Овруцький районний суд Житомирської області
Справа № 286/1264/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2024 року м. Овруч

Овруцький районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

з секретарем ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Овручі кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000035 від 07.02.2024 по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Вільха Дзержинського району Житомирської області, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , громадянина України, з вищою освітою, одруженого, безробітного, в силу ст.89 КК України не судимого, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України, з угодою про визнання винуватості від 22.03.2024, -

В С Т А Н О В И В:

В один із днів з 20 по 28 лютого 2022 року (точної дати та часу в ході проведення дізнання не встановлено), ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем свого проживання, що за адресою: АДРЕСА_1 , умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його наслідки і бажаючи їх настання, з метою виготовлення підробленого військового квитка офіцера запасу, підручними засобами, а саме шляхом підчистки наявного рукописного первинного тексту вказаного документу з наступною допискою, замінив наявну в документі фотокартку на власну.

В подальшому, в один із днів з 01 по 10 листопада 2023 року ОСОБА_4 звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_2 , надавши завідомо підроблений військовий квиток офіцера запасу серії НОМЕР_1 з особистим номером НОМЕР_2 , виданий 18 липня 1999 року, для подальшого проходження служби, тим самим використав завідомо підроблений документ.

Крім цього, в один із днів з 20 по 28 лютого 2022 року (точної дати та часу в ході проведення дізнання не встановлено), перебуваючи за місцем свого проживання, що за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_4 умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його наслідки і бажаючи їх настання, з метою виготовлення підробленого посвідчення ветерана військової служби, підручними засобами, а саме шляхом видалення фотокартки, замінив наявну в документі фотокартку на власну.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 кваліфіковані ч.1 ст.358 КК України як підроблення офіційного документа та за ч. 4 ст. 358 КК України як використання завідомо підробленого документа.

22 березня 2024 року між прокурором Овруцького відділу Коростенської окружної прокуратури Житомирської області ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні з одного боку, та підозрюваним у цьому провадженні ОСОБА_4 з іншого боку, за участю захисника ОСОБА_5 , на підставі ст.ст. 468, 469, 470, 472 КПК України укладено угоду про визнання винуватості, яку подано до суду разом з обвинувальним актом. За умовами вказаної угоди ОСОБА_4 під час досудового розслідування повністю визнав свою винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень відповідно до обставин і правової кваліфікації, які викладені в угоді, зобов`язався беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні та сприяти розслідуванню кримінального провадження.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 у відповідності до ст.66 КК України, є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень. Обставини, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжували б покарання ОСОБА_4 , відсутні.

З урахуванням особистих даних ОСОБА_4 , обставин, що пом`якшують покарання, сторони погодилися та узгодили вид і міру покарання у виді штрафу, а саме: за ч.1 ст.358 КК України у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 гривень, за ч. 4 ст. 358 КК України у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень. На підставі ч.1 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточне покарання визначити у виді штрафу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 гривень.

В судовому засіданні ОСОБА_4 повністю визнав свою вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень за ч.1 ст.358, та ч.4 ст.358 КК України, ствердив добровільність укладення угоди і просив її затвердити, погодився на призначення узгодженого покарання.

Прокурор та захисник обвинуваченого вважали наявними підстави для затвердження угоди.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до ст. 468 КПК України в кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з положеннями ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Кримінальні правопорушення, у вчиненні яких ОСОБА_4 беззастережно визнав себе винуватим, згідно з положеннями ст.12 КК України є кримінальними проступками. Потерпілих у даному провадженні немає.

Покарання, узгоджене сторонами угоди, відповідає санкціям ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України. При цьому враховано ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, дані, що характеризують особу винного, його щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення як обставини, що пом`якшують покарання.

Суд переконався, що укладення угоди про визнання винуватості сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_4 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, цілком розуміє характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, свої права, зазначені в п.1 ч.4. ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення та затвердження вказаної угоди, передбачені ч. 2 ст.473 КПК України, та наслідки невиконання взятих на себе зобов`язань, що передбачені ст.476 КПК України.

Умови угоди про визнання винуватості не суперечать вимогам Кримінального процесуального Кодексу та Кримінального Кодексу України, інтересам суспільства.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором Овруцького відділу Коростенської окружної прокуратури Житомирської області ОСОБА_3 та ОСОБА_4 з участю захисника ОСОБА_5

Цивільний позов по справі не заявлено.

Процесуальні витрати на залучення експерта для проведення судових технічних експертиз документів становлять 9087,36 грн., що підтверджується довідками Житомирського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України, які у відповідності до ч.2 ст.124 КПК України слід стягнути з ОСОБА_4 на користь держави.

Запобіжні заходи ОСОБА_4 не обиралися.

Питання про долю речових доказів слід вирішити згідно з вимогами ст.100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 373, 374, 469, 470, 472-474, ч.15 ст. 615 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 22 березня 2024 року в кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000035 від 07.02.2024, укладену між прокурором Овруцького відділу Коростенської окружної прокуратури Житомирської області ОСОБА_3 та ОСОБА_4 з участю захисника ОСОБА_5 .

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.358, та ч.4 ст.358 КК України, і призначити йому покарання:

за ч.1 ст.358 КК України у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 гривень;

за ч. 4 ст. 358 КК України у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточне покарання визначити у виді штрафу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 гривень.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 9087,36 гривень процесуальних витрат на проведення судових експертиз.

Речові докази: військовий квиток на ім`я ОСОБА_4 серії НОМЕР_1 , виданий 18.12.1999, та посвідчення ветерана військової служби серії НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_4 знищити.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Житомирського апеляційного суду через Овруцький районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1