Провадження № 1-кс/947/7372/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.05.2024 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , та його захисника адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі клопотання старшого слідчого СВ відділу поліції № 1 Одеського районного управління поліції № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , погоджене з прокурором Спеціалізованої екологічної прокуратури (на правах відділу) Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження № 0001479 від 29.11.2023 року відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Сонячний, Долгомостовського району, Красноярського краю, РФ, громадянина України, з середньою освітою, офіційно працюючого головою виробничого кооперативу «ЕКОЛОГІЯ» (), зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 239, ч. 3 ст. 382 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

І. Суть клопотання.

До Київського районного суду м. Одеси, в рамках кримінального провадження № 0001479 від 29.11.2023 року, надійшло клопотання старшого старшого слідчого СВ відділу поліції № 1 Одеського районного управління поліції № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , погоджене з прокурором Спеціалізованої екологічної прокуратури (на правах відділу) Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 про застосування строком на 60 днів запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою із можливістю застосування альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави в розмірі 6240 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 2024 рік, що становить 18 894 720 грн. стосовно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Клопотання мотивовано тим, що:

- ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 239, ч. 3 ст. 382 КК України .

- наявні ризики вчинення підозрюваним ОСОБА_4 дій, передбачених пунктами 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та /або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

- застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу не дасть можливості здійснювати дієвий контроль за його поведінкою, забезпечити виконання покладених на нього судом обов`язків, не зменшить до прийнятного рівня зазначених ризиків.

ІІ. Позиція учасників судового засідання

Прокурор ОСОБА_3 оголосив клопотання та просив застосувати до підозрюваної запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначенням застави у розмірі 6240 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, посилаючись на обставини викладені в клопотанні.

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_5 просив відмовити у задоволенні клопотання, зазначила, що перелічені прокурором ризики є надмірними. Повідомив, що його підзахисний офіційно працевлаштований, має визначене та зареєстроване місце проживання, одружений тобто має міцні соціальні зв`язки. Також повідомив, що ОСОБА_4 має другу групу інвалідності та потребує систематичного лікування та медичного обстеження. Окремо звернув увагу, що ОСОБА_4 здійснює утримання та постійний догляд за матір`ю своєї дружини, яка є безпорадною паралізованою дружиною віком майже 83 років. Зазначив, що майновий стан ОСОБА_4 не дозволяє сплатити визначений прокурором розмір застави, та є завідомо непомірним . Просив обрати запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, а вразі задоволення клопотання просив визначити заставу в межах від двадцяти до вісімнадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, оскільки на його думку застава в такому розмірі може гарантувати виконання покладених на підозрюваного обов`язків.

Підозрюваний ОСОБА_4 підтримав думку свого захисника, вину в інкримінованому правопорушенні визнав, у задоволенні клопотання просив відмовити.

ІІІ. Короткий виклад фактичних обставин даного кримінального провадження та змісту поданого стороною обвинувачення клопотання.

Слідчим управлінням Головного управління Національної поліції в Одеській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29.11.2023 за № 0001479, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 239, ч. 3 ст. 382 Кримінального кодексу України

Процесуальне керівництво здійснюється прокурорами Спеціалізованої екологічної прокуратури (на правах відділу) Одеської обласної прокуратури.

Положеннями ч. 1 ст. 129-1 Конституції України визначено, що Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Відповідно до ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.

Відповідно до ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з положеннями ст. 370 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Досудовим розслідування встановлено, що ОСОБА_4 на підставі рішення загальних зборів Виробничого кооперативу «ЕКОЛОГІЯ» (Одеська область, Білгород-Дністровський район, с. Салгани, вул. Шабська, 41, ) від 28.12.2018 № 7 обрано головою виробничого кооперативу. На підставі наказу від 28.12.2018 № 4 ОСОБА_4 приступив до виконання повноважень голови кооперативу.

Основним видом економічної діяльності ВК «Екологія» є оброблення та видалення безпечних відходів (КВЕД 38.21), а також збирання безпечних відходів, що здійснюється на полігоні твердих побутових відходів, який розташований за адресою: АДРЕСА_2 напрямку від с. Абрикосове на земельній ділянці загальною площею 10 га із кадастровим номером: :01:006:0001.

Наразі інших полігонів та ділянок для зберігання та захоронення відходів ВК «Екологія» не має.

Рішенням Одеського адміністративного суду від 25.08.2021 у справі №420/10257/21, яке набрало законної сили 14.10.2021, задоволено адміністративний позов Державної екологічної інспекції Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська області) до ВК «Екологія» (ЄДПРПОУ 22487304) та застосовано заходи реагування у сфері державного нагляду (контролю) у вигляді тимчасової заборони збирання, зберігання та захоронення відходів на місці відходів площею 10 га, розташованого за місцезнаходженням 0,9 км у Східно-Південному напрямку від с. Абрикосове (46°06'38,8" п.ш. 30°18'32,0"с.д.) для розміщення твердих побутових відходів до:

- отримання висновку з оцінки впливу на довкілля;

- встановлення щиту з наступною інформацією: назва полігона побутових відходів; рік введення полігона в експлуатацію; найменування суб`єкта господарювання, що здійснює експлуатацію полігона побутових відходів; режим роботи полігона; види відходів, що приймаються на полігон; тарифи на надання послуг із захоронення побутових відходів; найменування структури, що забезпечує охорону полігона побутових відходів;

- облаштування контрольно-пропускного пункту і встановлення автомобільних ваг для обліку кількості усіх видів відходів;

- встановлення вишки для візуального контролю виду відходів, що завозяться бортовими і самоскидними транспортними засобами;

- розроблення щорічного технологічного плану організації робіт із захоронення відходів, на яких позначаються робочі карти;

- відведення майданчика на полігоні ТВП, який поділено на дві рівні зони: розвантаження і складування;

- встановлення переносних елементів огорожі;

- обмеження території полігону ТВП нагірною канавою для запобігання витіканню за межі полігона забруднених поверхневих вод;

- оснащення полігону ТВП системами захисту ґрунтових вод, вилучення та знешкодження біогазу та фільтрату;

- встановлення спеціального звукового та біоакустичного обладнання для відлякування птахів;

- спорудження суцільної огорожі заввишки до 2,0 - 2,5 м або ґрунтовий вал заввишки 1,5 - 1,7 м і завширшки 3,0 - 3,5 м, що забезпечить в`їзд транспортних засобів на полігон побутових відходів лише через контрольно- пропускний пункт;

- усунення порушень захоронення неперероблених (необроблених) побутових відходів;

- встановлення локальних мереж спостережувальних свердловин для контролю за якісним станом підземних вод.

Утім голова ВК «ЕКОЛОГІЯ» ОСОБА_4 , маючи реальну можливість виконати рішення суду, замість його виконання, діючи умисно в порушення ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», ч.ч. 1, 2 ст. 255, ч.ч. 1,2 ст. 370 Кодексу адміністративного судочинства України, підриваючи авторитет органів правосуддя України, шляхом здійснення контролю роботи працівників ВК «Екологія» безпосередньо та дистанційно, перебуваючи у м. Білгород-Дністровський та за місцем розміщення виробничих об`єктів на полігоні твердих побутових відходів, який розташований за адресою: АДРЕСА_2 напрямку від с. Абрикосове на земельній ділянці загальною площею 10 га із кадастровим номером: :01:006:0001, знаючи, що порушення виявлені під час перевірки Державною екологічною інспекцією Південно-Західного округу не усунені, а наведені у рішенні суду перелік вимог не виконаний, у період з 14.10.2021 до 24.04.2024 уклав низку договорів збирання, зберігання та захоронення відходів, а також без договорів, на системній основі, забезпечив діяльність полігону твердих побутових відходів приймаючи та розміщуючи на ньому сміття.

Зокрема, ним укладені наступні договори та додаткові угоди до них з суб`єктами господарювання і забезпечено їх виконання, а саме:

на прийняття, видалення та захоронення побутових, виробничих і промислових відходів №20/01 від 20.01.2022, №6 від 23.01.2023, №101/02 від 01.02.2024 із КП «Білгород-Дністровськтеплоенерго» ();

на прийняття, видалення та захоронення побутових, виробничих і промислових відходів №04 від 01.01.2021, №15 від 31.01.2022, №17 від 01.03.2022, №30 від 03.05.2022 та №1 від 01.01.2024 із КП «Асорті» ();

на прийняття, видалення та захоронення побутових, виробничих і промислових відходів №18 від 02.01.2024 із ПП «Агрофірма «Авангард» ();

на прийняття, видалення та захоронення побутових, виробничих і промислових відходів №34 від 09.06.2021, №7 від 12.04.2022, №61 від 16.02.2023, №5 від 31.01.2024 із Білгород-Дністровською КЕЧ району ();

на прийняття, видалення та захоронення побутових, виробничих і промислових відходів №06 від 01.01.2021, №22/03 від 14.03.2022, №31/01 від 31.01.2023 та №29/01 від 29.01.2024 із КП «Автотранссервіс» ();

інші на прийняття, видалення та захоронення побутових, виробничих і промислових відходів з іншими суб`єктами господарювання та фізичними особами.

Також ОСОБА_7 у період з 01.02.2024 до 24.04.2024 забезпечив прийняття, розміщення та захоронення відходів на території вказаного полігону твердих побутових відходів, шляхом допуску та розвантаження побутового сміття різних видів, у тому числі без укладання договорів, зокрема з вантажного автотранспорту: 01.02.2024 з вантажного сміттєвозу марки «МАN» д.н.з « НОМЕР_1 »; 10.02.2024 з вантажного сміттєвозу «СБМ» д.н.з. « НОМЕР_2 »; 10.02.2024 з вантажного сміттєвозу «СБМ» д.н.з. « НОМЕР_3 » з кабіною синього кольору на борту якого вказано рекламу «Чисте місто»; 10.02.2024 з вантажного автомобіля марки «МАN» д.н.з « НОМЕР_4 », білого кольору, з напівпричепом марки «SCHMITZ» д.н.з. « НОМЕР_5 »; 10.02.2024 з вантажного автомобіля білого кольору марки «Renault» д.н.з « НОМЕР_6 »; 10.02.2024 з вантажного сміттєвозу«СБМ» д.н.з. « НОМЕР_3 » з кабіною синього кольору, на борту в якого вказано «Чисте місто» та « НОМЕР_7 »; 11.02.2024 «СБМ» д.н.з. « НОМЕР_2 »; 11.02.2024 з вантажного сміттєвозу«СБМ» д.н.з. « НОМЕР_3 » з кабіною синього кольору, на борту в якого вказано «Чисте місто» та « НОМЕР_7 »; 11.02.2024 з вантажного сміттєвозу білого кольору марки «Renault» д.н.з. « НОМЕР_6 »; 12.02.2024 з вантажного автомобіля білого кольору марки «АТ» д.н.з. « НОМЕР_8 »; 11.02.2024 з вантажного автомобіля білого кольору марки «Renault» д.н.з. « НОМЕР_6 »; 11.02.2024 з вантажного сміттєвозу д.н.з. « НОМЕР_3 » з кабіною синього кольору на борту в якого вказано «Чисте місто ».

Таким чином, ОСОБА_4 діючи умисно, з корисних мотивів, всупереч рішення Одеського адміністративного суду від 25.08.2021 у справі №420/10257/21, яке набрало законної сили, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, допустив збирання, зберігання та захоронення відходів на полігоні твердих побутових відходів, який розташований за адресою: АДРЕСА_2 напрямку від с. Абрикосове на земельній ділянці загальною площею 10 га із кадастровим номером: :01:006:0001, внаслідок чого відбулося забруднення земельної ділянки (ґрунтів),через накопичення забруднюючих речовин у вигляді фосфору, сульфату, хлориду, амонію, органічними речовинами (мінеральні та рослинні олії, рослинні та тваринні жири, мила, смоли, важкі вуглеводи, тощо) та нітратами із перевищенням їх гранично допустимої концентрації на відкритому ґрунті загальною площею 7,0592 га. Загальна сума розміру шкоди, зумовленої забрудненням земельних ресурсів становить 18 897 410 грн. 07 коп.

Власником вказаної земельної ділянки є об`єднана територіальна громада в особі Шабівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області,якій спричинено інші тяжкі наслідки, які полягають у матеріальних збитках довкіллю в розмірі 18 897 410 грн. 07 коп.

Водночас, положеннями ст. 35-1 Закону України «Про відходи» передбачено, що забороняється проектування, будівництво та експлуатація полігонів побутових відходів без оснащення системами захисту ґрунтових вод, вилучення та знешкодження біогазу та фільтрату.

Положеннями ст. 35 Закону України «Про охорону земель» передбачено, що власники і землекористувачі, в тому числі орендарі, земельних ділянок при здійсненні господарської діяльності зобов`язані:

- проводити на земельних ділянках господарську діяльність способами, які не завдають шкідливого впливу на стан земель та родючість ґрунтів;

- своєчасно інформувати відповідні органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування щодо стану, деградації та забруднення земельних ділянок;

- забезпечувати захист земель від забруднення, засмічення;

- вживати заходів щодо запобігання негативному і еколого небезпечному впливу на земельні ділянки та ліквідації наслідків цього впливу.

Відповідно до ст. 45 Закону України «Про охорону земель» передбачено, що господарська та інша діяльність, яка зумовлює забруднення земель і ґрунтів понад установлені гранично допустимі концентрації небезпечних речовин, забороняється.

Згідно з ст. 167 Земельного кодексу України встановлено, що господарська та інша діяльність, яка зумовлює забруднення земель і ґрунтів понад встановлені гранично допустимі концентрації небезпечних речовин, забороняється.

Також ч. 4 ст. 3 Закону України «Про оцінку впливу на довкілля» встановлено, що забороняється розпочинати провадження планованої діяльності, визначеної частинами другою і третьою цієї статті, без оцінки впливу на довкілля та отримання рішення про провадження планованої діяльності.

Крім того, ч. 6 ст. 3 Закону України «Про оцінку впливу на довкілля» забороняється провадження господарської діяльності, експлуатація об`єктів, інші втручання в природне середовище і ландшафти, якщо не забезпечено в повному обсязі додержання екологічних умов, передбачених у висновку з оцінки впливу на довкілля, рішенні про провадження планованої діяльності та проектах будівництва, розширення, перепрофілювання, ліквідації (демонтажу) об`єктів, інших втручань у природне середовище і ландшафти, у тому числі видобування корисних копалин, використання техногенних родовищ корисних копалин, а також змін у цій діяльності або подовження строків її провадження.

Положеннями ст. 16 Закону України «Про оцінку впливу на довкілля» передбачено, що діяльність підприємств тимчасово забороняється (зупиняється) у разі порушення законодавства у сфері оцінки впливу на довкілля, зокрема у разі недоотримання під час провадження господарської діяльності, експлуатації об`єктів, інших втручань у природне середовище і ландшафти, у тому числі з видобуванням корисних копалин, використанням техногенних родовищ корисних копалин, екологічних умов, передбачених у висновку з оцінки впливу на довкілля, рішенні про провадження планованої діяльності та проектах будівництва, розширення, перепрофілювання, ліквідації (демонтажу) об`єктів, інших втручань у природне середовище і ландшафти, - до моменту забезпечення виконання таких екологічних умов.

Так, ОСОБА_4 в період з 28.12.2018 по 02.05.2024 будучи головою кооперативу, діючи в супереч рішення Одеського адміністративного суду від 25.08.2021 у справі №420/10257/21, яке набрало законної сили, контролюючи роботу працівників ВК «Екологія» безпосередньо та дистанційно, перебуваючи у м. Білгород-Дністровський та за місцем розміщення виробничих об`єктів на полігоні твердих побутових відходів, який розташований за адресою: АДРЕСА_2 напрямку від с. Абрикосове на земельній ділянці загальною площею 10 га із кадастровим номером: :01:006:0001 умисно, протиправно, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, ігноруючи вимоги ст. 35-1 Закону України«Про відходи»,ст.ст. 35, 47,Закону України «Про охорону земель»,ст. ст. 3, 15, 16 Закону України «Про оцінку впливу на довкілля»,ст. 167 Земельного кодексу України у період з 14.10.2021 до 24.04.2024 уклав низку договорів збирання, зберігання та захоронення відходів, а також без договорів, на системній основі, забезпечив діяльність полігону твердих побутових відходів приймаючи та розміщуючи на ньому сміття.

Зокрема, ним укладені наступні договори та додаткові угоди до них з суб`єктами господарювання і забезпечено їх виконання, а саме:

на прийняття, видалення та захоронення побутових, виробничих і промислових відходів №20/01 від 20.01.2022, №6 від 23.01.2023, №101/02 від 01.02.2024 із КП «Білгород-Дністровськтеплоенерго» ();

на прийняття, видалення та захоронення побутових, виробничих і промислових відходів №04 від 01.01.2021, №15 від 31.01.2022, №17 від 01.03.2022, №30 від 03.05.2022 та №1 від 01.01.2024 із КП «Асорті» ();

на прийняття, видалення та захоронення побутових, виробничих і промислових відходів №18 від 02.01.2024 із ПП «Агрофірма «Авангард» ();

на прийняття, видалення та захоронення побутових, виробничих і промислових відходів №34 від 09.06.2021, №7 від 12.04.2022, №61 від 16.02.2023, №5 від 31.01.2024 із Білгород-Дністровською КЕЧ району ();

на прийняття, видалення та захоронення побутових, виробничих і промислових відходів №06 від 01.01.2021, №22/03 від 14.03.2022, №31/01 від 31.01.2023 та №29/01 від 29.01.2024 із КП «Автотранссервіс» ();

інші на прийняття, видалення та захоронення побутових, виробничих і промислових відходів з іншими суб`єктами господарювання та фізичними особами.

Також ОСОБА_7 у період з 01.02.2024 до 24.04.2024 забезпечив прийняття, розміщення та захоронення відходів на території вказаного полігону твердих побутових відходів, шляхом допуску та розвантаження побутового сміття різних видів, у тому числі без укладання договорів, зокрема з вантажного автотранспорту: 01.02.2024 з вантажного сміттєвозу марки «МАN» д.н.з « НОМЕР_1 »; 10.02.2024 з вантажного сміттєвозу «СБМ» д.н.з. « НОМЕР_2 »; 10.02.2024 з вантажного сміттєвозу «СБМ» д.н.з. « НОМЕР_3 » з кабіною синього кольору на борту якого вказано рекламу «Чисте місто»; 10.02.2024 з вантажного автомобіля марки «МАN» д.н.з « НОМЕР_4 », білого кольору, з напівпричепом марки «SCHMITZ» д.н.з. « НОМЕР_5 »; 10.02.2024 з вантажного автомобіля білого кольору марки «Renault» д.н.з « НОМЕР_6 »; 10.02.2024 з вантажного сміттєвозу«СБМ» д.н.з. « НОМЕР_3 » з кабіною синього кольору, на борту в якого вказано «Чисте місто» та « НОМЕР_7 »; 11.02.2024 «СБМ» д.н.з. « НОМЕР_2 »; 11.02.2024 з вантажного сміттєвозу«СБМ» д.н.з. « НОМЕР_3 » з кабіною синього кольору, на борту в якого вказано «Чисте місто» та « НОМЕР_7 »; 11.02.2024 з вантажного сміттєвозу білого кольору марки «Renault» д.н.з. « НОМЕР_6 »; 12.02.2024 з вантажного автомобіля білого кольору марки «АТ» д.н.з. « НОМЕР_8 »; 11.02.2024 з вантажного автомобіля білого кольору марки «Renault» д.н.з. « НОМЕР_6 »; 11.02.2024 з вантажного сміттєвозу д.н.з. « НОМЕР_3 » з кабіною синього кольору на борту в якого вказано «Чисте місто ».

Внаслідок вказаних незаконних дій ОСОБА_7 відбулось забруднення земель (ґрунтів земельної ділянки), що розташовані за адресою: АДРЕСА_2 напрямку від с. Абрикосове загальною площею 10 га із кадастровим номером: :01:006:0001, шляхом накопичення забруднюючих речовин у вигляді фосфору, сульфату, хлориду, амонію, органічними речовинами (мінеральні та рослинні олії, рослинні та тваринні жири, мила, смоли, важкі вуглеводи, тощо) та нітратами та перевищення їх гранично допустимої концентрації на відкритому ґрунті загальною площею 7,0592 га.

Загальна сума розміру шкоди, зумовленої забрудненням земельних ресурсів становить 18 897 410 грн. 07 коп.

Власником вказаної земельної ділянки є об`єднана територіальна громада в особі Шабівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, якій спричинено інші тяжкі наслідки, які полягають у матеріальних збитках довкіллю в розмірі 18 897 410 гривень 07 копійок.

За сукупністю викладеного, ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 підозрюється у умисному невиконанні рішення суду, що набрало законної сили, вчинене службовою особою, що заподіяли істотну шкоду громадським інтересам, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 382 КК України та забрудненні земель речовинами, відходами шкідливими для довкілля, внаслідок порушення спеціальних правил, що спричинили інші тяжкі наслідки, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 239 КК України.

30 травня 2024 року о 12 год. 53 хв. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 було затримано в порядку ст.. 208 КПК України.

Цього ж дня, 30 травня 2024 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 239, ч. 3 ст. 382 КК України.

Отже, відповідно до вимог ст. 42 КПК України, ОСОБА_4 має статус підозрюваного у цьому кримінальному провадженні, і щодо нього може вирішуватися питання про застосування запобіжного заходу.

Як убачається з матеріалів справи, копія клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та доданих до нього матеріалів була отримана підозрюваним з дотриманням вимог ч. 2 ст. 184 КПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один з ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Щодо обґрунтованості підозри.

Згідно ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського Суду з прав людини (далі - ЄСПЛ).

У пункті 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21.04.2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» зазначено, що «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Факти, що підтверджують обґрунтовану підозру, не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок.

Аналогічна правова позиція ЄСПЛ відображена у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, в якому також зазначено, що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно пов`язують підозрюваного з певним злочином, вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

У справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 23.10.1994 року ЄСПЛ зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Тобто, стандарт «обґрунтована підозра», який використовується на стадії вирішення питання про застосування запобіжного заходу, є значно нижчим, аніж на стадії вирішення судом питання про винуватість чи невинуватість особи у вчиненні кримінального правопорушення після отримання обвинувального акта. Адже обґрунтованість залежить від усіх обставин, проте факти, що в сукупності дають підстави для підозри, не мають бути такого ж рівня як ті, що необхідні для обвинувачення, або навіть винесення вироку (рішення ЄСПЛ у справі «Мерабішвілі проти Грузії» (Merabishvili v. Georgia) від 28.11.2017, заява №72508/13, п. 184).

При цьому, обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його винуватості, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Таким чином, відповідно до практики ЄСПЛ, для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри, оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності, доведення чи не доведення винуватості особи, що здійснюється судом при ухваленні вироку, а з метою визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Крім того, слідчий суддя звертає увагу, що відповідно до положень ч. 2 ст. 94 КПК, жоден доказ не має наперед встановленої сили, та всі докази в даному кримінальному провадженні підлягають ретельній перевірці з наступною їх оцінкою у відповідності до положень ч. 1 ст. 94 КПК України.

Відповідно до ст. ст. 89, 94 КПК, оцінка допустимості та належності доказів буде надана судом першої інстанції при розгляді кримінального провадження по суті у випадку направлення обвинувального акту до суду.

Так, підставами для обґрунтованої підозри про те, що ОСОБА_4 міг вчинити вказані кримінальні правопорушення, є відомості, які містяться в наданих слідчому судді і досліджених у судовому засіданні джерелах доказів. Що підтверджується, зокрема:

- заявою ОСОБА_8 про вчинення кримінального правопорушення у екологічній сфері з якої також вбачається, що ОСОБА_4 має зв`язки у кримінальному світі та впливає на місцевих представників влади з метою укладання договорів на вивезення сміття, не виявлення порушень екологічного та земельного законодавства;

- протоколом тимчасового доступу до матеріалів справи Одеського окружного адміністративного суду №420/10257/21 від 12.01.2024;

- протоколом огляду земельної ділянки із кадастровим номером: :01:006:0001 від 02.05.2024 під час якого зафіксовано забруднення ґрунтів, а також продовження господарчої діяльності ВК «Екологія» в супереч рішення Одеського окружного адміністративного суду від 25.08.2021 по справі №420/10257/21;

- протоколом обшуку за фактичним місцем розташування офісу

ВК «Екологія» за адресою: АДРЕСА_2 під час, якого було виявлено та вилучено господарчу документацію в період з 2021 по 2024 рік, а також копію ухвали П`ятого апеляційного суду від 03.12.2021 року по справі №420/10257/21 про відмову у відкритті апеляційного провадження, щодо тимчасової заборони діяльності ВК «Екологія»;

- протоколом обшуку за місцем мешкання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 під час якого було виявлено та вилучено чорнові записи, щодо діяльності ВК «Екологія», а також талони на вивіз сміття;

-протоколом обшуку за місцем мешкання бухгалтера ВК «Екологія» ОСОБА_9 за адресою: АДРЕСА_3 під час якого було виявлено та вилучено чорнові записи та інші документи, щодо діяльності ВК «Екологія»;

- протоколом обшуку автомобіля бухгалтера ВК «Екологія» ОСОБА_9 під час якого було виявлено та вилучено документи, щодо діяльності ВК «Екологія»;

- протоколом обшуку за місцем мешкання колишнього працівника ВК «Екологія» ОСОБА_10 під час якого було виявлено та вилучено документи, щодо обізнаності ОСОБА_4 про тимчасову заборону діяльності ВК «Екологія» встановлену рішенням Одеського окружного адміністративного суду №420/10257/21 від 25.08.2023;

- протоколами допитів свідків, а саме керівників та бухгалтерів суб`єктів господарчої діяльності КП «Автотранссервис», ПП «Агрофірма «Авангард», КП «Белгород-Днистровсктеплоенерго», КП «Асорті», Білгород-Дністровської КЕЧ району, щодо укладання договорів із ВК «Екологія» в особі ОСОБА_4 про надання послуг прийняття, видалення та захоронення відходів на полігоні ТПВ та ПВ ВК «Екологія» та подальше виконання зазначених договорів;

- протоколами допитів водіїв суб`єктів господарчої діяльності

КП «Автотранссервис», ПП «Агрофірма «Авангард», КП «Белгород-Днистровсктеплоенерго», КП «Асорті», Білгород-Дністровської КЕЧ району, щодо здійснення вивозу твердих побутових відходів (сміття) на полігон ТПВ та ПВ ВК «Екологія» відповідно до укладених договорів;

- копіями договорів на прийняття, видалення та захоронення побутових відходів, актами виконаних робіт та платіжними інструкціями, щодо оплати наданих послуг на рахунок ВК «Екологія»;/

- дослідженнями ІНФОРМАЦІЯ_3 ), а також розрахунком розміру шкоди, зумовленої забрудненням земельних ресурсів через порушення природоохоронного законодавства на місці видалення відходів полігоні ТПВ та ПВ ВК «Екологія»;

- протоколом огляду мобільного телефону ОСОБА_4 в якому виявлено переписки (чати), щодо діяльності ВК «Екологія», а також повідомленнями, що вказують на обізнаність ОСОБА_4 про рішення Одеського окружного адміністративного суду від 25.08.2021;

- протоколом огляду мобільного телефону бухгалтера ВК «Екологія» ОСОБА_9 в якому виявлено переписки (чати), щодо діяльності ВК «Екологія», а також повідомленнями, що вказують на обізнаність ОСОБА_4 про рішення Одеського окружного адміністративного суду від 25.08.2021;

- протоколом допиту бухгалтера ВК «Екологія» ОСОБА_9 , щодо здійснення господарчої діяльності ВК «Екологія» в період з 2021 по 2024 рік;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_10 , щодо обізнаності ОСОБА_4 про рішення Одеського окружного адміністративного суду від 25.08.2021;

- іншими матеріалами кримінального провадження в сукупності.

Дані, що містяться у наданих слідчому судді копіях матеріалів кримінального провадження № 0001479 можуть переконати об`єктивного спостерігача у тому, що ОСОБА_4 міг вчинити кримінальні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 239, ч. 3 ст. 382 КК України, та виправдовують подальше розслідування.

При цьому, слідчий суддя акцентує увагу, що слідчий суддя не вирішує питання винуватості особи у вчиненні тих чи інших кримінальних правопорушень, а лише на підставі долучених до клопотання доказів, вирішує питання наявності обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення таких кримінальних правопорушень.

Щодо наявності ризиків, передбачених статтею 177 КПК України.

Статтею 177 КПК України визначено, що метою застосування запобіжного заходу до підозрюваного є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам вчинити певні дії, що передбачені в цій статті.

В обґрунтування клопотання слідчий посилається на існування ризиків, передбачених п.п. 1,2,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та /або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Слідчий суддя зазначає, що ризики, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені частиною 1 статті 177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої можливості здійснення підозрюваним зазначених дій. При цьому КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Ризик переховування від органів досудового розслідування та/або суду.

Наявність даного ризику у відповідності до КПК України не означає, що підозрюваний обов`язково здійснюватиме переховування, однак достатньо встановити, що він має реальну можливість здійснити такі дії у цьому кримінальному провадженні в майбутньому.

На думку слідчого судді, тяжкість інкримінованого підозрюваному кримінального правопорушення та суворість покарання за його вчинення може свідчити про наявність ризику переховування від органів досудового розслідування чи суду.

Це твердження узгоджується із позицією ЄСПЛ, викладеною у рішенні по справі «Ilijkov v. Bulgaria» від 26.06.2001 (§ 80, заява № 33977/96), за якою суворість можливого вироку є відповідним елементом в оцінці ризику ухилення, а погляд на серйозність обвинувачення проти заявника дає уповноваженим органам можливість обґрунтовано вважати, що такий початковий ризик був встановлений, та у рішенні ЄСПЛ по справі «Пунцельт проти Чехії» («Punzelt v. Czech Republic») № 31315/96 від 25.04.2000, § 76, відповідно до якого при оцінці ризику переховування від правосуддя може братися до уваги (поряд з іншими обставинами) і загроза відносно суворого покарання.

Варто також зазначити, що у рішенні ЄСПЛ по справі «Бессієв проти Молдови» суд вказав, що ризик втечі має оцінюватися судом у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню. Серйозність же покарання є релевантною обставиною в оцінці ризику того, що підозрюваний може втекти.

Відповідно до ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 239 КК України, відноситься до категорії нетяжких злочинів, за який законом передбачено покарання у вигляді обмеженням волі на строк від двох до п`яти років або позбавленням волі на той самий строк, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років або без такого; кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 382 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів, за який законом передбачено покарання у виді позбавленням волі на строк від трьох до восьми років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк до трьох років.

Так, враховуючи обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 239 та ч. 3 ст. 382 КК України, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винним у вчиненні кримінального правопорушення, враховуючи зухвалий характер вказаного кримінального правопорушення, а також характеризуючи дані відповідно до яких підозрюваний досяг віку понад 60 років, що свідчить про можливість підозрюваного виїхати за несприятливих для себе обставин за межі України навіть під час воєнного стану і переховуватись від органу досудового розслідування та суду.

З огляду на вказане слідчий суддя приходить до переконання, що наявний ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ризик у вигляді можливого переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та суду.

Щодо ризику знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істоте значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Слідчий суддя вважає переконливими доводи слідчого у клопотанні та прокурора у судовому засіданні в обґрунтування наявності ризику, передбаченого п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме знищення, переховування документів, які надавалися судом до ОСОБА_4 , які підтверджують обізнаність останнього про рішення суду. Окрім того слідчий суддя бере до уваги той факт, що ОСОБА_4 будучи головою виробничого кооперативу «Екологія», може знищити, схвати документи які стосуються самого ВК «Екологія» на факт порушення вимог законодавства у сфері господарської діяльності, які завдали шкідливого впливу на стан земель та навколишнього середовища.

Враховуючи зазначене, ризик знищення або спотворення будь-якої із речей чи документів, що мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, слідчий суддя визнає спроможним та приймає його до уваги.

Щодо ризику незаконного впливу на свідків у цьому кримінальному провадженні

Посилаючись у своєму клопотанні на зазначений ризик, слідчий вказав, що незаконно впливати на свідків у тому числі працівників ВК «Екологія» та підприємств-контрагентів, які викривають його злочинну діяльність, з метою не надання останніми показань чи зміни показань на його користь, а також експертів, оскільки в ході досудового розслідування не проведено усі заплановані судові експертизи з метою уникнення відповідальності. Крім того, існує ризик впливу на свідків працівників інших підприємств, які викривають його злочинну діяльність,оскільки ОСОБА_4 має реноме особи пов`язаної з «місцевим кримінальними авторитетами».

Перевіряючи наявність зазначеного ризику, слідчий суддя враховує встановлену КПК України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками у кримінальному провадженні, а саме: спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (ч.ч. 1, 2 ст. 23, ст. 224 КПК України). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання, або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 цього Кодексу. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них, крім порядку отримання показань, визначеного ст. 615 цього Кодексу (частина 4 статті 95 КПК України).

Отже, на переконання слідчого судді, ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом, крім випадків неможливості отримання безпосередньо судом таких показань внаслідок обставин, пов`язаних із введенням воєнного стану на території України. За таких обставин, заборона спілкуватися з певними визначеними особами, як наслідок встановлення ймовірного впливу на них, є об`єктивною необхідністю забезпечення «недоторканості» показань інших учасників кримінального провадження, які мають доказову цінність.

На думку слідчого судді, з метою подальшого безперешкодного розслідування по встановленню усіх обставин у цьому провадженні, необхідно обмежити підозрюваного ОСОБА_4 у можливості спілкування зі свідками у цьому кримінальному провадженні з приводу обставин, викладених у повідомленні про підозру.

За таких обставин, слідчий суддя дійшов висновку, що на час розгляду клопотання, існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, на які посилається сторона обвинувачення у поданому клопотанні.

Щодо наявності ризику вчинити інше кримінальне правопорушення

Слідчий суддя погоджується, що розслідувані у цьому кримінальному провадженні обставини можуть свідчити про імовірність вчинення іншого кримінального правопорушення. Так, слідчий суддя враховує той факт, що отримані під час досудового розслідування відомості свідчать про систематичний характер вчинення підозрюваним відповідних протиправних дій щодо умисному невиконанні рішення суду, що набрало законної сили та забруднення земель речовинами, відходами шкідливими для довкілля.

У зв`язку з вищевикладеним, слідчий суддя приходить до висновку про наявність ризиків кримінального провадження, передбачених статтею 177 КПК України, а саме ризик переховування від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Отже, на даному етапі кримінального провадження застосування запобіжного заходу є об`єктивно необхідним з метою забезпечення дієвості відповідного кримінального провадження та запобігання реалізації вказаних ризиків.

Щодо наявності інших обставин, передбачених ст. 178 КПК України

При вирішенні питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу, крім встановлених ризиків кримінального провадження, слідчий суддя, на підставі наданих сторонами матеріалів, оцінює в сукупності існування інших обставин, передбачених ст. 178 КПК України, а саме:

- вагомість наданих стороною обвинувачення доказів про ймовірне вчинення підозрюваним ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 239, ч. 3 ст. 382 КК України;

- пред`явлення йому підозри у вчиненні тяжкого злочину, у разі визнання винуватим у вчиненні якого, йому може загрожувати покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 8 років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк до трьох років;

- на день розгляду клопотання підозрюваному ОСОБА_4 виповнилось 63 роки, має другу групу інвалідності.

- достатній майновий стан, який є головою досить прибуткового Виробничого кооперативу «Екологія», який, згідно відкритих даних, щодо фінансової звітності за 2021 рік чистий прибуток становив 3 000 000 грн.

- підозрюваний раніше не судимий, відомостей про застосування до нього раніше запобіжних заходів та про наявність повідомлення йому про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення слідчому судді не надано.

- згідно розрахунку виконаного державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Південно-Західного округу (Миколаєвська та Одеська області) ОСОБА_11 , перевіреного старшим державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Південно-Західного округу (Миколаєвська та Одеська області) ОСОБА_12 , вбачається, що розмір шкоди, зумовленої забрудненням земельних ресурсів через порушення природоохоронного законодавства ВК «Екологія» , яке здійснює експлуатацію місця видалення відходів полігону ТПВ, що розташований 0,9 км. у східно-південному напрямку від с. Абрикосове, Білгород-Дністровського району, Одеської області на земельній ділянці за кадастровим номером :01:006:0001становить 18 897 410 (вісімнадцять мільйонів вісімсот дев`яносто сім тисяч чотириста десять) гривень 07 копійок.

Щодо альтернативного запобіжного заходу

Згідно із ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатній для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається слідчим суддею з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Відповідно до ч. 5 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Отже, з одного боку, розмір застави повинен бути таким, щоб загроза її втрати утримувала б підозрюваного від намірів та спроб порушити покладені на нього обов`язки, а з іншого - не має бути таким, що є завідомо непомірним для цієї особи та призводить до неможливості виконання застави.

У клопотанні слідчий, а в судовому засіданні прокурор, посилаючись на характер вчиненого кримінального правопорушення, зокрема те, що в період з призначенням на посаду голови виробничого кооперативу по теперішній час ОСОБА_4 уклав через електронну систему публічних закупівель«Prozorro» більше 40 договір на прийняття, видалення та захоронення відходів на суму близько 12 000 000 гривень, згідно відкритих даних, щодо фінансової звітності ВК «Екологія» встановлено, що чистий прибуток виробничого кооперативу лише за 2021 рік становить більше 3 000 000 гривень, а також розмір шкоди, зумовленої забрудненням земельних ресурсів через порушення природоохоронного законодавства ВК «Екологія» становить 18 897 410 гривень 07 копійок, просили у разі постановлення слідчим суддею ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначити підозрюваному заставу у розмірі, який перевищує триста розмірів прожиткового мінімуму працездатних осіб, а саме 6240 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 18 894 720 (вісімнадцять мільйонів вісімсот дев`яносто чотири тисячі сімсот двадцять)

В свою чергу, положеннями ч. 4 зазначеної ст. 182 КПК України передбачено, що розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Також в цьому контексті слідчий суддя приймає до уваги положення п. 25 рішення ЄСПЛ у справі «Істоміна проти України» від 13.01.2022, в якому Суд зауважив на тому, що загальні принципи щодо обґрунтування визначення розміру застави наведені в рішеннях у справах «Корбан проти України» (Korban v. Ukraine), заява №26744/16, п.п. 154-157, від 04.07.2019), та «Мангурас проти Іспанії» [ВП] (Mangouras v. Spain), заява №12050/04, п.п. 78-81, ЄСПЛ 2010). Зокрема, гарантія, передбачена п. 3 ст. 5 Конвенції, покликана забезпечити не відшкодування будь-якої шкоди, завданої внаслідок передбачуваного злочину, а лише присутність обвинуваченого у судовому засіданні. Тому розмір застави має встановлюватися головним чином з огляду на особу обвинуваченого, належне йому майно та його стосунки з поручителями, іншими словами, з огляду на ступінь впевненості, що можлива перспектива втрати застави або вжиття заходів проти поручителів у випадку його неявки у судове засідання буде достатнім стримуючий фактором, щоб позбавити його бажання втекти (див. рішення у справі «Гафа проти Мальти» (Gafа v. Malta), заява №54335/14, п. 70, від 22.05.2018). Оскільки відповідне питання є основоположним правом на свободу, гарантованим ст. 5 Конвенції, органи державної влади повинні докладати максимум зусиль як для встановлення належного розміру застави, так і для вирішення питання про необхідність продовження тримання під вартою. Тяжкість обвинувачень, пред`явлених обвинуваченому, не може бути вирішальним фактором для виправдання розміру застави (див. рішення у справі «Хрістова проти Болгарії» (Hristova v. Bulgaria), заява №60859/00, п. 111, від 07.12.2006).

Слідчий суддя вважає, що слідчий не врахував положень КПК та практики ЄСПЛ, оскільки визначаючи розмір застави послався лише на врахування розміру шкоди, заподіяних ймовірним вчиненням підозрюваним кримінального правопорушення 18 897 410, 07 грн.

Слідчий суддя приймає до уваги не лише обсяг повідомленої підозри та розмір завданої шкоди, а й наданих сторонами відомостей про майновий стан підозрюваного, зокрема:

-є головою ВК «Екологія»;

- згідно інформаційної довідки з державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 356682473 останньому належить на праві власності: будівля магазину за адресою: АДРЕСА_2 та квартира АДРЕСА_4 .

- відповідно до реєстраційної картки тз підозрюваний є власником транспортного засобу марки LEXUS LX 470, р.н. НОМЕР_9 , чорного кольору 2004 року випуску.

З огляду на наведене, слідчий суддя погоджується із запереченнями сторони захисту про те, що розмір застави у сумі 18 894 720 гривень у якості альтернативного запобіжного заходу є очевидно непомірним для підозрюваного, та на думку слідчого судді, фактично буде означати застосування до нього тримання під вартою як безальтернативного запобіжного заходу.

Щодо можливості застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою або більш м`якого запобіжного заходу.

Слідчий у клопотанні та прокурор у судовому засіданні наполягають на наявності підстав для застосування щодо підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів з можливістю застосування альтернативного запобіжного заходу у розмірі 18 894 720 гривень, з покладенням на нього обов`язків, передбачених п. п. 1, 2, 3, 4, 8 ч. 5 ст. 194 КПК України.

Слідчий суддя також акцентує увагу на тому, що у відповідності до вимог ч. 1 ст. 177 КПК України, будь-який запобіжний захід (у тому числі і винятковий запобіжний захід тримання під вартою) застосовується виключно з метою забезпечення виконання підозрюваним/обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання спробам вчиняти дії перелічені у п. п. 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України, не є покаранням за вчинене кримінальне правопорушення у розумінні норм кримінального закону і не може застосовуватися у якості такого.

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів і у відповідності до вимог п. п. 1-12 ч. 1 ст. 178 КПК України, оцінює та враховує також наступні обставини: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним ОСОБА_4 інкримінованого йому кримінального правопорушення та тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання його винуватим; вік та стан його здоров`я, зокрема наявність у підозрюваного хронічних захворювань, а також його соціальні зв`язки і наявність у нього утриманців (одружений та має на утриманні матір дружини похилого віку, яка має порушення рухомо-опорного апарату); наявність у нього постійного місця роботи і його репутацію; його майновий стан та відсутність судимостей.

Слідчий суддя, з огляду на наведені обставини, з урахуванням наявності обґрунтованої підозри та ризиків протиправної поведінки підозрюваного, оцінивши в сукупності всі обставини, у тому числі зазначені у п. п. 1-12 ч. 1 ст. 178 КПК України, вважає що прокурором не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

За таких обставин, слідчий суддя приходить до висновку, що до підозрюваного ОСОБА_4 необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, із забороною цілодобово залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , за виключенням необхідності залишити житло під час оголошення повітряної тривоги строком на 60 днів, і покласти на нього обов`язки, передбачені п. п. 1-4, 8 ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю; не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватися від спілкування із свідками у даному кримінальному провадженні, судовими експертами; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Слідчий суддя при визначенні виду запобіжного заходу враховує також те, що запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту є більш «м`яким» у порівнянні з триманням під вартою, але є і більш «жорстким» порівняно із заставою, що видно зі змісту ч. 1 ст. 176, ст. ст. 181-183 КПК України.

Слідчий суддя вважає, що запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту у сукупності з покладеними на підозрюваного обов`язками, буде цілком здатний забезпечити як виконання ним покладених на нього процесуальних обов`язків, так запобігти можливості вчинення ним спроб, перелічених у п. п. 1,2,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Наведені у клопотанні обставини, які мають значення для вирішення питання про застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу, у достатній мірі підтверджуються та обґрунтовуються доданими до нього та дослідженими слідчим суддею матеріалами в їх сукупності і взаємозв`язку, були доведені прокурором у судовому засіданні, і не спростовуються запереченнями та матеріалами, які були надані стороною захисту під час його судового.

З огляду на викладене, слідчий суддя вважає, що клопотання детектива про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 не підлягає задоволенню, оскільки стороною обвинувачення не доведено, що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту не зможе запобігти встановленим у судовому засіданні ризикам.

Слідчий суддя вважає за необхідне зазначити, що з огляду на практику Європейського суду з прав людини як джерела права, суд зобов`язаний обґрунтовувати своє рішення, але це не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, а міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від його характеру (рішення Європейського суду з прав людини у справах: «Салов проти України», «Проніна проти України», «Серявін та інші проти України», «Руїс Торіха проти Іспанії»), у зв`язку з чим решта матеріалів, заперечень, доводів і аргументів сторін кримінального провадження визначаються ним такими, що не мають значення для вирішення цього клопотання.

Слідчий суддя, з огляду на викладене, загальні засади кримінального провадження та керуючись положеннями ст. ст. 131, 132, 177, 178, 181, 182, 183, 193, 194, 372 КПК України, дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання слідчого про застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та про застосування до останнього запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту в з покладанням на нього обов`язків, передбачених п. п. 1-4, 8 ч. 5 ст. 194 КПК України.

Керуючись ст. ст. 176-178, 182-184, 193-194, 196 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання старшого слідчого СВ відділу поліції № 1 Одеського районного управління поліції № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , погоджене з прокурором Спеціалізованої екологічної прокуратури (на правах відділу) Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження № 0001479 від 29.11.2023 року відносно ОСОБА_4 відмовити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком до 28.07.2024 року, включно, в межах строку досудового розслідування, із забороною цілодобово залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , за виключенням необхідності залишити житло під час оголошення повітряної тривоги.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком до 28.07.2024 року, включно, в межах строку досудового розслідування, обов`язки визначені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

1. прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю;

2. не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3. повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

4. утримуватися від спілкування із свідками у даному кримінальному провадженні, судовими експертами;

5. здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Копію ухвали про застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту направити для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1