Справа № 953/8211/24
Провадження № 1-кп/953/1043/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2024 року м. Харків

Київський районний суд м. Харкова у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у порядку спрощеного провадження у м. Харкові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000436 від 30.07.2024 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Харкова, громадянина України, який має середню професійно-технічну освіту, неодруженого, непрацюючого, який зареєстрований і фактично проживає за адресою:

АДРЕСА_1 , раніше судимого Київським районним судом м. Харкова:

-26.10.2022 року за ст. 126-1 КК України до покарання у виді громадських робіт на строк 150 годин;

-10.07.2023 року за ч. 2 ст. 389 КК України до покарання у виді арешту на строк 2 місяці 5 днів;

-14.08.2023 року за ст. 126-1 КК України до покарання у виді арешту на строк 3 місяці;

-19.07.2024 року за ст. 126-1 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,

ВСТАНОВИВ:

29.07.2024 року приблизно о 17:00 ОСОБА_3 у будинку АДРЕСА_2 вчинив кримінальне правопорушення, пов`язане з домашнім насильством, за таких обставин.

Під час конфлікту зі своєю бабусею ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обвинувачений, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, умисно з метою спричинення потерпілій тілесних ушкоджень на ґрунті довготривалих неприязних стосунків, стоячи навпроти ОСОБА_4 обличчям до обличчя на відстані витягнутої руки, завдав їй одного удару кулаком у нижню щелепу з правого боку ближче до підборіддя та верхню частину губи.

У результаті протиправних дій ОСОБА_3 потерпілій ОСОБА_4 відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 09-1170/2024 від 30.07.2024 року спричинено такі тілесні ушкодження: синець та тлі травматичної припухлості у ділянці проекції горизонтальної гілки нижньої щелепи праворуч і поверхневу забиту рану на верхній губі, які викликали незначні скороминущі наслідки тривалістю не більше 6-ти днів, і за цією ознакою відповідно п. п. 2.3.2.«Б», 2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом № 6 МОЗ України від 17.01.1995 року, кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження.

Обвинувальний акт відносно ОСОБА_3 надійшов до суду з клопотанням прокурора про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Обвинувачений ОСОБА_3 надав письмову заяву, складену у присутності захисника ОСОБА_5 , щодо беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленням досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні.

Потерпіла ОСОБА_4 також подала до суду заяву про беззаперечну згоду з установленими органом досудового розслідування обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження згідно з ч. 2 ст. 302 КПК України і згоду на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні.

З огляду на зазначене, оскільки учасники кримінального провадження не оспорюють встановлених органом досудового розслідування фактичних обставин справи, обізнані із правовими наслідками застосування передбаченої ст. 302 КПК України спеціальної процедури, суд, переконавшись у добровільності їх позиції, вважає за необхідне розглянути обвинувальний акт у спрощеному провадженні без проведення судового засідання.

Суд вважає повністю доведеною винуватість ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, в обсязі пред`явленого обвинувачення.

Обираючи ОСОБА_3 вид і міру покарання, суд відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 65 КК України враховує конкретні обставини вчиненого кримінального правопорушення, яке хоча і кваліфікується як кримінальний проступок, проте пов`язане з домашнім насильством, вчиненим з використанням власної фізичної переваги і беззахисності потерпілої у силу похилого віку, що підвищує ступінь тяжкості діяння у межах даної кримінально-правової кваліфікації.

Бере суд до уваги і дані про особу ОСОБА_3 , котрий не має постійного місця роботи, зловживає спиртними напоями, проживає з бабусею за рахунок останньої, раніше неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за домашнє насильство і дрібне хуліганство (зокрема, лише впродовж останнього року постановами Київського районного суду м. Харкова від 29.09.2023 року у справі № 953/8915/23 та від 06.11.2023 року у справі № 953/7755/23 за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, постановою цього ж суду від 12.06.2024 року у справі № 953/4468/24 за ст. 173 зазначеного Кодексу) і тричі був засуджений за ст. 126-1 КК України за систематичне вчинення домашнього насильства щодо однієї і тієї самої потерпілої своєї бабусі ОСОБА_4 (вироки Київського районного суду м. Харкова від 26.10.2022 року, 14.08.2023 року та 19.07.2024 року). Нове кримінальне правопорушення, знову пов`язане з домашнім насильством, обвинувачений вчинив через 10 днів після ухвалення останнього вироку.

Обставиною, яка відповідно до ст. 66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченому, суд визнає його щире каяття, про що зазначено в обвинувальному акті.

Обставиною, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжує покарання, суд вважає вчинення кримінального правопорушення щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах.

Беручи до уваги спосіб життя і кримінальне минуле ОСОБА_3 , котрий раніше неодноразово через нетривалий час після ухвалення попередніх вироків вчиняв аналогічні або подібні насильницькі дії щодо однієї і тієї ж потерпілої, покарання у виді штрафу, передбачене санкцією ч. 1 ст. 125 КК України як одне з альтернативних, суд вважає недостатнім для досягнення визначеної у ч. 2 ст. 50 КК мети виправлення винного і запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень. Окрім наведеного, застосування щодо ОСОБА_3 означеного заходу примусу не буде ефективним і доцільним ще і тому, що обвинувачений не має постійних законних джерел доходу, а проживає за рахунок бабусі, тобто потерпілої. З причин відсутності у ОСОБА_3 офіційного працевлаштування йому не може бути призначено і покарання у виді виправних робіт, яке згідно з ч. 1 ст. 57 КК України відбувається за місцем роботи засудженого.

З огляду на викладене суд вважає за необхідне застосувати щодо ОСОБА_3 покарання у виді громадських робіт у максимальних межах санкції ч. 1 ст. 125 КК України, яке буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого і запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком. Зазначена вимога закону має імперативний характер, тобто під час визначення остаточного заходу примусу за сукупністю вироків суд вправі застосувати лише принципи повного або часткового складання призначених покарань.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 72 КК України під час складання покарань за сукупністю кримінальних правопорушень та сукупністю вироків менш суворий вид покарання переводиться у більш суворий вид виходячи з такого їх співвідношення: одному дню обмеження волі відповідають вісім годин громадських робіт.

Вироком Київського районного суду м. Харкова від 19.07.2024 року, який набрав законної сили 20.08.2024 року, ОСОБА_3 засуджено за ст. 126-1 КК України до 1 року обмеження волі. До відбуття цього покарання обвинувачений вчинив нове кримінальне правопорушення, у зв`язку з чим на підставі ст. 71 КК України до покарання, призначеного за цим вироком, необхідно частково приєднати невідбуте покарання за вироком Київського районного суду м. Харкова від 19.07.2024 року, перевівши менш суворий захід примусу у виді громадських робіт у більш суворий у виді обмеження волі за правилами п. 4 ч. 1 ст. 72 КК України.

З огляду на систематичність кримінально-протиправної діяльності ОСОБА_3 , пов`язаної із вчиненням домашнього насильства щодо своєї бабусі людини похилого віку, а також дані про його особу, суд вважає, що виправлення обвинуваченого неможливе без відбування покарання, а тому підстав для застосування статей 75, 76 КК України не знаходить.

Процесуальні витрати та речові докази відсутні.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Керуючись ст. ст. 369, 373, 374, 381, 382 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, та призначити покарання у виді громадських робот на строк 200 (двісті) годин.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України із застосуванням ч. 1 ст. 72 цього Кодексу до покарання, призначеного за цим вироком, частково приєднати невідбуте покарання за вироком Київського районного суду м. Харкова від 19.07.2024 року й остаточно призначити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покарання у виді обмеження волі на 1 (один) рік 20 (двадцять) днів.

Початок строку відбування покарання обчислювати з дня прибуття і поставлення засудженого на облік за місцем відбування покарання.

Вирок може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через Київський районний суд м. Харкова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому ст.382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини. Якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому ст. 382 цього Кодексу, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення остаточного рішення судом апеляційної інстанції.

Учасникам судового провадження надіслати копію вироку.

Головуюча суддя ОСОБА_1