Справа 688/4488/24
№ 1-кс/688/2077/24
Ухвала

про накладення арешту на майно

30 вересня 2024 року м. Шепетівка

Слідчий суддя Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого відділення розслідування злочинів скоєних в сфері транспорту СВ Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_3 , подане в рамках кримінального провадження №0001638 від 25 вересня 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, про арешт майна,

встановив:

Слідчий відділення розслідування злочинів скоєних в сфері транспорту СВ Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_3 , за погодженням з прокурором Шепетівської окружної прокуратури ОСОБА_4 , звернувся із клопотанням про арешт майна в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001638 від 25 вересня 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що 25 вересня 2024 року, близько 11:20 години, в АДРЕСА_1 , водій автомобіля марки «Volkswagen» моделі «Passat», номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виконуючи маневр повороту ліворуч з провулку Героїв Небесної Сотні на вулицю Героїв Небесної Сотні в напрямку вул. Захисників України, не врахував дорожню обстановку, в результаті чого здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка перетинала проїжджу частину дороги поза межами пішохідного переходу справа наліво відносно напрямку руху автомобіля. Внаслідок ДТП пішохід ОСОБА_6 отримала тілесні ушкодження у вигляді перелому двохкісточкової лівої гомілки, перелому хірургічної шийки лівого плеча зі зміщенням уламків, з якими госпіталізована до травматологічного відділення КНП «Шепетівська багатопрофільна лікарня».

25 вересня 2024 року відомості по даному факту внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0001638 за кваліфікацією кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України.

Після проведення огляду місця події 25 вересня 2024 року автомобіль марки «Volkswagen» моделі «Passat», номерний знак НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , вилучений та поміщений на зберігання до спеціального майданчику для тимчасового зберігання затриманого автотранспорту у АДРЕСА_2 , на час розслідування у кримінальному провадженні.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 автомобіль марки «Volkswagen» моделі «Passat», номерний знак НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , належить на праві власності ОСОБА_5 , зареєстрованому по АДРЕСА_3 .

25 вересня 2024 року постановою слідчого відділення розслідування злочинів скоєних в сфері транспорту СВ Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_3 вказаний транспортний засіб визнаний у кримінальному провадженні речовим доказом, оскільки містить відомості, які можуть бути використанні як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час досудового розслідування кримінального провадження, являється об`єктом дослідження при проведенні судових експертиз.

В подальшому з метою проведення судових експертиз, виникла необхідність у арешті вказаного автомобіля, так як у разі не застосування даного заходу забезпечення кримінального провадження, це може призвести до зникнення втрати або пошкодження слідів кримінального правопорушення на транспортному засобі та перешкоджатиме кримінальному провадженню.

Прокурор ОСОБА_4 та слідчий ОСОБА_3 , в судове засідання не з`явилися, подали заяви про розгляд клопотання без їх участі, підтримали клопотання, просили його задовольнити.

Слідчий суддя вважає, що неявка прокурора та слідчого в судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Відповідно до ч.4 ст.107 КПК України фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснювалося.

Перевіривши надані матеріали клопотання та кримінального провадження, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання підлягає задоволенню з огляду на таке.

Статтею 167 КПК України передбачено, що тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом.

Згідно п. 3 ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом.

Згідно ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Частиною 1 ст.131 КПК України передбачено, що заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Одним із заходів забезпечення кримінального провадження згідно п.7 ч.2 ст.131 КПК України є арешт майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України визначено правові підстави для накладення арешту на майно з метою збереження речових доказів, згідно з якою арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 31) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Враховуючи, що вилучений автомобіль марки «Volkswagen» моделі «Passat», номерний знак НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , визнано речовим доказом, потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, наявність ризиків, передбачених абз. 2 ч.1 ст.170 КПК України, слідчий суддя дійшов висновку, що з метою збереження речового доказу слід накласти арешт на майно із забороною розпорядження, відчуження та користування ним.

При цьому, слідчий суддя роз`яснює, що відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 174 КПК України інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання належить задовольнити.

Керуючись ст.ст. 132, 170-173, 175, 309 КПК України, слідчий суддя

ухвалив:

Клопотання слідчого відділення розслідування злочинів скоєних в сфері транспорту СВ Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_3 , подане в рамках кримінального провадження №0001638 від 25 вересня 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, про арешт майна, - задовольнити.

Накласти арешт на автомобіль марки «Volkswagen» моделі «Passat», номерний знак НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , що належить на праві власності ОСОБА_5 , зареєстрованому по АДРЕСА_3 , заборонивши власнику розпоряджатися, відчужувати та користуватися вказаним автомобілем.

Ухвала підлягає негайному виконанню слідчим відділення розслідування злочинів скоєних в сфері транспорту СВ Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Хмельницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_7