печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 травня 2024 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю захисника - адвоката: ОСОБА_3 , підозрюваного: ОСОБА_4 , прокурорів: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві судове провадження за скаргою адвоката ОСОБА_3 в інтересах підозрюваного ОСОБА_4 на повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення від 28.02.2024 в рамках кримінального провадження № 0000052 від 23.01.2024,-

В С Т А Н О В И В :

09.05.2024 до слідчого судді надійшла скарга адвоката ОСОБА_3 в інтересах підозрюваного ОСОБА_4 на повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення від 28.02.2024 в рамках кримінального провадження № 0000052 від 23.01.2024.

В обґрунтування скарги адвокат ОСОБА_3 зазначає, що Другим слідчим відділом Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000052 від 23.01.2024 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

У вказаному кримінальному провадженні старшим слідчим Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві ОСОБА_7 . 28.02.2024 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту, а також незаконному збуті наркотичного засобу, тобто у вчиненні злочину, передбачного ч. 2 ст. 307 ККУкраїни.

Захист не погоджується із повідомленням ОСОБА_4 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення з огляду на наступну.

Як вбачається зі змісту повідомлення про підозру від 28.02.2024, у якості підстави її складання слугувало переконання слідчого про наявність достатніх доказів для повідомлення підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення. Тобто, правовою підставою повідомлення про підозру був п. 3 ч. 1 ст. 276 КПК України.

Між тим, аналіз змісту повідомлення про підозру від 28.02.2024 не відповідає вищевказаним вимогам ст. 277 КПК України.

Так, повідомлення про підозру не містить викладу фактичних обставин кримінального правопорушення.

У доктрині кримінального права та процесу, під фактичними даними розуміється наявність достатніх доказів, які вказують на вчинення певною особою діяння, яке містить усі ознаки складу злочину, передбаченого кримінальним законом.

У той же час, аналіз змісту повідомлення про підозру від 28.02.2024 свідчить, що жодних обставин, які б давали можливість стверджувати про вчинення ОСОБА_4 , інкримінованого йому кримінального правопорушення слідчим не встановлено.

Суть змісту, підозри повідомленої ОСОБА_4 зводиться до того, що ОСОБА_4 за попередньою змовою з ОСОБА_8 організував незаконне придбання, зберігання наркотичних засобів з метою збуту, а також незаконний збут наркотичних речовин, забезпечував незаконне придбання наркотичних засобів, а саме канабісу, який передавав ОСОБА_9 , який підшукував покупців та збував останнім вказаний наркотичний засіб.

Відповідно до повідомленої ОСОБА_4 підозри, останньому ставиться у вину вчинення двох епізодів передачі ОСОБА_8 наркотичних засобів, які ОСОБА_8 збув ОСОБА_10 .

Водночас, захист заперечує обгрунтованість даної підозри та стверджує про відсутність правових підстав для її складання, передбачених п. 3 ч. 1 ст. 276 КПК України.

Зокрема, з моменту повідомлення ОСОБА_4 про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, сторона обвинувачення ініціювала низку заходів забезпечення даного кримінального провадження, зокрема таких, як обрання та продовження запобіжного заходу щодо ОСОБА_4 . У вказаних судових провадженнях слідчий та прокурор до вказаних клопотань долучали докази (матеріали), у тому числі ті, які підтверджували обгрунтованість підозри.

Натомість, із указаних матеріалів вбачається те, що у своєму розпорядженні сторона обвинувачення фактично не має будь-яких доказів причетності ОСОБА_4 до злочинної діяльності, фактичні обставини якої викладені у повідомленні про підозру.

Зокрема, жодного доказу причетності ОСОБА_4 до збуту наркотичних речовин ОСОБА_8 , сторона обвинувачення не має.

Детально ознайомившись із матеріалами, які щоразу слідчим та прокурором надавалися слідчим суддям в рамках розгляду клопотань, пов?язаних із заходами забезпечення кримінального провадження, захист акцентує увагу слідчого судді на тому, що єдина згадка про особу ОСОБА_4 міститься у протоколах допиту оперативних співробітників Департаменту внугрішньої безпеки Національної поліції України ОСОБА_11 та ОСОБА_12 .

Ці протоколи допиту оперативних співробітників є аналогічними за змістом та фактично містять інформацію про те, як оперативні співробітники департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , 27.02.2024, в ході оперативного супроводження кримінального провадження № 0000052 від 23.01.2024 були свідками того, як ОСОБА_8 та ОСОБА_4 разом зайшли до під`їзду будинку та через 5-10 хвилин вийшли з під?їзду та попрямували до автомобільної стоянки, де ОСОБА_8 сів на місце пасажира автомобіля, імовірно таксі, а ОСОБА_4 попрямував вздовж будинку.

У сторони захисту виникає ситуація, за якої достатньо просто зустрітися зі своїм знайомим, щодо якого здійснюється досудове розслідування для створення у слідчого переконання про попередню змову таких осіб на вчинення злочину та як наслідок необхідність такій особі вручити повідомлення про підозру.

Як описані обставини у протоколах допиту оперативних співробітників ОСОБА_11 та ОСОБА_12 привели слідчого до переконання про те, що ОСОБА_4 діяв за попередньою змовою з ОСОБА_8 на незаконне придбання, зберігання наркотичних засобів з метою збуту, а також незаконний збут наркотичних речовин та забезпечував незаконне придбання наркотичних засобів, а саме канабісу, який передавав ОСОБА_9 , залишається незрозумілим. Наявні у сторони захисту матеріали не містять даних на підтвердження вказаних обставин.

За таких обставин, правових підстав, передбачених п. 3 ч. 1 ст. 276 КПК України для складання повідомлення про підозру ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України у слідчого не було.

Наведене у своїй сукупності дає обґрунтовані підстави стверджувати, що повідомлення про підозру від 28.02.2024 не є належним чином обгрунтованим, і складеним з не процесуальною метою - незаконного кримінального переслідування ОСОБА_4 .

Захисник - адвокат ОСОБА_3 в судовому засіданні скаргу підтримав з наведених у ній підстав, просив її задовольнити та скасувати повідомлення про підозру від 28.02.2024 старшого слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві ОСОБА_7 в кримінальному провадженні № 0000052 від 23.01.2024, складену щодо ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Зобов?язати осіб, уповноважених на здійснення досудового розслідування та/або процесуального керівництва у кримінальному провадженні № 0000052 від 23.01.2024 вчинити дії щодо виключення з ЄРДР відомостей про дату та час повідомлення про підозру ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, а також щодо виключення з ЄРДР відомостей щодо набуття ОСОБА_4 статусу підозрюваного.

Підозрюваний ОСОБА_4 в судовому засіданні скаргу підтримав, просив задовольнити.

Прокурори ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в судовому засіданні заперечували проти задоволення скарги, зазначивши, що повідомлення про підозру є законним, обгрунтованим та врученим з дотриманням вимог ст. ст. 276, 277, 278 КПК України

Заслухавши пояснення адвоката, підозрюваного, заперечення прокурорів, дослідивши матеріали скарги та додані до неї документи, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Слідчий суддя звертає увагу, що для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, доведення чи не доведення винуватості особи, з метою досягнення таких висновків, які необхідні суду при постановленні вироку, а з тією метою, щоб визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Так, відповідно до змісту ч.ч. 1, 2 ст. 111 КПК України, повідомлення у кримінальному провадженні є процесуальною дією, за допомогою якої слідчий, прокурор, слідчий суддя чи суд повідомляє певного учасника кримінального провадження про дату, час та місце проведення відповідної процесуальної дії або про прийняте процесуальне рішення чи здійснену процесуальну дію.

Повідомлення у кримінальному провадженні здійснюється у випадках, передбачених цим Кодексом, у порядку, передбаченому главою 11 цього Кодексу, за винятком положень щодо змісту повідомлення та наслідків неприбуття особи.

Порядок здійснення виклику у кримінальному провадженні регулюється ст. 135 КПК України. Зокрема, шляхом: надіслання поштою, електронною поштою; врученням під розписку дорослому члену сім`ї чи іншій особі, яка з нею проживає «для передання»; врученням житлово-експлуатаційної організації за місцем проживання особи або адміністрації за місцем її роботи.

Отже, у разі неможливості вручити особисто, повідомлення про підозру вручається у спосіб, передбачений для виклику та приводу особи, а саме ст.ст. 135, 136 КПК України, тобто шляхом: надіслання поштою, електронною поштою; врученням під розписку дорослому члену сім`ї чи іншій особі, яка з нею проживає «для передання»; врученням житлово-експлуатаційної організації за місцем проживання особи або адміністрації за місцем її роботи.

Згідно з положеннями п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскарженні повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником.

Відповідно до ч. 1 ст. 276 КПК України повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому статтею 278 цього Кодексу, у випадках: затримання особи на місці вчинення кримінального правопорушення чи безпосередньо після його вчинення; обрання до особи одного з передбачених цим Кодексом запобіжних заходів; наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення. Особливості повідомлення про підозру окремій категорії осіб визначаються главою ст. 37 цього Кодексу.

Згідно ст. 277 КПК України, письмове повідомлення про підозру складається прокурором або слідчим за погодженням з прокурором. Повідомлення має містити такі відомості: 1) прізвище та посаду слідчого, прокурора, який здійснює повідомлення; 2) анкетні відомості особи (прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, місце проживання, громадянство), яка повідомляється про підозру; 3) найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення; 4) зміст підозри; 5) правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 6) стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру; 7) права підозрюваного; 8) підпис слідчого, прокурора, який здійснив повідомлення.

Суд, при постановлені ухвали, керується при цьому висновками ЄСПЛ у справі «Фокс, Кампбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства», де зазначено, що «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, те, що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно пов`язують підозрюваного з певним злочином. І вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення» та така кількість доказів на даний час у вказаних матеріалах наведена.

Також, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

При цьому, слідчий суддя нагадує, що обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини. Так, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23.10.1994 суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Так, враховуючи зазначене, слідчий суддя, дослідивши матеріали скарги та надану копію повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення від 28.02.2024 вбачає, що посилання сторони захисту на те, що повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення ОСОБА_4 є необґрунтованим та таким, що не відповідає вимогам ст.ст. 276, 277 КПК України, є безпідставними, з врахуванням даних обставин вказана підозра була визнана обґрунтованою, так як такий висновок судових органів може бути лише за умови, що сама підозра відповідає вимогам ст. 277 КПК України, що підтверджується ухвалами Київського апеляційного суду від 25.04.2024 про застосування запобіжного заходу та ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 26.04.2024 про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

За таких обставин, слідчий суддя приходить до висновку, що повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, є законним, вмотивованим та відповідає вимогам ст.277 КПК України, у зв`язку з чим у задоволенні скарги слід відмовити.

Інші доводи сторони захисту про відсутність доказів причетності ОСОБА_4 до вчинення кримінального правопорушення не є предметом розгляду слідчого судді, оскільки повинні перевірятися при розгляді обвинувального акту в суді.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.277-278, 303, 305-307, 309, 371-372 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 в інтересах підозрюваного ОСОБА_4 на повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення від 28.02.2024 в рамках кримінального провадження № 0000052 від 23.01.2024 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1