Кримінальне провадження № 194/1757/23
Номер провадження 1-кп/194/40/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 квітня 2024 року Тернівський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відео конференції в залі Тернівського міського суду Дніпропетровської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06.09.2023 року за № 0000345 за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м Павлоград Дніпропетровської області, громадянина України, з неповною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3

захисника ОСОБА_5

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 в порушення вимог ст.28 Конституції України, згідно якої кожен має право на повагу до його гідності, а також в порушення вимог Закону України «Про запобігання та протидії домашньому насильству», безпричинно, умисно систематично вчиняє психологічне насильство по відношенню до свого батька ОСОБА_6 , з яким разом мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , на протязі тривалого часу, що призвело до психологічних страждань останнього.

Зокрема, ОСОБА_3 , 29.01.2023 року о 10 годині 30 хвилин, знаходячись за місцем свого проживання, за адресою: АДРЕСА_1 , на ґрунті особистих неприязних відносин, вчиняв психологічне насильство відносно свого батька ОСОБА_6 , а саме виражався нецензурною лайкою, ображав, чим вчинив домашнє насильство в сім`ї. Відповідно до постанови Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 08.02.2023 року ОСОБА_3 визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Крім того, ОСОБА_3 , 26.02.2023 року о 09 годині 00 хвилин, знаходячись за місцем свого проживання, за адресою: АДРЕСА_1 , на ґрунті особистих неприязних відносин, вчиняв психологічне насильство відносно свого батька ОСОБА_6 , а саме виражався нецензурною лайкою погрожував фізичною розправою, чим вчинив домашнє насильство в сім`ї. Відповідно до постанови Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 14.03.2023 року ОСОБА_3 визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.2 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Також ОСОБА_3 , 08.03.2023 року о 12 годині 00 хвилин, знаходячись за місцем свого проживання, за адресою: АДРЕСА_1 , на ґрунті особистих неприязних відносин, вчиняв психологічне насильство відносно свого батька ОСОБА_6 , а саме висловлювався нецензурною лайкою, ображав, принижував, чим вчинив домашнє насильство в сім`ї. Відповідно до постанови Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 06.04.2023 року ОСОБА_3 визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.2 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Не зупинившись на вчиненому ОСОБА_3 , 29.03.2023 року о 08 годині 00 хвилин, знаходячись за місцем свого проживання, за адресою: АДРЕСА_1 , на ґрунті особистих неприязних відносин, вчиняв психологічне насильство відносно свого батька ОСОБА_6 , а саме висловлювався нецензурною лайкою, ображав, принижував, чим вчинив домашнє насильство в сім`ї. Відповідно до постанови Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 12.04.2023 року ОСОБА_3 визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.2 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Не припиняючи свої умисні протиправні дії, направлені на вчинення домашнього насильства, ОСОБА_3 , 04.09.2023 року приблизно о 20 годині 00 хвилин знаходячись за місцем свого проживання, за адресою: АДРЕСА_1 , усвідомлюючи характер своїх протиправних дій, маючи прямий умисел спрямований на вчинення домашнього насильства, вчинив дії психологічного насильства щодо свого батька ОСОБА_6 , а саме висловлювався на його адресу грубою нецензурною лайкою, ображав, на зауваження про припинення своїх дій не реагував.

Отже, вказаними насильницькими діями, ОСОБА_3 у період часу з 29.01.2023 року по 04.09.2023 року заподіяв своєму батькові ОСОБА_6 систематичні психологічні страждання.

Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні визнав себе винним, та пояснив, що протягом 2023 року він мешкав з батьком, та у них часто відбувались сварки. Внаслідок цих конфліктів приїжджали працівники поліції та складали протоколи відносно нього, які в подальшому розглядались судом. В останній раз, а саме 04.09.2023 року, він також сварився нецензурною лайкою на адресу батька. У вчиненому розкаюється.

Враховуючи пояснення обвинуваченого, а також те, що він не оскаржує фактичні обставини справи, які вказані в обвинувальному акті, правильно розуміє зміст цих обставин, не наполягає на дослідженні інших доказів у справі, розуміє неможливість в подальшому оскаржити дані фактичні обставини в апеляційному порядку, у суду не має сумнівів в добровільності та правдивості його позиції, тому відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України дослідження доказів відносно фактичних обставин справи визнано судом недоцільним, суд обмежив їх дослідження: допитом обвинуваченого, висновком експерта та даними, які характеризують його особу.

Винність обвинуваченого в скоєнні інкримінованого ним діянні знайшла своє підтвердження та підтверджується наступними дослідженими у судовому засіданні доказами.

Згідно висновку експерта, проведеної судової психологічної експертизи №1184 від 12.10.2023, вбачається, що у ОСОБА_6 існують підстави для констатації надлишкових перешкод, які створилися у його життєдіяльності внаслідок дій ОСОБА_3 , які зумовили порушення звичного стереотипу його життєдіяльності, завдали утиску фундаментальним особистим цінностям та потребам підекспертного в особистому благополуччі, в продуктивній життєдіяльності. З урахуванням індивідуально-психологічних особливостей особистості ОСОБА_6 , ситуація, що досліджується за справою, є для нього психотравмуючою (стресогенною), що безпосередньо викликає психологічний дискомфорт, зумовивши тривалі та інтенсивні психологічні страждання, які існують до даного часу. Внаслідок дій ОСОБА_3 у ОСОБА_6 наявні тривалі, інтенсивні й негативні за своїми проявами психологічні (моральні) страждання, зміст яких локалізований у межах дослідженої ситуації.

Аналізуючи дослідженні в судовому засіданні докази, суд визнає їх достатніми та допустимими, та приходить до висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_3 в скоєному кримінальному правопорушенні.

Даючи юридичну оцінку його діям, суд вважає, що він винний в домашньому насильстві, тобто умисному систематичному вчиненні психологічного насильства щодо особи з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призводить до психологічних страждань потерпілої особи, та його дії слід кваліфікувати за ст. 126-1 КК України.

При призначенні покарання суд враховує, що кримінальне правопорушення, передбачене ст. 126-1 КК України, відноситься до категорії злочинів невеликої тяжкості, а також особи обвинуваченого, який за місцем мешкання характеризується позитивно, громадський порядок не порушує, раніше не судимий, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває.

Відповідно до вимог ст. 66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , суд визнає щире каяття.

Відповідно до вимог ст. 67 КК України, обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , суд визнає вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку.

Суд приходить до висновку, що обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , не є винятковими і не знижують істотним чином міру тяжкості скоєного кримінального правопорушення, не зменшують суспільну небезпеку кримінального правопорушення до рівня, що виходить за межі покарання, що виключає застосування до обвинуваченого ст. 69 КК України.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів.

Із врахуванням ступеня тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особи обвинуваченого, обставин, яка пом`якшує покарання, та обставини, яка обтяжує покарання, а також обставин скоєння кримінального правопорушення та відношення до скоєного, думки потерпілого, яки покладається на рішення суду, суд вважає, що для його виправлення та попередження нових злочинів йому необхідно призначити покарання у вигляді громадських робіт в межах санкції ст. 126-1 КК України, але не в максимальній межі.

При цьому судом враховано, що відомості про причетність його до будь-яких інших кримінальних правопорушень як до, так і після скоєння інкримінованого йому кримінального правопорушення відсутні.

Призначене судом покарання з урахуванням обставини, яка пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_3 : щирого каяття, та обставини, яка обтяжує покарання: вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку, а також того, що обвинувачений дійсно зрозумів свою поведінку, бажає виправитися, висловлює щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки, в межах санкції статті обвинувачення є законним, справедливим, та воно сприятиме перевихованню винного та попередженню вчинення ним нових правопорушень.

Враховуючи систематичність вчинення домашнього насильства по відношенню до потерпілого, суд приходить до висновку, що в інтересах потерпілого від злочину, пов`язаного з домашнім насильством необхідно застосувати до обвинуваченого обмежувальний захід, поклавши на нього обов`язок, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 91-1 КК України, а саме, направити ОСОБА_3 для проходження програми для кривдників.

Суд вважає, що такий обмежувальний захід із покладенням обов`язку будуть сприяти виправленню обвинуваченого та покращенню психологічного здоров`я потерпілого.

Клопотань про обрання запобіжних заходів не заявлено.

Цивільний позов не заявлений.

Питання про судові витрати суд вирішує відповідно до ст.ст. 118, 122 КПК України.

Речові докази по справі відсутні.

Керуючись ст. ст. 369-371, 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України та призначити йому покарання у виді 150 (ста п`ятдесяти) годин громадських робіт.

На підставі п. 5 ч. 1 ст. 91-1 КК України застосувати до ОСОБА_3 обмежувальний захід та покласти на нього такий обов`язок - направлення для проходження програми для кривдників строком на один місяць.

Роз`яснити ОСОБА_3 , що умисне невиконання обмежувальних заходів, передбачених статтею 91-1 цього Кодексу, або умисне невиконання обмежувальних приписів, або умисне ухилення від проходження програми для кривдників особою, щодо якої такі заходи застосовані судом, є підставою для притягнення засудженого до кримінальної відповідальності за ст. 390-1 КК України.

Контроль за поведінкою засудженого покласти на органи пробації за місцем його проживання.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави, витрати за проведення судово-психологічної експертизи, оформлену висновком експерта № 1184 від 12.10.2023 року, у розмірі 2389 (дві тисячі триста вісімдесят дев`ять) грн. 80 коп.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Тернівський міський суд Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1