справа № 361/430/24
провадження № 1-кп/361/751/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.06.2024 м. Бровари

Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора Броварської окружної прокуратури Київській області про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР №0003601 від 12.10.2023 відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

19.06.2024 прокурор звернувся до суду з клопотанням про продовження відносно обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 діб. Подане клопотання обґрунтовано наступним.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 12 жовтня 2023 року близько 17 години 30 хвилин ОСОБА_4 перебував за адресою: АДРЕСА_1 , де між ним та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виник конфлікт, в ході якого у ОСОБА_4 виник умисел на вбивство ОСОБА_6 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на заподіяння смерті іншій людині, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки у вигляді смерті ОСОБА_6 та бажаючи їх настання ОСОБА_4 , діставши завчасно підготовлений предмет схожий на ніж та взявши його до правої руки, наніс один удар у область черевної порожнини потерпілого ОСОБА_6 , чим спричинив тілесні ушкодження у вигляді проникаючого поранення черевної порожнини, що відноситься до тяжких тілесних ушкоджень.

Після чого, продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , усвідомлюючи, що нанесення удару ножем у область черевної порожнини є небезпечним для життя людини, оскільки черевна порожнина є життєво важливим органом, бажаючи настання невідворотного наслідку у вигляді смерті людини, посягаючи на найвищу соціальну цінність - життя людини, маючи при собі знаряддя злочину - ніж та утримуючи його в правій область шиї та грудної клітки ОСОБА_6 , чим спричинив тілесне ушкодження у вигляді колото-різаного поранення грудної клітини та шиї, що відноситься до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Таким чином, ОСОБА_4 виконав всі дії, які вважав необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця та досягнення своєї злочинної мети, а саме смерті ОСОБА_6 , але кримінальне правопорушення не було закінчене з причин, які не залежали від його волі, оскільки наслідки у вигляді смерті останнього не настали завдяки наданню йому своєчасної медичної допомоги.

У вчиненні злочину обґрунтовано підозрюється ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

12.10.2023 ОСОБА_4 затримано у порядку ст. 208 КПК України та повідомлено про підозру у закінченому замаху на вбивство, тобто, закінченому замаху на умисне протиправне заподіянні смерті іншій людині, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України.

Ухвалою слідчого судді Броварського міськрайонного суду Київської області від 13.10.2023 підозрюваному ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який у подальшому продовжено до 13.01.2024 включно.

Ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київської області від 12.01.2024 обвинуваченому ОСОБА_4 продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 11.03.2024.

Ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київської області від 24.04.2024 обвинуваченому ОСОБА_4 продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 22.06.2024.

В судовому засіданні прокурор підтримала подане клопотання та, враховуючи що наявні підстави, що підтверджують наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, просила суд продовжити обвинуваченому запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 діб, без визначення розміру застави.

В судовому засіданні обвинувачений не заперечував проти клопотання

Захисник обвинуваченого просив суд обрати більш м`який запобіжний захід, а саме цілодобовий домашній арешт.

Заслухавши думку учасників справи, суд дійшов наступного висновку.

Виключною метою застосування запобіжних заходів у кримінальному провадженні є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Застосування таких заходів пов`язано із необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

В провадженні суду знаходиться справа №361/430/24 (кримінальне провадження №0003601 від 12.10.2023) за обвинуваченням ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 199 КПК України суд зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Суд зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Прокурор не має права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Вирішуючи питання порушене у клопотанні прокурора суд зазначає, що ОСОБА_4 обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України. Тобто з моменту оголошення ОСОБА_4 про підозру у скоєнні зазначених злочинів по цей час існує незмінність підстав для обвинувачення ОСОБА_4 у скоєнні кримінального правопорушення, що є необхідною умовою для того, щоб відносно нього взагалі міг бути обраний запобіжний захід.

Проте суд наголошує, що лише цієї умови недостатньо для продовження запобіжного заходу і враховує, що у судовому засіданні прокурором доведене, що обґрунтовано існує ризик вчинення ОСОБА_4 іншого кримінального правопорушення, так як він засуджений у іншому кримінальному провадженні за вчинення злочинів корисливої спрямованості, будь-яких висновків не зробив, на шлях виправлення не став, та продовжив вчиняти кримінальні правопорушення корисливої спрямованості.

Щодо інших заявлених стороною обвинувачення ризиків зазначаю, що вони не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду клопотання.

Таким чином, наявність обвинувачення у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, а також наявність ризику, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені пунктом 5 частини першою статті 177 КПК України, є визначеною законом підставою продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Крім того, у відповідності до ст. 178 КПК України, окрім наявності ризику, зазначеному у п.5 ч.1 статті 177 цього Кодексу, суд приймає до уваги: вік та стан здоров`я обвинуваченого; відсутність у обвинуваченого постійного місця роботи; схильність до вчинення кримінальних правопорушень, що підтверджується тим, вироком Броварського міськрайонного суду Київської області від 26.12.2022 ОСОБА_4 був засуджений за ч. 2 ст. 125 КК України до 150 годин громадських робіт.

Даних про такий стан здоров`я обвинуваченого, щоб унеможливлювало продовження застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суду не надано.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 3 Загальної декларації прав людини, ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, п. 3 постанови Пленуму ВСУ від 25 квітня 2003 року № 4 «Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строку тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства», запобіжний захід у вигляді взяття під варту обирається лише тоді, коли на підставі наявних у справі фактичних даних із певною вірогідністю можна стверджувати, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної процесуальної поведінки підозрюваного, обвинуваченого.

Виходячи з п.1 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод позбавлення свободи - захід настільки суровий, що виправдати його можна лише у разі, коли інші, менш суворі заходи були розглянуті й визнані недостатніми для того, щоб забезпечити особисті або державні інтереси, які вимагають такого тримання під вартою.

Відтак, ретельно оцінивши в сукупності всі обставини справи та дані, що характеризують спосіб життя ОСОБА_4 , суд приходить до висновку, що більш м`який запобіжний захід не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинуваченого.

На підставі викладеного, суд вважає необхідним продовжити ОСОБА_4 строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 176, 183, 194, 331, 376 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , раніше обраний запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 діб, а саме по 17.08.2024 року включно та утримувати його в Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України.

Копію ухвали вручити учасникам судового провадження та направити ДУ «Київський слідчий ізолятор».

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Броварський міськрайонний суд Київської області протягом 7 (семи) днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_7