ЗОЛОТОНІСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 695/3462/24

Номер рядка у звіті 21

16 вересня 2024 року м. Золотоноша

Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши в порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000449 від 02.09.2024 року за обвинувальним актом стосовно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Nячів Тячівського району Закарпатської області, громадянки України, освіта середня спеціальна, не працюючої, одруженої, на утриманні має трьох малолітніх дітей, 2008, 2014 та 2023 років народження, особою з інвалідністю будь-якої групи, депутатом, ліквідатором чи постраждалим внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС, учасником АТО (ОСС) не є, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , раніше не судимої,

що обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 18 серпня 2023 року близько 20:00 год., перебуваючи в адміністративних межах АДРЕСА_1 , на грунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, діючи з прямим умислом, спрямованим на спричинення тілесних ушкоджень та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, тримаючи металеві пасатижи у правій руці умисно нанесла ними один удар в область лівого плеча, два удари в область обличчя, один удар в область грудей, один удар в область потиличної ділянки, один удар в область лівого коліна, один удар в область лівої гомілки, один удар в область задньої поверхні лівого плеча потерпілій ОСОБА_4 , внаслідок чого спричинила останній тілесні ушкодження у виді рани та крововиливів на слизовій верхньої губи, саден та синців на верхніх і нижніх кінцівках, які відповідно до висновку експерта № 05-8-01/301/331 від 06.09.2024 року відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Своїми умисними діями ОСОБА_3 вчинила кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 125 КК України, умисне спричинення легкого тілесного ушкодження.

Частиною 1 ст. 381 КПК України визначено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акту за його відсутності.

Прокурор подав до суду обвинувальний акт, в якому зазначив клопотання про розгляд кримінального провадження у спрощеному порядку без проведення судового розгляду у судовому засіданні відповідно до ч. 1 ст. 302 КПК України.

Потерпілою ОСОБА_4 подано заяву, яка додана до обвинувального акту, в якій остання висловила згоду із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, вказала, що ознайомлена з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч. 2 ст. 302 КПК України та погодилася на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні за її відсутності.

Обвинувачена ОСОБА_3 у ході досудового розслідування беззаперечно визнала свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, подала письмову заяву, згідно з якою беззаперечно визнає встановлені під час досудового розслідування фактичні обставини і погодилась на розгляд кримінального провадження за її відсутності у спрощеному порядку без проведення судового розгляду, ознайомлений з обмеженням його права на апеляційне оскарження відповідно до ч. 2 ст. 302 КПК України, а добровільність беззаперечного визнання винуватості та згоду зі встановленими в результаті досудового розслідування обставинами і згоду на розгляд обвинувального акту за відсутності обвинуваченої ствердив її захисник адвокат ОСОБА_5 .

Відповідно до ч. 2 ст. 381 КПК України, суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згідний з розглядом обвинувального акта.

Згідно з ч. 4 ст. 107 КПК України у разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Судом встановлено, що учасники кримінального провадження правильно розуміють зміст фактичних обставин, будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції відсутні. При цьому судом враховано, що учасникам кримінального провадження роз`яснено, що вони будуть позбавлені можливості оскаржити обставини, які ніким із них не оспорюються, в апеляційному порядку.

Дослідивши наявні у кримінальному провадженні докази, які є належними, допустимими та достатніми, суд приходить до висновку, що пред`явлене органами слідства обвинувачення ОСОБА_3 доведено повністю, її дії суд кваліфікує за ч. 1 ст. 125 КК України, як спричинення умисного легкого тілесного ушкодження.

При призначенні покарання суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого, особу обвинуваченої, яка є раніше не судимою, має на утриманні трьох дітей, за місцем проживання характеризується позитивно, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченій, відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, те, що є раніше не судимою та має на утриманні малолітніх дітей.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченій, відповідно до ст. 67 КК України, судом не виявлено.

Судом також встановлено, що обвинувачена ОСОБА_3 на Д обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває.

Згідно з приписами ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з дотриманням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

За змістом статей 50, 65 КК України, особі, яка скоїла кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень. Це покарання має відповідати принципам законності, обґрунтованості, справедливості, співмірності та індивідуалізації, що є системою найбільш істотних правил і критеріїв, які визначають порядок та межі діяльності суду під час обрання покарання. Суд повинен ураховувати ступінь тяжкості кримінального правопорушення, конкретні обставини його скоєння, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення особи до своїх дій, інші особливості справи, які мають значення для забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості кримінального правопорушення.

Покарання завжди призначається як відповідний захід примусу держави за вчинене кримінальне правопорушення, виконує виправну функцію і водночас запобігає вчиненню нових кримінальних правопорушень як самим засудженим, так і іншими особами.

Зокрема, індивідуалізація покарання ґрунтується на прогностичній діяльності суду. Оптимальним орієнтиром такої діяльності є визначення покарання в тому обсязі, який був би достатнім для досягнення найближчої мети покарання - виправлення засудженого.

При цьому наявність обставин, що пом`якшують покарання, за відсутності обставин, що обтяжують покарання, свідчить про необхідність призначення обвинуваченій покарання в межах, передбачених ст. 69-1 КК України.

З урахуванням наведених висновків щодо порядку призначення покарання, викладених обставин по справі, особи обвинуваченої, тяжкості вчиненого кримінального проступку, покарання, яке передбачено за вчинений кримінальний проступок, наявності обставин, що пом`якшують покарання, за відсутності обставин, які його обтяжують, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченої можливе без ізоляції від суспільства, шляхом призначення ОСОБА_3 покарання у виді штрафу розміром 50 неоподаткуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850.00 грн.

Таке покарання, на переконання суду, відповідає положенням ст. 65-68, 69-1 КК України, є необхідним та достатнім для ОСОБА_3 , попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень, відповідатиме особистості обвинуваченої та є достатнім для досягнення мети покарання відповідно до ст. 50 КК України.

Запобіжний захід ОСОБА_3 не обирати.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Процесуальні витрати відсутні.

Речові докази відсутні.

На підставі зазначеного та керуючись ст.,ст. 370-374, 376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватою у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, та призначити їй покарання у виді штрафу розміром 50 (п`ятдесят) неоподаткуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850.00 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Запобіжний захід ОСОБА_3 не обирати.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Процесуальні витрати відсутні.

Речові докази відсутні.

Вирок може бути оскаржений до Черкаського апеляційного суду через Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку після постановлення ухвали апеляційним судом.

Головуючий: ОСОБА_1