Справа № 645/6985/24
Провадження № 1-кс/645/1698/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 листопада 2024 року м. Харків

Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань у приміщенні суду в м.Харкові клопотання старшого слідчого СВ ВП №2 ХРУП №2 ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Немишлянської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні № 0000944 від 03.07.2024 року про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Харкова, громадянину України, з середньою освітою, неодруженому, який офіційно непрацевлаштований, малолітніх, неповнолітніх дітей та непрацездатних осіб на утриманні не має, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:

-вироком Апеляційного суду Харківської області від 18.07.2003 року за п. 6 ч. 2 ст. 115, п. 13 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187, ст. 70 КК України 2001 року, до 15 років позбавлення волі, додаткове покарання - конфіскація майна. Звільнений 01.04.2016 за рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 24.03.2016 року з Дергачівської ВК Харківської області №109 умовно-достроково, невідбутий строк 1 місяць 5 днів,

підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

22 листопада 2024 року до суду надійшло клопотання старшого слідчого СВ ВП №2 ХРУП №2 ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Немишлянської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні № 0000944 від 03.07.2024 року про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування клопотання сторона обвинувачення вказує, що Слідчим відділом ВП №2 ХРУП №2 ГУ НП в Харківській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000944 від 03.07.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , систематично вчиняє домашнє насильство психологічного, економічного та фізичного характеру відносно своєї матері ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (ІТС ІПНП №8679 від 02.07.2024).

Так, на підставі Указу Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 №2102-ІХ (зі змінами), в Україні з 05:30 24.02.2022 введено воєнний стан.

14.10.2024 року допитано в якості потерпілої ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка надала покази, що вона є пенсіонеркою. Проживає в однокімнатній квартирі разом зі своїм рідним сином ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , протягом тривалого часу. ОСОБА_7 не має офіційного працевлаштування, гроші, що він отримує витрачає на алкоголь, так як систематично зловживає алкогольними напоями, живе загалом за кошти потерпілої. Коли випиває стає агресивною людиною, йому неможна сказати жодного слова вдома, вчиняє сварки, в ході яких погрожує ОСОБА_6 фізичною розправою, виражається нецензурною лайкою, виганяє з квартири та не пускає назад. Окрім цього, під час сварок він не тільки виражається нецензурно в сторону матері, але і завдає їй тілесних ушкоджень, робить це так, щоб явно видимих тілесних ушкоджень не було. 18.11.2023 року ввечері, 03.03.2024 приблизно з 12:00 до 19:30 години, 13.02.2024 приблизно о 17:00-18:00 годині у черговий раз, будучи в стані алкогольного сп`яніння влаштовував сварки, виражався нецензурно в сторону потерпілої, хапав за руки, штовхав, бив та знущався, а також виганяв її з її власної квартири та не пускав назад, а також відбирав у потерпілої її гроші. Про ці випадки ОСОБА_6 повідомляла до поліції. Працівники поліції проводили з ним профілактичні бесіди, виписували адміністративні протоколи за ст.173-2 КУПАП, але ОСОБА_7 кожного разу казав, що йому все одно на ці протоколи. ОСОБА_6 багато разів пробачала ОСОБА_7 , але він так і продовжує вживати алкогольні напої і вести себе агресивно. 21.06.2024 року приблизно об 11:00 годині ОСОБА_6 знаходилася за адресою свого мешкання, коли ОСОБА_7 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, почав вимагати у неї 100 гривень на особисті потреби. ОСОБА_6 відповіла, що коштів не залишилося, на що він почав нецензурно висловлюватися в її сторону, штовхати її. ОСОБА_6 злякалася, що ОСОБА_8 знову почне її бити та повідомила йому, що піде до сусідки, розміняє кошти та після цього дасть йому необхідні кошти, що вона і зробила. Після того, як ОСОБА_7 отримав від ОСОБА_6 кошти, він пішов у невідомому напрямку та повернувся 21.06.2024 року приблизно о 16:00 годині. На момент повернення сина ОСОБА_6 перебувала на кухні у своїй квартирі. Геннадій увійшовши на кухню, одразу почав нецензурно висловлюватися в її адресу, штовхати її. ОСОБА_6 зателефонувала своїй сусідці, ОСОБА_9 , яка мешкає за адресою:

АДРЕСА_2 , щоб попрохати у неї прихистку, доки син не заспокоїться. Почувши, що ОСОБА_6 телефонує сусідці, ОСОБА_7 розлютився та ударив її кулаком по лівій руці. Після чого ОСОБА_6 пішла зі своєї квартири до квартири ОСОБА_9 , звідти зателефонувала до поліції та повідомила про насилля, вчинене ОСОБА_7 стосовно неї. По приїзду кожного разу співробітники поліції заспокоювали ОСОБА_7 , допомагали потерпілій. Останні рази ОСОБА_7 також виписували заборонні приписи, згідно з якими йому заборонено було заходити до квартири матері. Також поліцейські складали протоколи стосовно ОСОБА_5 . Проте кожного разу ОСОБА_7 заперечує, що чинив щодо потерпілої домашнє насилля та через деякий час продовжував знущатися над нею. ОСОБА_6 зазначила, що внаслідок протиправних дій її сина ОСОБА_7 , останній систематично завдає шкоду її психічному та фізичному здоров`ю (у потерпілої сильні головні болі, почали тремтіти ноги та руки час від часу, завжди нервує, постійно змінюється тиск), внаслідок чого у потерпілої з`явились проблеми зі сном, емоційна невпевненість, заниження самооцінки, втрата позитивних емоцій, побоювання за власну безпеку, вона боїться, що одного разу під час чергової сварки ОСОБА_7 може її просто вбити.

Згідно ч. 1, 2 ст. 28 Конституції України кожен має право на повагу до його гідності; ніхто не може бути підданий катуванню, жорстокому, нелюдському або такому, що принижує його гідність, поводженню чи покаранню.

Окрім цього, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» (далі Закон), домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Пунктами 14, 17 ч. 1 ст. 1 Закону регламентовано, що психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи, окрім цього, фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Так, ОСОБА_5 , у порушення вимог ст. 28 «Конституції України», Закону України «Про запобігання та протидії домашньому насильству», безпідставно, умисно, систематично вчиняє психологічне, економічне та фізичне насильство відносно своєї матері ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2

ОСОБА_5 проживає із ОСОБА_6 в одній квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , пов`язаний з нею спільним побутом, має взаємні права та обов`язки.

Так, у період з 18.11.2023 р. по 21.06.2024 р. ОСОБА_5 систематично вчиняв психологічне, економічне та фізичне насильство над своєю матір`ю ОСОБА_6 , за що був неодноразово притягнутий до адміністративної відповідальності, а саме:

- постановою Фрунзенського районного суду міста Харкова від 25.01.2024 у справі №645/6761/23 ОСОБА_5 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 гривень 00 копійок;

- постановою Фрунзенського районного суду міста Харкова від 27.03.2024 у справі №645/940/24 ОСОБА_5 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 170 гривень 00 копійок;

- постановою Фрунзенського районного суду міста Харкова від 02.05.2024 у справі №645/1265/24 ОСОБА_5 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 гривень 00 копійок.

Також, 18.11.2023 відносно ОСОБА_5 було винесено терміновий заборонний припис серії НОМЕР_1 , згідно якого ОСОБА_5 з 18.11.2023 до 21.11.2023 заборонено у будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою ОСОБА_6 ; 13.02.2023 відносно ОСОБА_5 було винесено терміновий заборонний припис серії НОМЕР_2 , згідно якого ОСОБА_5 з 13.02.2024 до 23.03.2024 заборонено у будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою ОСОБА_6 ; 03.03.2024 відносно ОСОБА_5 було винесено терміновий заборонний припис серії НОМЕР_3 , згідно якого ОСОБА_5 з 03.03.2024 до 12.03.2024 заборонено у будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою ОСОБА_6 .

Таким чином, ОСОБА_5 , будучи неодноразово притягнутим до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства, належних для себе висновків не зробив та продовжує чинити психологічне насильство відносно своєї матері ОСОБА_6 .

Так, ОСОБА_5 , 21.06.2024 приблизно об 11:00 годині, точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, знаходячись в квартирі АДРЕСА_3 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння почав вимагати грошові кошти у розмірі 100 гривень на алкогольні напої у своєї матері ОСОБА_5 . Коли ОСОБА_6 відмовила йому, пояснивши, що гроші закінчилися, ОСОБА_5 вчинив з матір`ю сварку, в ході якої діючи умисно, систематично та цілеспрямовано, усвідомлюючи злочинний характер своїх протиправних дій, умисно почав ображати свою матір ОСОБА_6 нецензурною лайкою, принижуючи цим її честь та гідність як людини, тобто чинив психологічне насильство відносно своєї матері ОСОБА_6 , а також штовхати її. Отримавши від ОСОБА_6 грошові кошти, які вона позичила у сусідки ОСОБА_9 , ОСОБА_5 пішов у невідомому напрямку. 21.06.2024 приблизно о 16:00 годині ОСОБА_5 повернувся за місцем мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , в стані сильного алкогольного сп`яніння. Підійшовши до матері, яка на той момент знаходилася на кухні, ОСОБА_5 зненацька почав висловлюватися нецензурною лайкою в її сторону та штовхати її. Дізнавшись про те, що ОСОБА_5 збирається зателефонувати до сусідки ОСОБА_9 , ОСОБА_5 розлютився та ударив матір кулаком по лівій руці, тобто вчинив фізичне насилля стосовно своєї матері ОСОБА_6 , після чого вигнав її з квартири.

Внаслідок протиправних дій ОСОБА_5 потерпілій ОСОБА_6 були спричинені психологічні страждання, завдавши шкоди її психічному здоров`ю у вигляді емоційної невпевненості, побоювання за свою безпеку, втрати повноцінного побуту, відпочинку та сну, втрати апетиту, заниження самооцінки до пригніченого стану, погіршення фізичного та психологічного самопочуття, втрати позитивних емоцій та жаги до життя, у зв`язку із чим ОСОБА_6 була вимушена звернутись із заявою до правоохоронних органів з метою захисту своїх прав.

Отже, своїми діями ОСОБА_5 відносно потерпілої ОСОБА_6 вчинив фізичне, економічне та психологічне насильство, що призвело до фізичних та психологічних страждань потерпілої особи, тобто вчинив домашнє насильство.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ст. 126-1 КК України, домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення фізичного, психологічного та економічного насильства щодо особи, з якою винний перебуває у близьких відносинах, що призводить до фізичних або психологічних страждань та погіршенні якості життя потерпілої особи.

Сторона обвинувачення зазначає, що 21.11.2024 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у скоєнні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ст. 126-1 КК України.

Підставою для звернення до слідчого судді із клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання стали наявність достатніх підозр вважати, що ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 126-1 КК України, та наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, саме: переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, а також вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Сторона обвинувачення у судовому засіданні клопотання про обрання підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання підтримала. Прокурор зазначила, що зібрані на час розгляду клопотання докази свідчать про обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, та підтверджують наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. У зв`язку із необхідністю належної процесуальної поведінки підозрюваного, сторона обвинувачення просила застосувати до ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Підозрюваний не заперечував проти задоволення клопотання, вважає підозру обґрунтованою.

Слідчий суддя, заслухавши позицію сторін, дослідивши надані матеріали та документи у їх сукупності, приходить до наступного.

З наданих матеріалів встановлено, що ВП №2 ХРУП №2 Головного управління Національної поліції в Харківській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000944 від 03.07.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України.

Відомості щодо вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, внесені до ЄРДР 03.07.2024 за фактом того, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , систематично вчиняє домашнє насильство психологічного та фізичного характеру відносно своєї матері ОСОБА_6 .

21.11.2024 у кримінальному провадженні № 0000944 від 03.07.2024 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, тобто домашнє насильство - умисне систематичне вчинення фізичного, психологічного та економічного насильства щодо особи, з якою винний перебуває у близьких відносинах, що призводить до фізичних або психологічних страждань та погіршенні якості життя потерпілої особи. Повідомлення про підозру та пам`ятка про процесуальні права та обов`язки вручені особисто ОСОБА_5 , права підозрюваного оголошені та роз`яснені 21.11.2024.

Зазначений факт підтверджується особистим підписом ОСОБА_5 , який міститься в підозрі та пам`ятці про процесуальні права та обов`язки підозрюваного.

З огляду на зазначене, слідчий суддя приходить до висновку, що повідомлення про підозру було вручено у встановлений законом строк, а отже, відповідно до вимог ст.42 КПК України, ОСОБА_5 має статус підозрюваного у цьому кримінальному провадженні.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду, перешкоджати кримінальному провадженню, незаконно впливати на потерпілих, свідків, тощо, вчинити інше кримінальне правопорушення, а підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити такі дії: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, згідно зі ст.178 КПК України, враховується: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; міцність соціальних зав`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; майновий стан підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Таким чином, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

- наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

- наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

- недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні (ч. 1 ст. 194 КПК України).

Щодо наявності обґрунтованої підозри слідчий суддя зазначає наступне.

Відповідно до ч.5 ст.9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), яка відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права.

Оскільки положення кримінального процесуального законодавства не розкривають поняття «обґрунтованості підозри», в оцінці цього питання слідча суддя користується практикою ЄСПЛ.

У своїх рішеннях, зокрема, «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук та Йонкало проти України», Європейський суд з прав людини наголошує, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

«Обґрунтована підозра» існує тоді, коли факти, якими обґрунтовується затримання, можна «розумно» вважати такими, що підпадають під опис одного з правопорушень, визначених у законі про кримінальну відповідальність. Тобто явно не може йтися про наявність «обґрунтованої підозри», якщо дії, у вчиненні яких підозрюється особа, не становлять кримінального правопорушення на момент учинення (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Волох проти України»).

При цьому факти що підтверджують обґрунтовану підозру не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок. Стандарт доказування «обґрунтована підозра» не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав особи.

Уявлення про «обґрунтовану підозру» має ґрунтуватися поміж інших факторів, на двох ключових критеріях: суб`єктивному та об`єктивному.

Перший критерій означає, що підозра має бути добросовісною, тобто особа, яка виконала затримання та оголосила підозру, має щиро підозрювати особу у вчиненні кримінального правопорушення, другий - що об`єктивно існують дані про скоєне кримінальне правопорушення і причетність особи до вчинення правопорушення. Такими даними можуть бути дії самого підозрюваного, наявні документи, речові докази, показання очевидців тощо.

Крім цього, у рішенні ЄСПЛ у справі «Феррарі-Браво проти Італії» №9627/81 від 14 березня 1984 року суд зазначив, що «питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому має й тримання під вартою»; у справі «Мюррей проти Сполученогс Королівства» №14310/88 від 23 жовтня 1994 року «факти, які є причиною виникнення підозрі не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування вирок) чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процес) кримінального розслідування».

З матеріалів доданих до клопотання вбачається, що ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, - домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення фізичного, психологічного та економічного насильства щодо особи, з якою винний перебуває у близьких відносинах, що призводить до фізичних або психологічних страждань та погіршенні якості життя потерпілої особи.

Слідчим суддею встановлено, що на час вчинення інкримінованих кримінальних правопорушень, у вчиненні яких ОСОБА_5 підозрюється, останній є осудною особою, яка досягла 14-річного віку.

24 лютого 2022 року Україна зазнала чергового акту збройної агресії з боку Російської Федерації. Відбулося широкомасштабне вторгнення в Україну збройних сил Росії, що триває і досі.

Згідно з Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні» із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб введено в Україні воєнний стан, який неодноразово продовжувався.

За результатами розгляду даного клопотання про застосування запобіжного заходу слідчим суддею встановлено, що висновки органу досудового розслідування про наявність підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, не є очевидно необґрунтованими чи недопустимими, виходячи з наданих стороною обвинувачення доказів, а саме:

-протоколом допиту потерпілої ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , від 14.10.2024;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , від 14.10.2024 року;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , від 14.10.2024 року;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , від 14.10.2024 року;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , від 14.10.2024 року;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , від 18.10.2024 року;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , від 14.10.2024 року;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , від 17.10.2024 року;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , від 18.10.2024 року;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , від 18.10.2024 року;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_12 , від 09.11.2024 року;

-протоколом додаткового допиту свідка ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , від 20.11.2024 року;

-постановою Фрунзенського районного суду міста Харкова від 25.01.2024 у справі №645/6761/23 ОСОБА_5 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 гривень 00 копійок;

-постановою Фрунзенського районного суду міста Харкова від 27.03.2024 у справі №645/940/24 ОСОБА_5 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 170 гривень 00 копійок;

-постановою Фрунзенського районного суду міста Харкова від 02.05.2024 у справі №645/1265/24 ОСОБА_5 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 гривень 00 копійок;

-протоколом слідчого експерименту від 21.11.2024 року за участю потерпілої ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка самостійно описала протиправні дії, вчинені стосовно неї, місце вчинення кримінального правопорушення та визначила предмети злочинного посягання;

-іншими матеріалами кримінального провадження, які в своїй сукупності підтверджують вчинення ОСОБА_5 інкримінованого йому кримінального правопорушення;

-консультаційним висновком спеціаліста відділення психіатрії Міжнародної мережі медичних центрів ТОВ «МЦ ОН КЛІНІК ХАРКІВ ПС» ОСОБА_19 від 20.11.2024 за наданою послугою консультація лікаря-психіатра вдома у пацієнта стосовно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Слідчий суддя зазначає, що на цій стадії кримінального провадження, враховуючи практику Європейського суду з прав людини та положення кримінального процесуального закону, суд повинен лише надати оцінку тому чи достатньо отриманої інформації та досліджених доказів, для того, щоб допустити можливість, що особа щодо якої вирішується питання про застосування запобіжного заходу могла вчинити кримінальне правопорушення, яке їй інкримінується. Питання ж оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні того чи іншого злочину входить до компетенції суду під час розгляду кримінального провадження по суті.

З огляду на зазначене, не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_5 , виходячи з наявних у суду матеріалів клопотання, слідчий суддя переконаний, що надані достатні підстави для наявності обґрунтованої підозри стосовно можливого вчинення ОСОБА_5 дій, що кваліфікуються за ст. 126-1 КК України за викладених у клопотанні обставин.

Вказане може бути підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у виді запобіжного заходу.

Щодо наявності ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України слідчий суддя зазначає наступне.

Слідчий суддя враховує наявність ризиків, передбачених п.1, п.3, п.5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме можливість запобігання спробам підозрюваним переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на потерпілу та свідків у кримінальному провадженні та вчинити інші кримінальні правопорушення.

Крім того, слідчий суддя вважає за необхідне зазначити, що військова агресія проти України, є обставиною (ризиком), яка суттєво обмежує можливості виконання органами влади своїх повноважень на певних територіях та якісно погіршує криміногенну обстановку.

Так, ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58). Суворість покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти або повторного вчинення злочинів («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»).

ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, яке відповідно до ст.12 КК України є нетяжким злочином, проти життя та здоров`я особи, вчиненим в умовах воєнного стану, тобто з використанням надзвичайної обстановки для реалізації своєї мети, санкція якого передбачає покарання у виді громадських робіт на строк від ста п`ятдесяти до двохсот сорока годин або пробаційним наглядом на строк до п`яти років, або обмеженням волі на той самий строк, або позбавленням волі на строк до двох років, то тяжкість ймовірного покарання та суворість можливого вироку значно підвищують ризик переховування від органів досудового розслідування та/або суду, особливо на початкових етапах притягнення особи до кримінальної відповідальності.

А отже, очікування можливого суворого покарання має значення під час оцінки ризику переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Зазначена обставина на перших етапах притягнення особи до кримінальної відповідальності сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. При цьому, ризик втечі повинен оцінюватися й у світлі інших факторів, а тому слідча суддя, вирішуючи питання щодо застосування запобіжного заходу, враховує тяжкість злочину, в яких підозрюється ОСОБА_5 у сукупності з іншими обставинами.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків, слід враховувати встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК).

За таких обставин, ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Крім того, слідчий суддя вважає доведеним ризик вчинити інші кримінальні правопорушення, оскільки підозрюваний є офіційно не працевлаштованим, отже не має офіційного доходу, а тому існує обґрунтований ризик того, що він буде продовжувати вимагати у потерпілої грошові кошти, погрожувати їй або застосовувати до неї фізичну силу з метою отримання грошових коштів, зокрема продовжить чинити стосовно неї насильство фізичного, психологічного та економічного характеру. Окрім того, ОСОБА_5 вже протягом тривалого часу постійно зловживає алкогольними напоями, на шлях виправлення не став та продовжує чинити насильство стосовно ОСОБА_6 саме в стані алкогольного сп`яніння.

Крім того, слідчий суддя враховує у сукупності наступні обставини:

- ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, яке відповідно до ст.12 КК України є нетяжким злочином, проти життя та здоров`я особи, вчиненим в умовах воєнного стану, тобто з використанням надзвичайної обстановки для реалізації своєї мети;

- дані щодо особи ОСОБА_5 , який має середню освіту, неодружений, малолітніх, неповнолітніх дітей та непрацездатних осіб на утриманні не має, офіційно не працює, має зареєстроване місце проживання, раніше судимий: вироком Апеляційного суду Харківської області від 18.07.2003 за ст. 115 ч. 2 п. 6, ст. 115 ч. 2 п. 13, ст. 187 ч. 4, ст. 70 КК України 2001 року, вид покарання позбавлення волі на строк 15 років, додаткове покарання - конфіскація майна. Звільнення: 01.04.2016, Дергачівська ВК Харківської обл. (№109), рішення суду, Дергачівський РС Харківської обл. 24.03.2016 ст. 81 КК України, вид: умовно-достроково, невідбутий строк: 1 місяць 5 днів.

Частина 1 статті 179 КПК визначає, що особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 179 КПК підозрюваному, обвинуваченому письмово під розпис повідомляються покладені на нього обов`язки та роз`яснюється, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Системний аналіз норм КПК щодо загальних положень запобіжних заходів свідчить, що особисте зобов`язання є найменш жорстким запобіжним заходом з їх переліку, наведеному у статті 176 КПК, тобто закон дозволяє обирати такий запобіжний захід у разі коли немає необхідності обирати більш суворі запобіжні заходи. Особисте зобов`язання, як правило, застосовується до осіб, які не становлять великої суспільної небезпеки і які мають певне місце проживання та/або місце праці, тобто у випадку незначної ймовірності ухилення від органів досудового розслідування і суду.

Внаслідок наявності доведених ризиків, слідчий суддя вважає необхідним покласти на підозрюваного ОСОБА_5 обов`язки відповідно до визначеного пунктами 1-9 частини 5 статті 194 КПК.

При цьому, слідчий суддя зазначає, що частина 5 статті 194 КПК містить припис щодо визначення обов`язку підозрюваного, обвинуваченого (без визначення строку дії такого обов`язку) прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади при застосуванні до нього запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою. Окремо від цього слідчий суддя, суд зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого виконувати один або декілька обов`язків, передбачених пунктами 1-9 частини 5 статті 194 КПК на строк не більше двох місяців, який може бути продовжений (частина 7 статті 194 КПК).

Тобто запобіжний захід, у даному випадку особисте зобов`язання, безстроково забезпечує виконання підозрюваним чи обвинуваченим процесуальних обов`язків, покладених на нього безпосередньо процесуальним законом - частиною 7 статті 42 КПК, - а також на певний строк визначених ухвалою слідчого судді чи суду обов`язків, покладених при застосуванні запобіжного заходу.

Враховуючи викладене, клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання підозрюваному ОСОБА_5 є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 179, 193, 194, 196, 197, 206, 211, 309, 372, 395 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ ВП №2 ХРУП №2 ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Немишлянської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні № 0000944 від 03.07.2024 року про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, в межах строку досудового розслідування строком на 59 (п`ятдесят дев`ять) днів, тобто до 21 січня 2025 року - включно.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такі обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді і суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- не відлучатися за межі Харківської області без дозволу слідчого, прокурора або суду.

Направити підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , до ІНФОРМАЦІЯ_13 (майдан Свободи 5, Держпром, 6 під`їзд, 6 поверх) для проходження програми для кривдників, передбаченої Законом України "Про запобігання та протидію домашньому насильству".

Строк дії обов`язків, покладених слідчим суддею, визначити в межах строку досудового розслідування на 59 (п`ятдесят дев`ять) днів, тобто до 21 січня 2025 року - включно.

Роз`яснити підозрюваному, що в разі невиконання обов`язків, покладених слідчим суддею, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а підозрюваним ОСОБА_5 - в той же строк, але з моменту отримання копії ухвали слідчого судді.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Повний текст ухвали складено та оголошено 22.11.2024 р.

Слідчий суддя ОСОБА_1