Справа № 333/4339/24
Провадження № 1-кс/333/1422/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2024 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Комунарського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , його захисника адвоката ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі аудіо та відео фіксації, в залі Комунарського районного суду м. Запоріжжя, клопотання старшого слідчого в ОВС першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Мелітополі та м. Запоріжжі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Мелітополі, ОСОБА_4 , погоджене прокурором Запорізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000929 і додані до нього матеріали відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Чистопади, Зборівського району, Тернопільської області, громадянина України, маючого середню освіту, неодруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , номер обслуги 1 зенітного ракетного відділення зенітного ракетного взводу 2 гірсько-штурмового батальйону військової частини НОМЕР_1 , солдата, раніше судимого,

- підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Старший слідчий в ОВС першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Мелітополі та м. Запоріжжі) ТУ ДБР, розташованого у м. Мелітополі, ОСОБА_4 , звернувся до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000929 відносно ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

Вимоги клопотання обґрунтовані тим, що першим СВ (з дислокацією у м. Мелітополі та м. Запоріжжі) ТУ ДБР, розташованого у м. Мелітополі, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000929, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18.12.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 05.08.2023 року № 227-РС, ОСОБА_5 призначено на посаду номеру обслуги 1 зенітного ракетного відділення зенітного ракетного взводу 2 гірсько-штурмового батальйону військової частини НОМЕР_1 та він вважається таким, що справи та посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків за посадою та веде бойові дії на території України.

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 06.08.2023 року № 221, ОСОБА_5 зараховано до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 , на всі види забезпечення.

Відповідно до Указу Президента України ОСОБА_7 від 24.02.2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні введено воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24.02.2022 року строком на 30 діб.

В подальшому, відповідними Указами Президента України ОСОБА_7 , правовий режим воєнного стану в Україні продовжувався та діє до теперішнього часу.

Згідно з вимогами ст. 1 Закону України « Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Відповідно до ст. 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України, які проходять військову службу відповідно до законодавства.

Будучи військовослужбовцем військової служби за мобілізацією, солдат ОСОБА_5 , відповідно до вимог ст. ст. 9, 11, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України (надалі Статуту), ст. ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, суворо дотримуватися Статутів Збройних Сил України (надалі Статуту), бути дисциплінованим, не допускати негідних вчинків самому та утримувати від них інших військовослужбовців, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою.

Разом з цим, солдат ОСОБА_5 , достовірно знаючи свої обов`язки, передбачені зазначеним вище законодавством, яке регламентує порядок виконання військового обов`язку і проходження військової служби, маючи можливість належно їх виконувати, свідомо допустив їх порушення, вчинивши військовий злочин за наступних обставин.

Так, 24.11.2023 року, в умовах воєнного стану, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи з метою тимчасового ухилення від військової служби, самовільно залишив місце несення служби, а саме місце тимчасової дислокації підрозділів військової частини НОМЕР_1 поблизу АДРЕСА_2 , свої службові обов`язки не виконував, час проводив на власний розсуд, заходів для повернення до місця несення служби та військової частини не приймав та про своє місцезнаходження до органів командування, в органи військового та цивільного управління не повідомляв і перебував за межами місця служби до 22.04.2024 року, а саме до моменту самостійного з`явлення до органу досудового розслідування.

Таким чином, умисні дії ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковані за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, як самовільне залишення місця служби тривалістю понад три доби, вчинене в умовах воєнного стану.

01.05.2024 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

Вважаючи обґрунтованою оголошену підозру та посилаючись на наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ст. 177 КПК України, а саме ОСОБА_5 може: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків; вчинити інше кримінальне правопорушення, що підтверджується зібраними під час розслідування матеріалами кримінального провадження, слідчий вважає, що більш м`які запобіжні заходи не здатні запобігти цим ризикам, а тому просить обрати відносно підозрюваного запобіжний захід у виді тримання під вартою, строком на 60 днів, без визначення розміру застави.

У судовому засіданні слідчий підтримав своє клопотання у повному обсязі та послався на обставини, які у ньому були викладені.

Прокурор, в судовому засіданні стверджував, що вжиття більш м`яких запобіжних заходів, що передбачені КПК України, є недостатньою мірою з огляду на обставини скоєного та ризики, які існують.

Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник адвокат ОСОБА_6 у судовому засіданні просили у задоволенні клопотання слідчого відмовити. Підозрюваний суду пояснив, що він з 25.01.2022 року проходить службу за мобілізацією, добровільно вступив до лав ЗСУ після початку повномасштабного вторгнення військ російської федерації на територію України. 24.11.2023 року у зв`язку з поганим станом здоров`я, постійними болями у спині, значними погіршенням слуху і зору, а також у зв`язку з неможливістю отримання належного лікування у місці служби, він прийняв рішення покинути місце служби, та поїхати до місця проживання. Вдома звернувся до сімейного лікаря, був оглянутий, йому було рекомендовано прийом ліків, також зробив МРТ хребта. 21.04.2024 року бажаючи повернути на місце служби, він приїхав до м. Запоріжжя та прибув до слідчого. Отримав від нього направлення на ВЛК. Пройшов ВЛК і був визнаний обмежено придатним до військової служби. Зазначив, що він бажає продовжити військову службу, але в іншому підрозділі з урахуванням стану його здоров`я. наміру ухилитися від військової служби назавжди він не мав і не має. Болі в спині не дозволяють йому виконувати ті бойові завдання, які він має виконувати на своїй посаді. Захисник також зазначив, що ризики, на які посилаються слідчий, прокурор є недоведеними.

Вислухавши доводи та пояснення слідчого, прокурора, підозрюваного та його захисника, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що 18.12.2023 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань були внесені відомості про скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України (кримінальне провадження № 0000929).

Клопотання слідчого, погоджене прокурором Запорізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_3 , оформлене відповідно до вимог ст. 184 КПК України. До матеріалів клопотання додані копії документів, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, Витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, і долучено підтвердження про вручення ОСОБА_5 о 11 год. 45 хв. 08.05.2024 року копії клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу тримання під вартою, а також копії матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу. Таким чином, враховуючи, що розгляд клопотання розпочався о 12 год. 40 хв. 16.04.2024 року, слідчим виконані вимоги ч. 3 ст. 184 КПК України у повному обсязі.

01.05.2024 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: повідомленням про вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення від 12.12.2023 року, яке надійшло з військової частини НОМЕР_1 ; матеріалами службового розслідування, проведеного у військовій частині НОМЕР_1 за фактом самовільного залишення місця служби військовослужбовцем ОСОБА_5 ; протоколами допитів свідків військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , які пояснили вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_5 , а також іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

Надані слідчим докази доводять обставини, які свідчать про обґрунтовану підозру у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України

Вирішуючи питання про доцільність застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 , суд враховує, що він підозрюється у вчиненні тяжкого злочину.

За приписами ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Сторона обвинувачення вважає, що з метою забезпечення нормальної процесуальної поведінки підозрюваного та виконання процесуальних рішень у справі, необхідно застосувати відносно ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки більш м`які запобіжні заходи не зможуть забезпечити виконання підозрюваним покладені на нього процесуальні обов`язки, а також не зможуть запобігти спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; вчинити інше кримінальне правопорушення та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Перевіряючи доводи клопотання щодо застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Як зазначалося вище, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, який, відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років. Однак тяжкість потенційного покарання не є достатньою та безумовною підставою для обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

При розгляді клопотання, крім наявності ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих матеріалів, оцінює в сукупності всі обставини, зазначені у ч. 1 ст. 178 КПК України, в тому числі й те, що підозрюваний 06.06.2018 року засуджений Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області за ч. 4 ст. 407 КК України, до покарання у виді 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку на 1 рік; 07.02.20202 року засуджений Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області за ч. 4 ст. 407 КК України (в редакції Закону № 194 VІІІ від 12.02.2015 року) до покарання у виді 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку на 1 рік, вчинив дане кримінальне правопорушення в умовах воєнного стану, разом з тим має постійне місце проживання, неодружений, дітей на утриманні не має, відповідно до довідки військово-лікарської комісії визнаний обмежено придатним до військової служби, що в сукупності дає слідчому судді підстави вважати, що застосування до підозрюваного виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не відповідатиме меті його застосування.

Обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є вкрай неспіврозмірним та неадекватним способом запобігання ризику переховування.

Та обставина, що ОСОБА_5 самостійно з`явився до органу досудового розслідування, в період з кінця листопада 2023 року по кінець квітня 2024 року знаходився за місцем свого мешкання, самостійно з`явився до суду для розгляду клопотання про обрання йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, переконливо спростовує ризик ухилення підозрюваного від органу досудового розслідування.

Підсумовуючи наведене, слідчий суддя вважає необхідним відмовити в задоволені клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання підозрюваного ОСОБА_5 під вартою, оскільки не доведено ризики передбачені ст. 177 КПК України.

Керуючись, ст. ст. 3, 176, 177, 178, 182, 183, 184, 194, 196 КПК України слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання старшого слідчого в ОВС першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Мелітополі та м. Запоріжжі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Мелітополі, ОСОБА_4 , погоджене прокурором Запорізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000929 відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляція безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення

Слідчий суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя ОСОБА_1