Провадження № 1-кп/761/1655/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2024 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в приміщенні Шевченківського районного суду м. Києва, кримінальне провадження, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001851 від 22.07.2022, відносно

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Малашівці Хмельницької обл., українця, громадянина України, який здобув середню освіту, не працює, неодружений, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки м.Києва, українки, громадянки України, яка здобула середню освіту, не працює, одружена, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_3 , раніше судимої,

за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України,

за участю:

секретаря - ОСОБА_4 ,

прокурора - ОСОБА_5 ,

захисників - ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

обвинувачених - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ :

Шевченківським районним судом м. Києва здійснюється судовий розгляд кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001851 від 22.07.2022, за обвинуваченням ОСОБА_2 та ОСОБА_3 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Ухвалою суду від 07 червня 2024 року відносно обвинувачених ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було продовжено дію раніше обраних запобіжних заходів у вигляді тримання під вартою до 05 серпня 2024 року, включно - кожному окремо.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_5 оголосив письмові клопотання про продовження раніше обраних запобіжних заходів щодо обвинувачених ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , у виді тримання під вартою обумовлюючи обставинами кримінального правопорушення, його ступенем тяжкості, наслідками його вчинення, даними, які характеризують обвинувачених та ризиками, передбаченими ст. 177 КПК України, а саме: переховуватися від суду, а також вчинити інше кримінальне правопорушення.

Захисник обвинуваченої ОСОБА_3 - адвокат ОСОБА_7 щодо задоволення клопотання прокурора заперечував та зазначив, що ризики, на які посилається прокурор, необґрунтовані, а тому, просив застосувати щодо підзахисної більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_2 - адвокат ОСОБА_6 у судовому засіданні заперечував щодо задоволення клопотання прокурора, вказуючи, що дане клопотання про продовження строку тримання під вартою стосовно підзахисного ідентичне попереднім, а нових ризиків, які б обґрунтовували необхідність продовження строку тримання ОСОБА_2 під вартою, прокурором не наведено.

Обвинувачені ОСОБА_2 та ОСОБА_3 кожний окремо, підтримали позицію своїх захисників.

Вислухавши думку учасників процесу, вивчивши матеріали кримінального провадження, суд керуючись принципом правової визначеності, відповідно до положень ст.ст. 183, 194, 331 КПК України, приходить до такого висновку.

Проаналізувавши доводи, наведені сторонами у судовому засіданні, з урахуванням змісту та обсягу обвинувачення, конкретних обставин кримінального правопорушення, інкримінованого обвинуваченим ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , яке відноситься до категорії тяжких злочинів, міру покарання, яка може бути призначена обвинуваченим у разі доведення їх винуватості, а усвідомлення обвинуваченими цієї обставини переконливо дає підстави вважати про існування наступних ризиків, а саме: переховуватися від суду; вчинити інше кримінальне правопорушення.

З`ясовуючи питання щодо наявності ризиків неправомірної процесуальної поведінки обвинувачених ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , на які послався прокурор у клопотаннях про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та під час судового засідання, та чи переважають характеризуючі дані щодо осіб обвинувачених ці ризики, суд враховує те, що ризиком є подія або дія, яка може настати або вчинитися з високим ступенем ймовірності, вірогідність яких має оцінюватись у сукупності з обґрунтованістю підозри та вагомістю доказів на її підтвердження, мірою покарання, яка загрожує у разі визнання обвинувачених винуватими у вчиненні інкримінованого діяння.

Враховуючи особу кожного обвинуваченого окремо, фактичні обставини за яких обвинуваченим інкримінується вчинення цього правопорушення та наслідки його вчинення, той факт, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 обвинувачуються у вчиненні злочину із застосуванням насильства до потерпілого, міру покарання, яка загрожує обвинуваченим у разі визнання винуватими у скоєнні цих кримінальних правопорушень, суд приходить до висновку про високий ступінь ризику втечі щодо кожного із обвинувачених окремо.

Висунення ОСОБА_2 обвинувачення у скоєнні інкримінованого кримінального правопорушення, фактичні обставини за яких йому інкримінується вчинення цього правопорушення та наслідки його вчинення, міра покарання, яка загрожує йому у разі визнання винуватим у скоєнні цього кримінального правопорушення, у сукупності з даними про особу обвинуваченого ОСОБА_2 , який раніше притягався до кримінальної відповідальності, однак в силу ст. 89 КК України вважається таким, що не має судимості, не має зареєстрованого місця проживання, офіційно не працює, відсутність у суду даних про сталі соціальні зв`язки останнього, свідчить про високий ступінь ймовірності втечі обвинуваченого ОСОБА_2 у разі застосування до останнього більш м`якого запобіжного заходу.

Разом з тим, доводи захисників обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_2 щодо недоведеності ризиків, на які вказує прокурор у своєму клопотанні та безпосередньо у судовому засіданні, на переконання суду, спростовуються наявними у розпорядженні суду матеріалами кримінального провадження, дослідженими у ході судового розгляду.

А тому, на даний час суд не вбачає підстав для обрання ОСОБА_2 більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, оскільки наявні обґрунтовані побоювання щодо настання встановлених ризиків у разі застосування більш м`яких запобіжних заходів до обвинуваченого ОСОБА_2 .

Вирішуючи питання щодо необхідності продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_2 судом також враховується вік та стан здоров`я останнього, відомості щодо соціальних та сімейних зв`язків.

Об`єктивні дані, які б безперечно свідчили про неможливість перебування ОСОБА_2 в умовах тримання під вартою - відсутні.

Згідно з ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України.

Визначаючи відповідно до вимог ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави, а також виходячи з практики Європейського суду з прав людини, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави у випадку ухилення від слідства та суду, буде достатнім стимулюючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, якесь бажання сховатися, суд вважає, що ОСОБА_2 слід визначити заставу у співстановленні з існуючими ризиками та даними про особу обвинуваченого, у розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, враховуючи, що зазначений розмір застави буде належною гарантією того, що у разі сплати його, ОСОБА_2 вирішить не зникати через побоювання втратити цю заставу.

У свою чергу, висунення ОСОБА_3 обвинувачення у скоєнні інкримінованого кримінального правопорушення, фактичні обставини за яких їй інкримінується вчинення цього правопорушення та наслідки його вчинення, міра покарання, яка загрожує їй у разі визнання винуватою у скоєнні цього кримінального правопорушення, у сукупності з даними про особу обвинуваченої ОСОБА_3 , яка раніше вже була судима за вчинення злочину передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, при цьому судом враховується, що ОСОБА_3 обвинувачується в іншому кримінальному провадженні у вчиненні ще одного майнового злочину за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, офіційно не працює, відсутність у суду даних про сталі соціальні зв`язки останньої, свідчить про високий ступінь ймовірності втечі обвинуваченої ОСОБА_3 у разі застосування до останньої більш м`якого запобіжного заходу.

Разом з тим, доводи захисника ОСОБА_7 про можливість застосування щодо підзахисної ОСОБА_3 більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою, є необґрунтованими та не підтверджуються наданими суду доказами. Враховуючи наведе, суд приходить до висновку про необхідність продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченої ОСОБА_3 , підстав для застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу - суд не вбачає.

Згідно ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України.

Визначаючи відповідно до вимог ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави, а також виходячи з практики Європейського суду з прав людини, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави у випадку ухилення від слідства та суду, буде достатнім стимулюючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, якесь бажання сховатися, суд вважає, що ОСОБА_3 слід визначити заставу у співстановленні з існуючими ризиками та даними про особу обвинуваченої, у розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, враховуючи, що зазначений розмір застави буде належною гарантією того, що у разі сплати його, ОСОБА_3 вирішить не зникати через побоювання втратити цю заставу.

З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку про те, що клопотання прокурора ОСОБА_5 про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_2 та ОСОБА_3 підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 177, 182, 183, 194, 331, 369-372 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора - задовольнити.

Продовжити строк дії обраного щодо ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 28 вересня 2024 року включно.

Визначити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , розмір застави достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків передбачених КПК України у розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 60560 (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят) гривень, яка може бути внесена як самим обвинуваченим, так і іншими фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок для внесення застави:

Отримувач: ТУДСАУ в місті Києві,

,

МФО: 820172,

Банк: Державна казначейська служба України м. Київ,

р/р: № UA1012089,

призначення платежу: застава за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно ухвали Шевченківського районного суду м. Києва від 31 липня 2024 року у справі №761/19363/22.

На підставі ч. 5 ст. 194 КПК України, у разі внесення застави покласти на ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такі обов`язки:

- прибувати до суду за кожною вимогою;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає чи перебуває, без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- здати документ, що надає право виїзду за межі України на зберігання до відповідного органу державної влади.

Визначити строк дії покладених на обвинуваченого ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ухвалою суду обов`язків - 60 днів з моменту звільнення обвинуваченого з-під варти у зв`язку із внесенням застави у розмірі, визначеному судом.

Продовжити строк дії обраного щодо ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 28 вересня 2024 року включно.

Визначити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , розмір застави достатньої для забезпечення виконання обвинуваченою обов`язків передбачених КПК України у розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 60560 (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят) гривен, яка може бути внесена як самою обвинуваченою, так і іншими фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок для внесення застави:

Отримувач: ТУДСАУ в місті Києві,

,

МФО: 820172,

Банк: Державна казначейська служба України м. Київ,

р/р: № UA1012089,

призначення платежу: застава за ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , згідно ухвали Шевченківського районного суду м. Києва від 31 липня 2024 у справі №761/19363/22.

На підставі ч.5 ст. 194 КПК України, у разі внесення застави покласти на ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , такі обов`язки:

- прибувати до суду за кожною вимогою;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому вона проживає чи перебуває, без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- здати документ, що надає право виїзду за межі України на зберігання до відповідного органу державної влади.

Визначити строк дії покладених на обвинувачену ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ухвалою суду обов`язків - 60 днів з моменту звільнення обвинуваченого з-під варти у зв`язку із внесенням застави у розмірі, визначеному судом.

Контроль за виконанням ухвали- покласти на прокурора у кримінальному провадженні.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів безпосередньо до Київського апеляційного суду прокурором, обвинуваченими, їх захисниками.

Повний текст ухвали оголосити 05 серпня 2024 року о 10 годині 40 хвилин.

Суддя ОСОБА_1