Справа № 639/4400/19
Провадження № 1-в/639/251/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2024 року м. Харків

Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Харкова заяву ОСОБА_4 про повернення сплачених процесуальних витрат за проведення експертиз в рамках кримінальноого провадження №0001062 від 13.09.2018 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

17.06.2024 до Жовтневого районного суду м. Харкова надійшла заява ОСОБА_4 про компенсацію процесуальних витрат, сплачених нею за проведення експертиз у кримінальній справі №639/4400/19 за вироком Жовтневого районного суду м. Харкова від 04.08.2023 року.

В обґрунтування своєї заяви ОСОБА_4 зазначила, що 04.09.2023 року нею було сплачено в рахунок відшкодування витрат, понесених органом досудового розслідування за проведення судових експертиз 14 338 грн. 64 коп. Оскільки кримінальне провадження відносно неї закрито, у зв`язку зі звільненням від кримінальної відповідальності, то витрати необхідно відносити на рахунок держави. При цьому, заявниця посилається на висновок Великої Палати Верховного Суду у постанові від 17.06.2020 року (справа №598/1781/17) та постанову Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 12.09.2022 року (справа №203/241/17), в яких зазначається, що в разі звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності, процесуальні витрати, понесені органом досудового розслідування та пов`язані зі здійсненням кримінального провадження, у тому числі, й витрати на проведення експертизи, не стягуються з особи, кримінальне провадження відносно якої закрите на цій підставі, а відносяться на рахунок держави, окрім витрат, пов`язаних, зокрема, із залученням експерта стороною захисту.

На думку заявниці, ініціатором проведення судових експертиз у цьому кримінальному провадженні був орган досудового розслідування, а сторона захисту не залучала жодних експертів, внаслідок чого, відповідно до ч.2 ст.122, ст.124 КПК України, витрати на проведення експертиз, в розмірі 14 338, 64 грн. не підлягають стягненню з неї та покладаються на державу. Крім того, прокурор не заявляв клопотання про компенсацію жодних процесуальних витрат.

Оскільки при постановленні ухвали судом апеляційної інстанції не вирішено питання щодо сплачених ОСОБА_4 судових витрат, остання просить процесуальні витрати на проведення експертиз в розмірі 14 338, 64 грн. віднести на рахунок держави та повернути їй сплачені нею кошти.

В судовому засіданні прокурор не заперечувала проти задоволення заяви ОСОБА_4 .

Заявник ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, що відповідно до ч. 5 ст. 539 КПК України не є перешкодою для проведення судового розгляду.

Суд, вислухавши думку прокурора, дослідивши матеріли справи, приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 539 КПК України, питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Статтею 537 КПК України визначений перелік питань, які вирішуються судом під час виконання вироків.

Так, у пункті 14 частини першої ст. 537 КПК України зазначено, що під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.

Окремі роз`яснення щодо питань, пов`язаних з виконанням судових рішень, зокрема щодо тлумачення сумнівів і протиріч, які виникають при виконанні вироку, містить Постанова Пленуму ВСУ від 21.12.1990 року № 11 «Про практику застосування судами України процесуального законодавства при вирішенні питань, пов`язаних з виконанням вироку».

Як зазначив Верховний Суд України в п. 4 постанові Пленуму від 12 грудня 1990 року № 11 (з наступними змінами) «Про практику застосування судами України процесуального законодавства при вирішенні питань, пов`язаних з виконанням вироків», суди вправі вирішувати питання, які виникають при виконанні вироків, зокрема, про визначення розміру і розподілення судових витрат, якщо суд не вирішив цих питань; про оплату праці захисника.

Судовим розглядом встановлено, що ОСОБА_4 вироком Жовтневого районного суду м. Харкова від 04.08.2023 року визнано винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 367 КК України та призначено їй покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки, з позбавленням права обіймати посади, пов?язані з виконанням організаційно-розпорядчих і адміністративно- господарських функцій, строком на 3 (три) роки та зі сплатою штрафу у дохід держави у розмірі 700 ( семисот ) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 11 900 гривень.

На підставі ч. 5 ст. 74, п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України ОСОБА_4 звільнено від призначеного судом покарання за ч.2 ст. 367 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки, з позбавленням права обіймати посади, пов?язані з виконанням організаційно-розпорядчих і адміністративно -господарських функцій, строком на 3 (три) роки та зі сплатою штрафу у дохід держави у розмірі 700 ( семисот ) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 11 900 гривень.

Також вказаним вироком вирішено питання щодо речових доказів відповідно до ст.100 КПК України та стягнуто з ОСОБА_4 на користь держави судові витрати за проведення судових експертиз у сумі 14338 (чотирнадцять тисяч триста тридцять вісім) грн. 64 коп. (к/п том №4 а.с. 5, 14, 15, 38).

Вказаний вирок був оскаржений прокурором, внаслідок чого, його було скасовано, а ОСОБА_4 звільнено від кримінальної відповідальності за ч.2 ст. 367 КК України на підставі п.2 ч.1 ст.49 КК України та п.1 ч.2 ст. 284 КПК України, у зв`язку із закінченням строків давності та закрито кримінальне провадження щодо неї.

Як вбачається з наданої ОСОБА_4 платіжної інструкції № 0.0..1 від 04.09.2023 р., заявницею після ухвалення судом першої інстанції 04.08.2023 року вироку, до набрання ним законної сили, в порядку виконання цього вироку, було сплачено на рахунок Казначейства України судові витрати за проведення судових експертиз у кримінальному провадженні відносно неї у сумі 14 338, 64 грн.

Згідно з ч. 1 ст. 118 КПК України процесуальні витрати складаються, зокрема, із витрат, пов`язаних із залученням експертів.

Питання щодо процесуальних витрат, відповідно до вимог ст.ст.126, 368 КПК України, вирішує суд у вироку суду або ухвалою.

Відповідно до ч. 6 ст. 9 КПК України у випадках, коли положення КПК України не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч. 1 ст. 7 КПК України.

Об`єднана палата Касаційного кримінального суду Верховного Суду у постанові від 12 вересня 2022 року, прийнятій по справі № 203/241/17, провадження № 51-4251кмо21, зробила висновок, що якщо особа звільняється від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності, процесуальні витрати, понесені органом досудового розслідування та пов`язані зі здійсненням кримінального провадження, в тому числі й витрати на проведення експертизи, не стягуються з особи, кримінальне провадження щодо якої закрито на цій підставі, а відносяться на рахунок держави, окрім витрат, пов`язаних, зокрема, із залученням експерта стороною захисту.

Таким чином, враховуючи, що обвинувальний вирок, постановлений стосовно ОСОБА_4 скасовано, кримінальне провадження - закрито, а питання про зміну розподілу процесуальних витрат судом апеляційної інстанції не вирішувалось, суд доходить висновку про обґрунтованість заяви ОСОБА_4 про повернення їй сплачених за вироком Жовтневого районного суду м. Харкова від 04 серпня 2023 року процесуальних витрат в сумі 14 338, 64 грн.

Вирішуючи питання про повернення сплачених коштів, з дотриманням принципів законності та диспозитивності, суд враховує вимоги п. 5 Порядку повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 03 вересня 2013 року №787 (із змінами від 19.05.2017 року ), з якого слідує, що повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету платежів у національній валюті здійснюється органами Державної казначейської служби України (далі - органи Казначейства) з відповідних бюджетних рахунків для зарахування надходжень, відкритих в органах Казначейства відповідно до законодавства, на підставі відповідної ухвали суду, яка набрала законної сили, постановленої за результатом розгляду відповідної заяви (подання) платника або органу, який повинен забезпечувати надходження платежів в бюджет.

Відповідно до пункту 3 вказаного Порядку повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету платежів у національній валюті здійснюється органами Державної казначейської служби України з відповідних бюджетних рахунків для зарахування надходжень, відкритих в органах Казначейства відповідно до законодавства, шляхом оформлення розрахункових документів.

На підставі вищевикладеного, суд вважає за необхідне повернути ОСОБА_4 сплачені нею процесуальні витрати в сумі 14 338, 64 грн.

Керуючись ст.ст.124, 126, 537, 539 КПК України,суд,-

УХВАЛИВ:

Клопотання заявника ОСОБА_4 задовольнити.

Зобов`язати Управління Державної казначейської служби України у Харківській області повернути ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (адреса проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ), процесуальні витрати в сумі 14338 (чотирнадцять тисяч триста тридцять вісім) гривень 64 копійки, сплачені згідно платіжної інструкції № 0.0..1 від 04.09.2023 р., які перераховані на користь ГУК Харків обл/МТГ Харків/24060300 на ІВАN: UА0020649 в Казначейство України (ЕАП), МФО: 899998, , призначення платежу: судові витрати за проведення судових експертиз по кримінальній справі №639/4400/19, Провадження №1-кп/639/56/23 Жовтневого районного суду м. Харків. Обвинувачена ОСОБА_4 .

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Харкова протягом семи днів з дня її винесення.

Суддя ОСОБА_1