БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний №497/2759/24
Провадження №1-кс/497/988/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про арешт тимчасово вилученого майна

19.11.24 року м. Болград

Слідчий суддя Болградського районного суду Одеської області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2

без участі сторін

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Болград клопотання т.в.о. слідчого СВ Болградського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 про арешт тимчасово вилученого майна,

ВСТАНОВИВ:

18.11.2024 року до суду надійшло клопотання т.в.о. слідчого СВ Болградського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Болградської окружної прокуратури ОСОБА_4 про арешт тимчасово вилученого майна в зв`язку з досудовим розслідуванням по кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000618 від 16.11.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбачених ч.1 ст.286 КК України, за кваліфікуючими ознаками: порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження

В обґрунтування клопотання, слідчий зазначає, що 15.11.2024 близько 18:10 години водій ОСОБА_5 , керуючи автомобілем ВАЗ 211340 д/н НОМЕР_1 , рухаючись по вул. Заводська у м. Болград Одеської області, біля будинку № 153, здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_6 , який здійснював перехід проїзної частини у невстановленому для переходу місці, рухаючись з права наліво по ходу напрямку руху транспортного засобу. В результаті ДТП потерпілий ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження у виді перелому кісток тазу.

Під час огляду місця ДТП вилучено автомобіль «ВАЗ 211340» НОМЕР_1 , який як встановлено, зареєстрований на ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та який перебуває у фактичному користуванні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Вилучений автомобіль направлено на тимчасове зберігання до спеціального майданчику для зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів за адресою: АДРЕСА_1 .

16.11.2024 постановою т.в.о. слідчого вказане тимчасово вилучене майно, визнане речовим доказом та залучене до матеріалів кримінального провадження та передане на зберігання до Відділення забезпечення роботи спеціальних майданчиків центру забезпечення ГУНП в Одеській області за адресою: вул.Михайлівська, 27, м.Ізмаїл, Болградський район Одеська області.

На даний момент органом досудового розслідування встановлено, що відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 вказаний автомобіль «ВАЗ 211340» д/н НОМЕР_1 на праві власності належить ОСОБА_7 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 , та перебуває у фактичному користуванні ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Накладення арешту на вказане майно необхідно з метою забезпечення збереження речових доказів, так як є обґрунтовані підстави вважати що таке майно є доказом злочину, адже він зберіг на собі сліди його вчинення, а саме сліди контактної взаємодії частин кузову транспортного засобу з пішоходом

Слідчий в судове засідання не прибула, подала заяву про розгляд клопотання у її відсутність, разом (а.с.85).

Володілець майна ОСОБА_5 до суду не прибув, однак на адресу суду подав заяву, якою не заперечував проти накладення арешту на вилучене майно (а.с.46).

Розглянувши матеріали поданого клопотання, обставини та підстави наведені в клопотанні, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого обґрунтоване та підлягає задоволенню на підставі наступного.

Судовим розглядом встановлено, що слідчими СВ Болградського РВП ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженню № 0000618від 16.11.2024, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 286 КК України, за кваліфікуючими ознаками: порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження (а.с.4).

Нагляд за додержанням законності під час досудового розслідування у вигляді процесуального керівництва здійснюється групою прокурорів Болградської окружної прокуратури (а.с.7-8).

15.11.2024 близько 18:10 годин водій ОСОБА_5 , керуючи автомобілем ВАЗ 211340 д/н НОМЕР_1 , рухаючись по вул. Заводська у м. Болград Одеської області, біля будинку № 153, здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_6 , який здійснював перехід проїзної частини у невстановленому для переходу місці, рухаючись з права наліво по ходу напрямку руху транспортного засобу. В результаті ДТП потерпілий ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження у виді перелому кісток тазу

15.11.2024 в період часу з 19:00 по 19:58 годину під час огляду місця ДТП вилучено автомобіль «ВАЗ 211340» НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та який перебуває у фактичному користуванні ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , який в подальшому вилучений, з метою збереження його в якості речового доказу, який є знаряддям злочину, про що було складено протокол огляду місця ДТП від 15.11.2024(а.с.12-20).

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 транспортний засіб «ВАЗ 211340» д/н НОМЕР_1 на праві власності належить ОСОБА_7 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 (а.с.54), на момент ДТП перебував у фактичному користуванні ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.53).

16.11.2024 постановою т.в.о. слідчого СВ Болградського РВП ГУНП в Одеській області вилучене майно, визнано речовим доказом (а.с.25-26).

Арешт майна є одним із таких заходів забезпечення кримінального провадження ст. 131 ч.2 п.7 КПК України.

Відповідно до ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

За змістом ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Завданням арешту тимчасово вилученого майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження [...].

За змістом ст. 170 КПК України […] арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його. Частиною другою даної норми закону передбачена можливість накладення слідчим суддею арешту на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 КПК України.

Також системний аналіз положень ст.ст. 167, 170, 172, 174 КПК України дає підстави вважати, що арешт може бути накладений не тільки на майно у вигляді речей підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за завдану ними шкоду, але й інших осіб, якщо вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 КПК України.

Згідно п.1 ч.2 ст.167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.

Положеннями частини 5 ст.171 КПК України визначено, що клопотання слідчого, прокурора про арешт вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Так згідно протоколу огляду місця дорожньо транспортної пригоди від 15.11.2024 року (п`ятниця) слідчим вилучено майно, зазначене у клопотанні (а.с.1-2), та у протоколах, на яке слідчий просить накласти арешт.

Клопотання т.в.о. слідчого про арешт вилученого майна складено в 16.11.204 року (субота) (а.с.1) та 18.11.2024 року (понеділок) передано до суду (а.с.49).

Таким чином, слідчим дотримано вимоги ч.5 ст.171 КПК України.

У випадку, передбаченому п.1 ч.2 ст.170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. При цьому, на відміну від інших правових підстав, передбачених ч.2 ст.170 КПК України, арешт з метою забезпечення речових доказів не вимагає повідомлення про підозру у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

Так, частиною 11 статті 170 КПК України встановлено, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до ст.98 КПК України матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставини, що встановлюється під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом є речовими доказами по справі.

Аналіз вищенаведеного вказує, що діючим законодавством передбачений обов`язок, а не право слідчого надання доказів та доведення перед судом їх переконливості, оскільки під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються; та застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе наявності трьох необхідних ознак, необхідних для застосування заходів забезпечення кримінального провадження (ст.132 ч.3 КПК України).

Статтею 116 КПК України встановлено, що процесуальні дії мають виконуватися у встановлені цим Кодексом строки. Строк не вважається пропущеним, якщо скаргу або інший документ здано до закінчення строку на пошту або передано особі, уповноваженій їх прийняти [...].

З огляду на викладене, слідчим дотримано вимоги ч.5 ст.171 КПК України.

Таким чином, існують достатні обставини, які підтверджують, що незастосування заходів забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту на вилучене майно, призведе до приховування та/або зникнення речових доказів, наявних в ньому, що позбавить можливості орган досудового розслідування провести усі необхідні слідчі дії та якомога швидше завершити досудове розслідування.

А відтак, необхідно вжити заходи забезпечення кримінального провадження та здійснити арешт вищевказаного вилученого майна, що відповідає критеріям, зазначеним у ч.2 ст.167 КПК України, для забезпечення збереження у тому вигляді в якому його вилучено, оскільки на ньому містяться слід ДТП та недопущення знищення, зміни, псування тощо.

Органи, особи, які виконують судове рішення, повідомляють суд, який постановив судове рішення, про його виконання (ч.4 ст.535 КПК України).

На підставі зазначеного та з урахуванням розумності і співмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження, вважаю, що клопотання слідчого підлягає задоволенню.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.98, 131, 132, 167, 170, 171, 173, 236 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання т.в.о.слідчого СВ Болградського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 про арешт тимчасово вилученого майна задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно на підставі протоколу огляду місця дорожньо транспортної пригоди від 15.11.2024, в рамках досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000638 від 16.11.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, шляхом позбавлення права відчуження, розпорядження та користування, а саме на:

- транспортний засіб марки «ВАЗ 211340», д/н НОМЕР_1 , власником якого згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 від 21.02.2012 є ОСОБА_7 , який на час ДТП перебував у користуванні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Зазначений транспортний засіб передати на відповідальне зберігання до Відділення забезпечення роботи спеціальних майданчиків центру забезпечення ГУНП в Одеській області за адресою: АДРЕСА_1 .

Виконання ухвали та відповідальність за збереження вилучено майна покласти на т.в.о. слідчого СВ Болградського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня проголошення ухвали; у разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 5 днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Слідчий суддя: ОСОБА_1