Справа № 201/5875/22
Провадження № 1-кп/201/725/2024
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2024 року м. Дніпро

Жовтневий районний суду м. Дніпропетровська у складі головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 і ОСОБА_3 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська в порядку спеціального судового провадження кримінальне провадження № 0000145 від 27.03.2022 по обвинуваченню:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Городище Старобільського району Луганської області, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, -

В підготовчому судовому засіданні приймали участь:

прокурор ОСОБА_6 , ОСОБА_7

захисник

ОСОБА_8 . Історія кримінального провадження в суді

1. В провадження Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000145 по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України в якому здійснювалось спеціальне досудове розслідування.

2. Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб та у подальшому строк дії воєнного стану в Україні продовжувався указами Президента України (№ 133/2022 від 14.03.2022, №259/2022 від 18.04.2022, № 341/2022 від 17.05.2022, № 573/2022 від 12.08.2022, № 757/2022 від 07.11.2022, № 58/2023 від 06.02.2023, від 26.07.2023 № 451/2023, від 06.11.2023 № 724/2023, від 05.02.2024 № 49/2024 з 05 години 30 хвилин 14 лютого 2024 року строком на 90 діб з затвердженням відповідними Законами України.

Таким чином, кримінальне провадження в суді першої інстанції здійснюється в умовах воєнного стану з особливостями визначеними КПК України.

3. Внаслідок розв`язання і ведення агресивної війни, починаючи з 24.02.2022 року до цього часу Російською Федерацією тимчасово окуповано територію смт. Біловодськ Луганської області.

Відповідно до частини сьомої статті 147 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", враховуючи неможливість судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану, голова Верховного Суду своїм розпорядженням від 06.03.2022 №1/0/9-22 змінив територіальну підсудність судових справ, що підсудні Біловодському районному суду Луганської області, а ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 15.09.2022 визначено підсудність цього кримінального провадженні за Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська, а тому розгляд кримінального провадження здійснюється Жовтневим районним судом и. Дніпропетровська.

4. В підготовче судове засідання 18.12.2023 року не з`явився обвинувачений ОСОБА_5 незважаючи на те, що судом було дано оголошення про його виклик на офіційному веб-сайті Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська та в газеті «Урядовий кур`єр» № 243 від 05.12.2023, а тому ухвалою суду було постановлено здійснити спеціальне судове провадження у кримінальному провадженні №0000145 по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

Після цього обвинувачений був належним чином повідомленим про судові засідання призначені на 21.12.2023, 26.12.2023, шляхом публікації судової повістки про виклик на сайті Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська та в газеті «Урядовий кур`єр» № НОМЕР_1 від ІНФОРМАЦІЯ_2 , на 05.02.2024, 08.02.2024, шляхом публікації судової повістки про виклик на сайті Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська та в газеті «Урядовий кур`єр» № 22 від 31.01.2024 року, однак в судові засідання не з`явився, а тому підготовче судове засідання проведене за відсутності обвинуваченого і обвинувальний акт призначено до судового розгляду.

Протягом судового розгляду про всі судові засідання обвинувачений повідомлявся належним чином, шляхом публікації судової повістки про виклик на сайті Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська та в газеті «Урядовий кур`єр» № 57 віл 19.03.2024, № 66 від 30.03.2024, № 99 від 15.05.2024, однак в судові засідання не з`явився, а тому судовий розгляд здійснено за участі прокурора і захисника обвинуваченого з дотриманням вимог КПК щодо розгляду справи "in absentia"

ІІ. Формулювання обвинувачення, яке пред`явлене обвинуваченлму і яке визнане судом доведеним

5. 19.02.2022 керівництвом РФ в умовах триваючого міжнародного збройного конфлікту на порушення положень ст. 51 Женевської конвенції про захист цивільного населення під час війни від 12.08.1949, ст. 23 Гаазької конвенції про закони та звичаї війни на суходолі від 18.10.1907, Загальної декларації про права людини, ст. 36 Конвенції про права дитини, Європейської конвенції про здійснення прав дітей, ст. ст. 30, 30-1 Закону України «Про охорону дитинства» на тимчасово окупованій території Луганської області оголошено примусову загальну мобілізацію громадян України, які мешкають на тимчасово окупованій території Луганської області, в тому числі неповнолітніх, для участі у військових діях, спрямованих проти держави Україна.

Всупереч вказаним нормам міжнародного гуманітарного права президент Російської Федерації (далі - РФ) ОСОБА_9 , а також інші невстановлені на цей час досудовим розслідуванням представники влади РФ, діючи всупереч вимогам п. п. 1, 2 Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї від 05.12.1994, принципам Заключного акту Наради з безпеки та співробітництва в Європі від 01.08.1975 та вимогам ч. 4 ст. 2 Статуту ООН і Декларацій Генеральної Асамблеї Організації Об`єднаних Націй від 09.12.1981 № 36/103, від 16.12.1970 № 2734 (ХХV) від 21.12.1965 № 2131 (ХХ), від 14.12.1974 № 3314 (ХХІХ), спланували, підготували і розв`язали агресивну війну та воєнний конфлікт проти України, а саме віддали наказ на вторгнення підрозділів ЗС РФ на територію України.

Так, 24.02.2022 на виконання вказаного наказу військовослужбовці Збройних Сил Російської Федерації шляхом збройної агресії з погрозою застосування зброї та її фактичним застосуванням незаконно вторглись на територію України через державні кордони України в Автономній республіці Крим, Донецькій, Луганській, Харківській, Херсонській, Миколаївській, Сумській, Чернігівській, інших областях та здійснили збройний напад на державні органи, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, військові частини, інші об`єкти, які мають важливе народногосподарське та оборонне значення, та здійснили окупацію частин вказаної території, чим вчинили дії з метою зміни меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, що продовжується по цей час та призводить до загибелі значної кількості людей та інших тяжких наслідків.

24.02.2022 Указом Президента України № 64/2022 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено воєнний стан на всій території України. 14.03.2022 Указом Президента України №133/2022 продовжений строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб.

Так, 05.03.2022, перебуваючи на території смт. Біловодськ Луганської області, тобто території, тимчасово окупованій ЗС РФ, ОСОБА_5 , будучи громадянином України та працівником правоохоронного органу - начальником сектору реагування патрульної поліції відділу поліції №2 Старобільського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Луганській області, добровільно зустрівся з представниками так званої «Луганськой народной республики» (далі - «ЛНР»), що є частиною окупаційної адміністрації РФ, які запропонували йому перейти на сторону окупанта, тобто на бік ворога України у воєнний час.

Під час вказаного спілкування ОСОБА_5 добровільно надав згоду представникам РФ на вступ до структурного підрозділу окупаційної адміністрації РФ, а саме так званого «Біловодського РОВД МВД ЛНР», тобто на перехід на бік ворога, усвідомлюючи, що в період збройного конфлікту, в умовах воєнного стану, вказане шкодить суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України.

Після цього ОСОБА_5 розпочав «службу» в структурному підрозділі окупаційної адміністрації РФ, а саме так званому «Беловодском РОВД МВД ЛНР», завдаючи шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України.

Таким чином, ОСОБА_5 перейшов на бік ворога в період збройного конфлікту, в умовах воєнного стану, тобто вчинив державну зраду.

Указаними умисними діями начальник сектору реагування патрульної поліції відділу поліції №2 Старобільського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Луганській області ОСОБА_5 , у порушення вимог ст. 65 Конституції України, якою передбачено обов`язок громадян України щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, присяги прокурора, забезпечив та продовжує забезпечувати встановлення і зміцнення окупаційної влади РФ шляхом безпосередньої участі у створенні незаконних правоохоронних органів «ЛНР», що є частиною окупаційної адміністрації РФ, на тимчасово окупованій території України, виконання функцій представника окупаційної влади РФ з метою недопущення контролю української влади на території Луганської області, надавши тим самим допомогу РФ у проведенні підривної діяльності проти України на шкоду суверенітетові та територіальній цілісності України, недоторканності, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці.

Вказаними діям ОСОБА_5 вчинив злочин відповідальність за який передбачена ч. 2 ст. 111 КК України, а саме, державну зраду, тобто діяння, умисно вчинене громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній чи інформаційній безпеці України - перехід на бік ворога в період збройного конфлікту, вчиненого в умовах воєнного стану.

ІІІ. Позиція захисту

6. Обвинувачений був належним чином повідомленим про всі призначені судові засідання шляхом публікації судової повістки про виклик на сайті Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська та в газеті «Урядовий кур`єр» № 243 від 05.12.2023 року, № 22 від 31.01.2024, № 57 від 19.03.2024, № 66 від 30.03.2024, № 99 від 15.05.2024 однак в судове засідання жодного разу не з`явився, будь-яких заяв щодо своєї позиції захисту не подав.

7. Захисник обвинуваченого в судовому засіданні звернув увагу, що відсутність обвинуваченого не дозволяє встановити всі обставини кримінального правопорушення в якому обвинувачується ОСОБА_5 , зокрема мотив, який є важливим для складу злочину в якому обвинувачується ОСОБА_5 , а тому вважав обвинувачення не доведеним, а тому просив постановити виправдувальний вирок.

IV. Докази, надані сторонами кримінального провадження в обґрунтування висунутого обвинувачення, які дослідженні в судовому засіданні.

8. Витяг з наказу № 43о/с від 28.01.2021 про призначення ОСОБА_5 начальником сектору реагування патрульної поліції відділу поліції № 2 Старобільського районного управління ГУНП в Луганській області (т.2 а.с. 40).

9. Протокол огляду від 12.04.2022 за участі свідка ОСОБА_10 , яким було оглянуто інформацію, розміщену в соціальній мережі «Instagram» за адресою: http://www.instagram.com/p/CbGIuXtjMfU/., на якій виявлено текс та відеозапис, при цьому під час огляду свідок зазначив, що на вказаному відео перебувають на нараді за участі представників т.зв. «МВД ЛНР», що відбувається у одному із службових кабінетів відділу поліції № 2 (ППД смт. Біловодськ) Старобільського РУП ГУНП в Луганській області, де серед зображених осіб він впізнав начальника сектору реагування патрульної поліції відділу поліції № 2 Старобільського районного управління поліції ГУНП в Луганській області капітана поліції ОСОБА_5 поруч з іншими особами у цивільній формі одягу. ( т.2 а.с. 21-26).

10. Протокол огляду від 12.04.2022 за участі свідка ОСОБА_11 , яким було оглянуто інформацію, розміщену в соціальній мережі «Instagram» за адресою: http://www.instagram.com/p/CbGIuXtjMfU/., на якій виявлено текс та відеозапис, при цьому під час огляду свідок зазначив, що на вказаному відео перебувають на нараді за участі представників т.зв. «МВД ЛНР», що відбувається у одному із службових кабінетів відділу поліції № 2 (ППД смт. Біловодськ) Старобільського РУП ГУНП в Луганській області, де серед зображених осіб він впізнав начальника сектору реагування патрульної поліції відділу поліції № 2 Старобільського районного управління поліції ГУНП в Луганській області капітана поліції ОСОБА_5 поруч з іншими особами у цивільній формі одягу. ( т.2 а.с. 31-36).

11. Протокол огляду від 12.04.2022 за участі свідка ОСОБА_12 , яким було оглянуто інформацію, розміщену в соціальній мережі «Instagram» за адресою: http://www.instagram.com/p/CbGIuXtjMfU/., на якій виявлено текс та відеозапис, при цьому під час огляду свідок зазначив, що на вказаному відео перебувають на нараді за участі представників т.зв. «МВД ЛНР», що відбувається у одному із службових кабінетів відділу поліції № 2 (ППД смт. Біловодськ) Старобільського РУП ГУНП в Луганській області, де серед зображених осіб він впізнав начальника сектору реагування патрульної поліції відділу поліції № 2 Старобільського районного управління поліції ГУНП в Луганській області капітана поліції ОСОБА_5 поруч з іншими особами у цивільній формі одягу. ( т.2 а.с. 31-36).

12. Свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні надала пояснення, що вона особисто знайома із ОСОБА_5 , оскільки працювала у поліції та була його підлеглою. 24.02.2022 їх було зібрано по команді та повідомлено керівником ОСОБА_13 , що війска РФ наближаються до їх населеного пункту, а тому необхідно виїжджати, будь-яких інших вказівок не було. ОСОБА_5 в цей час нічого не казав ні за що не агітував. В останнє вона його бачила 7-8 березня, після чого 13 виїхала. Перед від`їздом їй також телефонував її знайомий на прізвище ОСОБА_14 , з питанням чи не має вона бажання залишитись, оскільки він разом з ОСОБА_5 планують їхати до Старобільського району на співбесіду для працевлаштування до поліції ЛНР. На теперішній час їй її знайомі повідомляли, що ОСОБА_5 зараз працює у полії ЛНР.

13. Висновком «Про результати службового розслідування за фактом можливого порушення службової дисципліни окремим працівниками поліції ГУНП в Луганській області» від 04.06.2022, яким було встановлено, що Наказ ГУНП в Луганській області щодо евакуації підрозділів поліції Головного управління до місця тимчасової дислокації ( АДРЕСА_2 ) не було виконано - Начальником сектору реагування патрульної поліції капітаном поліції ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Крім того, були спроби зв`язатися з ОСОБА_5 за номером НОМЕР_2 по мобільному зв`язку, і так само за допомогою меседжерів «Telegram, Viber, WhatsApp», однак вказані спроби не дали результатів, оскільки останні перебували поза зоною досяжності а в месенджерах не відповідали. При евакуації, ОСОБА_5 відмовився виконувати наказ про евакуацію та залишити свої домівки, у зв`язку з чим його було звільнено із служби в поліції.

V. Оцінка суд.

14. На початку оцінки, суд звертає увагу на загальні положення щодо доказування в кримінальному процесі, застосування яких в даному конкретному випадку створює умови для реалізації завдань кримінального провадження.

Так, частиною другою статті 17 КПК закріплено стандарт доказування «поза розумним сумнівом» перед застосовуванням якого Суд вважає за необхідне зазначити, що не будь-який сумнів можна констатувати як розумний, існування сумнівів при прийнятті рішення є природним та не означає, що в разі наявності таких рішення є неправильним. Поняття «поза розумним сумнівом» не тотожне поняттю «абсолютна впевненість», яка передбачає непохитність і відсутність будь-яких вагань.

Із статті 94 КПК випливає стандарт «внутрішнього переконання», зміст якого зводиться до того, що суддя повинен вільно оцінювати докази на основі свого внутрішнього переконання, яке виникає не з вузької оцінки доказів наданих сторонами, а з оцінки їх з урахуванням життєвого досвіду судді та всіх обставин справи.

15. Як відомо ст. 94 КПК України покладає обов`язок на суд оцінити кожен з досліджених доказів з точки зору належності, допустимості і достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття процесуального рішення.

16. Оцінюючи надані сторонами і досліджені в судовому засіданні докази з точки зору належності, суд вважає, що описані вище докази є належними, так як відповідають критеріям визначеним в ст. 85 КПК України та підтверджують обставини, які підлягають доказуванню і мають значення для кримінального провадження.

17. Оцінюючи надані сторонами і досліджені в судовому засіданні докази з точки зору допустимості, суд звертає увагу, що відповідно до ч. 1 ст. 86 КПК України доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом.

Критеріями допустимості доказів є: належне процесуальне джерело (ч. 2 ст. 84 КПК України містить вичерпний перелік процесуальних джерел доказів, який розширеному тлумаченню не підлягає); належний суб`єкт збирання доказів (докази можуть бути зібрані тільки тими суб`єктами, які згідно з нормами КПК України мають на це право); належна процесуальна форма (встановлений КПК України порядок здійснення кримінального провадження в цілому і проведення окремих процесуальних дій).

Враховуючи, що ці критерії були дотримані органом досудового слідства, суд вважає за можливе визнати всі докази допустимими.

18. Оцінюючи надані та дослідженні докази в їх сукупності, суд вважає, що їх достатньо для висновку про те, що вина обвинуваченого у інкримінованому йому злочині доведена, так як свідки впізнали ОСОБА_5 , який добровільно надав згоду представникам РФ на вступ до структурного підрозділу окупаційної адміністрації РФ, а саме так званого «Біловодського РОВД МВД ЛНР». а з фото- відеоматеріалів здобутих в результаті оглядів мережі Інтернет встановлено, що ОСОБА_5 поводиться вільно, чим підтверджується беззаперечне свідчення невимушеності його поведінки, відсутності будь-якого примусу щодо нього, а відтак, і цілковитої добровільності його дій.

Окрім того, окупація території смт. Біловодськ, Луганської області та встановлення на цій території окупаційних органів влади, мала відкритий характер, а тому ОСОБА_5 , очевидно усвідомлював суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачав його суспільно небезпечні наслідки і бажав їх настання, тобто діяв з прямим умислом.

19. Таким чином суд вважає доведеним поза розумним сумнівом, що ОСОБА_5 своїми умисними діями, які виразились у державній зраді, тобто діянні, умисно вчиненому громадянином України: на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній чи інформаційній безпеці України; переході на бік ворога в період збройного конфлікту , вчиненого в умовах воєнного стану, чим вчинив злочин передбачений ч. 2 ст. 111 КК України і органом досудового розслідування вірно кваліфіковані його дії за вказаною нормою.

VI. Призначення покарання.

20. Суд при призначенні покарання має враховувати дані про особу обвинуваченого, наявність обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання, та вимоги ч.2 ст.50 КК України, якою передбачено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи та попередження нових злочинів.

21. Обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання ОСОБА_5 відсутні.

22. При призначенні ОСОБА_5 покарання суд згідно з вимогами ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке є особливо тяжким, направленим проти основ національної безпеки України, незалежності, суверенітету та територіальної цілісності нашої держави.

23. На підставі викладеного, суд приходить до висновку про необхідність призначення ОСОБА_5 покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції статті, однак не в максимальному розмірі, з конфіскацією всього належного йому майна, що на думку суду буде відповідати принципам та меті призначення покарання.

Також суд вважає за необхідне застосувати додаткове покарання передбачене ст. 54 КК України у виді у виді позбавлення засудженого спеціального звання капітана Національної поліції України.

VII . Інші питання

24. Речові докази по справі відсутні.

25. Судові витрати по справі відсутні.

26. Ухвалою слідчого судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 08.08.2022 відносно ОСОБА_5 застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави, який до набрання вироком законної сили суд вважає за доцільне залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_5 винуватим у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на п`ятнадцять років з конфіскацією всього майна та позбавлення спеціального звання капітана Національної поліції України

Строк відбування покарання ОСОБА_5 у виді тримання під вартою обчислювати з моменту фактичного затримання.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 залишити без змін.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набуває законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку після проголошення негайно вручити захиснику та прокурору.

Інформацію про ухвалений вирок опублікувати у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті суду.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_2