Справа № 472/881/24
Провадження №1-кс/472/106/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 серпня 2024 року селище Веселинове

Миколаївської області

Слідчий суддя Веселинівського районного суду Миколаївської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши клопотання слідчого СВ Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області лейтенанта поліції ОСОБА_7 , погоджене з прокурором Веселинівського відділу Вознесенської окружної прокуратури ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні №0000881, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.08.2024 року, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою до:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. А. Маштак-Кулак, Туркменського району Ставропольського краю Російської Федерації, росіянин, громадянин України, з базовою середньою освітою, не одружений, працює шиномонтажником ФОП « ОСОБА_8 », має на утриманні трьох малолітніх дітей, в силу ст. 89 КК України не судимий, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ,-

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КК України,

В С Т А Н О В И В:

23 серпня 2024 року до суду надійшло клопотання слідчого СВ Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області лейтенанта поліції ОСОБА_4 , погоджене з прокурором Веселинівського відділу Вознесенської окружної прокуратури ОСОБА_9 , у кримінальному провадженні №0000881 внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.08.2024 року, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КК України.

В ході кримінального провадження встановлені обставини, які є достатніми для підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КК України.

Так, 20.08.2024, близько 22:00 годин (більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено), ОСОБА_5 , перебуваючи за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_2 , знаходячись в приміщенні літньої кухні, з метою задоволення власної статевої пристрасті, діючи умисно, протиправно, усвідомлюючи значення і суспільно-небезпечний характер своїх дій, направлених на порушення нормального фізичного, психічного та соціального розвитку малолітньої потерпілої ОСОБА_10 , шляхом вчинення відносно неї розпусних дій сексуального характеру, достовірно знаючи, що ОСОБА_10 є малолітньою особою, переконавшись в тому, що за його діями не спостерігають сторонні особи, з метою задоволення власної статевої пристрасті, присів на ліжко з малолітньою, та використовуючи безпорадний стан потерпілої, який виражався в тому, що вона не могла правильно розуміти сутність та характер вчинюваних з нею розпусних сексуальних дій через вік, вчинив розпусні дії, чим поставив під загрозу нормальний моральний та фізичний розвиток малолітньої ОСОБА_10 , а саме зняв із себе халат та нижню білизну, та в подальшому, наказавши потерпілій зняти її одяг, на що остання сама зняла верхній одяг, залишившись в нижній білизні, оголивши свій статевий орган, почав рукою потерпілої ОСОБА_10 торкатися свого статевого органу, рухаючи її руку вверх та вниз, чим вчинив розбещення неповнолітньої.

Вказані обставини підтверджуються даними слідчих дій, зокрема: витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань, протоколом прийняття усної заяви ОСОБА_10 від 21.08.2024; протоколами допиту потерпілої ОСОБА_10 від 21.08.2024; протоколами допитів свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 ; протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення від 21.08.2024; протокол огляду предмета від 22.08.2024 та іншими матеріалами кримінального провадження.

Суд прийшов до висновку про те, що діях ОСОБА_5 містяться ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КК України, тобто вчинення розпусних дій щодо малолітньої особи, вчинені членом сім`ї, на якого покладено обов`язки щодо виховання потерпілої, та надані слідчим докази свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 вказаного кримінального правопорушення.

Слідчий обґрунтовує клопотання наявністю ризиків, передбачених п. 1, п. 3, п. 4, п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілу та свідка, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 та слідчий ОСОБА_4 клопотання підтримали повністю в тому ж обсязі і з тих же підстав.

Підозрюваний ОСОБА_5 та захисник ОСОБА_6 заперечили щодо обрання відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляд тримання під вартою, просили застосувати більш м`який запобіжний захід, а саме - нічний домашній арешт.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Заслухавши прокурора, слідчого, підозрюваного, захисника, дослідивши матеріали справи, враховуючи доведеність прокурором і слідчим обставин, зазначених у п.1, п. 3, п. 4, п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, що виправдовують обрання запобіжного заходу тримання під вартою, слідчий суддя враховує тяжкість кримінального правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_5 , за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 8 років і те, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, та приходить до висновку, що докази та обставини, на які посилається слідчий та прокурор у клопотанні, дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може в переховуватися від органів досудового розслідування або суду, оскільки:перебуваючи на волі, розуміє відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 156 КК України, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років; перебуваючи на волі, може вчинити інші кримінальні правопорушення, в тому числі аналогічні, адже раніше притягувався до кримінальної відповідальності; може негативно впливати на потерпілу та свідків, з метою уникнення відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення, шляхом залякування, погроз та іншого впливу на свідків та потерпілої, показання яких мають важливе значення по провадженню та може негативно впливати на об`єктивність їх подальших показань, що матимуть суттєве значення по справі; чинити інше кримінальне правопорушення, а тому для запобігання ризиків, які зазначені у клопотанні та наведені у судовому засіданні, вважає недостатнім застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Крім того, суддею враховано вагомість наявних в матеріалах справи доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, вік та стан здоров`я підозрюваного, репутацію підозрюваного.

Метою і підставою застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою є запобігання спробам підозрюваного вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_5 .

За обставин, зазначених вище, слідчий суддя прийшов до висновку про те, що клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає задоволенню.

Згідно ст. 176 КПК України у кримінальному провадженні можуть бути застосовані такі запобіжні заходи, як особисте зобов`язання, особиста порука, застава, домашній арешт, тримання під вартою. При цьому їх види наведено у порядку зростання ступеня суворості.

Зокрема, застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання ніяким чином не перешкоджає підозрюваному вчиняти інші кримінальні правопорушення, переховуватись від суду та здійснювати незаконний вплив на потерпілу та свідків по вказаному кримінальному провадженню.

Застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді особистої поруки та домашнього арешту не виявляється можливим у зв`язку з відсутністю у підозрюваного міцних соціальних зв`язків з особами, що заслуговують довіру та можуть поручитись за виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків і зобов`язуються за необхідності доставити його до суду.

Судом взято до уваги, що злочин вчинений відносно особи, яка по відношення до підозрюваного, як було встановлено в судовому засіданні, є його падчередцею, а отже можливо стверджувати, що злочин вчинений відносно члена родини, а тому нівелюється такий елемент, як міцні соціальні зв`язки з родинною.

Відповідно до положень ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, законне, тобто передбачене внутрішнім законодавством тримання особи під вартою з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення, не є порушенням права особи на свободу та особисту недоторканість. Крім цього, відповідно до зазначеної норми Конвенції, звільнення особи повинно обумовлюватися гарантіями явки в судове засідання.

В розумінні практики Європейського суду з прав людини тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. Зокрема ЄСПЛ у своєму рішенні у справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26.07.2001 зазначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів.

Разом з іншим, відповідно до вимог ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановлені ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст. ст. 177, 178 КПК України, не вважає за необхідне визначити розмір застави у даному кримінальному провадженні, оскільки ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину вчиненого із застосуванням насильства.

Згідно ч. 9 ст. 194 КПК України якщо під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя, суд встановить, що у зв`язку із застосуванням зазначеного запобіжного заходу дитина, яка перебуває на утриманні підозрюваного, обвинуваченого, залишиться без батьківського піклування, слідчий суддя, суд зобов`язує прокурора повідомити уповноважений підрозділ органів Національної поліції та орган опіки та піклування за місцем перебування такої дитини про факт залишення дитини без батьківського піклування для вжиття невідкладних заходів щодо тимчасового влаштування дитини, відомості про що зазначаються в ухвалі про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Орган опіки та піклування невідкладно після тимчасового влаштування дитини, залишеної без батьківського піклування, інформує слідчого, прокурора, слідчого суддю, суд про місце проживання (перебування) дитини. Після отримання такої інформації слідчий, прокурор невідкладно повідомляє підозрюваного, обвинуваченого про місце проживання (перебування) дитини.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 131, 132, 176-178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 205, 309, 369-372, 395 КПК України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Клопотанняслідчого СВ Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області лейтенанта поліції ОСОБА_4 , погоджене з прокурором Веселинівського відділу Вознесенської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою - задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. А. Маштак-Кулак Туркменського району Ставропольського краю Російської Федерації, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів, тобто до 22 жовтня 2024 року включно.

В задоволенні клопотання підозрюваного ОСОБА_5 та захисника ОСОБА_6 про обрання запобіжного заходу у виді домашнього арешту - відмовити.

З метою вжиття невідкладних заходів щодо тимчасового влаштування дітей зобов`язати прокурора Веселинівського відділу Вознесенської окружної прокуратури ОСОБА_3 повідомити Вознесенський РУП ГУНП в Миколаївській області та Орган опіки та піклування Веселинівської селищної ради Миколаївської області про факт того, що діти ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , залишилися без батьківського піклування.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Копію ухвали негайно вручити учасникам кримінального провадження.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Веселинівського районного суду

Миколаївської області ОСОБА_1