наступними змінами та доповненнями до наведених нормативних актів), достовірно знаючи про порядок обіг наркотичних засобів, психотропних речовин та прекурсорів на території України та відповідальність за їх незаконний обіг, 08.06.2024, точного асу в ході досудового розслідування не встановлено, перебуваючи у м. Харкові, а саме, у громадському туалеті, розташованому на ринку за адресою: АДРЕСА_2 , побачив на гачку прозорий полімерний пакет з двома блістерами та двома частинами блістера з 27 таблетками білого кольору, загальною масою 0,6718грам, які містять у своєму складі наркотичний засіб, обіг якого обмежено, та який ОСОБА_2 визначив для себе як наркотичний засіб метадон.

Після чого, у ОСОБА_2 виник кримінально-протиправний умисел на незаконне придбання, зберігання та перевезення наркотичних засобів без мети збуту.

Реалізуючи свій кримінально-протиправний умисел ОСОБА_2 , 08.06.2024, точного часу встановити під час досудового розслідування не представилось можливим, перебуваючи у м. Харкові, а саме. У громадському туалеті, розташованому на ринку за адесою: АДРЕСА_2 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, забрав полімерний пакет з двома блістерами та двома частинами блістера з 27 таблетками білого кольору, загальною масою 0,6718грам, які містять у своєму складу наркотичний засіб метадон, обіг якого обмежено, чим вчинив придбання наркотичних засобів.

У подальшому, ОСОБА_2 08.06.2024, точного часу та дати встановити в ході досудового розслідування не представилось можливим, перебуваючи у м. Харкові, а саме, у громадському туалеті, розташованому за адресою: АДРЕСА_2 , поклав до зовнішньої кишені своєї смки чорного кольору, одягнений на ньому через ліве плече, полімерний пакет з двома блістерами та двома частинами блістера з 27 таблетками білого кольору, загальною масою 0,6718грам, які містять у своєму складі наркотичний засіб метадон, обіг якого обмежено та усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, маючи умисел на незаконне зберігання, умисно, незаконно зберігав для особистого вживання, без мети збуту.

Так. 08.06.2024 ОСОБА_2 пересуваючись на автомобіля таксі служби «2002», марку та д.н.з. автомобілю встановити в ході досудового розслідування не представилось можливим, незаконно зберігаючи при собі наркотичний засіб, здійснив поїздку по АДРЕСА_3 , де вийшов з автомобілю та попрямував на блок пост. На блок посту «Кутузівка», який розташований за адресою: АДРЕСА_4 , військовослужбовцем ІНФОРМАЦІЯ_2 спільно з працівниками ГУНП в Харківській області ОСОБА_2 було зупинено. На запитання військовослужбовця ІНФОРМАЦІЯ_2 під час встановлення особи, чи має він при собі речі, виключено з цивільного обігу, останній повідомив про наявність у нього наркотичного засобу метадон, тобто два блістера та дві частини блістера з 27 таблетками білого кольору, поміщених до полімерного пакету, що знаходиться у сумці, який було у передбаченому законом порядку вилучено під час слідчої дії огляд місця події у період з 09:03 по 09:30 від 08.06.2024 і поміщено до полімерного сейф-пакету НП Україна PSP1253899ь з пояснювальним написом та підписами понятих і учасників огляду місця події, які останній усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання перевозив із собою.

Своїми діями ОСОБА_2 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч.1 ст. 309 КК України, тобто незаконне придбання, зберігання та перевезення наркотичних засобів, без мети збуту.

Разом із обвинувальним актом до суду надійшла заява ОСОБА_2 щодо визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомленням з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні.

Добросовісність беззаперечного визнання винуватості підозрюваним, його згоду зі встановленими в результаті досудового розслідування обставинами і згоду на розгляд обвинувального акту за його відсутності підтвердив захисник ОСОБА_3 ..

Також із змісту обвинувального акту вбачається клопотання прокурора розглядати вказаний обвинувальний акт у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому заїданні на підставі правил ч.1 ст. 302 КПК України.

Отже, вищевикладене свідчить про те, що замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що останній раніше не судимий, військовослужбовець, має неповнолітню дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за службою характеризується позитивно.

Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_2 , є щире каяття обвинуваченого.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, не встановлено.

Відповідно до положень ч.1 ст. 65 КК України суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

При призначенні виду та розміру покарання обвинуваченому суд приймає до уваги ступень суспільної небезпеки скоєного кримінального правопорушення, яке відноситься до кримінального проступку, конкретні обставини кримінального провадження, ставлення обвинуваченого до вчиненого та враховує дані про його особу, обставини, що пом`якшують та відсутність обставин, що обтяжують покарання.

Відповідно до положень ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчинені злочину і, полягає в передбаченому законом обмежені прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчинення нових злочинів як засудженими так і іншими особами.

Відповідно до положень ч.2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Отже, призначаючи обвинуваченому покарання, суд виходить із положень ст.ст. 50,65 КК України, а саме принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для подальшого виправлення обвинуваченого та попередження скоєння нових правопорушень як самим обвинуваченим, так і іншими особами, враховує характер та ступень тяжкості скоєного, його наслідки, обставини, що пом`якшують та відсутність обставин, що обтяжують покарання, особу обвинуваченого, його відношення до скоєного кримінального правопорушення.

При призначені обвинуваченому покарання суд також дотримується практики Європейського суду з прав людини відповідно до якої, складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним (справа «Скополла проти Італії» від 17.09.2009 року). Для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не ставити особистий і надмірний тягар для особи (справа «Ізмайлов проти Росії від 16.10.2008 року).

Таким чином, аналізуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне призначити покарання у межах санкції статті, за якою ОСОБА_2 притягається до кримінальної відповідальності, у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000грн.

Кримінальним правопорушенням матеріальна шкода не завдана.

Викривач у кримінальному провадженні відсутній, матеріальна винагорода не пропонувалась.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_2 не обирався.

По справі є судові витрати за проведення судової експертизи №СЕ-19/121-24/16894-НЗПРАП від 02.07.2024 в розмірі 3407,76грн., сплату яких суд покладає на обвинуваченого.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до правил ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 369-371, 373, 374 КПК України, суд,

у х в а л и в:

ОСОБА_2 визнати винним у вчинені кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України та призначити йому покарання у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч)грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судові витрати за проведення експертизи в розмірі 3407 (три тисячі чотириста сім)грн., 76 копійок.

Речові докази: полімерний пакет, перев`язаного ниткою та скріплено паперовою биркою з написом: висновок №СЕ-19/121-24/16894-НЗПРАП від 02.07.2024, №К;П (справи) 0000502, інформація про об`єкт: два блістера та дві частини блістера з 27 таблетками, що передано на зберігання у камеру схову управління логістики та МТЗ ГУНП в Харківській області згідно квитанції №1347 від 18.07.2024 знищити.

Копія вироку за результатами розгляду обвинувального акту щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. Апеляційна скарга подається через суд, який ухвалив судове рішення. Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини. Якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому статтею 382 цього Кодексу, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Суддя ОСОБА_1