Справа № 161/7412/24
Провадження № 1-кп/161/774/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Луцьк 23 квітня 2024 року

Луцький міськрайонний суд Волинської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1

за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження № 0003975 за обвинувальним актом у відношенні

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця уродженця міста Кривий Ріг, Дніпропетровської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , із середньою спеціальною освітою, не працюючий, раніше не судимий,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбаченого ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 263-1, ч. 2 ст. 263-1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До Луцького міськрайонного суду Волинської області надійшов обвинувальний акт разом із додатками відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбаченого ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 263-1, ч. 2 ст. 263-1 КК України.

Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області підготовче судове засідання було призначено з викликом сторін кримінального провадження, а саме прокурора, захисника, обвинуваченого.

У підготовчому судовому засіданні встановлено, що підстав для прийняття рішень, передбачених п.п. 1-4 ч. 3 ст. 314 КПК України, відсутні, та здійснено підготовку до судового розгляду.

Обвинувальний акт, пред`явлений обвинуваченому за ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 263-1, ч. 2 ст. 263-1 КК України, що надійшов до суду, відповідає вимогам КПК України і не підлягає поверненню прокурору.

Кримінальне провадження підсудно Луцькому міськрайонному суду.

Не має підстав для закриття провадження на підставі пунктів 4-8 ч. 1 або ч. 2 ст. 284 КПК України.

При вирішення питання про призначення судового розгляду суд враховує думки прокурора, який вважав за можливе призначення судового розгляду, захисника та обвинуваченого, які проти призначення судового розгляду не заперечували.

Крім того, в підготовчому судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_5 , залишивши розмір застави, визначеної ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 01.03.2024 року, оскільки ризики передбачені ст.177 КПК України не зникли.

В підготовчому судовому засіданні захисник просила змінити запобіжний захід її підзахисному з тримання під вартою на домашній арешт.

В підготовчому засіданні обвинувачений підтримав думку захисника.

Як вбачається із реєстру матеріалів досудового розслідування та доданих до обвинувального акту матеріалів, ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 01.03.2024 року ОСОБА_5 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначенням розміру застави, до 27.04.2024 року.

Відповідно до ч.3 ст.315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

Вирішуючи питання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, зокрема, справу «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року, справу «Комарова проти України» від 16 травня 2013 року, «Калашников проти Росії» від 15 липня 2002 року, в яких Європейським судом з прав людини викладено принципи, що їх дотримується Суд у вирішенні питань щодо застосування тримання під вартою, а саме:

-тримання під вартою до вирішення питання про винність особи не має бути «загальним правилом», і слід виходити з презумпції залишення обвинуваченого на свободі;

-у кожному випадку, коли вирішується питання щодо тримання під вартою або звільнення, діє презумпція на користь звільнення.

Крім того, вирішуючи питання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого, суддя враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Частиною 2 ст.29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.

Зважаючи на практику Європейського суду, враховуючи, надані стороною обвинувачення та стороною захисту докази, суд вважає, що матеріалами справи не доведена реальна можливість підозрюваного перешкоджати будь-яким чином кримінальному провадженню, а тому вважати, що існують обґрунтовані ризики щодо цього у суду немає підстав. Тяжкість покарання не є безумовною підставою для продовження запобіжного заходу. Разом з тим, суд враховує, що ОСОБА_5 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, має зареєстроване та постійне місце проживання, на його утриманні перебуває онкохвора матір, відповідно до листа Жидичинського Свято-Миколаївського чоловічого монастиря вбачається, що про готовність прийняти на проживання обвинуваченого за адресою: АДРЕСА_2 . Виходячи з викладених вище обставини у їх сукупності, приходжу до висновку про доцільність та можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, визначеного ст.176 КПК України, зокрема, у виді домашнього арешту, що достатньою мірою буде гарантувати виконання обвинуваченим покладених обов`язків.

Крім того, як зазначив Європейський суд з прав людини у своєму рішенні в справі «Манчіні проти Італії», за наслідками та способами застосування як тримання під вартою, так і домашній арешт прирівнюються до позбавлення волі для цілей статті 5 § 1(с) Конвенції.

З урахуванням викладеного та оцінюючи ступінь порушення загальносуспільних прав та інтересів, враховуючи докази надані стороною обвинувачення та стороною захисту, з метою забезпечення належного проведення судового розгляду, явки даної особи в судові засідання тощо, доходжу висновку про необхідність відмови в задоволенні клопотання про продовження відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою та вважаю за необхідне замінити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на два місяці, тобто з 23 квітня 2024 року до 23 червня 2024 року включно, заборонивши останньому залишати житло за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_2 .

Також, суд вважає за необхідне покласти на обвинуваченого обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України, а саме: прибувати до прокурора або суду за першою їх вимогою; не відлучатися з місця мешкання без дозволу прокурора або суду; повідомляти прокурора чи суд про зміну місця свого проживання та/або місця роботи; здати на зберігання у відповідний орган Управління Державної міграційної служби паспорт України для виїзду за кордон та інші документи, які дають право на виїзд за кордон.

Також, на підставі ст.314 ч.3 п.6 КПК України суд в інтересах економічного добробуту та прав людини вважає необхідним доручити представнику персоналу органу пробації скласти досудову доповідь відносно обвинуваченого ОСОБА_5 відповідно до ст.314-1 КПК України, Закону України «Про пробацію», яку надати суду в розумний строк для судового розгляду.

Слід роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_5 на підставі ст.ст.14, 16 Закону України «Про пробацію» він має право приймати участь у підготовці досудової доповіді, а також на підставі ст.17 вказаного Закону зобов`язаний виконувати законні вимоги персоналу органу пробації та надавати про себе достовірну інформацію персоналу органу з питань пробації.

Враховуючи, що підготовку до судового розгляду завершено, та керуючись ст.ст. 314-316 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Призначити судовий розгляд у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбаченого ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 263-1, ч. 2 ст. 263-1 КК України, у відкритому судовому засіданні на 27 травня 2024 року на 11 годину 00 хвилин у залі судових засідань Луцького міськрайонного суду Волинської області.

Провести судовий розгляд зазначеного кримінального провадження суддею одноособово в даному складі.

Для участі у розгляді справи викликати у судове засідання: прокурора, захисника, обвинуваченого.

В задоволенні клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відмовити.

Клопотання захисника про зміну запобіжного заходу задовольнити.

Змінити обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід з тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, заборонивши останньому залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 , строком на два місяці, тобто з 23 квітня 2024 року до 23 червня 2024 року включно, окрім часу, необхідного для переходу в укриття під час оголошення на території Волинської області сигналу повітряної тривоги.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 , обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України, а саме:

1)прибувати до прокурора або суду за першою їх вимогою;

2)не відлучатися з місця мешкання без дозволу прокурора або суду;

3)повідомляти прокурора чи суд про зміну місця свого проживання та/або місця роботи;

4)здати на зберігання у відповідний орган Управління Державної міграційної служби паспорт України для виїзду за кордон та інші документи, які дають право на виїзд за кордон.

У відповідності до вимог, передбачених ч. 5 ст 202 КПК України, негайно звільнити обвинуваченого ОСОБА_5 з-під варти.

Ухвалу про зміну запобіжного заходу на домашній арешт відносно ОСОБА_5 передати для виконання відділу Національної поліції за місцем його проживання - АДРЕСА_2 .

Ухвала підлягає негайному виконання після її проголошення.

Строк дії ухвали про зміну запобіжного заходу на домашній арешт становить два місяці по 23.06.2024 року включно, якщо строк домашнього арешту не буде продовжено.

Доручити Луцькому районному відділу № 1 філії Державної установи «Центр пробації» у Волинській області скласти досудову доповідь відносно обвинуваченого ОСОБА_5 відповідно до ст.314-1 КПК України, Закону України «Про пробацію», яку надати суду в розумний строк для судового розгляду.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_5 що на підставі ст.ст.14, 16 Закону України «Про пробацію» він має право приймати участь у підготовці досудової доповіді, а також на підставі ст.17 вказаного Закону зобов`язаний виконувати законні вимоги персоналу органу пробації та надавати про себе достовірну інформацію.

У судове засідання викликати осіб, які братимуть участь у судовому розгляді - учасників судового провадження.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення її судом.

Ухвала суду окремому оскарженню не підлягає. Заперечення на неї може бути включено до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч.1 ст.392 КПК України.

Ухвала постановлена в нарадчій кімнаті та надрукована в одному примірнику.

Суддя: ОСОБА_1