Справа №706/834/24
Провадження №1-кп/701/174/24
В И Р О К

І М Я М У К Р А Ї Н И

01 серпня 2024 рокуМаньківський районний суд, Черкаської області
в складі: головуючого - судді -ОСОБА_1
за участю секретаря -ОСОБА_2
з участю прокурора - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Маньківка справу по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Христинівка, Черкаської області, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , українець, громадянин України, який має середню освіту, одружений, не працюючий, раніше не судимий в силу ст. 89 КК України, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_4 будучи визнаним винним постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 29.06.2022 у справі №369/1855/22 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 гривень з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік, постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 13.03.2023 у справі № 369/1955/23 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 гривень з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік, постановою Христинівського районного суду Черкаської області від 20.09.2023 у справі № 706/878/23 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 130, ч. 5 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 40800,00 гривень з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 5 років, діючи умисно, достовірно знаючи про наявність вказаних постанов суду, з метою невиконання постанов суду щодо позбавлення права керування транспортним засобом, маючи реальну можливість їх виконати, підриваючи авторитет органів правосуддя України, в порушення ч. 1 ст. 129-1 Конституції України та ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», відповідно до якого судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України, вчинив дії щодо їх умисного невиконання, а саме: 23.05.2024 керував транспортним засобом без посвідчення водія та був зупинений працівниками СРПП відділу поліцейської діяльності № 3 Уманського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області за порушення вимог КУпАП, про що складено відповідні протоколи.

Вина обвинуваченого в скоєному ним кримінальному правопорушенні доведена в судовому засіданні такими доказами:

- показами обвинуваченого, який свою вину в скоєному злочині визнав і суду безпосередньо показав, що він будучи визнаним винним постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області в 2022р. за ч. 1 ст. 130 КУпАП з накладенням адміністративного штрафу 17000 гривень з позбавленням права керувати автотранспортом на 1 рік, постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області в 2023р. за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, з накладенням штрафу в розмірі 17000 гривень та з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік, постановою Христинівського районного суду Черкаської області у вересні 2023р. за ч. 2 ст. 130, ч. 5 ст. 126 КУпАП з накладенням адміністративного штрафу в розмірі 40800 гривень з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 5 років, 23.05.2024 керував транспортним засобом без посвідчення водія оскільки потрібно було допомогти бабусі та був зупинений працівниками поліції. У вчиненому щиро розкаюється.

З урахуванням повного визнання обвинуваченим своєї вини у вчиненні правопорушення, а також враховуючи думку прокурора, обвинуваченого, за відсутності заперечень з їх сторони та за відсутності сумнівів у добровільності позиції обвинуваченого, суд на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів обвинувачення щодо тих обставин, які ніким не оспорюються: часу, місця, способу, предмету, наслідків вчинення кримінального правопорушення, зазначених у обвинувальному акті, та обмежив обсяг доказів, що підлягають дослідженню під час судового розгляду, допитом обвинуваченого, документами, що характеризують особу обвинуваченого. При цьому суд з`ясував, чи правильно учасники судового провадження розуміють зміст цих обставин, та роз`яснив, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. У суду не виникло сумнівів у добровільності позиції учасників судового провадження.

Оцінюючи досліджені в судовому засіданні докази, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, вважає докази належними, допустимими, достовірними й такими, що в своїй сукупності беззаперечно та поза розумним сумнівом доводять винуватість обвинуваченого та кваліфікує дії ОСОБА_4 ,за ч. 1 ст. 382 КК України, як умисне невиконання постанови суду, що набрала законної сили.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного і обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ст. 12 КК України закон відносить кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим, яке кваліфіковане судом за ч. 1 ст. 382 КК України до нетяжких злочинів.

Обставиною, яка пом`якшує покарання згідно ст. 66 КК України є повне визнання вини та щире каяття.

Обставини, які обтяжують покарання відповідно до ст. 67 КК України судом не встановлено.

Відповідно до ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення, відповідно до обвинувального акту.

Крім того суд також враховує дані, які характеризують ОСОБА_4 ,спосіб його життя та його соціальні звязки.

З урахуванням наведеного, даних про особу обвинуваченого, суд вважає за необхідне призначити покарання за ч. 1 ст. 382 КК України у виді штрафу в межах санкції ч. 1 ст. 382 КК України, так як на думку суду таке покарання є необхідним, достатнім, справедливим і пропорційним для його виправлення та попередження нових злочинів й таким, що відповідає принципу індивідуалізації та невідворотності кримінального покарання.

Цивільний позов та судові витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Арешт на майно не накладався.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 ,не обирався.

Керуючись ст. ст. 370, 373, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України і призначити покарання у виді штрафу в розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 (вісім тисяч п`ятсот) грн.

Вирок може бути оскаржено з підстав, передбачених ст. 394 КПК України до Черкаського апеляційного суду через Маньківський районний суд Черкаської області впродовж тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку суду після його проголошення негайно вручити засудженому та прокурору.

Роз`яснити учасникам процесу їх право подавати клопотання про помилування, право на ознайомлення із журналом судового засідання і подачу на нього письмових зауважень.

СуддяОСОБА_1