У Х В А Л А

Іменем України

№ 610/3994/24 № 1-кс/610/1120/2024
м. Балаклія24 жовтня 2024 року

Слідчий суддя Балаклійського районного суду Харківської області ОСОБА_1 , за участю: секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора Балаклійського відділу Ізюмської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000647 про арешт майна,

в с т а н о в и в:

22.10.2024 до суду надійшло клопотання прокурора про арешт майна від 22.10.2024.

Предметом клопотання є майно: релейна шафа, власником якої єАТ «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Південна залізниця», та змив на марлевий тампон з внутрішньої поверхні релейної шафи, власник якого відсутній.

Клопотання обґрунтовано тим, що 21.10.2024 при огляді місця події було виявлено та вилучено вищевказане майно, яке зберегло на собі сліди вчинення кримінального правопорушення та містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тому на нього доцільно накласти арешт з метою збереження речових доказів, які визнано такими за постановою слідчого, та недопущення його приховання, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Виходячи з того, що для досягнення повноти, всебічності та неупередженості розслідування вище зазначеного кримінального правопорушення, у зв`язку з необхідністю проведення ряду судових експертиз, які вимагають відповідного доступу до об`єкта дослідження, необхідно здійснити накладення арешту на виявлені речі та предмети.

Прокурор просила розглянути клопотання за її відсутності, клопотання підтримала.

Власник майна АТ «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Південна залізниця» про час та місце розгляду клопотання повідомлялась шляхом направлення повістки про виклик до суду на адресу електронної пошти, однак в судове засідання для розгляду клопотання їхній представник не прибув.

Відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України його неприбуття не перешкоджає розгляду клопотання з урахуванням визначеного законом скороченого строку розгляду клопотання, наслідків не розгляду клопотання, наявності права у власника майна на подачу клопотання про скасування арешту майна у разі його накладення.

Під час розгляду клопотання з наявних у суду матеріалів справи встановлено наступне.

18.10.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань (ЄРДР) внесені відомості про вчинене кримінальне правопорушення з правовою кваліфікацією за ч. 2 ст. 113 КК України, кримінальному провадженню присвоєний № 0000647.

Частиною 2 статті 113 КК України передбачено кримінальну відповідальність за вчинення з метою ослаблення держави вибухів, підпалів або інших дій, спрямованих на масове знищення людей, заподіяння тілесних ушкоджень чи іншої шкоди їхньому здоров'ю, на зруйнування або пошкодження об'єктів, які мають важливе народногосподарське чи оборонне значення, а також вчинення з тією самою метою дій, спрямованих на радіоактивне забруднення, масове отруєння, поширення епідемій, епізоотій чи епіфітотій, вчинені в умовах воєнного стану або в період збройного конфлікту.

Згідно з витягом з ЄРДР про внесення 18.10.2024 відомостей про вчинене кримінальне правопорушення за ч. 2 ст. 113 КК України, відповідно до матеріалів ЄО № 6570 від 17.10.2024 ВП № 1 Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області встановлено, що 17.10.2024 приблизно о 22.50 годині, у період дії воєнного стану на території України, невстановлені особи, з метою ослаблення держави шляхом пошкодження об`єктів, які мають важливе оборонне значення, вчинили підпал релейної шафи на 341 км +700 м перегону Савинці-Закамельське, поблизу с. Довгалівка Ізюмського району Харківської області, тим самим здійснивши перебій в роботі руху залізничного транспорту АТ «Укрзалізниця».

21.10.2024 було проведено огляд місця події за адресою: АДРЕСА_1 , під час якого за добровільної згоди ОСОБА_4 було оглянуто релейну шафу, яку 17.10.2024 невстановлені особи підпалили на 341 км НОМЕР_1 АДРЕСА_2 , та вилучено: змив на марлевий тампон з внутрішньої поверхні релейної шафи та релейну шафу.

За постановою слідчого від 21.10.2024 вищевказане майно визнано речовими доказами у вказаному кримінальному провадженні.

Згідно з ч. 7 ст. 237 КПК України вказане у клопотанні майно вважається тимчасово вилученим.

Пункт 7 частини 2 статті 131 КПК України регламентує арешт майна, як один з заходів забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що:

1)існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;

2)потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора;

3)може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

У відповідності до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Окрім того, ч. 2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна, як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи при наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Зазначене у клопотанні майно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, тобто могло зберегти на собі сліди вчинення кримінального правопорушення або містити інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тому є речовими доказами у даному кримінальному провадженні та на нього необхідно накласти арешт з метою його збереження.

У відповідності до ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження шляхом позбавлення права на відчуження, розпорядження та користування цим майном є доцільним, оскільки в даному випадку забезпечує запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі.

Матеріали клопотання та встановлені судом обставини свідчать, що на цьому первинному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення збереження зазначених об'єктів, як речових доказів.

На підставі викладеного, керуючись ст. 170-174 КПК України,

п о с т а н о в и в:

1.Клопотання задовольнити повністю.

2.Накласти арешт на тимчасово вилучене 21.10.2024 в ході огляду місця події майно:

1)релейну шафу,

2)змив на марлевий тампон з внутрішньої поверхні релейної шафи,

позбавивши права на відчуження, розпорядження та користування цим майном.

3.Місце зберігання арештованого майна визначити слідчому у відповідності до порядку, визначеному Постановою Кабінету Міністрів України № 1104 від 19.11.2012 «Про затвердження порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов'язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження».

4.Копію ухвали направити ініціатору клопотання для виконання та заінтересованим особам для інформування.

Ухвала виконується неґайно, може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Можливо слідчому судді заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Слідчий суддя ОСОБА_1