Справа № 204/6898/24
Провадження № 1-кс/204/1897/24
УХВАЛА

Іменем України

22 липня 2024 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська

у складі: слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду, в м. Дніпро скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 , щодо незаконного тримання особи під вартою, в порядку ст.206 КПК України,-

встановив:

До Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська надійшла скарга захисника ОСОБА_4 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 , щодо незаконного тримання особи під вартою, в порядку ст.206 КПК України. В обґрунтування скарги зазначено, що оскільки ОСОБА_6 незаконно утримується у ДУВП 4, тому слідчий судя Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська має право вживати заходів для забезпечення його свободи. ОСОБА_6 був поміщений під варту у ДУВП №4 на підставі ухвали слідчого судді Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 25.04.2024 у справі № 201/4768/24 (Провадження № 1 кс/201/1611/2024), строк дії якої закінчився 22 червня 2024 року та не був продовжений. ОСОБА_7 утримується у ДУВП №4 на підставі ухвали слідчого судді Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 09 липня 2024 року у справі №243/4706/24 (провадження №1-кс/243/471/2024), якою ухвалено "на підставі ч.6 ст.615 КПК України вважати продовженим обраний обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до вирішення відповідного питання судом першої інстанції, але не більше ніж на два місяці". 18 липня 2024 Конституційний Суд України визнав неконституційною ч.6 ст. 615 КПК України стосовно продовження строку тримання під вартою в умовах воєнного стану. Відповідна інформація міститься на офіційному сайті Конституційного суду України за посиланням: ІНФОРМАЦІЯ_2 . Відтак, положення КПК України застосовані слідчим суддею Слов`янського міськрайонного суду Донецької області в ухвалі від 09 липня 2024р. у справі №243/4706/24 (провадження №1-кс/243/471/2024) для продовження тримання під вартою ОСОБА_6 визнано неконституційним, тому подальше позбавлення волі ОСОБА_6 й утримання його у ДУВП 4 є протиправним й очевидним порушенням прав людини. На підставі викладеного, просить суд зобов`язати посадових осіб Державної установит "Дніпровська установа виконання покарань (№4)", негайно звільнити з під варти ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В судовому засіданні захисник ОСОБА_4 , який був присутній в режимі відеоконференції, скаргу в інтересах ОСОБА_6 підтримав, просив задовольнити, посилаючись на обставини, викладенні у скарзі.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_5 , скаргу в інтересах ОСОБА_6 підтримала, просив задовольнити, посилаючись на обставини, викладенні у скарзі також, зазначила, що вказана ухвала ухвалена з порушенням вимог КПК, оскільки всі учасники кримінального провадження були присутні в судді, не існувало обставин які би унеможливили розгляд клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В судовому засіданні ОСОБА_6 підтримав думку своїх захисників, просив скаргу задовольнити.

Прокурор просив в задоволенні скарги відмовити, оскільки вона є необґрунтованою, а обвинувачений утримується під вартою на законних підставах.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши захисників, думку прокурора, слідчий суддя приходить до наступного.

Згідно положень ст. 206 КПК України, кожен слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, яка тримається під вартою, має право постановити ухвалу, якою зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи. Якщо слідчий суддя отримує з будь-яких джерел відомості, які створюють обґрунтовану підозру, що в межах територіальної юрисдикції суду знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, або не звільнена з-під варти після внесення застави в установленому цим Кодексом порядку, він зобов`язаний постановити ухвалу, якою має зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу, під вартою яких тримається особа, негайно доставити цю особу до слідчого судді для з`ясування підстав позбавлення свободи. Слідчий суддя зобов`язаний звільнити позбавлену свободи особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких тримається ця особа, не надасть судове рішення, яке набрало законної сили, або не доведе наявність інших правових підстав для позбавлення особи свободи.

Як встановлено в судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_6 , утримується у Державний установі «Дніпровській установі виконання покарань (№4)» на підставі ухвали Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 09.07.2024 року, згідно якої, слідчий суддя ухвалив, на підставі ч.6 ст. 615 КПК України, вважати продовженим обраний обвинувальному ОСОБА_6 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до вирішення відповідного питання судом першої інстанції, але не більше ніж на два місяці.

Згідно ч.3 ст.331 КПК України, за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

В частині 4 статті 331 КПК України зазначено, що у разі закінчення строку дії ухвали суду про тримання під вартою та неможливості розгляду судом питання про продовження строку тримання під вартою в умовах воєнного стану продовження строку тримання під вартою здійснюється у порядку, встановленому статтею 615 цього Кодексу.

Згідно ч.6 ст.615 КПК України, у разі закінчення строку дії ухвали суду про тримання під вартою та неможливості розгляду судом питання про продовження строку тримання під вартою в установленому цим Кодексом порядку обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою вважається продовженим до вирішення відповідного питання судом, але не більше ніж на два місяці.

Також в судовому засіданні встановлено, що, так дійсно відповідно до рішенням Конституційного суду № 8-р(II)/2024 від 18.07.2024 року ч. 6 ст. 615 КПК України, визнано такою, що не відповідає Конституції України (є неконституційною). Однак, ч.6 ст. 615 КПК України, визнана неконституційною, утрачає чинність через три місяці з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Враховуючи викладене, у судовому засіданні встановлено, що обвинувачений ОСОБА_6 тримається під вартою у ДУ «ДУВП №4» на законних підставах, а відомості зазначені захисниками у клопотанні є необґрунтованим та не знайшли свого підтвердження під час судового засідання, тому в задоволенні клопотання слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 110, 206, 309 КПК України, -

постановив:

В задоволенні скарги захисника ОСОБА_4 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 , щодо незаконного тримання особи під вартою, в порядку ст.206 КПК України - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1