УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2024 року

м. Київ

справа № 642/11787/13-к

провадження № 51-2839впс24

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду

у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши клопотання прокурора про направлення кримінального провадження щодо ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358, ч. 1 ст. 222 Кримінального кодексу України (далі - КК), з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів,

встановив:

До Верховного Суду в порядку ст. 34 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) надійшло клопотання прокурора про направлення кримінального провадження щодо ОСОБА_4 із Київського районного суду м. Полтави до Ленінського районного суду м. Харкова.

В обґрунтування клопотання прокурор стверджує про наявність виняткових підстав для направлення кримінального провадження до іншого суду. Зазначає, що кримінальне провадження щодо ОСОБА_4 на підставі розпорядження Голови Верховного Суду від 14 березня 2022 року № 7/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану (окремі суди Донецької, Запорізької та Харківської областей)» було передано із Ленінського районного суду м. Харкова до Київського районного суду м. Полтави, розпорядженням Голови Верховного Суду від 17 листопада 2022 року № 65 відновлено територіальну підсудність справ, зокрема Ленінського районного суду м. Харкова. Кримінальне правопорушення, за змістом клопотання, вчинено на території Холодногірського району м. Харкова; підтримання публічного обвинувачення здійснюють прокурори Новобаварської окружної прокуратури, місце дислокації яких визначено в Холодногірському районі м. Харкова; обвинувачений та двоє свідків проживають на території м. Харкова та області.

Зазначає прокурор й про те, що у свідків, які проживають на території м. Харкова, відсутня можливість безперешкодно покидати межі Харківської області у зв`язку з безпековою ситуацією в Україні, допит свідків та інших учасників кримінального провадження у режимі відеоконференції може бути ускладненим через нестабільний інтернет зв`язок.

Учасників судового провадження повідомлено про час та місце розгляду клопотання, проте в судове засідання вони не з`явилися, клопотань про відкладення розгляду, заяв про неможливість прибути з поважних причин для участі в судовому засіданні від них не надходило, що не перешкоджає розгляду цього клопотання.

Перевіривши наведені доводи, дослідивши наявні матеріали провадження, колегія суддів Касаційного кримінального суду Верховного Суду дійшла висновку, що указане вище клопотання не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Відповідно до ст. 34 КПК питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів вирішується колегією суддів Касаційного кримінального суду Верховного Суду за поданням суду апеляційної інстанції або за клопотанням сторін чи потерпілого не пізніше п`яти днів з дня внесення такого подання чи клопотання, про що постановляється вмотивована ухвала.

Згідно з указаною статтею, кримінальне провадження передається на розгляд іншого суду, якщо: 1) до початку судового розгляду виявилося, що кримінальне провадження надійшло до суду з порушенням правил підсудності; 2) після задоволення відводів (самовідводів) чи в інших випадках неможливо утворити склад суду для судового розгляду; 3) обвинувачений чи потерпілий працює або працював у суді, до підсудності якого належить здійснення кримінального провадження; 4) ліквідовано суд або з визначених законом підстав припинено роботу суду, який здійснював судове провадження.

З наявних у Суду матеріалів провадження вбачається, що обвинувальний акт щодо ОСОБА_4 перебував у Ленінському районному суді м. Харкова та переданий до Київського районного суду м. Полтави на підставі розпорядження Голови Верховного Суду від 14 березня 2022 року № 7/0/9 22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану (окремі суди Донецької, Запорізької та Харківської областей)», про що, зокрема, зазначено у клопотанні прокурора. На даний момент судовий розгляд кримінального провадження не розпочався.

Отже, посилання у клопотанні на місце вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення саме в межах територіальної підсудності Ленінського районного суду м. Харкова в обґрунтування підстав до передачі кримінального провадження щодо ОСОБА_4 до цього суду є необґрунтованим, оскільки воно до Київського районного суду м. Полтави надійшло без порушення правил підсудності.

Розпорядженням Голови Верховного Суду № 65 від 17 листопада 2022 року «Про відновлення територіальної підсудності судових справ окремих судів м. Харкова та Харківської області» територіальну підсудність судових справ Ленінського районного суду м. Харкова відновлено із 23 листопада 2022 року.

Сам факт відновлення територіальної підсудності судових справ Ленінського районного суду м. Харкова, з огляду на положення ст. 34 КПК, не є безумовною підставою для передачі кримінального провадження до цього суду.

Абзацом 6 ч. 1 ст. 34 КПК передбачено, що до початку судового розгляду у виняткових випадках кримінальне провадження (крім кримінальних проваджень, що надійшли на розгляд Вищого антикорупційного суду) з метою забезпечення оперативності та ефективності кримінального провадження може бути передано на розгляд іншого суду за місцем проживання обвинуваченого, більшості потерпілих або свідків, а також у разі неможливості здійснювати відповідним судом правосуддя (зокрема, надзвичайні ситуації техногенного або природного характеру, епідемії, епізоотії, режим воєнного, надзвичайного стану, проведення антитерористичної операції чи здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях).

Із системного аналізу норм кримінального процесуального закону виходить, що кримінальне провадження може бути направлено з одного суду до іншого у виняткових випадках лише тоді, коли іншим чином забезпечити виконання завдань кримінального провадження неможливо.

Водночас, зі змісту клопотання прокурора не вбачається підтвердження об`єктивної неможливості забезпечити Київським районним судом м. Полтави оперативності та ефективності розгляду кримінального провадження у зв`язку із проживанням або перебуванням учасників кримінального провадження поза межами м. Полтави та Полтавської області, зокрема й щодо застосування передбаченого ст. 336 КПК механізму проведення дистанційного судового провадження.

Як неодноразово зауважував Верховний Суд, факт перебування учасників кримінального провадження на території іншої області сам по собі не є винятковим випадком у розумінні положень ст. 34 КПК для направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів. Питання забезпечення явки учасників кримінального провадження носить виключно організаційний характер забезпечення судового провадження і не перешкоджає розгляду справи по суті.

Крім того, як убачається із відповіді Київського районного суду м. Полтави на запит Верховного Суду, ні обвинувачений, ні жоден із двох наявних у кримінальному провадженні свідків не проживають на території Холодногірського району м. Харкова, яка відноситься до юрисдикції Ленінського районного суду м. Харкова.

Таким чином, колегія суддів не встановила підстав, передбачених ст. 34 КПК, для передачі кримінального провадження щодо ОСОБА_4 до Ленінського районного суду м. Харкова.

Керуючись ст. 34 КПК, Суд

постановив:

Клопотання прокурора про направлення кримінального провадження щодо ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358, ч. 1 ст. 222 КК, з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів, залишити без задоволення.

Ухвала є остаточною й оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3