Житомирський апеляційний суд
Справа №296/3554/24 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія в порядку КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2024 року Житомирський апеляційний суд

в складі: головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю: секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 (дистанційно),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в м. Житомирі апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 22 квітня 2024 року, якою частково задоволено клопотання слідчого СУ ГУНП в Житомирській області ОСОБА_9 та продовжено відносно підозрюваного

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Романів Житомирської області, українця, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , який тримається в ДУ «Бердичівська виправна колонія (№70)», що за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого, -

запобіжний захід у виді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, до 19.06.2024 року включно з визначенням розміру застави 290 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 878 120 (вісімсот сімдесят вісім тисяч сто двадцять) гривень,-

в с т а н о в и в :

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за місцем постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, чи зменшити розмір застави до 100 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 302 800 грн.00 коп., що відповідатиме реальному розміру завданих збитків. Вважає, ухвалу незаконною та необґрунтованою. Зазначає, що слідчий суддя дійшов помилкового висновку про доведеність прокурором ризиків, передбачених п.п.1,3,4,5 ч.1 ст.177 КПК України, та не врахував, що відсутні докази, які б доводили обгрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованих йому злочинах. Вказує, що слідчім суддею не враховано міцність соціальних зв`язків підозрюваного, те, що він має постійне місце проживання, визнав себе винним, заявив про готовність сприяти слідству та з метою забезпечення захисту підозрюваний ОСОБА_8 був етапований з СІЗО УВП № 8 до ДУ «Бердичівська виправна колонія (№70). Вважає, що розмір застави визначений слідчім суддею є неспівмірним завданій шкоді.

В ухвалі слідчого судді зазначено, що слідчий СУ ГУНП в Житомирській області ОСОБА_10 звернувся до слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира з клопотанням про продовження застосування відносно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 19.06.2024 року.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що СУ Головного управління Національної поліції в Житомирській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке 19.12.2023 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000173 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255-1, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 190, ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 190, ч. ч. 2, 3 ст.190 КК України.

Органом досудового розслідування встановлено, що група осіб, утримуючись в слідчому ізоляторі при ДУ «Житомирська УВП (№ 8)», що розташований в м. Житомир по просп. Незалежності, 172, вчинила шахрайські дії, направлені на заволодіння чужим майном шляхом обману, під приводом отримання грошових коштів від родичів за виїзд пошукової групи, пошук та повернення військовослужбовців ЗСУ, які зникли безвісті у зоні бойових дій, перебувають у полоні чи загинули.

Досудовим розслідуванням у встановлено, що приблизно у серпні 2023 року ОСОБА_8 , перебуваючи тривалий проміжок часу у місцях позбавлення волі, будучи засудженим за вчинення умисних тяжких злочинів, підтримуючи злодійські традиції, використовуючи свої особисті якості і можливості, отримавши повагу та авторитет серед засуджених, як особа в статусі суб`єкта злочинного впливу, та яка веде «правильний» з точки зору «злодійських традицій» спосіб життя, здобув статус особи, яка уповноважена наглядати за дотриманням загальноприйнятих в злодійських колах неписаних законів поведінки, так званого «смотрящого», за камерою № 302 СІЗО при ДУ «Житомирська УВП (№ 8)».

Так, ОСОБА_8 , у період з серпня 2023 року по лютий 2024 року (більш точного періоду досудовим розслідуванням не встановлено), завдяки авторитету, іншим особистим якостям та можливостям, сприяв, спонукав, координував та здійснював інший вплив на злочинну діяльність, організовував та безпосередньо здійснював розподіл коштів, майна та інших активів, спрямованих на забезпечення такої діяльності, тобто умисно встановив та поширив злочинний вплив в слідчому ізоляторі, а саме в СІЗО при ДУ «Житомирська УВП (№ 8)», що розташована за адресою: АДРЕСА_3 .

Крім того, в точно невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 24.10.2023, у ОСОБА_8 , який тримався в СІЗО при ДУ «Житомирська УВП (№ 8)», що розташована за вказаною адресою, діючого з корисливих мотивів, з метою отримання незаконного прибутку, маючого намір продовжити злочинну діяльність, пов`язану з вчиненням умисних злочинів, виник злочинний умисел на заволодіння чужим майном шляхом обману. З метою досягнення своєї злочинної мети, ОСОБА_8 , використовуючи злочинний вплив, залучив до злочинної діяльності свого співкамерника - ОСОБА_11 , з яким вони розробили спільний план групи осіб по заволодінню чужим майном шляхом обману під приводом надання допомоги у пошуку безвісті зниклих військовослужбовців ЗСУ та заволодіння грошовими коштами їх родичів, чим вступили між собою у попередню змову.

З метою досягнення своєї злочинної мети, ОСОБА_8 , який безпосередньо організував скоєння шахрайських дій, надав ОСОБА_11 вказівку щодо необхідності підшукування можливості вчинення дій, направлених на незаконне заволодіння чужим майном шляхом шахрайства.

В свою чергу, ОСОБА_11 на виконання вказівок ОСОБА_8 став підшуковувати в соціальній мережі «Facebook» публікації про зникнення безвісті військовослужбовців ЗСУ, викладені від родичів таких військових, створював та керував «фейковими» аккаунтами про нібито надання допомоги у сприянні в поверненні військових, які перебувають у полоні, зникли безвісті чи загинули в зоні бойових дій додому, розміщав неправдиві публікації з похвальними відзивами та просував свої аккаунти в соціальній мережі щодо здійснення ним діяльності в організації пошукових груп для встановлення місцеперебування військових та заохочував і сприяв у здійсненні дзвінків на вказані ним в публікаціях мобільні номери щодо надання таких послуг.

Крім того, продовжуючи свої злочинні дії, направлені на заволодіння чужим майном шляхом обману, вчинені повторно, діючи за попередньою змовою, для налагодження механізму систематичного і незаконного заволодіння грошовими коштами родичів військовослужбовців ЗСУ, достовірно розуміючи протиправність своєї діяльності, у точно невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше вересня 2023 року, усвідомлюючи, що самостійно досягнути злочинної мети у вигляді постійних незаконних прибутків в результаті вчинення шахрайських дій неможливо, ОСОБА_11 маючи довірливі та близькі відносини з мешканкою міста Житомира ОСОБА_12 , вмовив останню відкрити в різних банківських установах банківські рахунки та надати для використання їх реквізити, а також надати доступ до них (в системі WEB-банкінгу), з метою незаконного отримання коштів від потерпілих, чим схилив останню до співучасті у вчиненні шахрайських дій в якості пособника та тим самим вступив з нею в попередню змову на спільне вчинення шахрайських дій.

Таким чином, в ході досудового слідства встановлено, що у період з жовтня 2023 по лютий 2024 року, ОСОБА_8 та ОСОБА_11 , діючи за попередньою змовою у групі осіб, тримаючись в слідчому ізоляторі при ДУ «Житомирська УВП (№ 8)», що розташований у АДРЕСА_3 , а також діючи у групі осіб спільно із з мешканкою міста Житомира ОСОБА_12 , використовуючи мобільні пристрої, попередньо здійснивши моніторинг соціальних мереж на предмет виявлення публікацій щодо надання допомоги у пошуку безвісті зниклих військовослужбовців ЗСУ, ОСОБА_11 , дотримуючись засобів конспірації, змінюючи при цьому сім-карти та використовуючи банківські картки, що зареєстровані на вищевказаних осіб та інших громадян, здійснював регулярні телефонні дзвінки на абонентські номери потенційних потерпілих, що вказані в публікаціях, або створюючи фіктивні аккаунти про надання допомоги у пошуку безвісті зниклих військових, отримував вхідні дзвінки від громадян України, у яких родичі зникли в зоні бойових дій.

Після цього, ОСОБА_11 видаючи себе за працівника ТЦК або члена пошукової групи, повідомляв їм неправдиву інформацію про нібито встановлення місцезнаходження їх рідних, які зникли безвісті, перебувають у полоні чи загинули, та в подальшому вимагав перерахувати на підконтрольні йому банківські картки та картки інших причетних до вказаних діянь осіб грошові кошти за нібито доставку таких військовослужбовців додому, однак після перерахування коштів, останній блокував номери своїх співрозмовників, а здобутими в результаті скоєння шахрайських дій грошовими коштами розпорядився на власний розсуд.

В ході досудового розслідування задокументовано 28 епізодів скоєння шахрайських дій відносно родичів військовослужбовців ЗСУ, які зникли безвісті у зоні бойових дій.

28.02.2024 ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255-1, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст.190 КК України.

Крім того, 25.03.2024 ОСОБА_8 повідомлено про зміну підозри та про нову підозру у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255-1, ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 190, ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 190, ч.3 ст. 27, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 190, ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 190 КК України.

01.03.2024 ухвалою Корольовського районного суду м. Житомира №296/1910/24 до підозрюваного ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та визначено розмір застави у розмірі 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

15.04.2024 ухвалою Корольовського районного суду м. Житомира №296/3349/24 строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні продовжено до чотирьох місяців, тобто до 19 червня 2024 року.

На даний час, з метою забезпечення заходів безпеки, ОСОБА_8 тримається під вартою в ДУ «Бердичівська виправна колонія (№70)», що за адресою: Житомирська область, м. Бердичів, вул. Нізгурецька, 1.

Обставини, що дають підстави підозрювати ОСОБА_8 вчиненні вказаних злочинів, підтверджуються зібраними у кримінальному провадженні відповідно до вимог КПК України доказами.

Підозрюваний ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні умисних злочинів, які відповідно до ст. 12 КК України віднесені до категорії особливо тяжких злочинів. Метою продовження ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є необхідність запобігання наявних ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Враховуючи, що ОСОБА_8 підозрюється в тому числі у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від дев`яти до п`ятнадцяти років, обставини кримінального провадження, особу підозрюваного, міцність його соціальних зав`язків, доведеність прокурором ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а саме : можливість переховуватися від органів досудового розслідування та суду: впливати на свідків та інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, те, що застосування більш м`якого запобіжного заходу не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного, та наявність обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування, що виправдовує подальше тримання підозрюваного під вартою, слідчий суддя дійшов висновку про наявність підстав для продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_8 .. Разом з тим, зважаючи на строки досудового розслідування, майновий стан підозрюваного, доводи сторони захисту, слідчий суддя вважав можливим зменшення підозрюваному розміру альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави до 290 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Заслухавши доповідача, доводи захисника ОСОБА_7 та підозрюваного ОСОБА_8 в підтримання апеляційної скарги, думку прокурора в заперечення апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали клопотання слідчого, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Приймаючи рішення про продовження строку тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_8 , слідчим суддею враховані вимоги ст.ст. 176-178, 182, 199 КПК України.

Відповідно до ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може не виконати покладені на нього процесуальні обов`язки, переховуватись від органів досудового розслідування або суду, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином або ж вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому він підозрюється.

Відповідно до ст. 199 КПК України у випадку виникнення необхідності продовження строку тримання особи під вартою, прокурором, або слідчим за погодженням з прокурором подається клопотання про продовження строку тримання під вартою, яке повинно містити виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився, або з`явились нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення попередньої ухвали про тримання особи під вартою.

Згідно матеріалів клопотання, на підтвердження обґрунтованості підозри ОСОБА_8 органом досудового розслідування зібрано певні докази, які вказують на можливу причетність останнього до вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255-1, ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 190, ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 190, ч.3 ст. 27, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 190, ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 190 КК України, а саме протоколи про результати проведення НСРД (а.п.2054), заяви про вчинення злочину, протоколи про прийняття заяви про кримінальне правопорушення, протоколи допити потерпілих, свідків (а.п.55-80).

Наведеним спростовуються доводи захисника щодо необгрунтованості підозри ОСОБА_8 у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень. Більш того вказані доводи суперечать позиції самого ОСОБА_8 та його захисника, яка викладена в апеляційній скарзі.

Таким чином, слідчим суддею враховано, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні умисних злочинів, які відповідно до ст. 12 КК України, віднесені до категорії особливо тяжкого та тяжкого злочинів, за які передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`ятнадцяти років.

Зважаючи на те, що слідчим та прокурором обґрунтовано наявність ризиків, передбачених п.1, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме, те, що підозрюваний ОСОБА_8 , перебуваючи на волі, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілих, свідків та інших підозрюваних у кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення, і на момент розгляду клопотання слідчого вказані ризики не зменшилися, що виправдовує подальше тримання підозрюваного під вартою, слідчий суддя дійшов висновку про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, зменшивши розмір застави, оскільки застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді.

Доводи апеляційної скарги захисника про відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, апеляційний суд вважає безпідставними, оскільки ОСОБА_8 підозрюється у скоєнні особливо тяжкого та тяжкого злочинів, за які передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до до п`ятнадцяти років та під тяжкістю можливого покарання, яке загрожує останньому у разі визнання його винуватим, може переховуватися від органів досудового розслідування або суду та продовжити вчинення інших кримінальних правопорушень, оскільки є особою, яка раніше притягувалася до кримінальної відповідальності; також з метою побудови власної версії захисту може незаконно впливати на потерпілого, свідків та інших підозрюваних у кримінальному проваджені.

Також, колегія суддів звертає увагу, що відповідно до неодноразових рішень Європейського суду з прав людини, право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес.

Крім того, слід зазначити, що у розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшують ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. Так, у справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року Європейським судом з прав людини зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Доводи апеляційної скарги захисника про те, що визначений ОСОБА_8 розмір застави є занадто великим, апеляційний суд вважає безпідставними, оскільки, розмір застави визначений слідчим суддею відповідно до ст. 183 КПК України з урахуванням як обставин кримінального правопорушення так і ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, та не в максимальній межі, передбаченою п.2 ч.5 ст. 182 КПК України, який буде достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків у разі внесення застави.

Посилання захисника на те, що слідчім суддею не враховано міцність соціальних зв`язків підозрюваного, те, що він має постійне місце проживання, визнав себе винним, заявив про готовність сприяти слідству та з метою забезпечення захисту був етапований з СІЗО УВП № 8 до ДУ «Бердичівська виправна колонія (№70), на думку колегії суддів не впливають на правильність висновків слідчого судді щодо продовження строку тримання під вартою обвинуваченого з огляду на наявність ризиків, передбачених п.1,3,4,5 ч.1 ст.177 КПК України.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків слідчого судді.

На підставі викладеного, ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою, а тому підстав для її скасування немає.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 422 КПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 22 квітня 2024 року, якою продовжено відносно підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 19.06.2024 року включно з визначенням розміру застави 290 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 878 120 (вісімсот сімдесят вісім тисяч сто двадцять) гривень - без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді: