ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/821/286/24 Справа № 697/213/21 Категорія: ч.2 ст.185 КК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Черкаського апеляційного суду в складі:

головуючого суддіОСОБА_2
суддів секретаря судового засідання за участі: прокурора обвинуваченого захисникаОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_5 ОСОБА_6 ОСОБА_7 ОСОБА_8 (в режимі відеоконференції)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Черкаси кримінальне провадження № 0000109 від 06.04.2021 за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника - адвоката ОСОБА_8 на вирок Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 13 грудня 2023 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Ковалі, Канівського району Черкаської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , громадянина України, з середньою освітою, одруженого, маючого на утримані одну малолітню дитину, непрацюючого, раніше судимого: 22.01.2015 Канівським міськрайонним судом Черкаської області за ч.ч.1, 2 ст.185, ч.3 ст.15, ч.2 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки; 23.12.2016 Канівським міськрайонним судом Черкаської області за ч.2 ст.185 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі; 27.12.2016 Миронівським районним судом Київської області за ч.2 ст.185 КК України до 3 років 2 місяців позбавлення волі; 16.06.2017 Канівським міськрайонним судом Черкаської області за ч.2 ст.185 КК України до 3 років 4 місяців позбавлення волі; 05.09.2018 Миронівським районним судом Київської області за ч.2 ст.185 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, звільнений із зали суду 31.01.2019 по відбуттю строку покарання, 26.05.2021 Канівським міськрайонним судом Черкаської області за ч.ч.2, 3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік (ухвалою Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 17.06.2022 звільнено від відбування покарання з випробуванням за закінченням іспитового строку); 03.06.2021 Миронівським районним судом Київської області за ч.2 ст.185 КК України до 5 місяців арешту, маючий відповідно до ст.89 КК України не зняту та не погашену судимість,

засуджено за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України до 3 років 7 місяців позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного за попереднім вироком Миронівського районного суду Київської області від 03.06.2021, більш суворим, призначеним за цим вироком, остаточно призначено ОСОБА_7 покарання у виді 3 (трьох) років 7 (семи) місяців позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_7 до вступу вироку в законну силу залишено попередній тримання під вартою.

Строк відбування покарання ОСОБА_7 вирішено рахувати з дня набрання вироком законної сили.

В строк покарання ОСОБА_7 вирішено зарахувати повністю відбуте покарання за попереднім вироком Миронівського районного суду Київської області від 03.06.2021 у виді арешту на строк п`ять місяців з розрахунку, що одному дню арешту відповідає один день позбавлення волі.

На підставі ч.5 ст.72 КК України у строк відбуття покарання ОСОБА_7 вирішено зарахувати строк його попереднього ув`язнення з 18.10.2023 по день набрання вироком законної сили, із розрахунку, що одному дню попереднього ув`язнення відповідає один день позбавлення волі.

Стягнуто з обвинуваченого ОСОБА_7 на користь держави процесуальні витрати по кримінальному провадженню за проведення судової товарознавчої експертизи № СЕ-19/124-21/360-ТВ від 12.01.2021 в сумі 653,80 грн.

В порядку ст.100 КПК України вирішена доля речових доказів ,

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_7 визнаний винуватим та засуджений за те, що будучи раніше судимим 22.01.2015 Канівським міськрайонним судом Черкаської області за ч.ч.1, 2 ст.185, ч.3 ст.15, ч.2 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки; 23.12.2016 Канівським міськрайонним судом Черкаської області за ч.2 ст.185 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі; 27.12.2016 Миронівським районним судом Київської області за ч.2 ст.185 КК України до 3 років 2 місяців позбавлення волі; 16.06.2017 Канівським міськрайонним судом Черкаської області за ч.2 ст.185 КК України до 3 років 4 місяців позбавлення волі; 05.09.2018 Миронівським районним судом Київської області за ч.2 ст.185 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, звільнений із зали суду 31.01.2019 по відбуттю строку покарання, маючий відповідно до ст.89 КК України не зняту та не погашену судимість, на шлях виправлення та перевиховання не став та вчинив новий умисний злочин проти власності.

Так, ОСОБА_7 , 09.01.2021, близько 14 год. 30 хв., перебуваючи на території міського ринку, що знаходиться по вул.Енергетиків, 5-А в м.Канів, Черкаської області, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, переслідуючи мету таємного викрадення чужого майна, відчинив двері та рукою проник до салону автомобіля марки «Volkswagen Transporter» реєстраційний номер НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_9 , звідки таємно викрав чоловічу сумку вартістю згідно висновку судової товарознавчої експертизи № СЕ-19/124-21/360-ТВ від 12.01.2021 191,25 грн., в якій зберігалися грошові кошти в сумі 60000 грн., паспорт громадянина України та водійське посвідчення на ім`я ОСОБА_9 , чим наніс останньому матеріальної шкоди на загальну суму 60191,25 грн.

Органом досудового слідства дії ОСОБА_7 кваліфіковано за ч.3 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у сховище. В свою чергу, судом першої інстанції перекваліфіковано дії обвинуваченого ОСОБА_7 з ч.3 ст.185 КК України на ч.2 ст.185 КК України, тобто, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

Не погоджуючись з вироком суду, обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник - адвокат ОСОБА_8 оскаржили його в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 просить вирок Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 13 грудня 2023 року скасувати, кримінальне провадження закрити.

Сторона захисту вважає, що в матеріалах кримінального провадження відсутні докази винуватості ОСОБА_7 , тоді як судом невірно надано оцінку доказами, так як матеріали провадження не містять доказів розміру заподіяної шкоди, що є обов`язковим елементом складу об`єктивної сторони злочину.

Зазначає, що кримінальне провадження зареєстровано після того, як учасники події розійшлися з місяця події, жоден свідок не бачив у сумці грошей, вони взагалі не бачили сумку. Тоді як протокол огляду місця події лише підтверджує проведення відповідного огляду та опис території, вони не відображають зв`язок обвинуваченого і крадіжки у потерпілого саме цієї сумки та грошей, яких ніхто не бачив. Отже, достовірно не встановлено, що вилучені на місці крадіжки речі були викрадені обвинуваченим.

В свою чергу, витяг з ЄРДР та протокол прийняття заяви за своєю правовою природою не є самостійними беззаперечними доказами, а обставини викладені в них повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до кримінальної відповідальності і не викликали сумнівів у суду.

Вказує, що окрім того суд невірно кваліфікував дії ОСОБА_10 , а аналіз доказів дозволяє стороні захисту наполягати на висновку про те, що в даній конкретній ситуації стороною обвинувачення не доведено, що кримінальне правопорушення за ч.2 ст.185 КК України крадіжка грошей у сумі 60000 грн. вчинено обвинуваченим ОСОБА_7 . Окрім того, суд не звернув увагу, що діяння не було закінчене, оскільки ОСОБА_7 повернув потерпілому сумку та не заволодів майном.

Звертає увагу, що під час оцінки характеризуючих даних ОСОБА_7 суд першої інстанції не звернув уваги на те, що він має тяжкі хвороби, що є пом`якшуючою обставиною.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 просить ухвалити справедливий вирок.

Зазначає, що він не згідний з вироком Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 13 грудня 2023 року у частині завданої шкоди, а саме, коштів у сумі 60000 грн., оскільки на досудовому розслідуванні не було встановлено у належному законом порядку, що зазначені кошти були, при цьому жоден зі свідків не бачив і розмови про них не чув, а потерпілий з самого початку відмовився звертатися до поліції та подав заяву після того як поліція приїхала до нього додому. Запевняє, що коштів не було.

Вважає, що судом не було враховано відсутність претензій з боку потерпілого, його тяжкий стан здоров`я, наявність дружини та матері інвалідів, наявність на утриманні дітей, та у ТрО м.Канів і виконання обов`язків по захисту.

Заслухавши суддю-доповідача, думки обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника адвоката ОСОБА_8 в підтримку вимог апеляційних скарг в повному обсязі, прокурора ОСОБА_6 про законність, обгрунтованість вироку суду першої інстанції, та безпідставність апеляційних вимог, вивчивши матеріали кримінального провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга сторони захисту до задоволення не належить.

Частиною 1 статті 404 КПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції у межах апеляційної скарги.

Відповідно до частин 1-4 статті 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

На думку суду апеляційної інстанції, суд першої інстанції в повній мірі дотримався зазначених вимог кримінального процесуального закону.

Так, висновки міськрайонного суду щодо доведеності винуватості ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, за яке його засуджено, відповідають фактичним обставинам провадження, що ґрунтуються на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні доказів, яким суд дав правильну правову оцінку, відповідно до ст.94 КПК України.

Дії обвинуваченого ОСОБА_7 за ч.2 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, судом першої інстанції кваліфіковано вірно.

В суді першої інстанції обвинувачений ОСОБА_7 свою винуватість у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення визнав частково, показав, що дату не пам`ятає, в другій половині дня, взимку проходив біля магазину «Хвилинка», що біля центрального ринку в м.Каневі та побачив, що на виїзді з ринку стояв автомобіль білий мікроавтобус, в якому були привідкриті двері. Він відкрив двері повністю і побачив, що на сидінні лежала сумка, яку він забрав і пішов за магазин в сторону СТО-шиномонтажу. Тримаючи сумку в руках, він почав її відкривати та побачив в ній невідомі папери, листок формату А4 у файлі, блокнот чи книжечку і олівець. Грошей в сумці не було. В подальшому до нього підійшов потерпілий, якому він повернув сумку і пішов далі. Хвилин через п`ять його наздогнав працівник поліції та вони разом пішли до потерпілого ОСОБА_9 , в якого він, у присутності свідків, попросив вибачення на що останній сказав про відсутність будь-яких претензій. Зазначив, що свідок ОСОБА_11 був готовий викликати поліцію, однак потерпілий відмовився, оскільки жодних претензій не мав та вони розійшлися. Через декілька днів до нього приїхав працівник поліції з приводу крадіжки грошових коштів в сумі 60000 грн., після чого вони поїхали робити відтворення вищевказаних подій. Звернув увагу, що з салону автомобіля він викрав чоловічу сумку форми «бананка», чорного кольору з двома замками, яка носиться на поясі та має малий розмір, продовгуватої форми, тоді як в даному кримінальному провадженні речовим доказом визнана чоловіча сумка-барсетка.

Незважаючи на зайняту обвинуваченим ОСОБА_7 позицію щодо часткового визнання винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, за обставин, встановлених та наведених у вироку суду першої інстанції, вона підтверджується безпосередньо дослідженими в судовому засіданні, перевіреними судом першої інстанції в їх сукупності, та наведеними у вироку доказами.

Зокрема, показаннями допитаного місцевим судом в якості потерпілого ОСОБА_9 про те, що він є приватним підприємцем. Взимку 2021 року, дати не пам`ятає, на центральному ринку в м.Каневі він вивантажував товари продукти харчування з мікроавтобуса «Volkswagen Transporter», який стояв метрів за десять до пункту торгівлі, який не був зачинений на замок. Коли повертався до автомобіля, то з іншої його сторони він побачив ноги чоловіка. Підійшовши до автомобіля та подивившись в салон, з`ясував, що з пасажирського сидіння зникла його коричнева сумка, після чого він почав бігти за чоловіком та кричати вслід. При цьому, він впізнав його обличчя, оскільки бачив цього чоловіка неодноразово на ринку та знав, що він неодноразово був спійманий на крадіжках товарів. Коли він майже наздогнав чоловіка та залишалося близько одного метра, останній кинув сумку на землю та побіг у вуличку між шиномонтажем та магазином «Хвилинка», а він взяв свою сумку та пішов. В цей час, біля шиномонтажу стояло дві особи, які запитали його, що трапилося, на що він відповів, що з салону його автомобіля чоловік викрав сумку, після чого ці особи сіли в автомобіль і поїхали до стадіону, щоб перехопити чоловіка. Він підняв сумку, відкрив її і з`ясував, що все було на місці. В сумці були гроші в сумі 50000-60000 грн., оскільки в цей день він планував їхати в м.Київ за товаром, документи: паспорт, посвідчення водія. Після цього він пішов працювати на ринок, а пізніше хлопці привели чоловіка до нього та запитали, чи це цей чоловік викрав сумку, на що він відповів «так». Чоловік почав вибачатися, тому його відпустили. Ввечері до нього додому приїхали працівники поліції і запитали, чи мали місце в дійсності вищевказані обставини, на що він відповів, що були та працівники поліції запропонували йому написати заяву про крадіжку, на що він погодився. Претензій до обвинуваченого не має.

Показаннями допитаного місцевим судом в якості свідка ОСОБА_12 про те, що він працює помічником чергового ВП №1 ЧРУП ГУНП в Черкаській області. Точної дати не пам`ятає, але пам`ятає, що був вихідний, тому разом з товаришем ОСОБА_13 перебував в м.Каневі по вул.Енергетиків, неподалік від центрального ринку, біля шиномонтажу та почув крик чоловіка, запитавши, що сталося, на що останній повідомив про викрадення його барсетки з грошима і що чоловік, який це зробив побіг у вуличку між шиномонтажем та магазином «Хвилинка». Він з товаришем сіли в автомобіль і поїхали до стадіону, щоб його перехопити. ОСОБА_13 залишився в автомобілі, а він вийшов з автомобіля та пішов у вуличку, де в кущах помітив дану особу. Взяв його за руку і пішов разом з ним до потерпілого на ринок. На той період у ОСОБА_7 в руках вже нічого не було. На місці потерпілий ОСОБА_9 підтвердив, що ОСОБА_7 викрав у нього барсетку, але вона вже в нього, оскільки ОСОБА_7 викинув її на землю. Тому особисто він зателефонував до поліції та сказав, щоб потерпілий з ОСОБА_7 залишалися на місці.

Показаннями допитаного місцевим судом в якості свідка ОСОБА_13 про те, що того дня, точної дати не пам`ятає, він разом з товаришем ОСОБА_12 перебував у м.Каневі по вул.Енергетиків недолік центрального ринку біля шиномонтажу. З базару почули голос чоловіка, який кричав: «Стій! Стій!». Вони повернулися, підійшли до нього і запитали, що трапилося, на що останній повідомив, що в нього якийсь молодий чоловік викрав барсетку та побіг у вуличку між шиномонтажем, та магазином «Хвилинка», за яким вони з товаришем вирішили поїхати на автомобілі. Трохи проїхавши, вони бачили як по іншій вулиці бігла невідома особа та заховалася в кущах. Він залишився в автомобілі, а ОСОБА_12 вийшов з автомобіля та пішов до даної особи, забрав його з кущів, та повів до потерпілого на ринок. При цьому, у даної особи барсетки не було. Коли підійшов до потерпілого зрозумів, що барсетка вже була у нього та все було на місці, тому пішов до своєї машини, яка стояла біля шиномонтажу. Що там відбувалося далі, він не знає та не знає хто викликав поліцію.

Також винуватість ОСОБА_7 підтверджується письмовими доказами, які були предметом безпосереднього дослідження судом першої інстанції, зокрема, даними:

- протоколу прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 09.01.2021 згідно якого, гр. ОСОБА_9 повідомив про те, що 09.01.2021 близько 14.30 год. у м.Канів на території центрального ринку за кафе «Хвилинка» невідома особа здійснила крадіжку барсетки з грошовими коштами в сумі 60000 грн.;

- протоколу огляду місця від 09.01.2021, проведеного слідчим ОСОБА_14 , за участю потерпілого ОСОБА_9 у присутності понятих ОСОБА_15 , ОСОБА_16 згідно якого, місцем події є територія центрального ринку, що знаходиться в м.Каневі по вул.Енергетиків, 5а, а саме: прилегла територія біля магазину «Хвилинка». Біля магазину знаходиться транспортний засіб «Volkswagen Transporter», білого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 . Під час огляду двері на транспортному засобі знаходяться у відчиненому стані, двері та вікна пошкоджень не мають. В подальшому було встановлено, що на водійському передньому сидінні знаходиться чоловіча коричнева сумка, в якій знаходяться грошові кошти різними купюрами, номіналами по 100, 200, 500, 1000 грн. та в ході перерахунку даних грошових коштів, встановлено, що їх загальна сума 60000 грн., а також в даній сумці знаходиться паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_9 та водійське посвідчення. Виявлені речі вилучено до ВП №1 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області, а саме: чоловічу сумку коричневого кольору, було поміщено до сейф-пакету №7039793, грошові кошти в сумі 60000 грн. було поміщено до паперового конверту, паспорт та посвідчення водія, було поміщено до паперового конверту;

- протоколу огляду предмету від 09.01.2021 згідно якого, слідчий СВ ВП №1 ЧРУП ГУ НП в Черкаській області старший лейтенант поліції ОСОБА_14 в кабінеті №13 ВП №1 по кримінальному провадженню №0000015, провів огляд предмету: паперового конверта з написом гроші в сумі 60000 грн., паспорта громадянина України на ім`я ОСОБА_9 , водійського посвідчення на ім`я ОСОБА_9 . Паперовий конверт не пошкоджений. При відкритті паперового конверта встановлено, що в ньому знаходиться паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_9 , водійське посвідчення на ім`я ОСОБА_9 . При відкритті іншого паперового конверта встановлено, що в ньому знаходяться гроші купюрами номіналом 100, 200, 500, 1000 грн. В ході перерахунку грошей встановлено, що загальна сума грошей становить 60000 грн.

Після проведення огляду гроші в сумі 60000 грн., паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_9 , водійське посвідчення на ім`я ОСОБА_9 повернуто потерпілому ОСОБА_9 ;

- розписки згідно якої, ОСОБА_9 отримав від слідчого ОСОБА_14 грошові кошти в сумі 60000 грн., паспорт та посвідчення водія на його ім`я;

- протоколу огляду предмету від 14.01.2021 згідно якого, слідчий СВ ВП №1 ЧРУП ГУНП в Черкаській області капітан поліції ОСОБА_17 в приміщенні службового кабінету №14 ВП №1 по кримінальному провадженню №0000015 провів огляд предметів: паперового конверта білого кольору, в якому знаходиться компакт-диск. Компакт-диск золотого кольору. При перегляді даних, які записані на даний диск на службовому комп`ютері марки «LG» в кабінеті №14 відділу поліції №1 встановлено, що на даний диск записано три відеофайли з трьох камер зовнішнього відеоспостереження магазину «F5», що розташований по вул.Енергетиків у м.Каневі, Черкаської області поблизу пункту шиномонтажу.

При перегляді відео №1 встановлено, що 09.01.2021 о 15.35 год. на ґрунтовій дорозі, що розміщена між пунктом шиномонтажу та територією міського ринку рухається особа чоловічої статі ( ОСОБА_7 ) та зупиняється, його наздоганяє особа чоловічої статі ( ОСОБА_9 ), в цей момент особа чоловічої статі ( ОСОБА_7 ) віддає сумку особі чоловічої статі яка наздоганяла ( ОСОБА_9 ). Після чого особа чоловічої статі ( ОСОБА_7 ) рухається далі по ґрунтовій дорозі вниз, а особа чоловічої статі ( ОСОБА_9 ) намагається його вдарити ногою після чого зупиняється на дорозі.

При перегляді відео №2 встановлено, що 09.01.2021 о 15.34.54 по тротуару від кафе «Хвилинка» в напрямку ґрунтової дороги, що розміщена між пунктом шиномонтажу та територією міського ринку рухається особа чоловічої статі ( ОСОБА_7 ).

При перегляді відео №3 встановлено, що 09.01.2021 о 15.34.54 по тротуару від кафе «Хвилинка» в напрямку ґрунтової дороги, що розміщена між пунктом шиномонтажу та територією міського ринку рухається особа чоловічої статі ( ОСОБА_7 ) через декілька секунд о 15.34.58 по тротуару від кафе «Хвилинка» в напрямку ґрунтової дороги, що розміщена між пунктом шиномонтажу та територією міського ринку рухається особа чоловічої статі ( ОСОБА_9 ). Також при перегляді відео встановлено, що в цей час біля пункту шиномонтажу перебувають дві особи чоловічої статі ( ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ), які почали рухатися в напрямку грунтової дороги, яка розміщена між пунктом шиномонтажу та територією міського ринку. Після проведення огляду компакт-диск із збереженим відео поміщено до паперового конверта;

- постанови про визнання речовими доказом від 14.01.2021 згідно якої, компакт-диск із збереженими трьома відеофайлами з трьох камер зовнішнього відеоспостереження магазину «F5, що розташований по вул.Енергетиків у м.Каневі Черкаської області поблизу пункту шиномонтажу визнано речовим доказом та приєднано до матеріалів кримінального провадження №0000015;

- висновку судової товарознавчої експертизи № СЕ-19/124-21/360-ТВ від 12.01.2021 згідно якої, ринкова вартість чоловічої шкіряної сумки, станом на 09.01.2021, могла становити 191,25 грн.;

- протоколу огляду предмету від 15.01.2021 згідно якого, слідчий СВ ВП №1 ЧРУП ГУ НП в Черкаській області капітан поліції ОСОБА_17 в кабінеті №14 ВП №1 по кримінальному провадженню №0000015 провів огляд предмету: поліетиленовий пакет чорного кольору, один край якого зв`язаний ниткою до якої приєднана паперова бирка з написом з однієї сторони «Черкаський НДЕКЦ МВС України Інф. про об`єкт (№ к/п) чоловіча шкіряна сумка к/п № 0000015 Ініціатор СВ відділу №1 Черкаського районного управління поліції ОСОБА_18 . СВ ОСОБА_19 з іншої сторони Відділ судової експертизи (сектор №2) висновок експерта (експертного дослідження) СЕ-19/124-21/360-ТВ від 12.01.2021 підпис ОСОБА_20 МП» на даній бірці на великих літерах МП поставлена печатка синього кольору з написом Для висновків. Упакування не пошкоджене. При відкритті поліетиленового пакету встановлено, що в ньому знаходиться чоловіча сумка, сейф-пакет від попереднього упакування. Чоловіча шкіряна сумка коричневого кольору. Сумка оснащена клапаном, поряд з яким знаходиться відсік, який відкривається та фіксується замка типу «блискавка». У верхній частині сумки знаходиться ручка. Сумка складається з чотирьох внутрішніх відділень. Після проведення огляду чоловічу шкіряну сумку передано на зберігання потерпілому ОСОБА_9 ;

- постанови про визнання речовим доказом від 15.01.2021 згідно якої, чоловіча сумка, гроші в сумі 60000 грн., паспорт громадянина України та посвідчення водія на ім`я ОСОБА_9 визнано речовими доказами в кримінальному провадженні №0000015;

- розписки згідно якої, ОСОБА_9 отримав від слідчого ОСОБА_17 чоловічу сумку в якій зберігалися грошові кошти в сумі 60000 грн. та документи;

- постанови про перекваліфікацію злочинних дій від 15.01.2021 згідно якої, злочинні дії ОСОБА_7 перекваліфіковано з ч.3 ст.15, ч.3 ст.185 КК України на ч.3 ст.185 КК України;

- протоколу пред`явлення для впізнання за фотознімками від 27.01.2021 згідно якого, в кабінеті №14 ВП №1 ЧРУП ГУ НП в Черкаській області у присутності понятих ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , потерпілий ОСОБА_9 впізнав на фотознімках чоловіка, який 09.01.2021 з його автомобіля викрав чоловічу сумку з грошима в сумі 60000 грн., паспортом та посвідченням водія, якого він наздогнав і той йому повернув викрадене. Обличчя даного чоловіка зображене на фотознімку №3, якого він впізнав за сукупністю рис обличчя;

- довідки до протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 27.01.2021 з потерпілим ОСОБА_9 згідно якого, на фото №3 знаходиться фотознімок громадянина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- протоколу проведення слідчого експерименту від 28.01.2021 та фототаблиці до нього проведеного за участю ОСОБА_7 у присутності понятих ОСОБА_23 , ОСОБА_24 згідно якого, ОСОБА_7 на території міського ринку по вул.Енергетиків, 5-А в м.Каневі Черкаської області розповів та показав як він здійснив крадіжку чоловічої сумки з автомобіля «Volkswagen Transporter», білого кольору, після чого біля шиномонтажу він був затриманий власником, якому повернув сумку;

- перегляду в судовому засіданні речового доказу: диску СD-R 52-х 700 МВ 80 min з трьома відеофайлами відео з магазину «F5», що по вул.Енергетиків, 27, в м.Каневі, Черкаської області. На вказаному відео обвинувачений ОСОБА_7 в суді підтвердив свою особу.

Відповідно до положень Конституції України, з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, вимог ст.17 КПК України, якою регламентовано принцип презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.

У рішенні Конституційного Суду України від 20.10.2011 № 12рп/2011 (справа № 1-31/2011) зазначено, що визнаватися допустимими і використовуватись як докази у кримінальній справі можуть тільки фактичні дані, одержані відповідно до вимог кримінального процесуального законодавства. Перевірка доказів на їх допустимість є найважливішою гарантією забезпечення прав і свобод людини та громадянина у кримінальному процесі й ухвалення законного та справедливого рішення у справі.

Колегія суддів вважає безпідставними посилання сторони захисту про те, що жоден свідок не бачив у сімці грошей та які взагалі не бачили сумку, оскільки надані свідками ОСОБА_12 та ОСОБА_13 покази відповідають критеріям, передбаченим ст.85 КПК України. Дійсно, дані свідки не були безпосередніми очевидцями крадіжки, однак бачили, зокрема, як потерпілий наздоганяв обвинуваченого, при цьому потерпілий пояснив з чим пов`язані такі його дії. Такі показання свідків підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні та інших обставин, які мають для нього значення.

Колегія суддів погоджується з доводами захисника ОСОБА_8 з приводу того, що витяг з ЄРДР не є самостійним беззаперечним доказом, оскільки згідно з ч.2 ст.84 КПК України, витяг з ЄРДР є лише електронною базою даних, відповідно до якої здійснюється збирання, зберігання, захист, облік, пошук, узагальнення даних, зазначених у пункті 1 Глави 2 Розділу І Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, затвердженого наказом Генерального прокурора України № 69 від 17липня 2012 року, які використовуються для формування звітності, а також надання інформації про відомості, внесені до реєстру. При цьому колегія суддів зазначає, що місцевим судом оцінено зібрану сукупність доказів, відповідно до ст.94 КПК України.

Тоді як згідно з п.3 ч.2 ст.99 КПК складені в порядку, передбаченому цим Кодексом, протоколи процесуальних дій за умови наявності в них відомостей, які можуть бути використані як докази факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, належать до документів, які є відповідно до ч.2 ст.84 КПК процесуальними джерелами доказів. А тому доводи сторони захисту, викладені в апеляційній скарзі, стосовно витягу з ЄРДР та протоколу прийняття заяви є необґрунтованими.

Разом із тим обвинувальний вирок може бути постановлений судом лише в тому випадку, коли вина обвинуваченої особи доведена поза розумним сумнівом. Зокрема, у справах «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року та «Барбера, Мессеге і Ябардо проти Іспанії» від 06 грудня 1998 року, Європейський Суд вирішив, що «суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності винуватості особи «поза будь-яким розумним сумнівом» і така «доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою».

Наявними у матеріалах кримінального провадження доказами поза розумним сумнівом доведено винуватість ОСОБА_7 у вчиненні ним злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України.

Неспроможними на думку апеляційного суду є доводи апеляційних скарг обвинуваченого та його захисника про те, що в матеріалах кримінального провадження відсутні докази винуватості ОСОБА_7 , тоді як судом невірно надано оцінку доказами, так як матеріали провадження не містять доказів розміру заподіяної шкоди (60000 грн.), що є обов`язковим елементом складу об`єктивної сторони злочину та те, що свідки зазначених коштів не бачили, оскільки дані доводи були предметом розгляду суду першої інстанції, яким надана належна оцінка. При цьому місцевим судом констатовано, що також вбачається із матеріалів кримінального провадження, що потерпілий ОСОБА_9 отримав від слідчого чоловічу сумці, в якій зберігалися, зокрема, грошові кошти в сумі 60000 грн. (т.1 а.с.240), свідчать про те, що речові докази були отримані слідчим у спосіб, передбачений законом, оглянуті, приєднані до справи і повернуті на відповідальне зберігання потерпілому.

Неприйнятними є доводи захисника щодо невірної кваліфікації дій ОСОБА_10 за ч.2 ст.185 КК України крадіжка грошей у сумі 60000 грн., позаяк зазначена сума коштів зафіксована постановою про визнання речових доказів від 15.01.2021 та розпискою від 15.01.2021 (Т.1 а.с.239, 240).

Не знайшли свого підтвердження доводи сторони захисту з приводу того, що діяння не було закінченим, оскільки ОСОБА_7 повернув потерпілому сумку та не заводів майном, тому що крадіжка майна є закінченим злочином, бо обвинуваченим було викрадено майно з салону автомобіля, після чого він мав реальну можливість розпоряджатися чи користуватися майном, але був викритий, у зв`язку з чим втратив контроль над цим майном.

Наразі, колегією суддів в ході апеляційного перегляду судового рішення щодо ОСОБА_7 не встановлено обставин, які б свідчили про помилковість висновків суду першої інстанції та наявність підстав для закриття кримінального провадження щодо останнього, як того вимагає в апеляційній скарзі сторона захисту.

Вирішуючи питання про відповідність призначеного ОСОБА_7 покарання, колегія суддів виходить з того, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

Покарання, як про це зазначено в положеннях ст.65 КК України, призначається з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи винного, обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення призначається покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Як зазначив Конституційний суд України у Рішенні від 02.11.2004 № 15-рп/2004, покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю, обставинами скоєного і особою винного. Адекватність покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення випливає з принципу правової держави, із суті конституційних прав та свобод людини і громадянина, зокрема права на свободу, які не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Призначаючи ОСОБА_7 покарання судом першої інстанції дотримано вимоги ст.ст.50, 65 КК України та постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.03 № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання». Зокрема, в повній мірі враховані характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке, з огляду на положення ст.12 КК України, є нетяжким злочином, дані про особу винуватого, який будучи неодноразово раніше судимий, маючи у відповідності до ст.89 КК України не зняту та не погашену судимість, на шлях виправлення та перевиховання не став, та знову вчинив новий умисний злочин проти власності, офіційно не працевлаштований, суспіль корисною працею не займається, має на утриманні дружину та матір, які є інвалідами ІІІ групи і малолітню дитину, за місцем проживання характеризується позитивно, в КНП «Канівський БЛ» перебував на диспансерному обліку з 2014 року, а з 2019 року лікар-нарколог у КНП відсутній, та з 10.11.2011 перебуває під диспансерним наглядом в кабінеті «Довіра» КНП «Канівська БЛ», обставини, що пом`якшують покарання: щире каяття у скоєному, за відсутності обставин, що його обтяжує, і обґрунтовано призначено ОСОБА_7 покарання в межах санкції ч.2 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на певний строк.

З урахуванням того, що ОСОБА_7 вироком Миронівського районного суду Київської області від 03.06.2021 у справі №371/1579/19 був засуджений за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді 5 місяців арешту, покарання за які він відбув, тоді як за даним кримінальним провадженням нове кримінальне правопорушення ОСОБА_7 вчинено 09.01.2021, тобто до постановлення зазначеного вироку від 03.06.2021, а тому судом першої інстанції законно остаточне покарання останньому призначено за сукупністю кримінальних правопорушень, на підставі ст.70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання, призначеного за попереднім вироком Миронівського районного суду Київської області від 03.06.2021, більш суворим, призначеним за цим вироком, остаточно призначено ОСОБА_7 покарання у виді 3 років 7 місяців позбавлення волі.

З огляду на встановлені вище обставини та систематичність вчинення ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, підстав для пом`якшення призначеного йому за ч.2 ст.185 КК України покарання, призначення іншого, передбаченого санкцією статті, виду покарання, або покарання із застосуванням положень ст.69 КК України, судом апеляційної інстанції не встановлено. Даних про наявність обставин, що є пом`якшуючими покарання обвинуваченого, з огляду на положення ст.66 КК України, або можуть бути визнані такими, стороною захисту не надано і з матеріалів кримінального провадження не вбачається. На переконання суду апеляційної інстанції, призначене ОСОБА_7 судом першої інстанції покарання є справедливим, таким, що відповідає тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, сприятиме виправленню обвинуваченого та попередженню вчинення нею нових кримінальних правопорушень, а також таким, що не буде становити «особистий надмірний тягар для особи», адже відповідатиме справедливому балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи.

Те, що обвинувачений ОСОБА_7 має дружину та матір інвалідів, наявність на утриманні дітей, та його стан здоров`я, на що сторона захисту і обвинувачений посилаються, як підставу для пом`якшення призначеного покарання, оцінено судом першої інстанції, що знайшло своє відображення в оскаржуваному судовому рішенні, тому у колегії суддів відсутні підстави вважати, що вказані обставини не були враховані судом або були враховані недостатньо.

Відсутність претензій з боку потерпілого, на що посилається обвинувачений в апеляційній скарзі враховується колегією суддів, однак, при встановлених обставинах та даних, що характеризують ОСОБА_7 , не дає підстави для пом`якшення призначеного судом покарання. Тоді як перебування ОСОБА_7 у ТрО м.Канів і виконання обов`язку по захисту не підтверджено доказами. Даних, які б свідчили про неможливість відбування обвинуваченим покарання у виді позбавлення волі, колегією суддів не встановлено.

Розглянувши кримінальне провадження в межах заявлених апеляційних вимог колегія суддів вважає, що вирок міськрайонного суду щодо ОСОБА_7 є законним і обґрунтованим, а підстави, передбачені ст.409 КПК України, в тому числі з наведених в апеляційних скаргах обвинуваченого та захисника обставин, для його скасування чи зміни - відсутні.

Керуючись ст.ст.404, п.1 ч.1 ст.407, ст.ст.418, 419 КПК України, колегія суддів судової палати , -

у х в а л и л а:

Вирок Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 13 грудня 2023 року щодо ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, залишити без змін, а апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника - адвоката ОСОБА_8 , - без задоволення.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців в порядку, передбаченому ст.426 КПК України, а засудженим ОСОБА_7 , в той самий строк, з моменту отримання її копії.

Головуючий

Судді