ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2396/24 Справа № 210/2404/24 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2024 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

судді-доповідача: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю

секретаря судового засідання: ОСОБА_5

засудженого: ОСОБА_6 (в режимі відео конференції)

прокурора: ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13.05.2024 року про залишення без задоволення подання в.о. начальника Державної установи «Криворізька виправна колонія (№80)» відносно засудженого ОСОБА_6 , про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання,-

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13.05.2024 року залишено без задоволення подання в.о. начальника Державної установи «Криворізька виправна колонія (№80)» полковника внутрішньої служби ОСОБА_8 , узгоджене головою спостережної комісії ОСОБА_9 відносно засудженого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

З вказаною ухвалою суду не погодився засуджений ОСОБА_6 та оскаржив до апеляційного суду, вважаючи, що наведені причини для відмови у задоволення подання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, не відповідають вимогам ст.81 КК України. Вказує, що за весь період відбування покарання він не порушував установлений порядок відбування покарання. За час відбування покарання в ДУ КВК(№80) характеризується позитивно, за зразкову поведінку та сумлінне ставлення до праці має 3 заохочення. Вказує, що він працевлаштований різноробітником цеху «ДПД-2» і згідно довідки про доходи за період з 01.01.2024р. по 01.04.2024р. його дохід склав 3006,55 гривень. Під час відбування покарання він успішно закінчив курс «Україна на шляху до ЄС». Вказує, що підтримує соціально-корисні зв`язки з рідними шляхом телефонних переговорів та посилок. Просить скасувати оскаржувану ухвалу та застосувати щодо нього ст.81 КК України, про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Сторони кримінального провадження про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги повідомлені належним чином, це підтверджується наявними матеріалами справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вислухавши думку засудженого, який просив задовольнити вимоги апеляційної скарги та застосувати до нього умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, думку прокурора, який заперечував проти задоволення вимог апеляційної скарги, вивчивши матеріали судового провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги засудженого, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, яке ухвалено згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим кодексом.

В силу ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Сумлінна поведінка полягає у зразковому дотриманні вимог режиму, участі у самодіяльних організаціях засуджених, беззаперечному виконанні законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально-виконавчої системи, відсутності порушень дисципліни, товариському ставленні до інших засуджених. Це поведінка, на яку повинні орієнтуватися інші особи, які відбувають покарання.

Згідно п. 2 ч. 3 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин.

Згаданою статтею передбачено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише за умови обов`язкової та одночасної наявності вказаних в законі підстав і умов в їх сукупності. При цьому основним і вирішальним є не факт відбування визначеної частини покарання, а досягнення однієї із цілей покарання виправлення засудженого.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Згідно роз`яснень, які містяться в п. 1постанови Пленуму Верховного суду України №2 від 26 квітня 2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», умовно-дострокове звільнення осіб від відбування покарання має надзвичайно важливе значення для виправлення засуджених та запобігання вчиненню нових злочинів, тобто для досягнення мети, передбаченої ст. 50 КК України.

Доцільність і необхідність умовно-дострокового звільнення викликана тим, що до моменту звільнення мета покарання в основному досягнута, а саме: особа виправилася і немає необхідності в подальшому відбуванні покарання.

Застосування до засудженого умовно - дострокового звільнення передбачено дискреційною нормою Кримінального Кодексу України, тобто, не є обов`язком суду, а є правом, яке полягає у попередньому вивченні всіх даних про особу для прийняття правильного, законного рішення, з урахуванням власного внутрішнього переконання.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що вироком Межівського районного суду Дніпропетровської області від 24.03.2021 року ОСОБА_6 визнано винуватим в скоєнні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки. На підставі ст.75 КК України звільнено ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку тривалістю в 1 рік не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки згідно ст.76 КК України.

Після чого його засудили за вироком Межівського районного суду Дніпропетровської області від 22 вересня 2021 року ОСОБА_6 визнано винуватим в скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки. На підставі ст.71 КК України за сукупністю вироків до даного покарання частково приєднано невідбуту частину покарання, призначеного за вироком Межівського районного суду Дніпропетровської області від 24 березня 2021 року та остаточно призначено ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 1 місяць.

Початок строку відбування покарання: 10.03.2022. Кінець строку відбування покарання: 10.04.2025.

Засуджений ОСОБА_6 відбуває покарання з 10.03.2022 в ДУ «Дніпровська УВП (№4)» м. Дніпро, з 01.06.2022 в ДУ «КВК (№80)» м. Кривий Ріг.

Станом на дату розгляду судом першої інстанції питання про застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання засуджений відбув, визначені ст. 81 КК України 2/3 призначеного судом строку покарання.

Відповідно до характеризуючих даних, за весь період відбування покарання засуджений не порушував установлений порядок відбування покарання. За час відбування покарання в ДУ «КВК (№80)» характеризується позитивно, за зразкову поведінку та сумлінне ставлення до праці заохочений 3 рази. По прибуттю до установи засуджений ОСОБА_6 працевлаштований різноробітником до цеху ДПД-2 підприємства.

16.03.2024 року проведено підсумкову оцінку ризику вчинення повторного кримінального правопорушення, за результатами якої підсистема «Касандра» Єдиного реєстру засуджених осіб взятих під варту, визначила ступень ймовірної небезпеки для суспільства «Середній»

Згідно висновку комісії щодо ступеня виправлення засудженого від 15.04.2024, засуджений ОСОБА_6 довів своє виправлення та заслуговує на умовно-дострокове звільнення.

За довідкою про заохочення і стягнення засудженого ОСОБА_6 , останній станом на 14.04.2024 має 3 заохочення за зразкову поведінку та сумлінне ставлення до праці на виробництві, стягнень не мав.

Згідно довідки про доходи за період з 01.01.2024 по 01.04.2024 дохід ОСОБА_6 склав 3006,55 гривень.

Засуджений ОСОБА_6 успішно закінчив курс «Україна на шляху до ЄС», що підтверджується відповідним сертифікатом.

На підставі викладеного та на підставі інших наявних матеріалів справи апеляційний суд зазначає, що судом під час призначення ОСОБА_6 попередніх покарань вже застосовувалися законодавчо встановлені «стимулювання» засудженого до виправлення його поведінки та припинення протиправних діянь, проте ОСОБА_6 на шлях виправлення не ставав та маючи не зняту та не погашену судимість, повторно вчинив новий умисний, корисливий злочин проти власності, тобто повернувся до вчинення нових умисних злочинів, засуджений є особою, яка схильна до скоєння злочинів, зокрема проти власності.

Колегія суддів звертає увагу, що судом першої інстанції враховано зміст подання в.о. начальника Державної установи «Криворізька виправна колонія (№80)» про застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, дані які характеризують особу засудженого в цілому, відбуття не менше 2/3 строку покарання, однак зазначене не може бути безумовною підставою для застосування ст. 81 КК України, враховуючи наведені вище обставини, які характеризують в цілому особистість ОСОБА_6 дані про поведінку засудженого за весь час відбування покарання, з урахуванням тяжкості вчинених кримінальних правопорушень проти власності, отже ОСОБА_6 не довів на даний час сумлінною поведінкою та ставленням до праці своє виправлення, тоді як відповідно до ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Як вірно зазначив суд першої інстанції, що засуджений має лише 3 (три) заохочення, під час відбуття покарання з іспитовим строком, на шлях виправлення не став, та маючи не зняту та не погашену судимість, повторно вчинив новий умисний, корисливий злочин проти власності, тобто має стійку схильність до злочинної діяльності, систематично вчиняє кримінальні правопорушення, невідбутий строк покарання становить більше ніж десять місяців, ризик вчинення повторного кримінального правопорушення засудженим визначено як «Середній», тому зазначені дані свідчать, що засуджений не довів своє виправлення.

Отже на даному етапі, враховуючи наведене колегія суддів вважає неефективним та недоцільним застосування до засудженого ОСОБА_6 умовно-дострокового звільнення.

На час розгляду апеляційної скарги, враховуючи кримінальні правопорушення за яке він засуджений та особу засудженого, встановлено, що цілі покарання призначеного ОСОБА_6 , не досягнуті в більш короткий термін, ніж це визначено вироком суду.

Доводи апеляційної скарги, що наведені судом причини для відмови у задоволення подання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, не відповідають вимогам ст.81 КК України, є безпідставними, оскільки підставами для такого звільнення є не лише фактичне відбуття засудженим певної частини покарання, а й доведення засудженим свого виправлення.

Доводи апеляційної скарги, що засуджений за весь період відбування покарання не порушував установлений порядок відбування покарання, в ДУ КВК(№80) характеризується позитивно, має 3 заохочення, працевлаштований різноробітником цеху «ДПД-2» і згідно довідки про доходи за період з 01.01.2024р. по 01.04.2024р. його дохід склав 3006,55 гривень, що він під час відбування покарання він успішно закінчив курс «Україна на шляху до ЄС» та підтримує соціально-корисні зв`язки з рідними, враховуються судом апеляційної інстанції при вирішені питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, та зазначає, що окрім зазначених відомостей враховується сукупність низки інших факторів, які в даному випадку не вказують на можливість умовно-дострокового звільнення від відбування покарання ОСОБА_6 .

Доводи апеляційної скарги, які, на думку апелянта, зумовлюють незаконність прийнятого рішення, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки у своїй сукупності зводяться до особистого тлумачення законодавства та не свідчать про порушення судом вимог процесуального закону, які б слугували підставою для скасування оскаржуваного рішення.

Апеляційний суд зазначає, що обвинуваченому потрібен час для переосмислення своєї поведінки, яка повинна відобразитись у матеріалах справи для оцінки основного і вирішального факту досягнення однієї із цілей покарання виправлення засудженого. Наразі наявні матеріали справи не вказують, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення і немає необхідності в подальшому відбуванні покарання.

З урахуванням наведеного апеляційний суд не вбачає достатніх підстав для умовно-дострокового звільнення засудженого від відбування покарання та скасування оскаржуваної ухвали.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.404,405,407, 539 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13.05.2024 року про залишення без задоволення подання в.о. начальника Державної установи «Криворізька виправна колонія (№80)» відносно засудженого ОСОБА_6 , про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді