ЗОЛОТОНІСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 692/1370/23

Номер рядка у звіті 11

11 червня 2024 року м. Золотоноша

Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області в складі колегії суддів:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_4 ,

сторін кримінального провадження:

сторони обвинувачення:

прокурора ОСОБА_5

потерпілої ОСОБА_6 ,

сторони захисту:

захисника адвоката ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Золотоноша Черкаської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000908 від 07.07.2023 за обвинувальним актом стосовно:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Маріуполь Донецької області, громадянина України, освіта середня, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , офіційно не працюючого, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, особою з інвалідністю будь-якої групи, депутатом, ліквідатором чи постраждалим внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС, учасником АТО (ОСС) не є, раніше судимого: 1) 07.12.2012 року Новопсковським районним судом Луганської області за ч. 1 ст. 309 КК України до 2 років позбавлення волі, з іспитовим строком 1 рік; 2) 29.07.2013 року Старобільським районним судом Луганської області за ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 164 КК України до 8 років 6 місяців позбавлення волі; 10.09.2020 року судовим рішенням Червонозаводського районного суду м. Харків умовно-достроково звільненого з невідбутим строком 3 місяці 10 днів; 3) 13.10.2023 року Драбіським районним судом Черкаської області за ст. 395 КК України до 1 місяця арешту,

що обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 13 ч. 2 ст. 115 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_8 14.07.2023 року, більш точний час слідством не встановлено, будучи особою, яка раніше вчинила умисне вбивство, перебуваючи в житловому будинку домоволодіння ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в якого проживав з весни 2023 року за адресою: АДРЕСА_2 , під час сварки, яка виникла на побутовому ґрунті, діючи умисно, з метою позбавлення життя людини, наніс численні удари в голову потерпілому ОСОБА_9 , чим спричинив тілесні ушкодження, відповідно до висновку експерта № 05-8-02/202 від 18.07.2023 року, у вигляді тупої травми голови з розтрощенням кісток обличчя, крововиливами в лівій скроневий м`яз, під м`які мозкові оболонки, на м`яких покривах черепа, в м`які тканини навколо правого ока, забійними ранами на обличчі, від чого й настала смерть ОСОБА_9 .

Обвинувачений ОСОБА_8 допитаний у судовому засіданні, не оспорюючи час, місце, спосіб, мотив і мету, вину по обвинуваченню у вчиненні злочину, передбаченого п. 13 ч. 2 ст. 115 КК України визнав повністю, щиро розкаювався. При цьому обвинувачений ОСОБА_8 у судовому засіданні пояснив, що він дійсно проживав у будинку ОСОБА_9 за адресою: АДРЕСА_2 . Жив там майже два місяці. ОСОБА_9 допоміг обвинуваченому влаштуватись на роботу. Вони жили і до цього випадку не конфліктували. У липні 2023 року, вже точної дати не пам`ятає, вони лягли спати, були випивши. Вночі обвинувачений проснувся, так як ОСОБА_9 почав його домагатись, він його відсторонив. Вони заснули. Той знову почав домагатись обвинуваченого, розізлившись ОСОБА_8 почав наносити удари ОСОБА_9 , щоб припинити його дії, ударив разів п`ять, той залишився лежати на полу. Вранці прокинувшись, обвинувачений побачив, що ОСОБА_9 лежить, обвинувачений зрозумів, що той помер. У вчиненому щиро розкаюється, запевнив, що допомагатиме за можливості потерпілій матеріально, просить вибачення.

Оскільки показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи і ним не оспорюються, суд, у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України, враховуючи думку прокурора, потерпілої, захисника та обвинуваченого, якому роз`яснено, що при відмові від дослідження доказів щодо фактичних обставин справи, він буде позбавлений можливості оспорювати їх у апеляційному порядку, на що обвинувачений надав усну згоду та ствердив свою позицію щодо визнання вини та викладених обставин справи, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно всіх фактичних обставин справи, викладених в обвинувальному акті, які ніким не оспорюються.

Оцінюючи зібрані, перевірені та досліджені в порядку ст. 349 КПК України докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що пред`явлене органами слідства обвинувачення ОСОБА_8 у судовому засіданні доведено повністю, його дії суд кваліфікує за п. 13 ч. 2 ст. 115 КК України, як умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, вчинене особою, яка раніше вчинила умисне вбивство.

При призначенні покарання ОСОБА_8 , суд враховує наступне.

У судовому засіданні прокурор просив врахувати, що ОСОБА_8 щиро розкаявся у вчиненому, активно сприяв розкриттю злочину, хоча є раніше судимим, а тому вважав за можливе призначити покарання у вигляді 10 років позбавлення волі та відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України враховуючи покарання за вироком Драбівського районного суду шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно визначити покарання у виді 10 років позбавлення волі.

Потерпіла ОСОБА_6 на стадії судових дебатів погодилась із мірою покарання, яке зазначив прокурор.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_7 зазначила, що її підзахисний щиро розкаявся у вчиненому, активно співпрацював із слідством, а також враховуючи відсутність обтяжуючих обставин, просила визначити мінімальний строк, визначений санкцією п. 13 ч. 2 ст. 115 КК України у виді 10 років позбавлення волі.

ОСОБА_8 просив суд врахувати його щире каяття та активне сприяння слідству, суворо його не карати..

Згідно з приписами ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з дотриманням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

За змістом статей 50, 65 КК України, особі, яка скоїла кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень. Це покарання має відповідати принципам законності, обгрунтованості, справедливості, співмірності та індивідуалізації, що є системою найбільш істотних правил і критеріїв, які визначають порядок та межі діяльності суду під час обрання покарання. Суд повинен ураховувати ступінь тяжкості кримінального правопорушення, конкретні обставини його скоєння, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення особи до своїх дій, інші особливості справи, які мають значення для забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості кримінального правопорушення.

Покарання завжди призначається як відповідний захід примусу держави за вчинене кримінальне правопорушення, виконує виправну функцію і водночас запобігає вчиненню нових кримінальних правопорушень як самим засудженим, так і іншими особами.

Зокрема, індивідуалізація покарання грунтується на прогностичній діяльності суду. Оптимальним орієнтиром такої діяльності є визначення покарання в тому обсязі, який був би достатнім для досягнення найближчої мети покарання - виправлення засудженого.

При призначенні покарання суд, керуючись вимогами ст.,ст. 65-67 КК України враховує характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого, особу обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так призначаючи покарання обвинуваченому, судом враховано ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно із ст. 12 КК України є особливо тяжким злочином, вчиненим обвинуваченим умисно, а тому має підвищену суспільну небезпечність.

Судом також встановлено, що обвинувачений ОСОБА_8 на Д обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває.

Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта № 518 від 04.10.2023 року на період часу, до якого відноситься скоєння інкримінованих йому дій та на даний час, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виявляв і виявляє ознаки розладів психіки і поведінки внаслідок вживання алкоголю із синдромом залежності, що враховуючи не психотичний рівень порушень, збереженість емоційно-вольової сфери, інтелекту, пам`яті, критичних і прогностичних функцій не позбавляло на вказаний період часу та не позбавляє на теперішній час його здатності усвідомлювати свої дії, свідомо керувати ними, брати участь у слідчих діях та в судовому процесі.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_8 , відповідно до ст. 66 КК України суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення. Обвинувачений повністю визнав свою вину, висловив щирий жаль з приводу вчинених ним дій та осуд своєї поведінки, проявив готовність понести кримінальну відповідальність за вчинене.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_8 відповідно до ст. 67 КК України судом не встановлено.

З урахуванням наведених вище висновків щодо особи обвинуваченого, наявності декількох обставин, що пом`якшують покарання, за відсутності обставин, які його обтяжують, ураховуючи думку прокурора, потерпілої, обвинуваченого та його захисника, суд вважає, що наведені обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченому, знижують ступінь тяжкості вчиненого ним злочину та свідчать про можливість призначення ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі мінімального терміну, встановленого в санкцією п. 13 ч. 2 ст. 115 КК України у виді 10 років позбавлення волі.

При цьому, дане покарання обвинуваченому має бути призначено у виді реального позбавлення волі.

Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, враховуючи вирок Драбівського районного суду від 13.10.2023 року, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, суд вважає за можливе остаточно визначити покарання ОСОБА_8 у виді 10 років позбавлення волі.

Суд вважає, що саме таке покарання буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню ним нових злочинів у майбутньому.

Щодо запобіжного заходу у відношенні ОСОБА_8 до набрання вироком законної сили, суд зазначає, що стосовно обвинуваченого застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Враховуючи ризики, передбачені ст.,ст. 177, 178 КПК України та те, що ОСОБА_8 засуджується до покарання у виді позбавлення волі реально, тому, враховуючи, що жоден інший запобіжний захід не забезпечить запобігання спробам ОСОБА_8 переховуватись від суду, суд приходить до висновку про залишення запобіжного заходу у виді тримання під вартою до набрання вироком законної сили.

За правилами ч. 5 ст. 72 КК України ОСОБА_8 у строк відбування покарання підлягає зарахуванню строк попереднього ув`язнення із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Згідно з ч. 2 ст. 124 КПК України, суд стягує з ОСОБА_8 процесуальні витрати за проведення експертиз за цим кримінальним провадженням у загальній сумі 57 703.47 грн.

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

На підставі викладеного, керуючись ст.,ст. 368-371, 374, 395 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_8 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого п. 13 ч. 2 ст. 115 КК України та призначити йому покарання у виді 10 (десяти) років позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_8 остаточне покарання у виді 10 (десяти) років позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_8 обчислювати з моменту його затримання, тобто з 16 серпня 2023 року.

Зарахувати ОСОБА_8 в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі із 16.08.2023 р. до набрання цим вироком законної сили.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_8 залишити у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили, або до ухвалення рішення апеляційної інстанції, у разі подання апеляційної скарги на вирок суду, якщо його не скасовано.

Стягнути з ОСОБА_8 на користь держави процесуальні витрати за проведення судових експертиз у загальній сумі 57 703 (п`ятдесят сім тисяч сімсот три) гривні 47 коп.

Речові докази:

3 відрізки білої дактилоплівки із відбитками мікронакладень із лівої та правої внутрішніх поверхонь долоней рук, а також поверхні трупа, два марлевих тампони зі змивами з внутрішніз поверхонь долоней рук трупа, зрізи нігтьових пластин з лівої та правої рук трупа, дактилокарту трупа, зразки волосся з п`яти ділянок голови трупа, 10 недопалків, виріз тканини зі слідами речовини бурого кольору, скляну пляшку. ємністю 0,5 л з-під горілки «Первак», дві поліетиленові пляшки з-під пива «Зіберт» та «Десант», стакан, керамічну миску та металеву ложку, 4 полімерних пляшки з-під пива та одну скляну пляшку з-під горілки «Первак», одну дактилоплівку чорного кольору із відбитком сліду фрагменту низу взуття, 3 сліди папілярних візерунків, паперову коробку з-під напою «Порт вин 777», труси чорного кольору, джинси синього кольору, носки чорно кольору, зразки крові, 8 ключів, що передані на зберігання до камери зберігання речових доказів Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області, знищити.

Вирок суду може бути оскаржено протягом 30 днів з дня його проголошення, а особою, яка тримається під вартою протягом 30 днів з моменту вручення копії вироку, до Черкаського апеляційного суду через Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

судді ОСОБА_10

ОСОБА_3