Справа №345/1304/24
Провадження № 1-кп/345/173/2024
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.03.2024 року м. Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене в ЄРДР за № 0000058 про обвинувачення:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця, зареєстрованого та жителя АДРЕСА_1 , з середньою спеціальною освітою, розлученого, на утриманні має одну неповнолітню дитину, РНОКПП невідомий, не працюючого, на обліку в лікаря психіатра не перебуває, перебуває на «Д» обліку в лікаря нарколога, раніше неодноразово судимого, востаннє 07.02.2024 Калуським міськрайонним судом за ч. 2 ст. 389 КК України до покарання у вигляді 1 місяця 9 днів арешту

у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч. 4ст. 185КК України, -

з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_3

прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_2

захисника ОСОБА_5

в с т а н о в и в:

ОСОБА_2 вчинив закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

Злочин вчинено за наступних обставин.

Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» введено в Україні воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24.02.2022 строком на 30 діб, який затверджено Законом України «Про затвердження Указу Президента України про введення воєнного стану в Україні». В подальшому строк дії воєнного стану неодноразово продовжувався Указами Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженими Законами України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні». Зокрема, Указом Президента України від 6 листопада 2023 року № 734/2023 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 16 листопада 2023 року строком на 90 діб.

ОСОБА_2 , маючи не зняту та непогашену у встановленому законом порядку судимість за вчинення корисливого злочину, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став та повторно вчинив новий корисливий злочин.

Так, 19.01.2024 приблизно о 19:40 год., ОСОБА_2 , перебуваючи в торговому залі магазину «Аврора» ТОВ «Вигідна Покупка» (), що в м. Калуш по вул. пр. Лесі Українки, 66/2, побачив на торгових стелажах бездротовий автомобільний пилосос «Vacuumcleaner» та кишенькову багаторазову, газову запальничку із надписом «Foxonlyfire», які знаходились у продажі. В цей час у ОСОБА_2 виник умисел на таємне викрадення чужого майна.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_2 повторно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, усвідомлюючи суспільно небезпечний та протиправний характер своїх дій, передбачаючи їх наслідки і свідомо бажаючи їх настання, перебуваючи в приміщенні магазину «Аврора», що в м. Калуш пр. Лесі Українки,66/2, діючи в умовах воєнного стану, шляхом вільного доступу, таємно викрав бездротовий автомобільний пилосос «Vacuumcleaner» та кишенькову багаторазову, газову запальничку із надписом «Foxonlyfire», які належать ТзОВ «Вигідна Покупка».

Із викраденим майном ОСОБА_2 намагався покинути місце вчинення злочину, однак кримінальне правопорушення не було закінчено з причин, які не залежали від його волі, адже на виході із магазину був виявлений працівниками магазину «Аврора» (ТзОВ «Вигідна покупка»).

Своїми протиправними діями ОСОБА_2 намагався спричинити ТзОВ «Вигідна покупка»матеріальну шкоду на суму 837,00 грн.

Представник потерпілого в судове засідання не прибув з невідомих для суду причин, хоча завчасно та належним чином повідомлявся про час та місце проведення судового засідання. Клопотань про відкладення розгляду справи не подавав, цивільний позов не заявляв. За таких обставин, з метою запобігання безпідставному затягуванню розгляду справи, суд вважає за можливе провести судовий розгляд даного кримінального провадження без участі представника потерпілого.

Обвинувачений ОСОБА_2 в судовому засіданні свою вину у вчиненні злочину визнав та підтвердив суду вищенаведені обставини за яких він вчинив крадіжку. Пояснив, що в 19 січня 2024 року у вечірню пору доби зайшов в магазин "Аврора". Там на стелажах побачив бездротовий автомобільний пилосос і кишенькову запальничку, які взяв із собою і намагався пройти через касову зону не оплативши за ці товари. Проте, на виході з магазину був затриманий охоронцями, які викликали поліцію. Ці речі брав для власного використання. Вчинив такі дії через матеріальну скруту, оскільки, не має постійного місця роботи. Усвідомлює що вчинив неправомірно. Розкаюється за вчинене, обіцяє, що в подальшому так вчиняти не буде. Просить врахувати, що він перебуває на обліку в лікаря нарколога і суворо не карати.

Таким чином, показами обвинуваченого підтверджується час і місце вчинення злочину, дії обвинуваченого, які були спрямовані на незаконне таємне заволодіння чужим майном, обсяг викраденого майна, а також форма вини у виді прямого умислу, спрямованого на заволодіння чужим майном, а також наявність корисливого мотиву зі сторони обвинуваченого.

Щодо вартості майна, яке намагався викрасти обвинувачений, то вона підтверджується висновком експерта № СЕ-19/109-24/1063-ТВ від 29.01.2024, який був наданий стороною обвинувачення і досліджений судом безпосередньо в судовому засіданні.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Оскільки, ні стороною захисту, яка представлена самим обвинуваченим і захисником, ні стороною обвинувачення, яка представлена прокурором, не оспорюються обставини щодо: часу і місця вчинення злочину; способу і порядку таємного заволодіння майном потерпілого; кількості та обсягу викраденого майна; а також форми вини у виді умислу зі сторони обвинуваченого і корисливого мотиву, то зі згоди сторін кримінального провадження судом дослідження доказів і фактичних обставин справи було обмежено допитом обвинуваченого, а також дослідженням письмових матеріалів, які визначають вартість викраденого майна, характеризують особу обвинуваченого, визначають місце знаходження речових доказів та розмір витрат на залучення експерта. Щодо решти доказів, то суд визнав недоцільним їхнє дослідження, оскільки вони стосуються обставин справи, які ніким не оспорюються.

При цьому, суд переконався, що учасники кримінального провадження правильно розуміють зміст цих обставин справи та відсутні сумніви у добровільності їхньої позиції. Також, судом роз`яснено учасникам кримінального провадження наслідки щодо позбавлення у такому випадку права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

На підставі зібраних доказів, оцінюючи їх в сукупності, суд приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_2 у вчиненні інкримінованого йому злочину за обставин викладених в обвинувальному акті та визнаних учасниками провадження, повністю доведена. Дії обвинуваченого слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка) вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

Призначаючи покарання суд у відповідності до вимог ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також позицію прокурора.

Зокрема, суд враховує що ОСОБА_2 має постійне місце проживання, під наглядом у лікаря психіатра не перебуває, однак перебуває на обліку в лікаря-нарколога, відсутні негативні характеристики щодо нього. Однак, він офіційно не працевлаштований, раніше неодноразово притягався до кримінальної відповідальності за вчинення корисливих злочинів, на шлях виправлення не став та повторно вчинив злочини проти власності, що вказує на відсутність у нього критичної оцінки своїх дій та його небажання вести законослухняний спосіб життя й дотримуватися загальноприйнятих правил поведінки.

До обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_2 на підставі ст. 66 КК України, суд відносить його щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та відшкодування завданої шкоди.

Обставини, які б відповідно ст. 67 КК України обтяжували покарання обвинуваченому в обвинувальному акті не зазначені, а суд не вправі самостійно їх встановлювати.

У судовому засіданні прокурор просила врахувати дані про особу обвинуваченого, обставини вчинення ним злочину і призначити йому покарання за ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України із застосуванням ст. 69 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 1 рік. І за сукупністю злочинів на підставі ст. 70 КК України визначити йому остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання, визначеного попереднім вироком суду, більш суворим покаранням, визначеним даним вироком суду.

Захисник просив врахувати наявність кількох пом`якшуючих покарання обставин і призначити його підзахисному покарання із застосуванням ст. 75 КК України, встановивши іспитовий строк.

Враховуючи наведене, а головним чином те, що обвинувачений вчинив злочин будучи раніше судимим і йому вже призначалось покарання у виді позбавлення волі, однак на шлях виправлення він не став, а продовжив злочинну діяльність, суд приходить до переконання, що виправлення і перевиховання обвинуваченого неможливе без ізоляції його від суспільства і йому слід призначити покарання передбачене санкцією ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі. Водночас, враховуючи вище наведені характеристики обвинуваченого, наявність кількох вище зазначених обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості злочину, враховуючи те, що злочинними діями обвинуваченого потерпілому була завдана не значна матеріальна шкода, яка до того ж на даний час вже відшкодована шляхом повернення викраденого майна, суд вважає за можливе призначити обвинуваченому покарання із застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України, а саме, призначити покарання у виді позбавлення волі нижче від найнижчої межі, передбаченої в санкції ч. 4 ст. 185 КК України.

Таке покарання, на думку суду, буде необхідним й достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Обвинувачений ОСОБА_2 вчинив вище зазначений замах на крадіжку до постановлення вироку Калуським міськрайонним судом Івано-Франківської області від 07.02.2024, яким його засуджено за ч. 2 ст. 389 КК України до покарання у виді арешту строком на 1 місяць 9 днів. А тому, йому необхідно призначити остаточне покарання відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання, яке визначене попереднім вироком суду, більш суворим покаранням, яке призначається даним вироком суду.

В межах даного кримінального провадження до обвинуваченого запобіжний захід не застосовувався. Враховуючи поведінку обвинуваченого під час судового розгляду, суд приходить, що відсутні ризики і відповідно нема підстав обирати йому запобіжний захід вироком суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України, судові витрати, пов`язані із проведенням експертизи, суд покладає на обвинуваченого.

Питання про речові докази слід вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Цивільний позов в межах кримінального провадження не заявлено.

Керуючись ст.ст. 368-371, 374, 395 КПК України,

у х в а л и в:

Засудити ОСОБА_2 та визнати його винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання, яке призначене вироком Калуським міськрайонним судом Івано-Франківської області від 07.02.2024, більш суворим покаранням, яке призначається даним вироком суду, визначити ОСОБА_2 остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_2 рахувати з дня фактичного затримання в порядку виконання вироку.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави:

1514,56 грн. витрат за проведення експертизи № СЕ-19/109-24/1063-ТВ від 29.01.2024.

Речові докази:

- картонну коробку з вмістом бездротового автомобільного пилососу «VacuumCleaner» «HL-107», кишенькову газову, багаторазову запальничку із надписом «Foxonlyfire», модель 3KD091, чорного з синім кольору, які передано на відповідальне зберігання представнику потерпілого, - вважати поверненими за належністю.

- оптичний носій інформації із записами із камер відеонагляду в приміщенні магазину "Аврора", який зберігаються при матеріалах кримінального провадження № 0000058, - залишити там же.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подано апеляційну скаргу до Івано-Франківського апеляційного суду через Калуський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з моменту проголошення.

Суддя ОСОБА_1