Справа № 308/3715/24
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 лютого 2024 року м. Ужгород
Із поданого слідчим клопотання вбачається, що відповідно до Указу Президента України, який затверджений Законом України №2102-IX від 24.02.2022, на території України у зв`язку із військовою агресією російської федерації проти України, відповідно до пункту 20 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», в Україні введено воєнний стан із 05:30 год 24.02.2022 року, строком на 30 діб, який надалі неодноразово продовжувався та діяв на час вчинення вищевказаного кримінального правопорушення.
На період введення воєнного стану в Україні, на законодавчому рівні заборонено виїзд за межі території України, осіб, які підлягають мобілізації для несення військової служби, відповідно до вимог Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».
Наказом начальника НОМЕР_1 прикордонного загону № 341-ОС від 06.08.2021 головний сержант ОСОБА_5 призначений на посаду техніка групи логістики відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (тип Б) НОМЕР_1 прикордонного загону, який при виконанні службових обов`язків за посадою постійно здійснює функції представника влади, у зв`язку з чим є службовою особою.
Водночас, громадин України ОСОБА_6 , якому під час дії правового режиму воєнного стану заборонений виїзд за межі України, з метою незаконного перетину державного кордону України, вчинив умисний злочин у сфері службової діяльності, зокрема у невстановлений досудовим розслідуванням точний час, але не пізніше 05.02.2024 року громадянин України ОСОБА_6 , діючи за попередньою змовою із невстановленими у ході досудового розслідування особами, вирішив незаконно перетнути державний кордон України в зоні відповідальності відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (тип Б) НОМЕР_2 та протиправно потрапити до країн Європейського союзу.
З цією метою, 05.02.2024 року приблизно о 13:00 год., ОСОБА_6 , перебуваючи у невстановленому органом досудового розслідування місці, але на території Закарпатської області, на виконання свого злочинного умислу та бажаючи досягнути злочинного результату, достовірно знаючи, що ОСОБА_5 є службовою особою відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (тип Б) НОМЕР_1 прикордонного загону ДПС України та в силу займаної посади володіє інформацією про охорону державного кордону на ділянці відповідальності відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (тип Б) НОМЕР_1 прикордонного загону, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, в ході телефонної розмови, діючи за попередньою змовою із невстановленими в ході досудового розслідування особами, висловив ОСОБА_5 пропозицію надати йому неправомірну вигоду за сприяння ОСОБА_5 у незаконному перетині державного кордону України ОСОБА_6 поза межами пункту пропуску в зоні відповідальності відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (тип Б) ІНФОРМАЦІЯ_3 та надання ОСОБА_5 інформації ОСОБА_6 про місця розташування прикордонних нарядів на вказаній ділянці відповідальності.
У подальшому, 22.02.2024 року під час особистої зустрічі між ОСОБА_7 та ОСОБА_5 в АДРЕСА_1 , ОСОБА_6 висловив ОСОБА_5 пропозицію надати йому неправомірну вигоду в розмірі 5000 доларів США за сприяння з боку ОСОБА_5 у незаконному перетині ОСОБА_6 державного кордону України поза межами пункту пропуску в зоні відповідальності відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (тип Б) НОМЕР_1 прикордонного загону та надання ОСОБА_5 інформації про місця розташування прикордонних нарядів на вказаній ділянці відповідальності, чим в черговий раз підтвердив свій протиправний намір надання неправомірної вигоди службовій особі за сприяння у незаконному перетині державного кордону України.
23.02.2024 року о 13.53 год. ОСОБА_6 затримано в зоні дії між 330 та 331 прикордонного знаку відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » НОМЕР_1 прикордонного загону ДПС України за межами населеного пункту АДРЕСА_3 ( 48.5670625,22.1615625) та на відстані приблизно 5 метрів від загороджувального паркану на державному кордоні України в напрямку Словацької республіки в порядку ст. 208 КПК України.
23.02.2024 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України.
Враховуючи невідкладність випадку, пов`язаного з безпосереднім переслідуванням особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, з метою фіксації слідів кримінального правопорушення, виявлення та вилучення речових і документальних доказів, а саме предмету неправомірної вигоди, та усунення можливості їх приховування чи знищення у період з 13 год. 14 хв. по 14 год. 35 хв. 23.02.2024 проведено огляд місця події, а саме огляд ділянки місцевості в зоні дії між 330 та 331 прикордонного знаку відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ІНФОРМАЦІЯ_3 за межами населеного пункту АДРЕСА_3 (48.5670625,22.1615625) та на відстані приблизно 5 метрів від загороджувального паркану на державному кордоні України в напрямку Словацької республіки, в ході якого було виявлено та вилучено: 10 купюр номіналом по 100 доларів кожна із наступними серіями та номерами: РК 48682551Н, РК 48682569Н, РК 48682552Н, РК 48682543Н, РК 48682544Н, РК 48682567Н, КВ 45508268G, РК 48682557Н, РJ 69971668B, РJ 69971667B ( предмет неправомірної вигоди); мобільний телефон ОСОБА_6 марки «Redmi» IMEI1: НОМЕР_4 IMEI2: НОМЕР_5 із карткою оператора мобільного оператора Водафон НОМЕР_6 ;
З урахуванням наведеного та з метою збереження вилученого майна та грошей як речових доказів у даному кримінальному, слідчий просить накласти на них арешт.
Слідчий ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився, хоча про часта місце розгляду справи був повідомлений вчасно та належним чином. Однак подав через канцелярію суду заяву про розгляд клопотання без його участі, клопотання підтримує в повному обсязі.
Власник майна та грошей у судове засідання також не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений вчасно та належним чином, що підтверджується заявою слідчого від 28.02.2024 року.
Неприбуття в судове засідання власника майна, відповідно до вимог ч.1 ст.172 КПК України не перешкоджає розгляду клопотання.
Зважаючи на неявку в судове засідання осіб, які беруть участь у розгляді клопотання, фіксування за допомогою технічних засобів, відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, не здійснювалося.
Дослідивши матеріали клопотання слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
За змістом ч.1 ст.170 КПК арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов),чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. За змістом ч.3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. Згідно ч.1 ст.98КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна;можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Згідно ч.10 ст.170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів. Частиною 11 ст.170 КПК України визначено, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Згідно копії протоколу огляду місця події від 23.02.2024 року проведеного на ділянці місцевості в зоні дії між 330 та 331 прикордонного знаку відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ІНФОРМАЦІЯ_3 за межами населеного пункту АДРЕСА_3 (48.5670625,22.1615625) на відстані близько 5 метрів від загороджувального паркану на державному кордоні України в напрямку Словацької республіки, в ході якого було виявлено та вилучено:10 купюр номіналом по 100 доларів кожна із наступними серіями та номерами: РК 48682551Н, РК 48682569Н, РК 48682552Н, РК 48682543Н, РК 48682544Н, РК 48682567Н, КВ 45508268G, РК 48682557Н, РJ 69971668B, РJ 69971667B ( предмет неправомірної вигоди); мобільний телефон ОСОБА_6 марки «Redmi» IMEI1: НОМЕР_4 IMEI2: НОМЕР_5 із карткою оператора мобільного оператора Водафон НОМЕР_6 .
Постановою заступника начальника СУ ГУНП в Закарпатській області майора поліції ОСОБА_3 від 23.02.2024 року вилучені майно та грошові купюри визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні.
Таким чином, з урахуванням наведеного слідчий суддя приходить до висновку про обґрунтованість доводів слідчого, що тимчасово вилучені майно та купюри мають значення речового доказу у цьому кримінальному проваджені та відповідають критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України, оскільки такі могли зберегти на собі сліди злочину, містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Також слідчим, на виконання вимог ч.1 ст.173 КПК України, доведено слідчому судді необхідність такого арешту майна з метою збереження речового доказу, а також наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.170 КПК України.
Слідчим у клопотанні наведено достатньо підстав для застосування такого виду заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, а відтак, за наведених вище обставин, слідчий суддя при розгляді даного клопотання вбачає потенційну загрозу та шкоду для кримінального провадження в разі відмови у накладенні арешту та повернення вилученого майна та грошей.
Така шкода може виразитись у втраті речового доказу стороною обвинувачення та унеможливить подальше провадження досудового розслідування, проведення відповідних судових експертиз та встановленню істини у справі, що очевидно переважає над неможливістю власником (володільцем) тимчасово володіти, розпоряджатися та користуватися вказаним майном та грошима.
Відповідно до ч.1 ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Згідно ч.2 ст.174 КПК України, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку про наявність достатніх правових підстав для арешту майна та грошей, враховує можливість використання їх як доказу у даному кримінальному провадженні, оскільки за їх допомогою може бути виконане завдання досудового розслідування щодо встановлення та з`ясування всіх обставин вчиненого кримінального правопорушення, а тому клопотання про арешт майна підлягає задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 7, 132, 98, 167, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,-
П О С Т А Н О В И В:
Накласти арешт на майно тимчасово вилучене 23.02.2024 року в ході огляду місця події - ділянки місцевості в зоні дії між 330 та 331 прикордонного знаку відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » НОМЕР_1 прикордонного загону ДПС України за межами населеного пункту АДРЕСА_3 (48.5670625,22.1615625) та на відстані приблизно 5 метрів від загороджувального паркану на державному кордоні України в напрямку Словацької республіки, зокрема: 10 купюр номіналом по 100 доларів кожна із наступними серіями та номерами: РК 48682551Н, РК 48682569Н, РК 48682552Н, РК 48682543Н, РК 48682544Н, РК 48682567Н, КВ 45508268G, РК 48682557Н, РJ 69971668B, РJ 69971667B ( предмет неправомірної вигоди); мобільний телефон ОСОБА_6 марки «Redmi» IMEI1: НОМЕР_4 IMEI2: НОМЕР_5 із карткою оператора мобільного оператора Водафон НОМЕР_6 .
Роз`яснити, що у відповідності до ч.1 ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що ухвала слідчого судді не набрала законної сили.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Копію ухвали вручити слідчому, а іншим учасникам направити не пізніше наступного робочого дня після її постановлення.

Повний текст ухвали складено 04.03.224 року.

Слідчий суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_1