Провадження №1-кп/761/2265/2024
В И Р О К

іменем України

06 вересня 2024 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Горлівка, Донецької області, українця, громадянин України, з середньою спеціальною, працюючого начальником відділу вантажних перевезень в ПП Батищев, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , (гуртожиток), та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

-04.11.2020 Святошинським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України на 1 рік обмеження волі з іспитовим строком на підставі ст. 75 КК України на 1 рік;

-17.02.2021 Святошинським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ст. 71 КК України до позбавлення волі на строк 1 рік 1 місяць;

-07.10.2021 Печерським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до позбавлення волі на строк 1 рік 3 місяці, звільнений 31.03.2022 року по відбуттю строку покарання;

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,

В С Т А Н О В И В :

22 березня 2020 року, приблизно о 03 годині 20 хвилин, ОСОБА_5 , матеріали стосовно якої 13 червня 2023 року судом було виділено в окреме провадження, ОСОБА_4 та двоє невстановлених слідством осіб, щодо яких матеріали виділено в окреме провадження за №002865 від 22 березня 2020 року, перебували за адресою: м. Київ, площа М. Незалежності, у підземному переході станції метро Майдан Незалежності, звернули свою увагу на ОСОБА_6 , який сидів біля входу до станції метро. Вважаючи, що в останнього можуть бути цінні речі та майно у ОСОБА_5 , ОСОБА_4 та ще двох невстановлених слідством осіб, щодо яких матеріали виділено в окреме провадження, виник злочинний умисел направлений на відкрите, викрадення чужого майна із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого.

Реалізуючи свій злочинний умисел, 22 березня 2020 року, приблизно о 03 годині 30 хвилин, ОСОБА_5 , матеріали стосовно якої 13 червня 2023 року судом було виділено в окреме провадження, діючи сумісно та узгоджено з ОСОБА_4 та ще двома невстановленими слідством особами, підійшли до ОСОБА_6 де вони безпричинно почали наносили йому тілесні ушкодження, при цьому ОСОБА_4 утримував потерпілого таким чином, щоб останній не міг чинити опір. В цей час, ОСОБА_5 , матеріали стосовно якої 13 червня 2023 року судом було виділено в окреме провадження, розпочала перевіряти вміст його кишень з яких відкрито викрала мобільний телефон марки «LGT315i», IMEI: НОМЕР_1 , вартістю 206 гривень 67 копійок, мобільний телефон марки «Ergo», IMEII: НОМЕР_2 , IMEI2: НОМЕР_2 , вартістю 548 гривень 80 копійок, з СІМ-картою оператора мобільного зв`язку «Київстар», абонентський номер НОМЕР_3 яка для потерпілого матеріальної цінності не становить, переносний зарядний пристрій марки «Nomi», темно синього кольору з кабелем, вартістю 280 гривень та грошові кошти в сумі 320 гривень. Після чого пішли в напрямку вул. Хрещатик, де розділили викрадене майно між собою. A всього, ОСОБА_5 , матеріали стосовно якої 13 червня 2023 року судом було виділено в окреме провадження, із ОСОБА_4 та ще двома невстановленими слідством особами, щодо за попередньою змовою яких матеріали виділено в окреме провадження, відкрито, із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого викрали приватне майно ОСОБА_6 на загальну суму 1 355 гривень 47 копійок, після чого з місця вчинення кримінального правопорушення з викраденим зникли, розпорядившись ним на власний розсуд.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винним себе у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, визнав повністю, підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті та показав, що усіх деталей у зв`язку з плином часу він не пам`ятає, однак він дійсно разом з ОСОБА_5 та двома знайомими 20 березня 2020 року на майдані незалежності пограбували чоловіка. До вчиненого ставиться критично та сильно жалкує за скоєним. Наразі влаштувався на роботу та змінив спосіб життя.

Покази ОСОБА_4 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Положення ч. 3 ст. 349 КПК України, роз`яснено судом у судовому засіданні учасникам кримінального провадження.

За згодою учасників судового провадження, які не оспорюють фактичні обставини кримінального провадження, кваліфікацію кримінального правопорушення, перевіривши, що вони вірно розуміють зміст цих обставин, встановивши відсутність сумнівів в добровільності їх позиції, суд, у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням письмових документів та матеріалів, що характеризують обвинуваченого, як особу.

Аналізуючи в сукупності надані прокурором та перевірені в судовому засіданні докази, які узгоджуються між собою, суд за вказаних обставин вважає доведеною винуватість ОСОБА_4 , а його дії вірно кваліфікованими за ч. 2 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений за попередньою змовою групою осіб.

Суд, відповідно до ст. 65 КК України, при призначенні обвинуваченому виду і міри покарання, приймає до уваги характер та ступінь суспільної небезпеки вчинених ним кримінальних правопорушень, які відповідно до ст. 12 КК України, є тяжким злочином, конкретні обставини кримінального провадження, дані про особу ОСОБА_4 , а саме те, що він на момент вчинення злочину вважався раніше не судимим, в силу вимог ст.. 89 КК України, після вчинення злочину, вчинив ще ряд корисливих кримінальних правопорушень, покарання за які відбув у повному обсязі, офіційно працевлаштувався та за місцем роботи характеризується позитивно, на обліку в нарколога та психіатра не перебуває.

Згідно зі ст. 66 КК України, суд визнає пом`якшуючою обставиною щире каяття обвинуваченого у вчиненому та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

На підставі викладеного, суд вважає, що ОСОБА_4 необхідно призначити покарання в межах санкції частини 2 статті 186 Кримінального кодексу України у виді позбавлення волі.

На погляд суду, зазначене покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових правопорушень.

Однак, беручи до уваги, те, що ОСОБА_4 на момент вчинення злочину вважався раніше не судимою особою, зважаючи на його щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, враховуючи факт влаштування обвинуваченого на офіційну роботу, суд вважає за необхідне звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного судом основного покарання на підставі ч. 1 ст. 75 КК України, вважаючи можливим його виправлення без реального відбування покарання.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Судові витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Заходи забезпечення кримінального провадження в порядку ст. 131 КПК України, в тому числі запобіжний захід стосовно ОСОБА_4 станом на день даного вироку не застосовані.

Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 75, 76, 186 КК України, ч. 3 ст. 349, ст. ст. 368-371, 373-374, 376 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі

На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від відбування основного покарання з випробуванням строком на 3 (три) роки.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 наступні обов`язки:

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя