№ 1-кп/183/1998/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 листопада 2024 року м. Самар

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,розглянув обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000057відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Луцьк Волинської області, громадянина України, зареєстрованого заадресою: АДРЕСА_1 , та фактично мешкаю чого за адресою: АДРЕСА_2 ,який на утриманні неповнолітніх (малолітніх) дітейне має, маючий середньо - спеціальну освіту,непрацюючого, не є інвалідом, несудимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,

в с т а н о в и в:

До Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000057 ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

В тексті обвинувального акту викладено клопотання прокурора про розгляд даного обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні у зв`язку з тим, що ОСОБА_3 , беззаперечно визнає свою винуватість, не оспорює встановлені в результаті досудового розслідування обставини і згоден на розгляд обвинувального акта за його відсутності.

Обвинувачений ОСОБА_3 беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, повністю згоден із встановленими органом досудового розслідування обставинами скоєного ним кримінального проступку. Обвинувачений в присутності свого захисника - адвоката ОСОБА_5 ознайомлений з обмеженням права апеляційного оскарження, передбаченими ч.1 ст.394 КПК України, подав письмову заяву про розгляд обвинувального акту відносно нього у спрощеному порядку.

Потерпілий ОСОБА_6 також подав заяву про розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні.

Відповідно до ч. 2 ст. 381 КПК України суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта, суд вважає за можливе розглянути обвинувальний акт відносно ОСОБА_3 без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Так, за результатами спрощеного провадження встановлено, 24 вересня 2024 року, приблизно о 22 годині 00 хвилин, ОСОБА_3 , маючи умисел на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 , прийшов до місця мешкання останнього на АДРЕСА_2 .

Перебуваючи у вказаний час та місці, реалізуючи свій умисел, діючи умисно, ОСОБА_3 , знаходячись біля вхідних дверей будинку у безпосередній близькості від ОСОБА_6 , наніс останньому один удар кулаком своєї правої руки в область лівого ока та один удар кулаком своєї правої руки у тулуб. Після цього ОСОБА_3 , продовжуючи реалізовувати свій прямий умисел, направлений на спричинення ОСОБА_6 тілесних ушкоджень, тримаючи у лівій руці металевий прут, який він приніс з собою, наніс останньому один удар в потиличну область голови по середині.

Своїми умисними діями ОСОБА_3 спричинив ОСОБА_6 тілесні ушкодження у виді синця на нижній повіці лівого ока, забійної рани на голові в потиличній області по середині, які у своїй сукупності, та кожне окремо, відносяться до тілесних ушкоджень легкого ступеню тяжкості.

Таким чином дії ОСОБА_3 кваліфіковано за ч. 1 ст. 125 КК України, тобто як заподіяння умисного легкого тілесного ушкодження.

З урахуванням наведеного, вивчивши матеріали кримінального провадження надані органом досудового розслідування, керуючись діючим кримінальним та кримінальним процесуальним законом та оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні умисного легкого тілесного ушкодження, при обставинах, встановлених органом досудового розслідування доведена повністю, а дії ОСОБА_3 обґрунтовано кваліфіковані за ч. 1 ст. 125 КК України.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 65 КК України при призначенні виду та міри покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, які пом`якшують покарання суд визнає - щире каяття.

При цьому, суд вважає, що щире каяття обвинуваченого, в даній ситуації, ґрунтується на належній критичній оцінці особою своєї протиправної поведінки і характеризується щирим осудом цієї поведінки, визнанням своєї провини, бажанням виправити ситуацію, а також готовністю нести кримінальну відповідальність.

Обставин, які обтяжують покарання судом не встановлено.

Тому, з урахуванням тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, враховуючи те, що ОСОБА_3 , вину визнав повністю, за місцем мешкання характеризується посередньо, на обліку у лікарів не перебуває, що разом з обставиною яка пом`якшує покарання, дає суду підстави для призначення останньому покарання у штрафу, що буде достатнім покаранням для виправлення засудженого і запобігання вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Цивільний позов по справі не заявлявся.

Процесуальні витрати на залучення експерта відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. 374 КПК України, суд

у х в а л и в :

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 125КК України та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто у сумі 850 гривень 00 копійок.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Суддя ОСОБА_1