Справа № 276/2265/23
Провадження по справі№ 1-кп/276/40/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2024 року смт. Хорошів

Володарсько-Волинський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

потерпілої ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Володарсько-Волинського районного суду кримінальне провадження № 0000244 по обвинуваченню

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Шершні Коростенського району Житомирської області, зареєстрований та проживаючий в АДРЕСА_1 , громадянина України, пенсіонер, особа з інвалідністю ІІ групи, потерпілий від Чорнобильської катастрофи 1 категорії, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України,

ВСТАНОВИВ :

30.06.2023 року близько 12 години 00 хвилин водій ОСОБА_5 , рухаючись по автодорозі Виступовичі-Житомир-М.Подільський, в с. Старий Бобрик по вул. Джерельній Житомирського району Житомирської області, керував належним останньому автомобілем марки «VOLKSWAGEN GOLF 3», реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Рухаючись у вказаний день, час та місці зазначеним транспортним засобом по автодорозі Виступовичі-Житомир-М.Подільський, в с. Старий Бобрик по вул. Джерельній Житомирського району Житомирської області, в порушення вимог пунктів 12.3 та 12.4 Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001, проявив неуважність до дорожньої обстановки та її змін, не дотримався безпечної швидкості в межах населеного пункту, негайно не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу у разі виявлення перешкоди, чим створив небезпеку для дорожнього руху, внаслідок чого на вказаній автомобільній дорозі на відстані 75,5 метрів від автозаправної станції ТОВ «А-Сервіс» в напрямку м. Коростень Житомирського району Житомирської області водій ОСОБА_5 здійснив наїзд правою передньою частиною керованого ним автомобіля марки «VOLKSWAGEN GOLF 3», реєстраційний номер НОМЕР_1 , в задню частину електровелосипеда марки YADEA EM 219-A, на якому в попутному напрямку рухалася потерпіла ОСОБА_7 .

Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди велосипедист ОСОБА_7 отримала забійні рани скроневої і тім`яної ділянок голови справа, скулової ділянки зліва, обширну рвану інфіковану клаптеву рану лівої гомілки задньої поверхні без пошкодження судинно-нервового пучка, обширні інфіковані рани нижньої третини лівого стегна, лівого гомілково-ступневого суглобу, обширні скальповані садна правого колінного суглобу, поперекової ділянки м`яких тканин грудної клітки справа, які відносяться до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я, а також розрив акроміально-ключичного з`єднання справа, який відноситься до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я.

Порушення водієм ОСОБА_5 вимог пунктів 12.3 та 12.4 Правил дорожнього руху України, знаходяться в прямому причинному зв`язку із створенням аварійної обстановки, виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди та її наслідками.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину в інкримінованому йому злочині визнав повністю, пояснив, що 30 червня 2023 року їхав на власному автомобілі з м.Житомира до місця свого проживання в смт.Іршанськ зі швидкістю 60 км/год, близько 12:00 год. в районі села Старий Бобрик, їдучи в потоці машин не помітив велосипедиста, відчувши звук удару, почав відразу гальмувати. Зупинившись, на відстані близько 5 метрів від свого автомобіля на узбіччі обвинувачений побачив потерпілу та її електровелосипед. Він викликав швидку допомогу та повідомив поліцію. Також обвинувачений в судовому засіданні пояснив, що була сонячна погода, дорога де трапилося ДТП була прямою, проте, з невеликими пагорбами, по одній смузі руху в кожному напрямку, інші дороги чи виїзди її не перетинають. Зазначив, що під час досудового розслідування приймав участь у слідчому експерименті та показував на місці, як відбулося ДТП, в жовтні-листопаді 2023 року їздив до потерпілої до дому щоб узгодити компенсацію завданої шкоди, проте потерпіла сказала йому виплатити 130 тис. грн., однак, він таких коштів не має. У вчиненому щиро розкаявся, вказав, що заявлену цивільним позивачем матеріальну шкоду на суму 59799,28 грн. визнає повністю, щодо моральної шкоди просив стягнути не більше 15 тис. грн., так як є інвалідом, має онкологічні захворювання і майже всю пенсію витрачає на лікування.

Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_7 показала, що 30.06.2023 року близько 12 години їхала на власному електровелосипеді по сільській дорозі в с. Старий Бобрик Новоборівської ОТГ, під`їхавши до траси Виступовичі-Житомир-М.Подільський в районі автозаправки, пересвідчилась, що автомобілі рахуються на великій відстані від неї, виїхала на вказану трасу та рухалася в напрямку смт. Іршансмк по правій смузі на відстані близько 0,3 м від краю проїзної частини. Швидкість її електровелосипеда була десь 20-25 км/год, проїхавши після виїзду на трасу близько 100 метрів відчула сильний удар в задню частину велосипеда, впала та втратила свідомість, подальші події пам`ятає вже в Коростенській міській лікарні, куди її доставила карета швидкої допомоги. Потерпіла зазначила, що з 30 червня по 18 липня 2023 року перебувала на стаціонарному лікуванні в Коростенській міській лікарні, а з 21.07.2023 по даний час знаходиться на амбулаторному лікуванні за місцем проживання в ІНФОРМАЦІЯ_2 , за цей час їй проведено 3 операції, остання 29.11.2023. Підтвердила, що обвинувачений десь у кінці жовтня 2023 року приїзжав до неї, пропонував відшкодувати шкоду у розмірі 50 тис. грн., проте це мала сума і вона не погодилася, тому подала цивільний позов, який підтримує у повному обсязі.

Покази обвинуваченого підтвердила свідок ОСОБА_8 , яка в судовому засіданні показала, що їхала на передньому пасажирському сидінні автомобіля, яким керував обвинувачений, дивилася вперед на дорогу, попереду рухався автомобіль на відстані від 30 до 100 метрів, велосипедиста свідок по напрямку їх руху не бачила та в районі села Старий Бобрик відчула удар в праву частину автомобіля, після чого побачила як справа від автомобіля в зворотну сторону пролетів велосипед. Обвинувачений відразу зупинився, вийшов та почав викликати швидку допомогу, свідок вийшла з автомобіля через задні двері, так як її дверцята заклинили і побачила на відстані близько 3 метрів від автомобіля потерпілу, яка лежала на узбіччі. Через певний проміжок часу приїхала швидка допомога, яка забрала потерпілу, а свідок поїхала на автобусі до дому.

Вина обвинуваченого у вчинені інкримінованого йому злочину, крім його показань та показань потерпілої і свідка підтверджена також сукупністю наданих і безпосередньо досліджених письмових доказів, які суд вважає належними та допустимими, зокрема:

- рапортом інспектора-чергового відділення поліції №4 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_9 , згідно якого 30.06.2023 року надійшло повідомлення зі служби «102» про те, що 30.06.2023 близько 12:19 год в с. Старий Бобрик біля «Кринички» 5 хв тому водій легкового авто червоного кольору збив мотоцикліста;

- протоколом огляду місця події від 30.06.2023 року з фототаблицею та схемою місця ДТП, відповідно до якого у період з 12 год. 40 хв. по 14 год. 30 хв. 30.06.2023 на автодорозі «Виступовичі-Житомир-Могилів-Подільський» в межах с. Старий Бобрик проведено огляд місця дорожньо-транспортної пригоди, під час якого зафіксовано наявність пошкоджень транспортних засобів марки «VOLKSWAGEN GOLF 3», реєстраційний номер НОМЕР_1 , та електровелосипеда марки YADEA EM 219-A, їх взаєморозташування та розташування відносно елементів проїзжої частини.Крім того, у протоколі та схемі відображено розмірні характеристики та місцезнаходження слідів гальмування транспортного засобу «VOLKSWAGEN GOLF 3», забоїни на проїжджій частині.

- висновком експерта №1297 від 26.07.2023, відповідно до якого унаслідок дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_7 перебувала на стаціонарному лікуванні з 30.06.2023, у неї виявлено тілесні ушкодження у вигляді: забійні рани скроневої і тім`яної ділянок голови справа, скулової ділянки зліва, обширну рвану інфіковану клаптеву рану лівої гомілки задньої поверхні без пошкодження судинно-нервового пучка, обширні інфіковані рани нижньої третини лівого стегна, лівого гомілково-ступневого суглобу, обширні скальповані садна правого колінного суглобу, поперекової ділянки м`яких тканин грудної клітки справа, які відносяться до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я, а також розрив акроміально-ключичного з`єднання справа. Виявлені у ОСОБА_7 тілесні ушкодження не мають характерних особливостей, що дозволяє їх розмежувати за часом утворення, а тому за ступенем тяжкості не розмежовуються і відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я;

- висновком експерта СЕ-19/106-23/9955-ІТ від 11.08.2023, відповідно до якого на момент експертизи гальмова система, рульове керування та ходова частина автомобіля марки «VOLKSWAGEN GOLF 3», реєстраційний номер НОМЕР_1 перебували в технічно справному стані. В процесі дослідження не встановлено яких-небудь характерних ознак раптової відмови або технічних непрацездатностей систем, вузлів та агрегатів і деталей, що впливають на безпеку дорожнього руху, які могли б знаходитись в причинному зв`язку з виникненням аварійної обстановки і даної дорожньо-транспортної пригоди;

- висновком експерта СЕ-19/106-23/9966-ІТ від 07.09.2023, відповідно до якого в момент первинного контакту кут між повздовжніми осями автомобіля «VOLKSWAGEN GOLF 3», реєстраційний номер НОМЕР_1 та електровелосипеда марки YADEA EM 219-A складав близько 1+-5°. Первинний контакт досліджуваних транспортних засобів відбувся між передньою частиною автомобіля автомобіля «VOLKSWAGEN GOLF 3» та задньою частиною електровелосипеда;

- протоколами проведення слідчих експериментів із ОСОБА_5 від 12.10.2023, ОСОБА_10 від 26.10.2023, свідком ОСОБА_11 від 27.10.2023, під час яких зафіксовано напрямок руху транспортних засобів, їх розташування відносно елементів дорожньої розмітки, темп руху велосипедиста, відстань з моменту зміни напрямку руху велосипедиста до моменту зіткнення;

- висновком судової автотехнічної експертизи від 30.10.2023 №2096/23-25, згідно якого з технічної точки зору та згідно проведених розрахунків, в діях водія ОСОБА_5 вбачається невідповідність вимогам пункту 12.3 Правил дорожнього руху України, який мав технічну можливість никнути зіткнення з велосипедистом шляхом застосування термінового гальмування з моменту виникнення небезпеки для його руху. З технічної точки зору створення аварійної обстановки й виникнення даної дорожньо-транспортної пригоди слід вважати невідповідність дій водія автомобіля «VOLKSWAGEN GOLF 3», реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_5 технічним вимогам пункту 12.3 Правил дорожнього руху України, які суперечили наведеним вище вимогам Правил дорожнього руху України.

Проведеним у судовому засіданні дослідженням доказів судом встановлено, що надані стороною обвинувачення докази є достовірними та достатніми, оскільки в цілому не протирічать один одному, а навпаки доповнюють один одного щодо обставин вчинення злочину, мотиву та форми вини обвинуваченого та у своїй сукупності надають можливість суду зробити висновок про доведеність винуватості обвинуваченого ОСОБА_5 у пред`явленому йому обвинуваченні поза розумним сумнівом у передбаченому законом порядку. При цьому суд враховує всю сукупність як об`єктивних так і суб`єктивних обставин вчинення злочину.

Згідно вимог ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 цього Кодексу, покладається на сторону обвинувачення безпосередньо у судовому засіданні.

Таким чином, суд вважає вину обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому злочину встановленою та доведеною, і його дії кваліфікує за ч.1 ст.286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілій ОСОБА_7 середньої тяжкості тілесні ушкодження.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд керується положеннями ст.65 КК України щодо загальних засад призначення покарання та враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, обставини справи, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ст.12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.286 КК України відноситься до категорії нетяжких злочинів.

Суд, зокрема, враховує особу ОСОБА_5 , який раніше не судимий, характеризується як такий, відносно якого компрометуючі матеріали до селищної ради не надходили, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, є особою похилого віку, пенсіонером, особою з інвалідністю ІІ групи, потерпілим від Чорнобильської катастрофи 1 категорії, хворіє на онкологічні захворювання, критично ставиться до вчиненого ним діяння та надає йому об`єктивну оцінку.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого відповідно до положень ч.ч. 1, 2 ст.66 КК України суд визнає: щире каяття в скоєному злочині, а також активне сприяння розкриттю злочину та похилий вік обвинуваченого.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до положень ст.67 КК України, не встановлено.

Згідно п.20 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" від 23.12.2005 року № 14 при призначенні покарання за ст. 286 КК суди мають враховувати не тільки наслідки, що настали, а й характер та мотиви допущених особою порушень правил безпеки дорожнього руху, її ставлення до цих порушень та поведінку після вчинення злочину.

При цьому, суд враховує правовий висновок Верховного Суду, висловлений у постанові від 08.02.2018 року у справі №522/20964/16-к, відповідно до якого визначені у ст.65 КК України загальні засади призначення покарання є гарантією обрання винній особі необхідного і доцільного заходу примусу, який би ґрунтувався на засадах законності, гуманізму, індивідуалізації та сприяв досягненню справедливого балансу між правами і свободами особи та захистом інтересів держави і суспільства. Відповідно до вказаних засад особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Виходячи з принципу співмірності, цей захід примусу за своїм видом і розміром має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їхній небезпечності та даним про особу винного. При виборі покарання мають значення і повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують.

Відповідно до ч. 1 ст. 69 КК України за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення.

Таким чином, враховуючи характер й мотиви допущених обвинуваченим порушень правил безпеки дорожнього руху, відсутність відомостей про вчинення обвинуваченим раніше грубих порушень правил дорожнього руху, його поведінку під час та після вчинення кримінального правопорушення, зокрема, визнання своєї винуватості, щире каяття, активне сприяння в розкритті кримінального правопорушення, пропонування потерпілій відшкодувати шкоду у межах його фінансових можливостей, беручи до уваги ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відноситься до необережних нетяжких злочинів, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, є інвалідом ІІ групи, пенсіонером, хворіє на онкологічні захворювання та потребує постійного дороговартісного лікування, наявність декількох пом`якшуючих покарання обставин та відсутність обтяжуючих покарання обставин, що в своїй сукупності істотно знижує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, суд, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, приходить до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_5 слід призначити покарання за ч. 1 ст. 286 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України, тобто нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу та із застосуванням додаткового покарання -з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк один рік.

При цьому суд враховує положення ч.1 ст. 69 КК України, що за вчинення кримінального правопорушення, за яке передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, суд з підстав, передбачених цією частиною, може призначити основне покарання у виді штрафу, розмір якого не більше ніж на чверть нижчий від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу.

Таке покарання, на переконання суду, є достатнім для виправлення ОСОБА_5 , попередження вчинення ним кримінальних правопорушень та відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.

Крім того, потерпілою ОСОБА_7 заявлено цивільний позов про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_5 у відшкодування матеріальної шкоди 59799 грн. 28 коп. та моральної шкоди в сумі 70000 гривень.

В обґрунтування поданого цивільного позову потерпіла ОСОБА_7 зазначає, що в результаті злочинних дій обвинуваченого їй було заподіяно фізичної, матеріальної та моральної шкоди. Матеріальна шкода складається з витрат на лікування в сумі 23804, 28 грн. та вартості знищеного електровелосипеда марки YADEA EM 219-A у розмірі 35995 грн. Кримінальне правопорушення завдало їй тілесні ушкодження, внаслідок перенесеної травми у позивача з`явилися головні болі, болить і гниє нога. Внаслідок зазначених подій вона зазнала великої моральної, психологічної шкоди, від якої ніяк не може відійти дотепер, її переслідує почуття страху, тривоги і приниження як особистості, її сім`я через фінансові витрати на лікування попала у фінансову скруту, на даний час позивач чекає розгляду її документів на МСЕК для визначення групи інвалідності.

Суд приймає до уваги положення ст. 128 КПК України, ст. 1177 ЦК України, відповідно до яких особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової та моральної шкоди, має право пред`явити цивільний позов до обвинуваченого, а також те, що шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від злочину, відшкодовується відповідно до закону.

Відповідно до ч. 1, ч. 4 ст. 81 ЦПК України зазначено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 цивільний позов визнав частково, не заперечуючи проти стягнення на користь потерпілої матеріальної шкоди у розмірі 59799 грн. 28 коп., моральну шкоду визнав частково, зазначивши, що заявлена моральна шкода у розмірі 70000 грн. є завищеною, не підтверджена належними доказами, зокрема, висновками психологічної експертизи, довідки про звернення до лікаря-психолога, які б об`єктивно підтверджували глибину моральних страждань позивача та заявлену суму позовних вимог не надано, а доказування не може грунтуватися на припущеннях. Відповідач просить також врахувати, що заявлена сума позовних вимог є для нього непомірною, оскільки він є пенсіонером за віком, інвалідом 2 групи, потерпілим внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС 1 категорії, має онкозахворювання, не працює, інших доходів не отримує.

Відповідно до ч. 1 ст. 129 КПК України ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Відповідно до частин першої, другої статті 23 Цивільного кодексу України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Згідно з пунктами 1, 3 частини другої статті 1167 ЦК України моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала: якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки; в інших випадках, встановлених законом.

Відповідно до частин першої, другої, п`ятої статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 3 постанови від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди»(далі - Постанова № 4), під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховується характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, тяжкість завданої травми, наслідки тілесних ушкоджень, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Якщо законодавством встановлені межі відшкодування моральної шкоди, суд визначає її розмір з урахуванням цих меж. (пункт 9 Постанови № 4).

Європейський суд з прав людини вказує, що оцінка моральної шкоди по своєму характеру є складним процесом, за винятком випадків коли сума компенсації встановлена законом (STANKOV v. BULGARIA, № 68490/01, § 62, ЄСПЛ, 12 липня 2007 року).

Отже, законом установлено загальні критерії щодо меж судової дискреції у вирішенні питання про розмір грошового відшкодування моральної шкоди. Тобто визначення розміру такого відшкодування становить предмет оціночної діяльності суду.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст.80 ЦПК України).

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню.

Оскільки відповідачем визнаються позовні вимоги про відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 59799 грн. 28 коп. вказані обставини доказуванню не підлягають, а позовна заява в цій частині підлягає задоволенню.

Крім того, суд вважає, що винними діями обвинуваченого потерпілій ОСОБА_7 заподіяна моральна шкода, оскільки остання зазнала сильного фізичного болю та душевних страждань, адже внаслідок дорожньо-транспортної пригоди отримала середньої тяжкості тілесні ушкодження, була госпіталізована до медичного закладу, тривалий час проходить лікування: в умовах стаціонару з 30 червня по 17 липня 2023 року, а в подальшому з 18 07.2023 амбулаторне лікування, їй неодноразово проводилися операції, востаннє з 28 по 30 листопада 2023 року в КНП «Обласна клінічна лікарня ім. О.Ф. Гербачевського». Також було порушено нормальні життєві зв`язки потерпілої, що пов`язано з обмеженням активних дій, неможливості продовження трудової діяльності, необхідність докладення додаткових зусиль для відновлення попереднього становища.

Разом з тим, потерпілою ОСОБА_7 до цивільного позову не долучено доказів, зокрема, висновку психологічної експертизи, довідки про звернення до лікаря-психолога, які б підтверджували завдання їй сильних душевних переживань, появи відчуття страху, незахищеності, тривоги, що б оцінювались в розмірі 70 тис. грн.

Також, суд не бере до уваги доводи цивільного позивача, що внаслідок завданих травм вона втратила роботу, оскільки згідно наказу №5-к від 08.02.2024 ОСОБА_7 звільнена з роботи на підставі п.2 ч.1 ст. 36 КЗпП України у зв`язку із закінченням строку дії договору, а не через стан здоров`я.

Тому суд, з огляду на характер і тривалість моральних страждань цивільного позивача ОСОБА_7 , виходячи з принципів виваженості, розумності й справедливості, враховуючи принцип співмірності завданої шкоди заявленій до відшкодування суми моральної шкоди, враховуючи соціальний і майновий стан обвинуваченого (який є пенсіонером, особою з інвалідністю ІІ групи, потерпілим від Чорнобильської катастрофи 1 категорії, хворіє на онкологічні захворювання), а також враховуючи те, що відшкодування моральної шкоди не може бути засобом збагачення, вважає що позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди потерпілій ОСОБА_7 є такими, що підлягають частковому задоволенню у сумі 40000 грн., які слід стягнути із обвинуваченого ОСОБА_5 .

Клопотання про обрання запобіжного заходу під час судового розгляду не заявлено, тому у суду відсутні підстави для його застосування.

На підставі ст. 124 Кримінального процесуального кодексу України слід стягнути з обвинуваченого на користь держави процесуальні витрати, а саме документально підтверджені витрати на залучення експертів: на проведення судової інженерно-транспортної експертизи технічного стану автомобіля марки «VOLKSWAGEN GOLF 3» реєстраційний номер НОМЕР_1 № СЕ-19/106-23/9955-ІТ від 11.08.2023 в сумі 1912,00 грн.; на проведення транспортно-трасологічної експертизи № СЕ-19/106-23/9966-ІТ від 07.09.2023 в сумі 3585, 00 грн.; на проведення судової автотехнічної експертизи № 2096/23-25 від 30.10.2023 в сумі 3584, 70 грн.

Питання про долю речових доказів, суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 129, 349, 371, 373, 374 КПК України, суд, -

У ХВ А Л И В :

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.286 Кримінального кодексу України, і призначити йому покарання із застосуванням ч.1 ст. 69 КК України у виді штрафу у розмірі 2250 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 38250 (тридцять вісім тисяч двісті п`ятдесят) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Цивільний позов про відшкодування матеріальної та моральної шкоди заявлений потерпілою ОСОБА_7 до обвинуваченого ОСОБА_5 задовольнити частково.

Стягнути із засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_7 (РНОКПП НОМЕР_2 ) матеріальну шкоду в розмірі 59799 (п`ятдесят дев`ять тисяч сімсот дев`яносто дев`ять) гривень 28 копійок та моральну шкоду в сумі 40000 (сорок тисяч) грн.

В іншій частині цивільного позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати за проведення експертиз у кримінальному провадженні, які становлять 9081,7 (дев`ять тисяч вісімдесят одна) гривня 07 копійок.

Речові докази у кримінальному провадженні, а саме:

- автомобіль марки VOLKSWAGEN GOLF 3, реєстраційний номер НОМЕР_1 , - повернути власнику ОСОБА_5 ;

- електровелосипед марки YADEA EM 219-A повернути потерпілій ОСОБА_7 ;

Вирок може бути оскаржений до Житомирського апеляційного суду через Володарсько - Волинський районний суд Житомирської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку. Копію вироку негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий суддя: ОСОБА_1