Справа № 461/6715/20
Провадження № 1-в/461/43/24
УХВАЛА

Іменем України

14.03.2024 м.Львів

Галицький районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

представника органу пробації ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Львові подання провідного інспектора Галицького районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області ОСОБА_4 , погоджене з начальником Галицького районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області ОСОБА_5 про звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_6 у зв`язку з закінченням строків давності виконання обвинувального вироку -

ВСТАНОВИВ:

01.03.2024 провідний інспектор Галицького районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області ОСОБА_4 , за погодженням начальника Галицького районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області ОСОБА_7 звернулася до суду з поданням про звільнення ОСОБА_6 від відбування покарання за вироком Галицького районного суду м.Львова від 26.08.2020 за ч.1 ст.125 КК України, у зв`язку із закінченням строку давності виконання покарання.

Свої вимоги мотивує тим, що вироком Галицького районного суду м.Львова від 26.08.2020 ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, та призначено покарання у виді штрафу в розмірі 30 (тридцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 грн. Вирок набрав законної сили 28.09.2020. Ухвалою Галицького районного суду м.Львова від 29.06.2021 засудженому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , замінено покарання у виді штрафу в розмірі 30 (тридцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 грн., покаранням у виді громадських робіт строком на 30 (тридцяти) годин. ОСОБА_4 повідомила, що 16.03.2022 ОСОБА_6 призваний на військову службу. Окрім того, ОСОБА_4 зазначила, що на даний час закінчилися строки давності виконання ухвали Галицького районного суду м.Львова від 29.06.2021, відтак просить подання задоволити.

Враховуючи те, що ОСОБА_6 на даний час перебуває на службі в Збройних Силах України, судом поставлено на обговорення питання про можливість проведення судового засідання без його участі.

Прокурор в судовому засіданні не заперечив щодо задоволення подання та звільнення засудженого від відбування покарання, оскільки закінчилися строки давності його виконання, та вважав за можливе провести судове засідання без участі ОСОБА_6 .

Представник органу пробації в судовому засіданні просила задоволити подання та звільнити засудженого від відбування покарання. Також вважала за можливе провести судове засідання без участі ОСОБА_6 , оскільки його безпосередня участь у судовому засідання є неможливою та, на його думку, винесення судом рішення у вказаній справі не погіршить його становище.

Суд, вислухавши представника органу пробації та прокурора, враховуючи, що ОСОБА_6 перебуває на службі в Збройних Силах України, його безпосередня участь у судовому засідання є неможливою та винесення судом рішення у вказаній справі не погіршить його становище, дійшов висновку про можливість розгляду подання органу пробації за відсутності засудженого.

Заслухавши пояснення представника органу пробації, думку прокурора, дослідивши матеріали подання, кримінального провадження та особову справу №09/2021, суд встановив наступне.

Судом встановлено, що вироком Галицького районного суду м.Львова від 26.08.2020 ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, та призначено покарання у виді штрафу в розмірі 30 (тридцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 грн. Вказаний вирок суду набрав законної сили 28.09.2020 та був направлений на виконання до органу пробації 12.11.2020.

Ухвалою Галицького районного суду м.Львова від 18.02.2021 засудженому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відстрочено сплату штрафу в розмірі 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 грн. до 18.04.2021.

Ухвалою Галицького районного суду м.Львова від 29.06.2021 засудженому ОСОБА_6 замінено покарання у виді штрафу в розмірі 30 (тридцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 грн., покаранням у виді громадських робіт строком на 30 (тридцяти) годин.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 80 КК України особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано в такі строки: два роки - у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі.

Відповідно до ч. 3 ст. 80 КК України перебіг давності зупиняється, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення засудженого від відбування покарання або з дня його затримання. У цьому разі строки давності, передбачені п.п. 1 - 3 ч. 1 цієї статті, подвоюються.

Норми ч. 4 ст. 80 КК України вказують, що перебіг давності переривається, якщо до закінчення строків, зазначених у ч. 1 та ч. 3 цієї статті, засуджений вчинить новий середньої тяжкості, тяжкий або особливо тяжкий злочин. Обчислення давності в цьому випадку починається з дня вчинення нового злочину.

Отже, ст. 80 КК України застосовується у разі, якщо у встановлений законом строк вирок суду не був виконаний за умови, що засуджений не ухилявся від його відбування покарання, що є підставою для зупинення перебігу такого строку давності, та до закінчення строку виконання вироку не вчинив нового злочину, що є підставою для переривання строку давності.

Стаття 80 КК України передбачає нормативне регулювання інституту звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку та встановлює імперативні строки, сплив яких є безумовною підставою для звільнення засудженого від відбування призначеного йому покарання.

Положення ст. 80 КК України свідчать, що держава втрачає право на виконання призначеного засудженому покарання лише у тих випадках, коли засуджений своєю поведінкою не перешкоджав процедурі його виконання.

За таких обставин застосування ст. 80 КК України передбачає дослідження та встановлення судом терміну, протягом якого обвинувальний вирок не виконувався, збігу строку давності його виконання та факту ухилення засудженим від його відбування, що є підставою для зупинення перебігу такого строку давності.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду України у справі № 5-324кс15 ухилення від відбування покарання, як підстава для зупинення строків давності виконання обвинувального вироку, є особливим юридичним фактом, який може бути підтверджений лише обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили, яким особа буде визнана винною в ухиленні від відбування покарання.

Окрім того, як зазначає ВС України в постанові № 5-324кс15 від 24.12.2015 засуджена до певного виду покарання особа не може перебувати в потенційному очікуванні виконання покарання невизначений проміжок часу, у зв`язку з чим законодавчо встановлюються імперативні строки, сплив яких припиняє наявні між державою і засудженою особою кримінальні правовідносини, а отже, унеможливлює виконання покарання.

Редакція ч. 3 ст. 80 КК України певним чином співвідноситься зі статтями 389 та 390 цього Кодексу, оскільки ухилення від відбування покарання, про яке йдеться у ч. 3 ст. 80 Загальної частини КК України, у своєму конкретному прояві відповідає складу одного із кримінальних правопорушень, передбачених зазначеними статтями Особливої частини КК України. Отже, роблячи висновок про ухилення особи від відбування покарання при застосуванні ч. 3 ст. 80 КК України, суд тим самим фактично визнає її винною у вчиненні нового злочину. Таке правозастосування суперечить ч. 1 ст. 62 Конституції України, згідно з якою особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку та встановлено обвинувальним вироком суду.

Таким чином, вирішувати питання про зупинення строків давності виконання обвинувального вироку суду можливо лише після набрання законної сили обвинувальним вироком суду, яким особа буде визнана винною в ухиленні від відбування покарання.

Відповідно до повідомлення ІНФОРМАЦІЯ_2 від 24.052022 ОСОБА_6 16.03.2022 призваний на військову службу по мобілізації та направлений у розпорядження військової частини НОМЕР_1 .

Як вбачається з особової справи №09/2021 14.03.2023 ОСОБА_6 з?явився до Львівського районного управління поліції №1 ГУНП у Львівській області та повідомив, що перебуває на службі у Збройних Силах України. Від отримання направлення для відпрацювання громадських робіт відмовився через травму (перелом ноги), пов`язану з проходженням військової служби.

Відповідно до повідомлень ІНФОРМАЦІЯ_3 від 01.08.2023 та №9613 від 31.08.2023 засуджений з 16.03.2022 призваний на військову службу у в/ч НОМЕР_1 . Даний факт також підтверджується відповіддю ІНФОРМАЦІЯ_2 від 05.02.2024.

Відповідно до повідомлення в/ч НОМЕР_1 від 24.12.2023 №13081 ОСОБА_6 наказом командира №138 від 25.02.2022 переведений до військової частини НОМЕР_2 .

Також, з особової справи №09/2021 вбачається, що ОСОБА_6 до кримінальної та адміністративної відповідальності за час перебування на обліку не притягувався.

Оскільки в матеріалах справи відсутні дані про ухилення засудженим ОСОБА_6 від відбування покарання та про вчинення ним нового кримінального правопорушення до закінчення строку давності, то немає підстав вважати, що перебіг строку давності зупинявся чи переривався.

Згідно зі ст. 152 КВК України закінчення строків давності виконання обвинувального вироку є підставою для звільнення від відбування покарання.

Підстава для звільнення від відбування покарання відповідно до положень ст. 80 КК України складається з трьох обов`язкових елементів: 1) закінчення (сплив) строків давності виконання обвинувального вироку; 2) не ухилення особи від відбування призначеного їй покарання; 3) не вчинення нею нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливого тяжкого.

Враховуючи вищевикладене та той факт, що на даний час закінчились строки давності виконання обвинувального вироку Галицького районного суду м.Львова від 26.08.2020, факт ухилення від відбування покарання не встановлений вироком суду, засуджений ОСОБА_6 не прибував до органу пробації з поважних причин, суд вважає, що подання належить задоволити, оскільки наявні підстави для ОСОБА_8 від відбування покарання на підставі п. 1 ч. 1 ст. 80 КК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.53 КК України, ст.26 КВК України, ст.ст. 372, 537, 539 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

подання провідного інспектора Галицького районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області ОСОБА_4 - задоволити.

Звільнити засудженого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від покарання, призначеного вироком Галицького районного суду м. Львова від 26.08.2020 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, у виді штрафу в розмірі 30 (тридцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 грн., яке ухвалою Галицького районного суду м.Львова від 29.06.2021 замінено на покаранням у виді громадських робіт строком на 30 (тридцяти) годин, - у зв`язку із закінченням строку давності виконання обвинувального вироку.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Галицький районний суд м. Львова протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1