справа № 274/6806/24
провадження № 1-кс/0274/1650/24

Ухвала
11.09.2024 р. м. Бердичів
Слідчий суддя Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Бердичеві Житомирської області клопотання старшого слідчого СВ Бердичівського РВП ГУНП в Житомирській області капітана поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором Бердичівської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваному:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Бердичева Житомирської області, українцю, громадянину України, із середньо-спеціальною освітою, не працюючому, не одруженому, зареєстрованому та проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимому,
в с т а н о в и в:
11.09.2024 р. ст.слідчий СВ Бердичівського РВП ОСОБА_6 за погодженням з прокурором звернувся з клопотанням, у якому просить застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який підозрюється у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 313 КК України, строком на 60 днів.
В клопотанні орган досудового слідства необхідність прийняття такого рішення аргументував тим, що ОСОБА_5 своїми умисними діями, які виразилися у незаконному виготовленні та зберіганні з метою збуту психотропних речовин повторно, за попередньою змовою групи осіб, та у незаконному придбанні та зберіганні обладнання, призначеного для виготовлення психотропних речовин, за попередньою змовою групою осіб, вчинив злочини, передбачені ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 313 КК України.
Санкцією ч. 2 ст. 307 КК України передбачено покарання у вигляді позбавлення на строк до 10 років, санкцією ч. 2 ст. 313 КК України передбачено покарання у вигляді позбавлення волі до 6 років.
Також в клопотанні орган досудового розслідування вказує на ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: враховуючи тяжкість вчинених ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання його винуватим у вчиненні злочинів, враховуючи дані про підозрюваного ОСОБА_5 , який раніше неодноразово судимий за злочини у сфері незаконного збуту наркотичних речовин, не працює, не одружений, не має на утриманні осіб, який вчинив кримінальні правопорушення під час іспитового строку, тому, перебуваючи на волі, підозрюваний ОСОБА_5 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, продовжувати вчиняти злочини у сфері незаконного обігу психотропних речовин, може впливати на свідка з метою зміни ним своїх показів. Тому обрання ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить виконання ним процесуальних обов`язків та унеможливить запобігання вищезазначених ризиків.
09.09.2024 р. ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України.
10.09.2024 р. ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 313 КК України.
В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання слідчого про застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки існують наявні ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України. Так, враховуючи дані про підозрюваного, тому останній, перебуваючи на волі, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, продовжувати вчиняти злочини у сфері незаконного обігу психотропних речовин, може впливати на свідка з метою зміни ним своїх показів.
Підозрюваний ОСОБА_5 в ході судового засідання зазначив, що немає підстав утримувати його під вартою. Пояснив, що він не буде переховуватися від слідства. Вину по факту незаконного виготовлення з метою збуту психотропних речовин не визнає. Вину по факту придбання та зберігання обладнання, призначеного для виготовлення психотропних речовин, визнає, оскільки вказане обладнання він купував для власних потреб та готував для себе наркотичні засоби. Він має захворювання щодо розладу особистості, оскільки протягом десяти років вживає психотропні речовини, не лікується.
Захисник в судовому засіданні у своєму виступі заперечила проти задоволення клопотання прокурора. Зазначила, що ризики, викладені у клопотанні, не знайшли свого підтвердження, належними доказами не доведені. Підозрюваний не має наміру переховуватися від слідства. Ризик впливу на свідка також не доведений. Зазначила, що підозра за ч. 2 ст. 307 КК України є необґрунтованою. У зв"язку з тим, що під час обшуку було вилучено усе необхідне обладнання, ОСОБА_5 не буде продовжувати займатися виготовленням наркотичних речовин. Просила суд подане клопотання слідчого залишити без задоволення, застосувати до ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за адресою його місця реєстрації. До матеріалів клопотання долучила заяву ОСОБА_7 від 11.09.2024 р. про її згоду на перебування за місцем реєстрації ОСОБА_5 на термін запобіжного заходу. Вказала, що підозрюваний не становить суспільної небезпеки. У випадку обрання застави, просила обрати мінімальний розмір, оскільки підозрюваний не працює.
Заслухавши виступи учасників судового процесу, вивчивши матеріали справи, слідчий суддя встановив наступне.
Згідно статті 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Статтею 8 КПК України встановлено, що кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
09.09.2024 р. о 23:45 ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 313 КК України.
10.09.2024 р. ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 313 КК України.
Як вбачається з матеріалів клопотання, ОСОБА_5 спільно із ОСОБА_8 у невстановлений день, час, місці, але не пізніше 05.07.2024 р., вирішив стати на шлях злочинної діяльності, пов`язаної з правопорушеннями у сфері обігу психотропних речовин.
У зв`язку із чим, ОСОБА_5 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, з корисливих мотивів, з метою виготовлення психотропних речовин для особистого збагачення, у невстановлений слідством час вступив у злочинну змову зі своїм братом ОСОБА_8 , з яким домовились про зайняття, виготовлення та зберігання з метою збуту психотропних речовин.
Так, з метою виготовлення психотропної речовини - амфетамін, ОСОБА_5 спільно із ОСОБА_8 отримали у користування квартиру АДРЕСА_2 , яка належить ОСОБА_9 . В подальшому ОСОБА_5 та ОСОБА_8 , реалізуючи спільний злочинний умисел, спрямований на незаконне виготовлення та зберігання з метою збуту психотропної речовини, у точно невстановлений досудовим розслідуванням день, час та місці, але не пізніше 05.07.2024 р. придбали допоміжне обладнання для виготовлення психотропної речовини, а саме: засоби та необхідні речовини, що використовуються для приготування розчинів, фільтрування та випарування, предмети побутового призначення, які використовувались як підручні предмети для виготовлення психотропної речовини, зокрема: скляна лійка, пластикові та скляні ємності (каністри, пляшки), скляна ємність з двома отворами та трубками (скляний спіральний холодильник), скляні ємності колбоподібної форми різних об`ємів, фольга, зіп-пакети, електронні ваги, мірні ємності, а також рідини та предмети не віднесені до наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів.
Крім цього, ОСОБА_5 та ОСОБА_8 у період часу із 05.07.2024 по 09.09.2024 р. систематично купували у невстановленому досудовим розслідуванням місці прекурсор фенілнітропропен (1-феніл-2-нітропропен), необхідний для подальшого виготовлення психотропної речовини амфетаміну.
Так, в період часу із 13 год 42 хв 05.07.2024 по 13 год 00 хв 06.07.2024 р. ОСОБА_5 за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_8 , знаходячись в приміщенні квартири АДРЕСА_2 , використовуючи складові частини, пристосовані знаряддя та засоби, незаконно виготовили психотропну речовину амфетамін, обіг якої обмежено, масою не менше 0,0483 грам з метою подальшого збуту, яку залишили зберігати у вищевказаній квартирі до 26.07.2024 р.
Також 09.09.2024 р. ОСОБА_5 за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_8 , знаходячись в приміщенні квартири АДРЕСА_2 , використовуючи складові частини, пристосовані знаряддя та засоби, повторно, незаконно виготовили психотропну речовину амфетамін, обіг якої обмежено, у невстановленій слідством кількості з метою подальшого збуту, яку залишили зберігати у вищевказаній квартирі до 21 год 44 хв 09.09.2024 р.
Своїми умисними діями, які виразилися у незаконному виготовленні та зберіганні з метою збуту психотропних речовин, повторно, за попередньою змовою групою осіб, та у незаконному придбанні та зберіганні обладнання, призначеного для виготовлення психотропних речовин, за попередньою змовою групою осіб, ОСОБА_5 вчинив злочини, передбачені ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 313 КК України.
Отже, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрювану особу з певним злочином, та які не повинні бути переконливими в тій мірі, щоб звинуватити особу у його вчиненні, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування.
На підтвердження обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованих йому кримінальних правопорушень слідчий посилається на зібрані органом досудового розслідування докази, які були дослідженні у судовому засіданні, а саме:
- протокол затримання ОСОБА_5 в порядку ст. 208 КПК України від 10.09.2024 р., в ході якого у ОСОБА_5 виявлено та вилучено мобільний телефон;
- протокол обшуку за адресою: АДРЕСА_3 від 09.09.2024 р., в ході якого вилучено предмети та речовини, необхідні для виготовлення психотропної речовини, а також прекурсори та готову психотропну речовину - амфетамін;
- протокол допиту свідка ОСОБА_10 від 10.09.2024 р., який дав викривальні покази відносно ОСОБА_5 та ОСОБА_8 ;
- протокол за результатами проведення негласної слідчої розшукової дії зняття інформації з електронних комунікаційних мереж від 01.08.2024 р.;
- протокол за результатами проведення негласної слідчої розшукової дії аудіо, відео контроль особи від 01.08.2024 р.;
- протокол за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії негласне отримання зразків, а саме: наркотичних засобів, психотропних речовин та прекурсорів від 26.07.2024 р.,
- інші матеріали кримінального провадження.
Оцінюючи наявні у справі матеріали та встановлені в ході судового розгляду фактичні обставини, слідчий суддя вважає доведеними ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: підозрюваний ОСОБА_5 може переховуватись від органів досудового розслідування та/ або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжувати вчиняти злочини у сфері незаконного обігу психотропних речовин, може впливати на іншого підозрюваного та свідка у цьому ж кримінальному провадженні.
Ризиком у контексті кримінального процесуального законодавства є певна ступінь ймовірності того, що підозрюваний вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.
У відповідності до ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.
Згідно ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов"язків, а також наявність ризиків, передбачених цим Кодексом.
Частиною 2 ст. 177 КПК України передбачено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
У відповідності до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м"яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Згідно п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки. Санкція ч. 2 ст. 307 КК України передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 10 років, санкція ч. 2 ст. 313 КК України передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 6 років.
Слідчим суддею при обранні запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_5 враховується тяжкість вчинених ним кримінальних правопорушень, так, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 313 КК України, які відносяться до категорії тяжких кримінальних правопорушень.
Враховується тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному ОСОБА_5 у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень (зокрема, санкцією ч. 2 ст. 307 КК України, передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 6 до 10 років, санкцією ч. 2 ст. 313 КК України передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 2 до 6 років).
Встановлено, що підозрюваний ОСОБА_5 вироком Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 09.06.2023 р. був засуджений за вчинення злочинів, передбачених ч. 2 ст. 309 та ч. 3 ст. 311 КК України, до 5-ти років позбавлення волі. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, з урахуванням вироку Бердичівського міськрайонного суду від 21.04.2023 р. шляхом поглинання менш тяжкого покарання більш тяжким, остаточно призначено покарання у виді 5-ти років позбавлення волі. Відповідно до ст.ст. 75, 76, ч. 1 п.п. 1, 2 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням 1 рік 10 місяців. Вчинені ОСОБА_5 злочини пов"язані з незаконним обігом психотропних речовин.
Однак, підозрюваний ОСОБА_5 належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став та під час встановленого йому іспитового строку, вчинив кримінальні правопорушення у сфері незаконного обігу психотропних речовин, передбачені ч.ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 313 КК України.
Окрім того, в судовому засіданні було встановлено, що підозрюваний ОСОБА_5 не має стійких сформованих соціальних зв"язків, оскільки він офіційно не працевлаштований, не одружений, неповнолітніх та непрацездатних осіб на утриманні не має.
Також встановлено, що підозрюваний ОСОБА_5 перебуває в родинних відносинах з іншим підозрюваним ОСОБА_8 , який є співучасником злочину. Також він товаришує зі свідком ОСОБА_10 та йому відоме місце проживання свідка.
Вказані вище докази, зокрема, відомості про наявність значної кількості судимостей у сфері незаконного обігу психотропних речовин, свідчать про те, що ОСОБА_5 має негативну репутацію, тривало допускає протиправну поведінку, в тому числі, а тому існують обґрунтовані ризики того, що підозрюваний ОСОБА_5 , перебуваючи на волі, може переховуватися від органів досудового розслідування і суду з метою уникнення безальтернативного покарання у виді позбавлення волі на тривалий період часу за вчинені ним кримінальні правопорушення, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжувати вчиняти злочини у сфері незаконного обігу психотропних речовин, може впливати на іншого підозрюваного та свідка з метою зміни ними своїх показів, що безумовно свідчить про існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Разом з тим, слідчий суддя вважає, що при розгляді клопотання необхідно у повній мірі враховувати вимоги кримінального процесуального законодавства України, практики Європейського суду з прав людини, забезпечення не тільки прав підозрюваного, а й високих стандартів охорони загальносуспільних прав та інтересів.
Забезпечення таких стандартів вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Таким чином, щоб вирішити питання про застосування запобіжного заходу у відповідності до вимог міжнародного та національного законодавства, необхідно належним чином оцінити характер справи, тяжкість інкримінованого кримінального правопорушення, та наслідки вчинення протиправних діянь.
Виходячи із вищезазначених доведених у ході розгляду клопотання обставин, слідчий суддя на підставі наданих матеріалів кримінального провадження переконується, що більш м"який запобіжний захід щодо ОСОБА_5 буде недостатнім для запобігання ризикам, які навели слідчий та прокурор, тому слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав для застосування відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Доводи захисника ОСОБА_4 про обрання відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту не знайшли свого підтвердження, оскільки жодними належними доказами не доведені. Долучену захисником до матеріалів клопотання заяву слідчий суддя не приймає до уваги, ставиться до неї критично. Так, подана заява не має юридичної сили, оскільки в ній відсутні вимоги про адресата, його реквізити, одержувача, відсутній виклад обставин, якими заявник обґрунтовує можливість надання згоди на перебування підозрюваного під цілодобовим домашнім арештом за його місцем реєстрації, при цьому, не зазначає відношення заявника до місця проживання, не зазначає адреси домоволодіння, окрім того заявник не є власником квартири, в якій зареєстрований підозрюваний. Відсутні докази щодо майнового стану підозрюваного, сталих та сформованих соціальних зв"язків.
Між тим, відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановлені ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим кодексом.
Отже, задовольняючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя вважає за необхідне визначити підозрюваному розмір застави.
Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.
Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Враховуючи матеріальне становище підозрюваного, його сімейний стан, тяжкість кримінального правопорушення, за яке він підозрюється, слідчий суддя вважає за необхідне визначити розмір застави у розмірі 75 (сімдесят п"ять тисяч) гривень 00 коп, оскільки внесення застави саме в такому розмірі зможе гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.
Окрім цього, застосовуючи щодо підозрюваного альтернативний запобіжний захід у виді застави, яка може бути внесена у будь-який момент протягом дії ухвали, слідчий суддя вважає за необхідне покласти на підозрюваного ОСОБА_5 наступні обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: прибувати на виклики до слідчого СВ Бердичівського РВП, прокурора та в суд; не відлучатись із населеного пункту, де він проживає, без дозволу слідчого, прокурора чи суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; утримуватися від спілкування з підозрюваним ОСОБА_8 , свідком ОСОБА_10 , докласти зусиль до пошуку роботи.
Відповідно до ч. 4 ст. 202 КПК України підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної у даній ухвалі, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення під вартою в якому він перебуває, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання останнього під вартою.
На підставі викладеного, керуючись статтями 176-178, 182, 183, 184, 193, 194, 196, 197, 202, 309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя
п о с т а н о в и в :

Клопотання старшого слідчого СВ Бердичівського РВП ГУНП в Житомирській області капітана поліції ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 задовольнити.
Обрати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку тримання під вартою, передбаченого ч. 1 ст. 197 КПК України, - 60 днів.
Строк тримання під вартою обраховувати з моменту затримання підозрюваного ОСОБА_5 - з 23 години 45 хвилин 09 вересня 2024 року по 23 годину 45 хвилин 07 листопада 2024 року.
Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , у разі внесення застави, наступні обов`язки: прибувати на виклики до слідчого СВ Бердичівського РВП, прокурора та в суд; не відлучатись із населеного пункту, де він проживає, без дозволу слідчого, прокурора чи суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; утримуватися від спілкування з підозрюваним ОСОБА_8 , свідком ОСОБА_10 , докласти зусиль до пошуку роботи.
Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави, визначити до 07 листопада 2024 року включно.
Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що у разі внесення застави у визначеному в даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок, має бути наданий уповноваженій особі Житомирського слідчого ізолятора Управління державної пенітенціарної служби України (Житомирської УВП №8).
У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної даною ухвалою, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.
З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний ОСОБА_5 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.
Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого, в провадженні якого знаходиться кримінальне провадження, процесуального прокурора.
Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п"яти днів з дня її оголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Житомирського апеляційного суду.

Слідчий суддя: ОСОБА_1