Справа №932/1048/21
Номер провадження №1-кс/932/2305/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 серпня 2024 року м.Дніпро

Слідчий суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду клопотання міського голови Дніпровської міської ради ОСОБА_3 про скасування арешту майна, -

В С Т А Н О В И В:

22 серпня 2024 року до Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська надійшло вищезазначене клопотання в якому заявник просить скасувати арешт накладений на нежитлове приміщення АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1), номер запису про обтяження 16464961.

Клопотання мотивоване тим, що вищевказане нерухоме майно повернуто до власності територіальної громади міста в особі ДМР та арешт майна який накладено відповідно до ухвали суду обмежує право користування та розпорядження майном.

Сторони у судове засідання не з`явились, від представника заявника надійшла заява про розгляд клопотання за їх відсутності, на задоволенні якого наполягає.

Дослідивши матеріали клопотання, перевіривши наявність правових підстав для скасування арешту майна, а також здійснюючи судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, слідчий суддя виходить із наступного.

Слідчим суддею встановлено, що ухвалою 16.09.2016 у справі №201/13116/16-к Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська накладено арешт в рамках кримінального провадження №0000798 на об`єкт нерухомого майна, розташованого за адресою: АДРЕСА_2

13.10.2016 кримінальне провадження №0000798 від 13.09.2016 об`єднано в одне кримінальне провадження під №0000777.

28.07.2017 з матеріалах кримінального провадження №0000777 виділено в окреме провадження під №0000948 матеріали досудового розслідування, щодо арешту майна у кримінальному провадженні №0000798.

14.12.2021 слідчим СВ ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області винесено постанову про закриття кримінального провадження №0000948, у зв`язку із відсутності в діянні кримінального правопорушення. ДМР не була учасником кримінального провадження під час якого було накладено арешт та заборону на вчинення будь-яких дій щодо вказаного нерухомого майна.

Відповідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно власником вищезазначеного приміщення є територіальна громада міста Дніпропетровська в особі Дніпровської міської ради.

За положеннями ст. 2 КПК України, до завдань кримінального провадження, з-поміж іншого, віднесена охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, забезпечення того, щоб жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу.

Статтею 41 Конституції України встановлено, що право власності є непорушним, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.

Наведена конституційна норма гарантує, що позбавлення права власності, невід`ємними складовими частинами якого є володіння, користування та розпорядження об`єктом власності, можливе виключно у випадках та у спосіб, які передбачені відповідними правовими нормами.

Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Згідно із ст.1 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, кожна фізична або юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Європейський суд з прав людини наголошує на тому, що слід врахувати необхідність забезпечення справедливого балансу між конкуруючими інтересами відповідної особи і суспільства в цілому. Необхідно зважати й на те, що цілі, згадані в цьому положенні можуть мати певне значення при визначені того, чи забезпечено баланс між вимогами відповідних суспільних інтересів і основоположним правом заявника на власність. В обох контекстах держава користується певним полем розсуду при визначені заходів, які необхідно вжити для забезпечення дотримання Конвенції. Рішення «Sargsyan v. Azerbaijan», n.220.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ісмаїлов проти Росії» від 06.11.2008 року, де вказувалися порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якому зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права».

Нормою ст. 41 Конституції України встановлюється непорушність права особи на володіння, користування і розпорядження своєю власністю.

Враховуючи наведені обставини, доводи клопотання знайшли своє підтвердження під час судового розгляду та не були спростовані слідчим, за вказаних вище обставин, на теперішній час не створює будь-яких перешкод для подальшого розслідування кримінального провадження, а тому слідчий суддя не вбачає підстав для подальшого застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, оскільки такий спричиняє істотне обмеження законних прав та інтересів його власника.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 170-175, 309, 392, 532, 535 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Скасувати арешт накладений ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 16.09.2016 у справі №201/13116/16-к на об`єкт нерухомого майна, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , площа 31,7

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді подається до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1