Справа № 565/1838/24
Провадження № 1-кп/565/174/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 вересня 2024 року м.Вараш

Кузнецовський міський суд Рівненської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю:

- секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

- прокурора - ОСОБА_3 ,

- обвинуваченого ОСОБА_4 ,

- захисника - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі засідань Кузнецовського міського суду Рівненської області, обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000237 від 14.06.2024 року щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Зарічний Білоярський район, Свердловська область, російська федерація, непрацюючий, одружений, з вищою освітою, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України ,- на підставі угоди про визнання винуватості,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_4 , всупереч вимогам «Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку: перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 622 від 21.08.1998 та «Положення про дозвільну систему», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 576 від 12.10.1992, достовірно знаючи, що вогнепальна зброя, бойові припаси, вибухові пристрої та речовини є предметами, обіг яких обмежено, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та передбачаючи їх наслідки, діючи умисно, без передбаченого законом дозволу, навесні 2024 року у невстановленому місці, шляхом привласнення знахідки, знайшов вибухові боєприпаси, а саме дві гранати, одна з яких типу DM61 (маркування у верхній частині важеля TENNMEK DM82N LOT 07-DN-90), а друга типу М-67 (маркування у верхній частині важеля FU2E M213 СОР19 м 036-003, які того ж дня переніс до місця свого проживання, що в АДРЕСА_1 , де зберігав у підсобному приміщенні до 14.06.2024, а саме до моменту їх вилучення працівниками Вараського РВП ГУНП в Рівненській області за результатами проведення огляду місця події.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у придбанні, носіння та зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

26.08.2024 року між прокурором Вараської окружної прокуратури Рівненської області ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 за участю захисника адвоката ОСОБА_5 , у даному кримінальному провадженні була укладена угода про визнання винуватості. Вказана угода була надіслана до суду разом з обвинувальним актом.

Відповідно до змісту угоди про визнання винуватості прокурор та підозрюваний дійшли згоди щодо формулювання підозри і кваліфікації дій за ч.1 ст.263 КК України. Згідно з угодою про визнання винуватості ОСОБА_4 повністю визнав свою винуватість у зазначеному діянні і зобов`язався беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні. Сторони угоди про визнання винуватості також погодились на призначення покарання ОСОБА_4 за ч.1 ст.263 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки. На підставі ст.75 КК України звільнити його від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку та покладенням обов`язків передбачених ст.76 КК України.

Крім того, прокурор ОСОБА_3 та підозрюваний ОСОБА_4 визначили наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 473 КПК України, а також наслідки невиконання угоди про визнання винуватості передбачені ст. 476 КПК України.

Прокурор ОСОБА_3 у підготовчому судовому засіданні вважає, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги КПК України і КК України, просить угоду про визнання винуватості затвердити і призначити обвинуваченому ОСОБА_4 узгоджене в угоді про визнання винуватості покарання.

Обвинувачений ОСОБА_4 у підготовчому судовому засіданні визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, в обсязі обвинувачення, дав згоду на призначення узгодженого виду та міри покарання, у разі затвердження угоди про визнання винуватості. Просить угоду про визнання винуватості, яку уклав добровільно, затвердити та призначити узгоджене покарання.

Захисник ОСОБА_5 у підготовчому судовому засіданні підтримав зазначену угоду про визнання винуватості, просив її затвердити, зазначивши, що угода укладена добровільно, в його присутності та відповідає вимогам, встановленим нормами КПК України.

Розглядаючи в порядку п.1 ч.3 ст. 314 КПК України, питання про можливість затвердження угоди про визнання винуватості, суд, заслухавши думку прокурора обвинуваченого, його захисника, приходить до наступного висновку.

Як відомо із змісту статті 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

У відповідності до статті 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Положеннями статті 469 КПК України визначено, що угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.263 КК України, віднесене кримінальним законом до нетяжкого злочину, внаслідок якого шкода завдана інтересам окремих осіб, тому угода не суперечить вимогам закону.

Свою винуватість у вчиненому кримінального правопорушення обвинувачений визнав беззастережно, щиро розкаявся, та активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення.

Обставини, які обтяжують покарання відсутні.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє права, передбачені п.1 ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення та вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин ніж ті, що передбачені угодою про визнання винуватості.

ОСОБА_4 погодився із прокурором на призначення йому покарання за ч.1 ст.263 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки. На підставі ст.75 КК України звільнити його від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку та покладенням обов`язків передбачених ст.76 КК України.

При узгодженні покарання, сторонами враховано обставини, згідно ст.ст. 66,67 КК України, ступінь суспільної небезпеки та тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого та фактичні обставини вчиненого кримінального правопорушення.

З огляду на вищенаведене, суд дійшов висновку, що мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , умови угоди про визнання винуватості, її форма та зміст відповідають вимогам КПК та КК України, діям обвинуваченого надана правильна правова кваліфікація ч.1 ст.263 КК України, а тому наявні всі правові підстави для затвердження вказаної угоди та призначення ОСОБА_4 узгодженої сторонами міри покарання, яка визначена із врахуванням загальних засад призначення покарання, передбачених ст.65 КК України.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Питання про долю речових доказів вирішити згідно вимог ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.100,368-371,374,474-476 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 26 серпня 2024 року, укладену між підозрюваним ОСОБА_4 та прокурором ОСОБА_3 .

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази: граната, типу DM61 (маркування у верхній частині важеля TENNMEK DM82N LOT 07-DN-90), яка поміщена до сейф-пакету "Національна поліція України" АБ043962, граната типу М6 (маркування у верхній частині важеля FUZE M213 СОР19M 036-003), яка поміщена до сейф-пакету "Національна поліція України" № АБ043961 знищити.

Стягнути із ОСОБА_4 на користь держави витрати на залучення експерта у сумі 12 116 (дванадцять тисяч сто шістнадцять) грн 48 (сорок вісім) коп.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.

Вирок може бути оскаржений до Рівненського апеляційного суду через Кузнецовський міський суд Рівненської області виключно з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію даного вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий суддя ОСОБА_1