Справа №337/5103/24
Номер провадження 1-кс/337/555/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2024 рокум. Запоріжжя

Слідчий суддя Хортицького районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 , слідчого - ОСОБА_3 , прокурора - ОСОБА_4 , захисника - ОСОБА_5 , підозрюваної ОСОБА_6 розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого слідчого відділення відділу поліції № 5 Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , за матеріалами досудового розслідування № 0000878, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25 серпня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, а саме таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Запоріжжя, громадянки України, яка має середню технічну освіту, незаміжньої, що має на утриманні неповнолітнього сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , офіційно працевлаштованої на посаді палітурника документів у ПАТ «Запоріжсталь», яка зареєстрована та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий слідчого відділення відділу поліції № 5 Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області старший лейтенант поліції ОСОБА_3 звернувся до Хортицького районного суду м. Запоріжжя з клопотанням, погодженим з прокурором Дніпровської окружної прокуратури м. Запоріжжя Запорізької області ОСОБА_8 , про застосування запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання щодо підозрюваної ОСОБА_6 , строком на 2 місяці з покладенням на неї обов`язків:

- прибувати до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою;

- повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну свого місця проживання;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому зареєстрована та фактично проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон.

В обґрунтування клопотання зазначив, що досудовим розслідуванням встановлено, що 24 серпня 2024 року приблизно о 19 годині 27 хвилин ОСОБА_6 , знаходячись у приміщенні розважального центру «VOLKLAND» за адресою: АДРЕСА_2 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою швидкого та незаконного збагачення, в період дії правового режиму воєнного стану, який введено в дію відповідно до Указу Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022, скориставшись тим, що потерпіла ОСОБА_9 тимчасово залишила своє майно без нагляду, зі стійки для клієнтів, таємно шляхом вільного доступу викрала мобільний телефон потерпілої марки «Apple» модель «iPhone 15 Pro Max» IMEI1: НОМЕР_1 , в корпусі кольору «Natural Titanium», вартістю 51 832 гривні 71 копійка, в якому перебувала сім-картка оператора мобільного зв`язку «Київстар» з номером телефону НОМЕР_2 , в силіконовому чохлі рожевого кольору, який матеріальної цінності для потерпілої не представляє.

В подальшому, ОСОБА_6 розпорядилась викраденим майном на власний розсуд, заподіявши ОСОБА_9 матеріальних збитків на вищевказану суму.

Дії ОСОБА_6 органом досудового слідства кваліфіковані за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.

13 вересня 2024 року ОСОБА_6 повідомлено про те, що вона підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, а саме таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненій в умовах воєнного стану.

Наявність обґрунтованої підозри у вчинені ОСОБА_6 інкримінованого їй правопорушення повністю підтверджується зібраними у кримінальному проваджені доказами:

- протоколом допиту в якості потерпілої ОСОБА_9 , яка пояснила, що 24 серпня 2024 року близько 19:20 разом зі своїм сином вона знаходилась в торгівельному центрі «Амстор» по АДРЕСА_2 . Із собою в своїй сумці в потерпілої був її мобільний телефон марки «Apple» модель «iPhone 15 Pro Max» IMEI1: НОМЕР_1 . Зайшовши до приміщення торгівельного центру, потерпіла направилась з дитиною до розважального центру « ІНФОРМАЦІЯ_3 », де залишила свого сина погратися. Після цього, потерпіла направилась до магазину «ЄВА» в тому ж торгівельному центрі, та перед тим, як збиралась йти, витягнула свій мобільний телефон із сумки, щоб подивитись котра година була наразі. В подальшому, в магазині «ЄВА» потерпіла виявила відсутність свого мобільного телефону в сумці;

- протоколом огляду предмета за участю ОСОБА_6 , в ході проведення якого остання добровільна видала співробітникам поліції мобільний телефон марки «Apple» модель «iPhone 15 Pro Max» в корпусі сірого кольору та чохлі рожевого кольору, а також сім-картку оператора мобільного зв`язку «Київстар»;

- протоколом огляду предмета за участю потерпілої ОСОБА_9 , в ході проведення якого було встановлено, що раніше виданий мобільний телефон марки «Apple» модель «iPhone 15 Pro Max» в корпусі сірого кольору та чохлі рожевого кольору є викраденим мобільним телефоном потерпілої. Вказане підтвердилось, в тому числі, і ІМЕІ-номером мобільного телефону, який співпадає з номером ІМЕІ, який вказаний на коробці, наданою самою потерпілою;

- протоколом огляду диски із відеозаписами з розважального центру « ІНФОРМАЦІЯ_3 » в торгівельному центрі «Амстор» по АДРЕСА_2 , на яких зафіксовано факт крадіжки мобільного телефону потерпілої громадянкою ОСОБА_6 ;

- протоколом допиту свідка працівника поліції ОСОБА_10 , який пояснив, що 25 серпня 2024 року після отримання виклику про крадіжку мобільного телефону марки «Apple» модель «iPhone 15 Pro Max» IMEI1: НОМЕР_1 , оперативно переглянувши відеозаписи з камер відеоспостереження в розважальному центрі «VOLKLAND», разом із ОСОБА_11 встановив особу, яка скоїла крадіжку мобільного телефону, зв`язався із нею та зустрівся по АДРЕСА_3 . В ході діалогу з ОСОБА_6 остання повідомила, що 24 серпня 2024 року дійсно причетна до скоєння крадіжки мобільного телефону в розважальному центрі «VOLKLAND» в Хортицькому районі м. Запоріжжя. В подальшому, взятий мобільний телефон громадянка перевезла до свого гаражу у АДРЕСА_2 і планувала повернути його потерпілій за винагороду. Після цього, прослідувавши до гаражу ОСОБА_6 , остання взяла там мобільний телефон марки «Apple» модель «iPhone 15 Pro Max» та прослідувала разом зі співробітниками поліції до Відділу поліції №5 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області, де була оформлена добровільна видача цього ж мобільного телефону за участю ОСОБА_6 ;

- протоколом допиту свідка працівника поліції ОСОБА_11 , який надав аналогічні покази показам, які зафіксовані в протоколі допиту ОСОБА_10 ;

- протоколами допитів свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , які є працівниками торгівельного центру «Амстор» по АДРЕСА_2 і які пояснили, що 24 серпня 2024 року та після цього до них з приводу знахідки мобільного телефону марки «Apple» модель «iPhone 15 Pro Max» IMEI1: НОМЕР_1 жодна особа не зверталась.

Також, досудовим розслідуванням встановлено наявність ризиків, передбаченого п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме вона може переховуватись від органу досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілу у кримінальному провадженні.

У судовому засіданні слідчий та прокурор клопотання підтримали з підстав зазначених в ньому, просили клопотання задовольнити.

Захисник та підозрювана в судовому засіданні заперечували проти обрання запобіжного заходу, вважаючи ризики зазначені стороною обвинувачення, недоведеними.

Слідчий суддя, заслухавши сторони кримінального провадження, дослідивши матеріали, якими обґрунтоване клопотання та заперечення на клопотання, дійшов наступного.

Згідно з статтею 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, а також запобігання спробам в тому числі переховуватись від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків та інших підозрюваних, а також вчинити інше кримінальне правопорушення.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінальних правопорушень, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 197 КПК України особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст. 178 КПК України при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу враховується вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, наявність родини та утриманців; наявність постійного місця роботи, навчання; репутацію, майновий стан підозрюваного; наявність судимостей; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа; ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений.

Перевіряючи доводи та обставини, на які посилаються слідчий та прокурор у клопотанні, слідчим суддею з`ясовано, що додані до клопотання матеріали свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованого злочину.

Виклад обставин, що дають підстави підозрювати ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення слідчим зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, що їх підтверджують. Копії вказаних матеріалів додано до клопотання та досліджено у судовому засіданні.

Слід зазначити, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України, необхідно взяти до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, а також те, що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

За таких умов, слідчий суддя, дослідивши, матеріали клопотання та долучені до нього документи, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність зібраних доказів, лише щодо пред`явленої підозри, - з точки зору достатності та взаємозв`язку прийшов до обґрунтованого висновку про наявність у провадженні доказів, передбачених параграфами 3-5 Глави 4 КПК України, які свідчать про обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, оскільки об`єктивно зв`язує його з ними, тобто підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрювана могла вчинити дане правопорушення.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створитимуть загрозу суспільству. Слідчий суддя, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності поза процесуальних дій зазначеної особи.

В судовому засіданні стороною обвинувачення доведено наявність ризику, що визначений у ст. 177 КПК України, а саме переховуватись від органу досудового розслідування та/або суду та незаконно впливати на потерпілу у кримінальному провадженні.

Надаючи оцінку можливості підозрюваній переховуватися від досудового розслідування, суду, слідчий суддя бере до уваги, що існує певна ймовірність того, що підозрювана з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого злочину може вдатися до відповідних дій. ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання на строк до восьми років позбавлення волі, а тому є достатні підстави вважати, що, враховуючи ймовірну тяжкість покарання, яке їй загрожує, у разі визнання останньої винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, вона перебуваючи під загрозою застосування тяжкого покарання, може переховуватися від досудового розслідування, суду, тобто наявний ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» від 26 липня 2001 року «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування». Ця обставина, у свою чергу, може зашкодити вирішенню завдань кримінального судочинства.

Ризик, передбачений п.3 ч. 1 ст. 177 КПК України найшов прояв в існуванні можливості того, що підозрювана ОСОБА_6 , перебуваючи на волі, самостійно або через інших осіб може перешкоджати встановленню істини у справі, може схиляти потерпілу до дачі завідомо неправдивих показань в ході досудового розслідування, з метою створення собі «алібі» щодо своєї непричетності до вчинення інкримінованого їй правопорушення, а також вмовляти відмовитись від раніше наданих показів, тим самим перешкодити встановленню істини в кримінальному провадженні.

Таким чином, слідчий суддя дійшов висновку, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваною покладених на неї процесуальних обов`язків, і за встановлених обставин ця мета може бути досягнута обранням підозрюваній найменш суворого запобіжного заходу, яким є особисте зобов`язання, із покладенням на неї обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України. Однак, враховуючи, що слідчим не надано доказів щодо існування у підозрюваної закордонного паспорту, зазначений факт, як він сам пояснив, взагалі не перевірявся, суд не вбачає можливості застосування до підозрюваної покладення обов`язку щодо здачі нею на зберігання до відповідних органів державної влади паспорту для виїзду за кордон.

Керуючись ст. ст. 175-179, 194, 372, 376 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Клопотання- задовольнити частково.

Застосувати запобіжний захід у виді особистого зобов`язання до підозрюваної ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , поклавши на підозрювану наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою;

- повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну свого місця проживання;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому зареєстрована та фактично проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду.

Термін дії ухвали визначити до 13.11.2024 року у межах строку досудового розслідування.

В іншій частині - відмовити.

Попередити підозрювану ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що в разі невиконання покладених обов`язків, до неї може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали оголошений у судовому засіданні 24 вересня 2024 року об 08-30 год.

Слідчий суддя : ОСОБА_1