Провадження № 11-сс/4823/444/24
Категорія - Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 жовтня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

з участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника - адвоката ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові матеріали провадження за апеляційними скаргами прокурора Чернігівської окружної прокуратури ОСОБА_6 та захисника-адвоката ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 2 жовтня 2024 року,

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою відмовлено у задоволенні клопотання слідчого СВ ЧРУП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0003029 від 12 вересня 2024 року, щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Куликівка, Чернігівського району та області, громадянина України, не працюючого, з професійно-технічною освітою, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, востаннє 19 вересня 2023 року ухвалою Чернігівського районного суду Чернігівської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України,

Цією ж ухвалою відносно ОСОБА_8 , застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, із забороною йому залишати своє місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , з покладенням на нього відповідних обов`язків.

Строк дії обов`язків, запобіжного заходу, ухвалою встановлено до 25 листопада 2024 року.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що не доведено ризик незаконного впливу на свідків та представника потерпілого з метою зміни їхніх показань і ризик переховування ОСОБА_8 від органу досудового розслідування та суду, а під час розгляду клопотання, прокурором в судовому засіданні беззаперечно не доведені обставини, передбачені п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК України, щодо недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання доведеним в судовому засіданні ризикам та є достатні підстави вважати, що запобіжний захід у виді домашнього арешту із забороною залишати житло цілодобово є достатнім для забезпечення належного виконання підозрюваним процесуальних обов`язків та зможе запобігти вказаним ризикам.

Не погоджуючись з даною ухвалою слідчого судді прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати її та обрати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначенням розміру застави. В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні тяжких злочинів, за які передбачено безальтернативне покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років, враховуючи особу підозрюваного, який ніде офіційно не працює, немає стійких соціальних зв`язків, раніше судимий за злочини майнового характеру, розуміючи тяжкість злочину та реальний строк покарання, що йому загрожує у разі визнання судом його винуватим у скоєному, зможе переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Вказує, що на даний час не встановлено місце перебування знаряддя злочину, а тому існує ризик того, що він може їх знищити чи сховати. Зазначає, що ризик впливу на свідків не є лише на початковому етапі кримінального провадження при збиранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом. Прокурор вважає, що судом не було враховано поведінку підозрюваного, який після вчинення кримінальних правопорушень не вжив заходів до відшкодування завданих збитків.

Адвокат ОСОБА_7 в поданій апеляційній скарзі просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою застосувати щодо ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною залишати житло у період часу з 21 год. по 6 год. ранку наступної доби. В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що ОСОБА_8 зміг працевлаштуватися до магазину Епіцентр, але застосований запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту він втратить роботу та можливість заробляти на життя. Звертає увагу, що у підозрюваного відсутні родичі, які б могли його підтримати на час цілодобового домашнього арешту грошима і їжею.

Заслухавши доповідача, доводи прокурора, щодо можливості задоволення поданої апеляційної скарги та необхідності відмови у задоволенні апеляційної скарги сторони захисту, думку підозрюваного ОСОБА_8 та його захисника-адвоката ОСОБА_7 , відносно необхідності залишення апеляційної скарги прокурора без задоволення та щодо обґрунтованості апеляційної скарги захисника, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до наступного.

Відповідно до пунктів 3, 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Згідно вимог ч.1, 2 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважать, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор.

Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

У відповідності до положень ч.ч.1-2 ст.181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження СВ ЧРУП ГУНП в Чернігівській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0003029 від 12 вересня 2024 року за підозрою ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

26 вересня 2024 року ОСОБА_8 вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Відповідно до вимог ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий і прокурор; недостатність підстав для застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Згідно вимог ч. 1 ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність його соціальних зв`язків в місці постійного проживання, у тому числі, наявність родини й утриманців; наявність постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; його майновий стан; наявність судимостей; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа.

Доводи прокурора про те, що висновки слідчого судді не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, не ґрунтуються на змісті судового рішення.

Слідчим суддею наведені достатні мотиви для відмови в задоволенні клопотання слідчого і обрання відносно ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Приймаючи до уваги дані про особу підозрюваного, які суд оцінює у сукупності з іншими даними кримінального провадження, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про доцільність обрання запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту стосовно підозрюваного ОСОБА_8 та не знаходить обґрунтованими доводи прокурора щодо необхідності обрання відносно останнього запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Слід вказати, що підозрюваний дотримується покладених на нього, при застосуванні запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, слідчим суддею обов`язків, свідчень про їх порушення суду надано не було, як і не встановлено будь-яких спроб уникнути ним кримінальної відповідальності, перешкодити встановленню істини у даному кримінальному провадженні або вчинити інше кримінальне правопорушення.

Крім того, слід відзначити, що посилання прокурора на тяжкість вчинених кримінальних правопорушень, які інкримінуються ОСОБА_8 не може слугувати підставою для задоволення апеляційної скарги прокурора, оскільки згідно практики Європейського суду з прав людини, тяжкість злочину не може сама по собі слугувати виключною підставою для тримання особи під вартою.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції дійшов до переконання, що зазначені в апеляційній скарзі прокурора доводи щодо безпідставності застосування слідчим суддею до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту є необґрунтованими, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду, та не є визначеними законом підставами для скасування оскаржуваного рішення.

На переконання судової колегії, обраний запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту в повній мірі відповідає меті його застосування забезпеченню виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобіганню спробам вчинити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції дійшов до переконання, що зазначені в апеляційній скарзі прокурора доводи щодо безпідставності застосування слідчим суддею до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту є необґрунтованими, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду, та не є визначеними законом підставами для скасування оскаржуваного рішення.

Вимоги апеляційної скарги сторони захисту щодо встановлення часу застосування домашнього арешту щодо ОСОБА_8 з 21 години до 6 години то, на переконання колегії суддів, на необхідність встановлення часового проміжку застосування запобіжного заходу не було наведено достатніх доводів.

За таких обставин, апеляційний суд приходить до висновку, що ухвала слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту щодо ОСОБА_8 є законною і обґрунтованою, підстав для її скасування з мотивів, викладених в апеляційних скаргах, не вбачається.

За таких обставин, апеляційний суд приходить до висновку, що ухвала слідчого судді є законною і обґрунтованою, підстав для її скасування з мотивів, викладених в апеляційних скаргах, не вбачається.

Порушень кримінального процесуального закону, які були б підставою для скасування ухваленого слідчим суддею рішення не встановлено.

Керуючись ст. ст. 407, 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційні скарги прокурора Чернігівської окружної прокуратури ОСОБА_6 та захисника-адвоката ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 2 жовтня 2024 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_8 та обрано відносно нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4