Справа № 362/654/24
Провадження № 1-кп/362/353/24
ВИРОК

Іменем України

15.02.2024 м. Васильків

Васильківський міськрайонний суд Київської області в складі

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участі:

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у приміщенні суду в м. Василькові Київської області кримінальне провадження № 0000745 від 23.05.2023 за обвинуваченням

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Плесецьке Васильківського району Київської області, українець, громадянин України, освіта середня спеціальна, одружений, водій відділення зберігання технічної батареї військової частини НОМЕР_1 , зареєстрований та житель АДРЕСА_1 , солдат Збройних Сил України,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 406 КК України,

встановив:

Так, ОСОБА_5 було призвано на строкову військову службу за мобілізацією ІНФОРМАЦІЯ_2 . Цього ж дня, наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) № 130 від 24.05.2022 солдата ОСОБА_5 зараховано на всі види забезпечення та призначено на посаду водія відділення зберігання технічної батареї військової частини НОМЕР_1 .

06.05.2023 близько 03:00 год. під час виниклого конфлікту з водієм відділення зберігання технічної батареї військової частини НОМЕР_1 солдатом ОСОБА_4 , перебуваючи біля пункту з пропускними функціями (контрольно-пропускного пункту) в складі добового наряду технічною батареї на території підрозділу технічної батареї військового містечка № НОМЕР_2 , що в АДРЕСА_1 , ОСОБА_5 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, порушуючи статутні правила взаємовідносин між військовослужбовцями за відсутності між ними відносин підлеглості, всупереч вимог ст. ст. 3,27, 28 Конституції України, ст. ст. 4, 6, 11, 26, 49, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, взяв до рук лопату з металевим полотном, яка знаходилась неподалік, та наніс нею один удар в задню частину тулуба зліва солдату ОСОБА_4 , що спричинило останньому тяжкі наслідки, а саме тяжкі тілесні ушкодження у вигляді закритої травми живота - розриву селезінки, заочеривинної гематоми ліворуч, з явищами внутрішньочеревного крововиливу (наявність у черевній порожнині до 1500 мл. крові).

Вказані дії ОСОБА_5 кваліфіковано за ч. 3 ст. 406 КК України, як порушення статутних правил взаємовідносин між військовослужбовцями за відсутності між ними відносин підлеглості, що спричинили тяжкі наслідки

15.02.2024 обвинувачений ОСОБА_5 , за участю захисника ОСОБА_6 , уклав із прокурором Білоцерківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 угоду про визнання винуватості, за змістом якої сторони погодились на призначення обвинуваченому покарання за частиною 3 статті 406 Кримінального кодексу України у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки та, із застосуванням ст. 75 КК України, звільнити його від відбуття цього покарання з випробовуванням, з покладення обов`язків передбачених ст. 76 КК України.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з такого.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена, у тому числі, у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

У підготовчому судовому засіданні прокурор заявив клопотання про затвердження угоди про визнання винуватості.

Потерпілий ОСОБА_4 у підготовчому судовому засіданні підтвердив свою згоду на затвердження угоди про визнання винуватості, укладену між прокурором та обвинуваченим. Вказав, що до обвинуваченого претензій не має, моральну шкоду йому відшкодовано, як і витрати на лікування.

Обвинувачений та його захисник у судовому засіданні щодо затвердження угоди не заперечували, додатково підтвердили факт розуміння ними наслідків і умов її укладення.

Суд установив, що зазначена угода за змістом відповідає вимогам ст. 472 КПК України, укладена ОСОБА_5 добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Суд переконався, що обвинувачений розуміє зміст положень ч. 4 ст. 474 КПК України та усвідомлює наслідки її укладення, передбачені статтею 473 КПК України.

Суд установив, що умови угоди не суперечать вимогам КПК України та/або закону, правова кваліфікація кримінального правопорушення правильна, умови угоди не порушують інтересів суспільства, прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб, відсутні підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, наявні фактичні підстави для визнання обвинуваченим винуватості.

ОСОБА_5 щиро розкаявся у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, одружений, має на утриманні двох малолітніх синів, один з яких потребує постійного медичного нагляду, військовослужбовець Збройних Сил України військової частини НОМЕР_1 , без негативних характеристик за місцем проживання та з позитивними характеристиками за місцем служби, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, раніше не судимий.

Враховуючи особу винного, його ставлення до скоєного, наявність обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому (щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення) та відсутність обставин, що його обтяжують, відсутність у потерпілого претензій, суд вважає за можливе призначити обвинуваченому узгоджене сторонами за угодою про визнання винуватості покарання за ч. 4 ст. 406 КК України виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки та, із застосуванням ст. 75 КК України, звільнити його від відбування покарання з випробовуванням на строк 2 (два) роки, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Оскільки укладена сторонами угода відповідає вимогам кримінального процесуального закону, узгоджене сторонами покарання відповідає загальним правилам призначення кримінальних покарань, встановленим кримінальним законом, беручи до уваги ступінь тяжкості кримінального правопорушення та обставини вчиненого злочину, особу обвинуваченого, його відношення до вчиненого, суд дійшов висновку про можливість затвердження цієї угоди.

Підстави для застосування ст. ст. 69, 69-1 КК України відсутні.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_5 не обирався.

Цивільний позов не заявлявся.

Питання про речові докази суд вирішує у порядку ст. 100 КПК України, розподіл процесуальних витрат - відповідно до ст. 124 КПК України.

Керуючись ст. ст. 100, 124, 368, 370, 373-374, 475 КПК України, суд

ухвалив:

Затвердити угоду про визнання винуватості в кримінальному провадженні № 0000745 від 23.05.2023, укладену 15.02.2024 між прокурором Білоцерківської мпеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 та ОСОБА_5 за участі захисника - адвоката ОСОБА_6 .

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 406 КК України, та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробовуванням, встановивши іспитовий строк 2 (два) роки, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

Згідно з ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи та не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Відповідно до ч. 4 ст. 76 КК України нагляд за ОСОБА_5 здійснює командир військової частини НОМЕР_3 , у разі зміни місця служби - командир військової частини за новим місцем служби, а у разі звільнення з військової служби, контроль за виконанням вироку покласти на уповноважений орган з питань пробації.

Іспитовий строк відбуття покарання ОСОБА_5 обчислювати з моменту проголошення вироку.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави витрати на залучення експерта у розмірі 6013 (шість тисяч тринадцять) гривень.

Речовий доказ після набрання вироком законної сил - велику саперну лопату (ВСЛ-110), що здана на зберігання до кімнати зберігання речових доказів до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві відповідно до квитанції від 19.01.2024, - знищити.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок суду не набрав законної сили.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Васильківський міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1