Справа № 206/288/23
Провадження № 1-кс/206/1038/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2024 року слідчий суддя Самарського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , при секретареві ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Лівобережної окружної прокуратури міста Дніпра Дніпропетровської області ОСОБА_3 про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000223, внесеного 13 грудня 2022 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

До Самарського районного суду м. Дніпропетровська з клопотанням про арешт майна звернулась прокурор Лівобережної окружної прокуратури міста Дніпра Дніпропетровської області ОСОБА_3 в рамках кримінального провадження №0000223, внесеного 13 грудня 2022 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України.

Клопотання обґрунтовано тим, що СВ ВП №4 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні за фактом набуття права власності на нерухоме майно у м. Дніпрі, в тому числі, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 групою осіб шляхом обману, чим спричинено шкоду потерпілим в великих розмірах.

Об`єкт нерухомого майна, у вигляді квартири за адресою: АДРЕСА_1 , незаконно відчужено на користь ОСОБА_4 .

Приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_5 з відкриттям розділу, прийнято 07.05.2020 рішення №52174119 про державну реєстрацію речових прав за ОСОБА_4 на квартиру АДРЕСА_2 на підставі договору купівлі-продажу від 07.05.2020 за №309 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101), номер запису про право власності 36439454 від 07.05.2020.

У пункті 1.3 договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_3 від 07.05.2020 зазначено, що квартира АДРЕСА_2 , загальною площею 34, 2 кв.м., з них житла площа складає 17, 7 кв.м. належала на праві власності ОСОБА_6 на підставі свідоцтва про право власності на житло виданого 11.10.1994 Виконкомом міської Ради народних депутатів, згідно з розпорядженням (наказом) від 11.10.1994 за №4/1138-01. Права власності зареєстроване Комунальним підприємством «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» та записано в реєстрову книгу №204пза реєстровим номером 19, що підтверджується довідкою Комунального підприємства «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» №5943 від 06.05.2020.

Водночас, відповідно листа комунального підприємства «Дніпровське міське бюро технічної інвентаризації» Дніпровської міської ради за №5151 від 07.05.2024, реєстрація права власності (приватна, державна, комунальна) станом на 31.12.2012 та технічна інвентаризація, як окремого об`єкта нерухомого майна квартири АДРЕСА_2 КП «ДМБТІ» ДМР не проводилась, відомості про зареєстроване право власності за будь-якими особами відсутні. Крім того, свідоцтво про право власності на вище вказану квартиру від 11.10.1994 видане Виконкомом міської Ради народних депутатів до КП «ДМБТІ» для проведення реєстрації права власності, не надавалося та на зберіганні не перебуває, а відповідно запис про реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_2 в реєстровій книзі №204п, відсутній.

Крім того, згідно листа комунального підприємства «Дніпровське міське бюро технічної інвентаризації» Дніпровської міської ради від 03.09.2024 за вих. №10451 встановлено, що житловий будинок АДРЕСА_4 в який увійшла квартира 119, зареєстрований на праві комунальної власності за територіальною громадою м. Дніпропетровська в особі Дніпропетровської міської ради на підставі свідоцтва про право власності від 21.03.2000, виданого виконавчим комітетом Дніпропетровської міської ради на підставі рішення виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради від 15.07.1999 за №1516, що зареєстроване в КП «ДМБТІ» та записане в реєстрову книгу №19ЖЮ за реєстровим №1253-174.

Поряд із цим, відповідно до інформації Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради від 18.07.2024 за вих.6/5-2353 за адресою: АДРЕСА_1 , на момент відчуження квартири на користь ОСОБА_4 , зареєстровано з 05.05.1977 місце проживання ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 яка взагалі не була учасникам правочинів щодо спірного майна.

Водночас встановлено, що 14.04.2018 о 15:36 до Новокодацького відділення поліції Дніпровського відділу поліції Головного управління Національної поліції (правонаступником якого наразі є Відділення поліції №3 Дніпровського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області) зі служби 102 надійшло повідомлення про те, що за адресою: АДРЕСА_1 виявлено труп ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В подальшому, за вказаним фактом внесено відомості до ЄРДР за №0000861 від 15.04.2018 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 115 КК України.

07.05.2020 без достатніх правових підстав було набуто права власності на нерухоме майно, у вигляді квартири АДРЕСА_2 встановлено, яка перебувала у комунальній власності територіальної громади м. Дніпро на момент її відчуження ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 , рішень щодо передачі її у приватну власність у порядку приватизації у передбаченому законом порядку компетентними органами не приймалося та свідоцтв про право власності на неї не видавалося.

Наразі, власником квартири є ОСОБА_8 , право власності набуто на підставі договору купівлі-продажу, реєстр №462 від 10.07.2020, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_9 .

Окружною прокуратурою в межах даного кримінального провадження отримано матеріали від СКП Відділення поліції №3 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області про виконання доручення прокурора окружної прокуратури від 13.09.2024 за вих.43.3/6770 та 13.09.2024 за вих.43.3/6771. Відповідно до вказаних матеріалів з`ясовано, що мешканці будинку АДРЕСА_5 , не знають нинішню власницю спірної квартири АДРЕСА_6 ОСОБА_8 , та не володіють відомостями про осіб, що там періодично мешкають.

Обґрунтовуючи своє клопотання про накладення арешту на нерухоме майно, а саме квартиру АДРЕСА_2 , право власності на яку зареєстровано за ОСОБА_8 , прокурор зазначає, що останньою право власності на вказану квартиру набуто кримінально протиправним шляхом, вказана квартира є речовим доказом, а тому з метою збереження речових доказів, а також запобігання її майбутнього відчуження іншим особам, що фактично ускладнить її повернення законному власнику та може завдати шкоду третім особам, які можуть придбати дане нерухоме майно не підозрюючи, що вона набута шахрайським шляхом, існує необхідність у накладенні арешту на вказану квартиру.

Прокурор в судовому засіданні пояснила, застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді накладення арешту на вказаної квартири є співмірним завданій кримінальним правопорушенням шкоди, оскільки арешт накладається лише на нерухоме майно, права на яке отримано злочинним шляхом.

Власник майна в судове засідання не з`явився.

Вислухавши доводи прокурора, дослідивши письмові матеріали клопотання та врахувавши встановлені в судовому засіданні обставини, приходжу до висновку про задоволення клопотання з огляду на наступне.

Судом встановлено, що в провадженні ВП №4 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області перебуває кримінальне провадження внесене до ЄРДР за №0000223 від 13 грудня 2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України.

З витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №398136134 від 07 жовтня 2024 року вбачається, що право власності на квартиру АДРЕСА_2 10 липня 2020 року зареєстровано за ОСОБА_8 на підставі договору купівлі0продажу квартири, серія та номер: АДРЕСА_7 , виданий 10 липня 2020 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_9 . Перед цим, 07 травня 2020 року право власності на вказану квартиру було зареєстровано за ОСОБА_4 на підставі договору купівлі-продажу, серія та номер 309, виданого 07 травня 2020 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_5

Договір купівлі-продажу квартири №309 від 07 травня 2020 року укладений між ОСОБА_6 (продавець) та ОСОБА_4 (покупець).

Із повідомлення КП «Дніпровське міське бюро технічної інвентаризації» ДМР №5151 від 07 травня 2024 року вбачається, що станом на 31 грудня 2012 року реєстрація права власності на квартиру АДРЕСА_2 за будь-якою особою КП «ДМБТІ» ДМР не проводилась, свідоцтво про право власності на вищезазначену квартиру від 11 жовтня 1994 року видане Виконкомом міської Ради народних депутатів до КП «ДМБТІ» для проведення реєстрації права власності не надавалось та на зберіганні не перебуває, а відповідно і запис про реєстрацію права власності на квартиру в реєстровій книзі №204п відсутній.

Згідно з ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

У відповідності до ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди ч. 2 ст. 170 КПК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Згідно із ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

На підставі абз. 2 ч. 10 ст. 170 КПК України, не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 11, 12 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна. Заборона використання житлового приміщення особам, які на законних підставах проживають у такому житловому приміщенні, не допускається.

Згідно із ч. 4 ст. 173 КПК України, у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 07.06.2007 р. у справі «Смирнов проти Росії» було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку - вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.

Враховуючи викладене, слідчий суддя погоджується з твердженням прокурора про те, що квартира АДРЕСА_2 , яка на праві власності належить ОСОБА_8 , відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України та наразі існує ризик її відчуження третім особам, а тому з метою збереження речових доказів дійсно є необхідність у накладенні арешту на вказане майно у вигляді заборони його відчуження та такий спосіб арешту є найменш обтяжливим.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 170-173, 223, 234, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ :

Клопотання прокурора Лівобережної окружної прокуратури міста Дніпра Дніпропетровської області ОСОБА_3 про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000223, внесеного 13 грудня 2022 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України задовольнити.

Накласти арешт у вигляді заборони на відчуження у будь-який спосіб квартири АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101, загальною площею 34,2 кв.м. (з них житлова складає 17,7 кв.м.), право власності на яку зареєстровано за ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ).

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня оголошення ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1