Справа № 466/8666/19
Провадження № 1-кп/466/72/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 жовтня 2024 року м. Львів

Шевченківський районний суд м. Львова

в складі: головуючої судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Львові обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0001324 від 05.04.2018 про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Львова, громадянина України, раніше несудимого, заареєстрованого та проживаючого за вдресою АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КК України, -

в с т а н о в и в:

на розгляді Шевченківського районного суду м. Львова знаходиться кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КК України.

ОСОБА_4 , будучи батьком неповнолітньої ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в період з 08 серпня 2014року по 18 вересня 2016року, достовірно знаючи про те, що згідно рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 08 вересня 2018року, зобов`язаний сплачувати на користь ОСОБА_7 аліменти на утримання дочки ОСОБА_6 в розмірі частки від всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття, маючи умисел, направлений на злісне ухилення від сплати аліментів, ухилився від повного та своєчасного виконання рішення суду, зокрема працюючи в департаменті внутрішньої та інформаційної політики Львівської обласної державної адміністрації з вересня 2014 по квітень 2015, отримав мав заробітну плату в сумі 13058,06грн. Також працюючи на ФО підприємця ОСОБА_8 з лютого 2017року по червень 2017 року отримав заробітну плату в сумі 9600,00грн.

ОСОБА_4 будучи працездатною особою, ознайомлений із даним рішенням суду, яке вступило в законну силу 17.09.2014, не реагуючи на законні попередження державного виконавця, умисно, злісно ухилявся від сплати аліментів на утримання своєї неповнолітньої дитини, що призвело до утворення заборгованості станом на 18.09.2019 по сплаті аліментів у розмірі 89575,19грн.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю. Надав пояснення, що із заборгованості вже оплатив 11 тисяч гривень і в подальшому буде виконувати рішення суду щодо утримання дитини.

Обвинувачений ОСОБА_4 22.05.2024 звернувся до суду із заявою про закриття кримінального провадження відносно нього, у зв"язку з спливом строків давності. Суть обвинувачення та підстави звільнення від кримінальної відповідальності йому зрозумілі. (а.с.24)

Захисник ОСОБА_5 просив кримінальне провадження №0001324 щодо ОСОБА_9 закрити, оскільки таке зареєстроване 05.04.2018р. і станом на цей час минуло більше 3 років з моменту події кримінального правопорушення. Крім того з 2019року обвинувачений виходячи зі свого фінансового та сімейного стану почав сплачувати аліменти, що підтверджується копіями квитанцій. Тому просить закрити кримінальне провадження у зв`язку з спливом строків давності.

На адресу суду від представника потерпілої адвоката ОСОБА_10 31.05.2024 поступила заява про розгляд кримінальної справи проводити у їх відсутності, заяву обвинуваченого про закриття провадження у справі за строком давності заперечують.

Потерпіла ОСОБА_7 та її представник адвокат ОСОБА_10 в судове засідання 10.10.2024 не з"явились, хоча судом про час та місце розгляду справи були належним чином повідомлені.

Прокурор в судовому засідання не заперечила проти задоволення заявленого клопотання, вважає, що кримінальне провадження відносно обвинуваченого може бути закрито та звільнено ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності на підставі п.п.2,3 ч. 1 ст. 49 КК України у зв`язку з закінченням строків давності.

Заслухавши думку учасників судового провадження щодо заявленого клопотання, дослідивши матеріали кримінального провадження, роз`яснивши обвинуваченому ОСОБА_4 правові наслідки звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, суд дійшов наступних висновків.

Згідно з вимогами п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України у разі звільнення особи від кримінальної відповідальності суд закриває кримінальне провадження.

Разом з тим, відповідно до вимог ч. 1 ст. 285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

У ч. 2 ст. 285 КПК України передбачено, що особі, яка підозрюється, обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення та щодо якої передбачена можливість звільнення від кримінальної відповідальності у разі здійснення передбачених законом України про кримінальну відповідальність дій, роз`яснюється право на таке звільнення.

Згідно з положеннями ст. 286 КПК України, звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом.

За правилами ч. 3 ст. 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Положеннями ст. 49 КК України визначено: строки давності з огляду на тяжкість вчиненого злочину, після закінчення яких особа звільняється від кримінальної відповідальності; підстави такого звільнення від кримінальної відповідальності; обчислення перебігу строків давності, його відновлення, зупинення та переривання.

Строк давності це передбачений ст. 49 КК України певний проміжок часу з дня вчинення злочину і до дня набрання вироком законної сили, закінчення якого є підставою звільнення особи, яка вчинила злочин, від кримінальної відповідальності.

Матеріально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: закінчення встановлених ч. 1 ст. 49 КК України строків; відсутність обставин, що порушують їх перебіг (ч.ч. 2, 3 ст. 49 КК).

Процесуально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: притягнення особи як обвинуваченого; згода обвинуваченого на таке звільнення від кримінальної відповідальності.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Кримінальне провадження, передбачене ч.1 ст. 164 КК України, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , відповідно до ст. 12 КК України, віднесено до злочину невеликої тяжкості, за яке передбачено покарання у виді громадськими роботами на строк від вісімдесяти до ста двадцяти годин або пробаційним наглядом на строк до двох років, або обмеженням волі на той самий строк.

З обвинувального акту вбачається, що з моменту вчинення інкримінованого обвинуваченому кримінального правопорушення, тобто з 05.04.2018року минуло більше трьох років.

Згідно з п.8 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» від 23.12.2005р. №12, особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК, якщо з дня вчинення нею злочину до набрання вироком законної сили минули певні строки давності і вона не ухилялася від слідства або суду та не вчинила

нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого. Відповідно до ст. 11-1 КПК таке звільнення є обов`язковим, за винятком випадку застосування давності,

передбаченого ч. 4 ст. 49 КК України.

Отже, на час судового розгляду даного кримінального провадження закінчились встановлені ст. 49 КК України строки притягнення ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 164 КК України.

Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові об`єднаної палати Верховного суду від 05.04.2021 у справі №328/1109/19, звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язком суду у разі настання обставин, передбачених ч. 1 ст. 49 КК України, за наявності згоди підозрюваного, обвинуваченого, засудженого на звільнення на підставі спливу строків давності.

З`ясувавши позицію обвинуваченого ОСОБА_4 та впевнившись у його добровільності та усвідомленні наслідків закриття кримінального провадження з нереабілітуючих підстав, суд вважає, що клопотання ОСОБА_4 підлягає задоволенню.

Таким чином, є всі підстави для звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності та закриття кримінального провадження з цих же підстав.

Запобіжний захід у даному кримінальному провадженні обвинуваченому не обирався.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст.ст.12, 49 КК України, ст.ст. 284,285,286,288, 318, 372,376 КПК України, суд,-

постановив:

Заяву обвинуваченого ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження відносно нього, у зв"язку з спливом строків давності задовольнити.

Звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого за ч.1 ст. 164 КК України, на підставі ст.49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності.

Кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за ч.1 ст. 164 КК України закрити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Львова протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1