Справа №758/7498/23 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/824/1272/2024 Доповідач у ІІ інстанції ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

Іменем України

27 серпня 2024 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора - ОСОБА_6 ,

захисника - адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_7 на вирок Подільського районного суду м. Києва від 25 жовтня 2023 року щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в місті Коростень Житомирської області, громадянина України, який є військовослужбовцем федеральної служби військ національної гвардії російської федерації, останнє відоме зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:

Вироком Подільського районного суду м. Києва від 25 жовтня 2023 року ОСОБА_8 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111 КК України та призначено йому покарання у виді 13 (тринадцяти) років позбавлення волі з конфіскацією усього належного йому на праві власності майна.

Вирішено питання щодо процесуальних витрат у кримінальному провадженні.

Вироком суду ОСОБА_8 визнано винним у державній зраді, тобто діянні умисно вчиненому громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності недоторканності, обороноздатності та державній безпеці України, шляхом надання іноземній державі та її представникам допомоги у проведенні підривної діяльності проти України та переходу на бік ворога в період збройного конфлікту, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111 КК України, за наступних обставин.

У лютому-березні 2014 року, більш точну дату не встановлено, у невстановленому досудовим розслідуванням місці, не встановленими слідством особами ОСОБА_8 , який з 03.06.2010 проходив службу на посаді міліціонера взводу при відділенні міліції по охороні МДЦ «Артек» при Ялтинському міському управлінні Головного управління МВС України в Автономній Республіці Крим, запропоновано перейти до незаконно створеного міністерства внутрішніх справ по Республіці Крим, яке увійшло до складу міністерства внутрішніх справ російської федерації. Нехтуючи вимогами Конституції і законів України, Присягою працівника органів внутрішніх справ України, ОСОБА_8 , будучи громадянином України, службовою особою, працівником правоохоронного органу, достовірно знаючи про незаконність призначення ОСОБА_9 на посаду «временно исполняющим обязанности министра» незаконно створеного « ІНФОРМАЦІЯ_2 », а також проведення на території АР Крим та міста Севастополя референдуму, наслідком якого стало відокремлення вказаних адміністративно-територіальних одиниць та приєднання їх до складу російської федерації, з лютого-березня 2014 року, точну дату не встановлено, маючи на меті сприяти представникам російської федерації у проведенні підривної діяльності на території України та подальшої окупації території АР Крим погодився на незаконну пропозицію продовжити роботу у « ІНФОРМАЦІЯ_2 », без підпорядкування Міністру внутрішніх справ України у подальшому, продовжуючи свої умисні дії, ОСОБА_8 , будучи громадянином України та діючим працівником ГУ МВС України в АР Крим з підпорядкуванням Міністру внутрішніх справ України, достовірно знаючи про тимчасову окупацію російською федерацією території Автономної Республіки Крим та м. Севастополя внаслідок збройної агресії російської федерації та те, що на території цій діють виключно закони України та міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, з лютого-березня 2014 року, більш точну дату не встановлено, нехтуючи вимогами Конституції і законів України, продовжував свою трудову діяльність у складі незаконно створеного так званого «министерства внутренних дел по Республике Крым», яке увійшло до складу міністерства внутрішніх справ російської федерації без підпорядкування Міністерству внутрішніх справ України та сприяв представникам російської федерації у проведенні підривної діяльності на території України.

Продовжуючи свої умисні дії, направлені на завдання шкоди суверенітетові, територіальній цілісності України, шляхом перебування на службі в правоохоронному органі російської федерації, ОСОБА_8 пройшов підвищення кваліфікації в Краснодарському університеті міністерства внутрішніх справ російської федерації, який 20.07.2016 закінчив у званні старшого сержанта поліції. Допомога ОСОБА_8 іноземній державі та її представникам у створенні та функціонуванні органів внутрішніх справ російської федерації призвели до посилення заходів тимчасової окупації півострова Крим. У подальшому, реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_8 , будучи громадянином України, достеменно обізнаним про свій конституційно-правовий статус та обов`язки, як громадянина України, наявність між рф та Державою Україна з 20 лютого 2014 року збройного конфлікту міжнародного характеру, факт повної окупації та анексії ворожою державою територій АР Крим, перебуваючи на тимчасово окупованій території АР Крим, з ідеологічних мотивів, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з метою заподіяння шкоди суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності України, у точно невстановленому місці та час, але не раніше 2019 року вступив на військову службу в федеральну службу військ національної гвардії російської федерації (росгвардії) у підрозділ, який дислокується в смт Гурзуф Ялтинського району АР Крим, таким чином, добровільно вступив до армії ворожої держави, вчинивши державну зраду шляхом переходу на бік ворога у період збройного конфлікту.

В апеляційній скарзі захисник просить вирок суду скасувати, а кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111 КК України, закрити на підставі п. 3 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з не встановленням достатніх доказів для доведення винуватості.

В обґрунтування апеляційних вимог захисник вказує, що у даному кримінальному провадженні проведення судового розгляду без участі обвинуваченого ОСОБА_8 призвело до недотримання гарантованих Конвенцією основоположних прав, крім того, у кримінальному провадженні відсутні беззаперечні докази, з яких можна зробити висновок, що ОСОБА_8 намагався ухилитися від суду чи недвозначно відмовився від свого права прибути в судове засідання. Зазначає, що публікація викликів в офіційних виданнях, зокрема в «Урядовому кур`єрі» не може бути належним доказом повідомлення ОСОБА_8 про дату та час судового розгляду, оскільки на території тимчасово окупованих територій України, чи на території російської федерації вказані видання не розповсюджуються. Статтею 335 КПК України передбачено право суду зупинити провадження у разі розшуку обвинуваченого, у даному кримінальному провадженні ОСОБА_8 був оголошений у розшук.

Також зазначає, що в обвинувальному акті не деталізовано, якими умисними діями ОСОБА_8 вчинив державну зраду будучи громадянином України, у чому була виражена шкода суверенітетові, територіальній цілісності, недоторканості, обороноздатності та державній безпеці України, у чому полягала допомога іноземній державі та її представникам, яку підривну діяльність було проведено ОСОБА_8 проти України, дані обставини ніякими доказами не підтверджені. На думку захисту, суд першої інстанції ухвалюючи обвинувальний вирок, обґрунтував свої висновки на припущеннях та сумнівних доказах, взявши за основу неконкретне та не деталізоване обвинувачення, висунуте ОСОБА_8 , проте вказане обвинувачення не знайшло свого підтвердження під час судового розгляду. Жодний із досліджених під час розгляду справи доказів не свідчить про вчинення саме ОСОБА_8 інкримінованих йому дій, та суд надав невірну оцінку доказів по справі та помилково дійшов висновку про винуватість ОСОБА_8 .

Захисник та прокурор вважали за можливе провести апеляційний розгляд за відсутності обвинуваченого, який не прибув в судове засідання, клопотання про відкладення розгляду справи від нього не надходило.

З урахуванням вимог апеляційної скарги, в якій не порушується питання про погіршення становища обвинуваченого, вимог кримінального процесуального закону щодо розумності строків апеляційного розгляду, враховуючи позиції сторони захисту та прокурора, колегією суддів прийнято рішення про розгляд апеляційної скарги за відсутності обвинуваченого.

Заслухавши доповідь судді, думку захисника, який підтримав апеляційну скаргу, думку прокурора, яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали кримінального провадження, колегія суддів приходить до наступного.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Так, відповідно до вимог п. 16 ч. 1 ст. 7, ст. 23, статей 91, 94 КПК України суд надає оцінку доказам на предмет їх належності, допустимості, достовірності та достатності для підтвердження обвинувачення лише на підставі їх безпосереднього дослідження.

Відповідно до ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Перевіркою матеріалів кримінального провадження встановлено, що вина обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення за обставин, вказаних у вироку, встановлена судом на підставі оцінки і аналізу доказів, які повно і всебічно були досліджені під час судового розгляду кримінального провадження.

Судом встановлено, що підставами для внесення відомостей до ЄРДР у кримінальному провадженні №0000042 від 15.03.2023, зокрема, повідомлення про кримінальне правопорушення, рапорт о/у Коростенського РВ УСБУ в Житомирській області, яким 15.11.2022 проведено огляд інформації в особистому профілі громадянина України ОСОБА_8 « ОСОБА_10 » в інтернет-мережі «Вконтакте», де розміщені фото ОСОБА_8 у форменому одязі співробітника міліції МВС, з сім`єю, на навчаннях, зображення диплому, відеозаписи антиукраїнського направлення тощо; письмові пояснення свідка ОСОБА_11 , який надав правоохоронному органу скріншоти переписки у месенджері «Вайбер» з ОСОБА_8 , де останній направляв фото та повідомляв про свої пересування по службі на території тимчасово окупованої АР Крим, також 19.12.2022 проведено огляд інформації на порталі МВС України, а саме інформація про навчання ОСОБА_8 в Одеському університеті внутрішніх справ.

Також, у судовому засіданні безпосередньо допитано свідка ОСОБА_11 , який вказав, що ОСОБА_12 доводиться йому двоюрідним братом, який працював у міліції та до 2014 року проживав у м. Коростень, потім переїхав в Крим, працював черговим у райвідділку міліції в Артеку , потім в Гурзуфі . Вони підтримували стосунки, свідок неодноразово їздив до брата в гості в Крим, також переписувалися у месенджері «Вайбер» та у мережі «Вконтакте», брат відправляв йому фото з місця роботи, у військовій формі, які свідок добровільно надав правоохоронним органам. Свідку відомо, що ОСОБА_8 перейшов у росгвардію у 2020 році. Свідок підтвердив, що упізнавав брата по фото. Повідомив, що три місяці тому брат йому написав про те, що дізнався про відносно нього є підозра, скинув йому декілька посилань з інтернету з інформацією про наявність стосовно ОСОБА_8 підозри. Також обвинувачений обізнаний, що справу відносно нього порушена у м. Житомирі, запитував у свідка, звідки у органів взялися його фото, на що свідок вказав, що його телефонні переписки з братом була не видалена і її побачили працівники СБУ, які до нього приходили. Свідчення і телефон надав добровільно, без примусу і погроз.

Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111 КК України ґрунтуються на досліджених в ході судового розгляду письмових доказах:

- письмовій заяві ОСОБА_11 про добровільну згоду на огляд належного йому мобільного телефону та його змісту, в тому числі у месенджері «Вайбер» та у мережі «Вконтакте»;

- інформацією Державної прикордонної служби про перетин кордону свідком ОСОБА_11 ;

- протоколі огляду від 28.03.2023 за участю свідка ОСОБА_11 , де в його мобільному телефоні оглянуто переписку у месенджері «Вайбер» та у мережі «Вконтакте» з ОСОБА_8 , зроблено скріншоти та збережено інформацію на носії в електронному вигляді;

- протоколі огляду від 05.04.2023, яким оглянуто у мережі «Вконтакте» веб-сторінку « ОСОБА_10 », зроблено скріншоти;

- листі Адміністрації Президента України від 18.05.2023 № 45-01/497, відповідно до якого ОСОБА_8 не звертався із клопотанням про вихід із громадянства України;

- листі Департамента взаємодії з Національною поліцією України МВС України від 11.05.2023 відповідно до якого рапорт ОСОБА_8 щодо звільнення з органів внутрішніх справ не надходив;

- отриманого на підставі ухвали слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 20.04.2023 тимчасового доступу до документів в АТ «ПриватБанк» від 12.06.2023, а саме протоколі про вилучення оптичного диску з інформацією, на якому в електронному вигляді міститься копія паспорта на ОСОБА_8 , анкета, заява від його імені, фотографії з кредитною карткою;

- протоколі огляду від 12.06.2023, яким оглянуто файли з АТ «ПриватБанк» та зроблено скріншоти;

- отриманого на підставі ухвали слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 18.04.2023 протоколі тимчасового доступу до навчальної справи ОСОБА_8 в Одеському університеті внутрішніх справ складено протокол від 02.05.2023 про вилучення справи, в якій містяться навчальна справа молодшого сержанта міліції ОСОБА_8 , копії його документів, анкета з фотокарткою, рапорт про відрахування від 14.06.2014 тощо;

- протоколі огляду від 01.05.2023, яким оглянуто інформацію на носії в електронному вигляді з мобільного телефону ОСОБА_11 , зокрема, фотографії, переписку у месенджері «Вайбер» та у мережі «Вконтакте» з ОСОБА_8 , зроблено фототаблиці зі скріншотами;

- протоколі огляду від 01.05.2023, яким оглянуто інформацію інтернет-ресурсів стосовно шевронів росгвардії, зроблено фототаблиці зі скріншотами, що збережено на оптичному диску;

- протоколі огляду від 11.05.2023, яким за участю спеціаліста оглянуто у мережі «Вконтакте» веб-сторінку « ОСОБА_10 », його контакти, місце навчання, фото у військовій форми, відеозаписи антиукраїнського спрямування, які дискредитують події майдану, висловлення підтримки ОСОБА_15 , зроблено скріншоти, у тому числі «приказа об окончании обучения Краснодарского университета мвд россии» від 20.06.2016, де міститься прізвище ОСОБА_8 ;

- протоколі огляду від 15.05.2023 за участю свідка ОСОБА_11 , де з його мобільного телефону оглянуто фото з переписки у месенджері «Вайбер», на яких свідок упізнав ОСОБА_8 , зроблено скріншоти;

- висновку експерта від 12.06.2023 № КСЕ-19/106-23/6361/ФП фотозображень ОСОБА_8 .

Крім того, враховуючи, що у кримінальному провадженні здійснювалося спеціальне досудове розслідування та спеціальне судове провадження (in absentia), судом досліджені матеріали, що підтверджують заходи, які були вжиті щодо дотримання прав ОСОБА_8 як підозрюваного та щодо повідомлення його як обвинуваченого про вчинення стосовно нього процесуальних дій та забезпечення правом на захист, що відповідає вимогам ч. 5 ст. 374 КПК України.

Як вбачається з матеріалів справи судом першої інстанції вірно встановлено фактичні обставини справи та досліджено всі ті обставини, які мали значення для ухвалення судового рішення, а тому посилання в апеляційній скарзі захисника обвинуваченого про те, що відсутні докази, які доводять винуватість ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111 КК України не ґрунтуються на матеріалах провадження та спростовуються доказами, які судом першої інстанції досліджені повно, всебічно та об`єктивно. Немає підстав вважати, що судом допущено істотні порушення вимог кримінального процесуального закону.

Колегія суддів вважає, що при дослідженні доказів, суд першої інстанції дотримався вимог ст. 94 КПК України та прийшов до обґрунтованого висновку, що надані стороною обвинувачення докази в своїй сукупності доводять вину ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111 КК України, а саме у державній зраді, тобто діянні умисно вчиненому громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності недоторканності, обороноздатності та державній безпеці України, шляхом надання іноземній державі та її представникам допомоги у проведенні підривної діяльності проти України та переходу на бік ворога в період збройного конфлікту.

Доводи апеляційної скарги захисника про порушення права на захист ОСОБА_8 , яке полягає в тому, що його належним чином не повідомлено про розгляд провадження щодо нього, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки вони спростовуються матеріалами справи.

Також колегія суддів звертає увагу на те, що апеляційна скарга захисника не містить будь-яких доводів на обґрунтування підстав закриття кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111 КК України, передбачених ст. 284 КПК України.

Наведене у своїй сукупності вказує на необґрунтованість апеляційної скарги захисника обвинуваченого та відсутність підстав для її задоволення.

Ухвалюючи вирок, суд першої інстанції дотримався вимог ст. ст. 50, 65 КК України, призначив покарання, що відповідає особі обвинуваченого та ступеню тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчинення нових кримінальних правопорушень як обвинуваченим, так і іншими особами.

Враховуючи викладене, вирок Подільського районного суду міста Києва від 25 жовтня 2023 року щодо ОСОБА_8 є законним та обґрунтованим, підстав для його зміни чи скасування не вбачається, у зв`язку з чим колегія суддів вважає за необхідне залишити вирок без змін, а апеляційну скаргу захисника обвинуваченого - без задоволення.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_7 - залишити без задоволення.

Вирок Подільського районного суду м. Києва від 25 жовтня 2023 року щодо ОСОБА_8 - залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Суддя Суддя Суддя