Провадження № 1-кп/161/206/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Луцьк 02 травня 2024 року

Луцький міськрайонний суд Волинської області під головуванням:

судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Луцьку в порядку спеціального судового провадження за відсутності обвинуваченого (in absentia) обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000129, що надійшов з Волинської обласної прокуратури, відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Херсон, Херсонської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, раніше не судимого,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

Обвинувачений ОСОБА_5 , зазначене кримінальне правопорушення вчинив за таких обставин.

Положеннями статей 1 та 2 Конституції України визначено, що Україна є суверенною і незалежною, демократичною, соціальною, правовою, унітарною державою. Суверенітет України поширюються на всю її територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканою.

Згідно зі статтями 17 та 65 Конституції України захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу та обов`язком громадян України. На території України забороняється створення і функціонування будь-яких збройних формувань, не передбачених законом та не допускається розташування іноземних військових баз. Перебування на території України підрозділів збройних сил інших держав з порушенням процедури, визначеної Конституцією та законами України, Гаазькими конвенціями 1907 року, IV Женевською конвенцією 1949 року, а також всупереч Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї 1994 року, Договору про дружбу, співробітництво і партнерство між Україною і Російською Федерацією 1997 року та іншими міжнародно-правовими актами є окупацією частини території суверенної держави Україна та міжнародним протиправним діянням з усіма наслідками, передбаченими міжнародним правом.

Статтями 19 та 68 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей, а незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Відповідно до статей 132, 133 Конституції України, територіальний устрій України ґрунтується на засадах єдності та цілісності державної території, поєднання централізації і децентралізації у здійсненні державної влади, збалансованості і соціально-економічного розвитку регіонів, з урахуванням їх історичних, економічних, екологічних, географічних і демографічних особливостей, етнічних і культурних традицій.

До системи адміністративно-територіального устрою України входять Автономна Республіка Крим, області, райони, міста, райони у містах, селища і села.

Згідно з вимогами ст.ст. 72, 73 Конституції України питання про зміну території України вирішується виключно всеукраїнським референдумом, який призначається Верховною Радою України або Президентом України відповідно до їхніх повноважень, встановлених Конституцією, та проголошується за народною ініціативою на вимогу не менш як трьох мільйонів громадян України, які мають право голосу, за умови, що підписи щодо призначення референдуму зібрано не менш як у двох третинах областей і не менш як по сто тисяч підписів у кожній області.

У свою чергу, представники влади російської федерації, діючи всупереч вказаним нормам міжнародного гуманітарного права, а саме п.п. 1, 2 Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї від 05.12.1994, принципам Заключного акту Наради з безпеки та співробітництва в Європі від 01.08.1975 та вимогам ч. 4 ст. 2 Статуту ООН і Декларацій Генеральної Асамблеї Організації Об`єднаних Націй від 09.12.1981 №36/103, від 16.12.1970 № 2734 (ХХV), від 21.12.1965 № 2131 (ХХ), від 14.12.1974 №3314 (ХХІХ), спланували, підготували і розв`язали агресивну війну та воєнний конфлікт проти України, а саме віддали наказ на вторгнення підрозділів збройних сил рф на територію України.

Відповідно, 24.02.2022, на виконання вказаного наказу, військовослужбовці збройних сил російської федерації, шляхом збройної агресії, незаконно вторглись на територію України через державні кордони України в Донецькій, Луганській, Харківській, Херсонській, Миколаївській, Сумській, Чернігівській, інших областях та здійснили збройний напад на державні органи, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, військові частини, житлові та господарські споруди, інші об`єкти, які мають важливе народногосподарське чи оборонне значення, та здійснили окупацію частин вказаної території, чим вчинили дії з метою зміни меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, що продовжується по теперішній час та призводить до загибелі значної кількості людей та інших тяжких наслідків.

Указом Президента України Володимира Зеленського № 64/2022 від 24.02.2022, у зв`язку з військовою агресією рф проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено воєнний стан на всій території України, дія якого продовжена на даний час.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» № 389-VIII від 12.05.2015, органи державної влади та місцевого самоврядування в умовах воєнного стану здійснюють повноваження, надані їм Конституцією України, цим та іншими законами України.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» № 1207-VII від 15.04.2014, тимчасово окупована російською федерацією територія України (далі тимчасово окупована територія) є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Тимчасова окупація російською федерацією територій України, визначених ч. 1 ст. 3 цього Закону, незалежно від її тривалості, є незаконною і не створює для російської федерації жодних територіальних прав.

За державою Україна, територіальними громадами сіл, селищ, міст, розташованих на тимчасово окупованій території, органами державної влади, органами місцевого самоврядування та іншими суб`єктами публічного права зберігається право власності, інші речові права на майно, у тому числі на нерухоме майно, включаючи земельні ділянки, що знаходиться на тимчасово окупованій території.

Тимчасово окупованою російською федерацією територією України відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 1-1 «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», є частини території України, в межах яких збройні формування російської федерації та окупаційна адміністрація російської федерації встановили й здійснюють фактичний контроль або в межах яких збройні формування російської федерації встановили і здійснюють загальний контроль з метою встановлення окупаційної адміністрації російської федерації.

У зв`язку із веденням агресивної війни з боку рф проти України, 01.03.2022 Херсонська міська територіальна громада та місто Херсон захоплено збройними формуваннями держави-агресора.

Відтак, Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України № 309 від 22.12.2022 «Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасом окупованих російською федерацією», Херсонська міська територіальна громада внесена до переліку територіальних громад тимчасом окупованих рф з 01.03.2022 та являлася окупованою до 11.11.2022.

Всупереч порядку, встановленому Конституцією України, Законами України «Про місцеві державні адміністрації» та іншими нормативно-правовими актами, 19.05.2022 створено окупаційну адміністрацію «военно-гражданскую администрацию Херсонской области», з метою подальшого утримання адміністративно-політичного контролю на захопленій військовим шляхом території міської громади та реалізації узурпованих владних повноважень.

Положеннями п. 6 ч. 1 ст. 1-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15.04.2014 № 1207-VII визначено, що окупаційна адміністрація Російської Федерації це сукупність державних органів і структур Російської Федерації, функціонально відповідальних за управління тимчасово окупованими територіями та підконтрольних Російській Федерації самопроголошених органів, які узурпували виконання владних повноважень на тимчасово окупованих територіях та які виконували чи виконують властиві органам державної влади чи органам місцевого самоврядування функції на тимчасово окупованій території України, в тому числі органи, організації, підприємства та установи, включаючи правоохоронні та судові органи, нотаріусів та суб`єктів адміністративних послуг.

Згідно ч. 3 ст. 18 Кримінального кодексу України, службовими особами є особи, які постійно, тимчасово чи за спеціальним повноваженням здійснюють функції представників влади чи місцевого самоврядування, а також постійно чи тимчасово обіймають в органах державної влади, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах чи організаціях посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських функцій, або виконують такі функції за спеціальним повноваженням, яким особа наділяється повноважним органом державної влади, органом місцевого самоврядування, центральним органом державного управління із спеціальним статусом, повноважним органом чи повноважною службовою особою підприємства, установи, організації, судом або законом.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 26.04.2002 "Про судову практику у справах про хабарництво" організаційно-розпорядчі обов`язки - це обов`язки по здійсненню керівництва галуззю промисловості, трудовим колективом, ділянкою роботи, виробничою діяльністю окремих працівників на підприємствах, в установах чи організаціях незалежно від форми власності. Такі функції виконують, зокрема, керівники міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, державних, колективних чи приватних підприємств, установ і організацій, їх заступники, керівники структурних підрозділів, їх заступники, особи, які керують ділянками робіт. Адміністративно-господарські обов`язки - це обов`язки по управлінню або розпорядженню державним, колективним чи приватним майном.

У ході розвитку подій, пов`язаних з військовою агресією рф, ОСОБА_5 , будучи громадянином України, усвідомлюючи здійснення відкритої російської агресії, яка розпочалась 24.02.2022 повномасштабним російським військовим вторгненням на територію України, метою якого є повалення конституційного ладу, територіальної цілісності та захоплення території України, сповідуючи ідеї військово-політичного керівництва рф щодо політичної, ідеологічної, національної нетерпимості та ненависті до української нації та державності, відстоюючи стійку проросійську позицію, перебуваючи на тимчасово окупованій території міста Херсон, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, маючи єдиний злочинний намір, що охоплює заздалегідь поставлену загальну мету, спрямовану на підтримку дій держави-агресора проти України, включаючи роздмухування такої мотивації в інших осіб, які проживають на тимчасово окупованій території України, в порушення вимог Конституції, Законів України та всупереч інтересам держави Україна, її суверенітету і територіальної цілісності, маючи вільний вибір прийняття рішень щодо своїх дій та поведінки, погодився на пропозицію представників окупаційної адміністрації держави-агресора, та з 01.06.2022 року добровільно зайняв посаду, пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих функцій, в окупаційній адміністрації держави-агресора, а саме посаду «заместителя начальника Департамента молодежной политики, семьи и спорта военно-гражданской администрации Херсонской области», а в ході реорганізації вказаного органу влади 22.12.2022 року посаду «заместителя министра молодежной политики, семьи и спорта военно-гражданской администрации Херсонской области».

Знаходячись на зазначеній посаді, реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на надання окупаційним військам збройних сил російської федерації та її представникам на території міста Херсон та Херсонської області допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, з метою завдання шкоди суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України, просуваючи ідеї проросійської спрямованості, з метою утвердження окупаційної влади, переконання мешканців окупованої території у втраті законною українською владою будь-якого контролю над цими територіями та створення в них хибного уявлення незворотного і стабільного існування влади рф, ОСОБА_6 розробляв та організовував проекти державних програм в сфері молодіжної політики, розвитку культури і спорту Херсонської області, організовував спортивні заходи та здійснював координацію діяльності державних закладів, які знаходяться у віданні «военно-гражданской администрации Херсонской области» та проводять роботу по програмах молодіжної політики.

Своїми активними діями ОСОБА_5 умисно підтримував на тимчасово окупованій території України працездатність «военно-гражданской администрации Херсонской области» по взаємодії з населенням, тим самим впливаючи на свідомість місцевих мешканців, формуючи у них ідеологію довіри до окупаційної влади російської федерації.

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_5 своїми умисними діями, які виразилися у добровільному зайнятті громадянином України посади, пов`язаної з виконанням організаційно-розпорядчих функцій, у незаконних органах влади, створених на тимчасово окупованій території, у тому числі в окупаційній адміністрації держави-агресора, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 111-1 КК України.

Загальні засади кримінального провадження за відсутності обвинуваченого (in absentia).

Згідно з вимогами, передбаченими ч. 2 ст. 7 КПК України, зміст та форма кримінального провадження за відсутності підозрюваного або обвинуваченого (in absentia) повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, зазначеним у частині першій цієї статті, з урахуванням особливостей, встановлених законом.

Як установлено ч. 3 ст. 323 КПК України, судовий розгляд у кримінальному провадженні щодо злочинів, зазначених у частині другій статті 297-1 цього Кодексу, може здійснюватися за відсутності обвинуваченого (in absentia), крім неповнолітнього, який переховується від органів слідства та суду на тимчасово окупованій території України, на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, з метою ухилення від кримінальної відповідальності (спеціальне судове провадження) та/або оголошений в міжнародний розшук.

Відповідно до положень ч. 5 ст. 374 КПК України у разі ухвалення вироку за наслідками кримінального провадження, у якому здійснювалося спеціальне досудове розслідування або спеціальне судове провадження (in absentia), суд окремо обґрунтовує, чи були здійснені стороною обвинувачення всі можливі передбачені законом заходи щодо дотримання прав підозрюваного чи обвинуваченого на захист та доступ до правосуддя з урахуванням встановлених законом особливостей такого провадження.

З огляду на положення КПК України та Резолюції (75) 11 Комітету Міністрів Ради Європи, суд зазначає про таке.

Відповідно до п. 8 ч. 2 ст. 52 КПК України обов`язкова участь захисника забезпечується у кримінальному провадженні щодо осіб, стосовно яких здійснюється спеціальне досудове розслідування або спеціальне судове провадження, - з моменту прийняття відповідного процесуального рішення.

Захисник у судовому засіданні зазначив, що не мав можливості зв`язатися з обвинуваченим і з`ясувати в нього правову позицію щодо пред`явленого обвинувачення, оскільки будь-яких засобів зв`язку з ним немає, останнє відоме місце проживання обвинуваченого наразі є тимчасово окупованою територією України.

Судовий розгляд у межах даного кримінального провадження здійснювався за відсутності обвинуваченого ОСОБА_5 (in absentia), яка показань суду не надавала, будь-яких клопотань від останнього на адресу суду також не надходило.

Відповідно до ухвали Луцького міськрайонного суду Волинської області від 08 лютого 2024 року постановлено здійснювати спеціальне судове провадження за обвинувальним актом відносно ОСОБА_5 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України.

Повістки про виклик обвинуваченого ОСОБА_5 у судові засідання, а також інформація про процесуальні документи надсилались та публікувались відповідно до вимог ст. 323 КПК України.

Судом вживалися заходи для виклику обвинуваченого ОСОБА_5 для забезпечення доступу до правосуддя, у зв`язку із чим останній викликався в судові засідання в порядку ст. 323 КПК України. Повістки про виклик опубліковувалися у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження, а саме у газеті «Урядовий кур`єр», на офіційному веб-сайті Луцького міськрайонного суду Волинської області, а також на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

Таким чином, суд вважає, що наявні у справі документи свідчать про відмову ОСОБА_5 , який в свою чергу повинен був знати про розпочате кримінальне провадження, від здійснення свого права предстати перед українським судом за діяння вчинені на території суверенної України, юрисдикцію якої обвинувачений над собою не визнає, та захищати себе безпосередньо в такому суді, а так само свідчать про його наміри на ухилення від кримінальної відповідальності.

У той же час, ухилення обвинуваченого ОСОБА_5 від правосуддя, суд оцінює як реалізацію останнім його невід`ємного права на свободу від самозвинувачення чи самовикриття (п/п. «g» п. 3 ст. 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, ст. 63 Конституції України), як одну з ключових гарантій презумпції невинуватості.

Водночас, дане кримінальне провадження здійснювалось за обов`язковою участю захисника, який був забезпечений державою з Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Волинській області.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_4 у судовому засіданні зазначив, що, докази сторони обвинувачення ґрунтуються виключно на припущеннях, у зв`язку з чим, виходячи з принципів презумпції невинуватості, просив виправдати обвинуваченого у зв`язку з відсутністю в його діях складу кримінального правопорушення.

Враховуючи наведене, суд вважає, що стороною обвинувачення та судом вживалися достатні заходи щодо дотримання прав обвинуваченого ОСОБА_5 на захист та доступ до правосуддя, з урахуванням здійснення спеціального досудового розслідування та спеціального судового провадження.

Винуватість обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України, тобто у вчиненні умисних дій, які виразилися у добровільному зайнятті громадянином України посади, пов`язаної з виконанням організаційно-розпорядчих функцій, у незаконних органах влади, створених на тимчасово окупованій території, у тому числі в окупаційній адміністрації держави-агресора, повністю підтверджується зібраними в ході досудового розслідування та дослідженими під час судового розгляду доказами в кримінальному провадженні.

Допитана в судовому засіданні в режимі відеоконференції свідок ОСОБА_7 суду показала про те, що знає обвинуваченого ОСОБА_5 з дитинства, так як вони були сусідами. Вказала, що обвинувачений ОСОБА_5 підтримував «русский мир» з 2014 року. Після повномасштабного вторгнення російських військ та захоплення ними м. Херсон, ОСОБА_5 відкрито підтримував їх дії. Також показала, що обвинувачений ОСОБА_5 обіймав посаду заступника міністра зі спорту. На її думку, ОСОБА_5 вказану посаду обіймав добровільно, без будь-якого тиску та примусу, оскільки і раніше був прибічником росії. Бачила публікації про його діяльність в незаконному органі владі в мережі Інтернет. Заявила, що останній переховуються на лівому березі Дніпра, де на даний час перебувають представники незаконних органів влади Херсонської області.

Допитана в судовому засіданні в режимі відеоконференції свідок ОСОБА_8 суду показала про те, що у квітні - травні 2022 року до неї на роботу в Херсонську ДЮСШ з`явився ОСОБА_5 та вказав, що він є заступником начальника Департаменту молодіжної політики і спорту Херсонської області. В ході розмови останній пропонував працювати на окупаційні органи влади по російському законодавству та відповідно переоформити документи. Вважає, що ОСОБА_5 перебував на вказаній посаді добровільно, без будь-якого примусу так як поводився вільно під час розмови. В подальшому впізнала його під час проведення слідчої дії впізнання за фотознімками.

Окрім показань свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , винність ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України, об`єктивно підтверджується також і іншими доказами дослідженими безпосередньо у кримінальному провадженні.

Протоколом огляду від 05 липня 2023 року з фототаблицями - складеним за наслідками проведеного огляду мережі Інтернет, яким виявлено та зафіксовано, що на Інтернет сторінці за посиланням: ІНФОРМАЦІЯ_2 , яким виявлено та зафіксовано, що на Інтернет сторінці за посиланням: ІНФОРМАЦІЯ_2 знаходяться фотоматеріали у яких підтверджується, що ОСОБА_5 , займає посаду так званого «замесителя начальника Департамента молодежной политики, семьи и спорта военно-гражданской администрации Херсонской области».

Протоколом огляду від 05 липня 2023 року з фототаблицями - складеним за наслідками проведеного огляду мережі Інтернет, яким виявлено та зафіксовано, що на Інтернет сторінці за посиланням: ІНФОРМАЦІЯ_3 знаходиться відеоінтерв`ю ОСОБА_5 в ході якого останній бере участь в офіційному заході, як «заместитель начальника Департамента молодежной политики, семьи и спорта военно-гражданской администрации Херсонской области» з нагоди річниці так званої бесланської трагедії в росії.

Протоколом огляду від 15 травня 2023 року з фототаблицями - складеним за наслідками проведеного огляду мережі Інтернет, яким виявлено та зафіксовано, що на сайті «ZOV Херсон» знаходиться стаття, якою підтверджується, що ОСОБА_5 добровільно перейшов на бік окупаційної влади зайняв посаду «замесителя начальника Департамента молодежной политики, семьи и спорта военно-гражданской администрации Херсонской области».

Протоколом огляду від 28 липня 2023 року з фототаблицями - складеним за наслідками проведеного огляду мережі Інтернет, яким виявлено та зафіксовано, що на Інтернет сторінці за посиланням: ІНФОРМАЦІЯ_4 розміщену публікацію від 06.07.2022 під назвою « ОСОБА_9 опубликовал списки назначенных оккупантами « ОСОБА_10 » до якої прикріплено фотозображення списків осіб, що займають посади у створених державою-агресором органах влади, серед яких зазначено, що ОСОБА_5 обіймає посаду «заместителя начальника управление молодежной политики, семьи и спорта». Крім того, об`єктом огляду є публікації розміщені у телеграм-каналі « ІНФОРМАЦІЯ_5 ». Так, на вказаному телеграм-каналі у загальному доступі 28.12.2022 розміщено публікацію під назвою «В станице Динская, Краснодарского края 23-25 декабря 2022 прошел V открытый Рождественский турнир по греко-римской борьбе» в тексті якого зазначено, «в рамках турнира состоялась вручение сертификата на покупку борцовского ковра и спортивного инвентаря Министерству молодежной политики и спорта Херсонской области в лице заместителя министра Георгия Тамбовцева». До вказаної публікації прикріплено фотозображення ОСОБА_11 під час «офіційних заходів». Крім того, на телеграм-каналі « ІНФОРМАЦІЯ_5 » знаходиться стаття « ІНФОРМАЦІЯ_6 » від 10.01.2023 в тексті якої зазначено «Херсонская область, в лице представителей руководства Министерства молодежной политики и спорта, делает многое для того, чтобы доказать свое полноценное участие, как признанная часть России, в сотрудничестве с другими российским ирегионами. Так, с 23 по 25 декабря уже ушедшего, 2022 года Заместитель Министра молодежной политики и спорта ОСОБА_5 принял участие в V-ом открытом Рождественском турнире по греко-римской борьбе в станице Динская, Краснодарского края». Також, в ході огляду в телеграм-каналі « ІНФОРМАЦІЯ_7 » зафіксовано статтю від 07.05.2022 під назвою «Тамбовцев будет «курировать спорт» в тексті якої повідомляються факти про те, що він є прибічником «русской весны», є «заместителем Сальдо», а також прикріплено фотозображення ОСОБА_5 з червоною зіркою на чорній

шапці-вушанці.

Протоколом огляду від 13 вересня 2023 року з фототаблицями - складеним за наслідками проведеного огляду мережі Інтернет, яким виявлено та зафіксовано, що на Інтернет сторінці за посиланням: ІНФОРМАЦІЯ_8 здійснено публікацію із текстом та фотоматеріалом, у яких підтверджується, що ОСОБА_5 добровільно перейшов на бік окупаційної влади на території Херсонської міської територіальної громади та зайняв посаду «замесителя начальника Департамента молодежной политики, семьи и спорта военно-гражданской администрации Херсонской области», а також його політичні переконання у 2014 році.

Протоколом обшуку від 07 вересня 2023 року, яким виявлено та зафіксовано документи ксерокопії резолюцій керівництва на ОСОБА_5 , «План роботы Департамента молодежной политики, семьи и спорта ВГА Херсонской области с 01 августа по 05 августа 2022 года» затверджений печаткою начальника Департамента ОСОБА_12 , лист від його імені до голів «ВГА Херсонской области» щодо перенесення спортивного заходу «Фестиваль борьби», ксерокопія «сведения о сотрудниках и начисленной им зароботной плате за август 2022 года»), у яких підтверджується, що ОСОБА_5 добровільно перейшов на бік окупаційної влади на території Херсонської міської територіальної громади, зайняв посаду «замесителя начальника ІНФОРМАЦІЯ_9 », розробляв та організовував проекти державних програм в сфері молодіжної політики, розвитку культури і спорту Херсонської області, організовував спортивні заходи та здійснював координацію діяльності державних закладів, які знаходяться у віданні «военно-гражданской администрации Херсонской области».

Протоколом огляду речей і документів від 15 вересня 2023 року, яким виявлено та зафіксовано документи, вилучені в ході проведення обшуку від 07.09.2023 року, а саме: аркуш паперу із написом «СВ Альтера» на якому наявні рукописні написи, що розпочинаються з: « НОМЕР_1 » та закінчується з іншої сторони написом «свет за сентабрь 026233»; - аркуш паперу із написом, що розпочинаються з: « НОМЕР_2 » та закінчується з іншої сторони написом « НОМЕР_3 »; - аркуш паперу із написом: « НОМЕР_4 - нина массаж»; - візитки з написом « ІНФОРМАЦІЯ_10 » у кількості 6 (шість) штук; - зелена папка з двома аркушами, аркуш 1 із написом, що розпочинається «Гуманитарный штаб МЧС Росии г. Ростов на Дону», аркуш 2 із написом синього кольору «ФЛП ОСОБА_13 НОМЕР_5 АДРЕСА_2 »; - копії документів на ім`я « ОСОБА_5 », на 3 аркушах; - копія документа «Заявления на поступление» за підписом « ОСОБА_5 » від 29.08.2022, на 2 аркушах; - аркуші паперу із рукописними написами, виконано (ймовірно) олівцем, на 2 аркушах; - документи із назвою: «План работы Департамента молодежной политики, семьи и спорта ВГА Херсонской области с 01 августа по 05 августа 2022 года», на 2 аркушах кожен, всього на 4 аркушах; - аркуш паперу, який серед іншого має напис «СОЮЗ ЛЕВЫХ СИЛ», на 1 аркуші; - документ, що починається зі слів «В соотвествии со статьей 143….», на 2 аркушах; - аркуш паперу з списком спортивных учреждений Херсонской области, у кількості 1 штук; - документ, що починається зі слів «Организации сферы физической культуры», на 2 аркушах; - документ, що починається зі слів «Список действуючих спортивных государственных объектов по состоянию на 01.09.2022 года», на 1 аркуші; - документ із назвою «ведомость на з/п уборщице», на 4 аркушах; - аркуш паперу із написом: «Департамент молодежной политики, семьи и спорта», на 1 аркуші; - документи на бланках «Департамент молодежной политики, семьи и спорта», на 6 аркушах; - документ на бланку «Министерство молодежной политики, семьи и спорта», на 1 аркуші; - документ з назвою: «План работы департамента на август 2022 года», на 1 аркуші; - документ з назвою: «Ведомость», на 7 аркушах; - «Грамота» із російською символікою, на 5 аркушах; - плакат із написом «Фестиваль борьба»; - газета «Хочу в СССР» від «17 июня 2014 года»; - книга із назвою «От человекообразия к человечности»; - підручник «География 5/6»; - прапор російської федерації у кількості 7 (сім) штук; - прапор «СССР» червоного кольору, у кількості 1 (одна) штука; - стрічки із прапором синьо-біло-червоного кольору у кількості 4 (чотири) штуки; - прапор червоного-жовтого кольору, у кількості 2 (дві) штуки.

Протоколом пред`явлення особи для впізнання від 06 липня 2023 року, у ході якого свідок ОСОБА_14 впізнала ОСОБА_5 за фотознімком, як такого, який пропонував співпрацю з російською владою.

Протоколом пред`явлення особи для впізнання від 06 липня 2023 року, у ході якого свідок ОСОБА_8 впізнала ОСОБА_5 за фотознімком, як такого, який пропонував співпрацю з російською владою.

Протоколом огляду від 10 травня 2023 року з фототаблицями - складеним за наслідками проведеного огляду мережі Інтернет, яким виявлено та зафіксовано, що на Інтернет сторінці за посиланням: ІНФОРМАЦІЯ_11 на екрані монітора з?явився перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затверджений Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України 22 грудня 2022 року № 309 (із змінами).

Ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 18.09.2023 про тимчасовий доступ до речей і документів, постановою про доручення оперативному підрозділу проведення слідчих (розшукових) дій на території, яка знаходиться під юрисдикцією іншого органу від 19.09.2023 в ході виконання яких отримано тимчасовий доступ до матеріалів кримінального провадження 0000023, досудове розслідування у якому здійснюється слідчими СВ УСБУ у Херсонській області. Згідно вилучених документів, підтверджуються факт обіймання ОСОБА_5 посади начальнику «департаменту» на період відсутності ОСОБА_15 (приказ №5-к від 14.09.2022).

Суд враховує, що практика Європейського суду з прав людини вказує на необхідність оцінювати докази, керуючись критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою (Рішення ЄСПЛ від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» п. 43). Також має братися до уваги якість доказів, включаючи те, чи не ставлять обставини, за яких вони були отримані, під сумнів їхню надійність та точність (Рішення ЄСПЛ від 11.07.2013 у справі «Веренцов проти України» - п.86).

Вищевказані показання свідків та письмові докази узгоджуються між собою, не містять суперечностей, які б могли поставити під сумнів їх правдивість та достовірність.

Крім того, під час судового розгляду було досліджено характеризуючи обвинуваченого ОСОБА_5 відомості, а також досліджені такі документи, як: витяг з ЄРДР № 0000129 від 10.05.2022 року, постанову про визначення групи прокурорів у кримінальному провадженні від 18.05.2022 року, постанову про створення слідчої групи від 10 травня 2022 року, постанову про доручення здійснення досудового розслідування кримінального правопорушення іншому органу досудового розслідування від 18.04.2022 року, постанову про доручення проведення слідчих (розшукових) дій на території, яка знаходиться під юрисдикцією іншого органу досудового розслідування від 19 вересня 2023 року, ухвалу слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 12 червня 2023 року, ухвалу слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 16 листопада 2023 року, ухвалу слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 23 листопада 2023 року. Відомості, встановлені у зазначених документах, не є доказами винуватості обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст.111-1 КК України. Водночас, ці дані свідчать про дотримання норм чинного кримінального процесуального законодавства під час здійснення досудового розслідування по даному кримінальному провадженню.

Також суд критично відноситься до доводів захисника ОСОБА_4 з приводу того, що стороною обвинувачення порушено принцип змагальності сторін та свободи, оскільки на його думку обвинувачений ОСОБА_5 був позбавлений можливості на власний захист, можливості надавати показання, подавати докази, оскільки сторона обвинувачення не подала жодного доказу на підтвердження того, ОСОБА_5 був ознайомлений із публікаціями про його виклики, а також не подала доказів щодо того, що ОСОБА_5 відомо про кримінальне правопорушення, з огляду на таке.

Відповідно до ст. 129 Конституції України та ст. 7 КПК України основними засадами судочинства в Україні є верховенство права, законність, рівність усіх учасників судового розгляду перед законом і судом, повага до людської гідності.

Враховуючи ті обставини, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України, знає про розпочате щодо нього кримінальне провадження і протягом тривалого часу переховується від органів досудового розслідування, ухвалою суду від 08.02.2024 року постановлено рішення про здійснення спеціального судового провадження стосовно вказаного вище обвинувального акту та, відповідно, судовий розгляд проводився за відсутності обвинуваченого. У зв`язку з цим обвинувачений ОСОБА_5 не був допитаний судом в якості обвинуваченого по суті пред`явленого йому обвинувачення.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КПК України зміст та форма кримінального провадження за відсутності підозрюваного або обвинуваченого (in absentia) повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, зазначеним у частині першій цієї статті, з урахуванням особливостей, встановлених законом.

Отже, кримінальне провадження за відсутності обвинуваченого повинно відповідати, у тому числі таким загальним засадам судочинства, як законність, рівність перед законом і судом, презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини тощо (п. п. 2, 3, 10 ч. 1 ст. 7 КПК України).

Суть принципу законності відповідно до ч. 1 ст. 9 КПК України, крім іншого, полягає у тому, що під час кримінального провадження суд, прокурор та слідчий зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Згідно з ч. 1 ст. 10 КПК України суть принципу рівності перед законом і судом полягає у тому, що не може бути привілеїв чи обмежень у процесуальних правах, передбачених цим Кодексом, за будь-якими ознаками, у тому числі за політичними переконаннями.

Зважаючи на специфіку спеціального судового провадження (ч. 3 ст. 323 КПК України), суд, зберігаючи неупередженість та безсторонність, надає особливого значення охороні прав та законних інтересів обвинуваченого як учасника кримінального провадження, яке відбувається за його відсутності, забезпеченню повного та неупередженого судового розгляду з тим, щоб до обвинуваченого була застосована належна правова процедура в контексті приписів ст. 2 КПК України з дотриманням всіх загальних засад кримінального провадження з урахуванням особливостей, встановлених виключно законом. Ці особливості вимагають від суду прискіпливої оцінки кожного поданого доказу обвинувачення, відтак поріг вимогливості до доказування у даному випадку має бути підвищений.

Обвинувачений ОСОБА_5 будучи обізнаним, що відносно нього розпочато кримінальне провадження та обвинувальний акт направлено до суду, у судові засідання не з`явився, незважаючи на судові повістки (оголошення), надані до газети «Урядовий кур`єр».

Суд вважає, що дослідженими у суді доказами винуватість ОСОБА_5 у вчинені інкримінованого йому кримінального правопорушення доведена.

Вважаючи достатньо забезпеченими під час судового розгляду процесуальні права сторони захисту та сторони обвинувачення на надання ними доказів на підтвердження та спростування висунутого обвинувачення, суд виходить із принципів реалізації права особи на справедливий суд, яке закріплено в ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, за яким винуватість особи у вчиненні злочину має бути доведена поза розумним сумнівом.

Дане кримінальне провадження за відсутності обвинуваченого (in absentia) відповідає загальним засадам кримінального провадження, з урахуванням особливостей, встановлених законом. Стороною обвинувачення використані всі передбачені законом можливості для дотримання прав обвинувачених, зокрема, права на захист, на доступ до правосуддя, таємницю спілкування, невтручання у приватне життя.

Судом під час судового розгляду справи вживалися всі заходи для виклику обвинуваченого ОСОБА_5 до суду та повідомлення про дату і час розгляду справи для забезпечення права на захист, також судом здійснені усі передбачені законом заходи щодо дотримання прав обвинуваченого на захист та доступ до правосуддя з урахуванням встановлених законом особливостей такого провадження.

Окрім того, сам захисник ОСОБА_4 в судовому засіданні зазначив, що не мав можливості зв`язатися з обвинуваченим.

Крім того, суд критично відноситься до позиції захисника ОСОБА_4 з приводу того, відсутності суб`єктивної сторони кримінального правопорушення, відсутності умислу на вчинення кримінального правопорушення, в якому обвинувачується ОСОБА_5 , з огляду на наступне.

Виходячи з положень ст. 23 та 24 КК України умисел є однією з форм вини, яка включає в себе інтелектуальну та вольову ознаки: усвідомлення характеру свого діяння, передбачення його наслідків та бажання чи свідоме допускання їх настання.

Суб`єктивна сторона кримінальних правопорушень характеризується прямим або непрямим умислом. У ряді складів кримінальних правопорушень за ч. 2, 5, 7 ст. 111-1 КК важливе значення має добровільність (якщо особа здійснювала відповідні дії не добровільно, а під примусом (байдуже яким), склад правопорушення відсутній).

Твердження захисника щодо відсутності суб`єктивної сторони та умислу на вчинення ОСОБА_5 повністю спростовується дослідженими під час судового розгляду, які визнані відповідно до ст. 85, 86 КПК України належними і допустимим, протоколами огляду від 05 липня 2023 року, 15 травня 2023 року, 28 липня 2023 року, 13 вересня 2023 року, з яких чітко слідує, що ОСОБА_5 добровільно обійняв посаду «заместителя начальника Департамента молодежной политики, семьи и спорта военно-гражданской администрации Херсонской области», а в ході реорганізації вказаного органу влади 22.12.2022 року посаду «заместителя министра молодежной политики, семьи и спорта военно-гражданской администрации Херсонской области», окрім того, свідки ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , кожен зокрема, відповідно до вимог ст.ст. 23, 95 КПК України під час судового розгляду показали, що після військового вторгнення російської федерації до України обвинувачений ОСОБА_5 вище вказану посаду обіймав добровільно, без будь-якого тиску та примусу.

Таким чином, розглянувши кримінальне провадження з дотриманням положень ч. 1 ст. 337 КПК України, в межах висунутого обвинувачення, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, оцінивши кожний доказ, наданий стороною обвинувачення, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, вважає зазначені докази належними, допустимими, достовірними та в сукупності достатніми для ухвалення рішення про винуватість обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України.

Обираючи обвинуваченому ОСОБА_5 вид та розмір покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого нею кримінального правопорушення, обставини вчинення такого, характер діянь, форму й ступінь вини, мотив вчинення кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого та обставини, які пом`якшують та обтяжують її покарання.

Обставин, що пом`якшують покарання, відповідно до ст. 66 КК України, судом не встановлено.

До обставин, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, судом відносить, вчинення злочину з використанням умов воєнного стану.

Відповідно до змісту ст. 50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Суд, при призначенні покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Так, згідно з роз`ясненнями, які містить п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання» (в редакції Постанови Верховного Суду №8 від 12.06.2009), суди при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Відповідно до висновку Верховного Суду, який викладено у постанові від 02.03.2021 у справі №721/115/19, для досягнення пропорційності між злочином та покаранням, основним чинником, який має братися до уваги під час визначення виду та міри покарання за злочин, є ступінь його тяжкості та небезпечності. При призначенні покарання судам слід прагнути до справедливості та пропорційності, а будь-які винятки з цієї мети мають бути належним чином обґрунтовані.

Відповідно до абз. 5 ч. 1 ст. 55 КК України позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю як основне або додаткове покарання за вчинення кримінальних правопорушень проти основ національної безпеки України, передбачених статтями 111-1,111-2 цього Кодексу, призначається на строк від десяти до п`ятнадцяти років.

Суд під час ухвалення рішення враховує правові висновки, викладені у постанові колегії Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 22.05.2018 у справі №753/18479/16-к (провадження №51-520км18) та постанові колегії Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 21.06.2022 у справі №171/869/21 (провадження №51-838км22) в частині можливості призначення покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю, в тому числі і до осіб, які на час вчинення зазначеного кримінального правопорушення не займали офіційно певні посади та не займалися офіційно певною діяльністю, з огляду на положення, передбачені ст. 55 КК України.

Також, призначаючи покарання суд ураховує, що згідно з ч. 1 ст. 59 КК України покарання у виді конфіскації майна полягає в примусовому безоплатному вилученні у власність держави всього або частини майна, яке є власністю засудженого і що згідно з ч. 2 ст. 52 КК України конфіскація майна є додатковим видом покарання.

Відповідно до ч. 2 ст. 59 КК України конфіскація майна встановлюється за тяжкі та особливо тяжкі корисливі злочини, а також за злочини проти основ національної безпеки України та громадської безпеки незалежно від ступеня їх тяжкості і може бути призначена лише у випадках, спеціально передбачених в Особливій частині цього Кодексу.

Вивченням даних про особу ОСОБА_5 установлено, що він раніше не судимий, на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває. Зважаючи на той факт, що обвинувачений ОСОБА_5 , як громадянин України, вчинив в період дії в Україні воєнного стану злочин, проти основ національної безпеки України, суд, ураховуючи позицію прокурора, який просив призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі на строк десять років, з позбавленням права обіймати певні посади на строк п`ятнадцять років, з конфіскацією належного на праві власності майна та позицію захисника, який просив виправдати ОСОБА_5 в пред`явленому обвинуваченні в зв`язку з відсутністю в його діях складу кримінального правопорушення, тому, з урахуванням всіх обставин кримінального провадження та особи обвинуваченого, враховуючи особу обвинуваченого, підвищену суспільну небезпечність зазначеного кримінального правопорушення, його тяжкість, вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого неможливе без ізоляції від суспільства, виходячи з принципу індивідуалізації покарання, має бути призначено покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 5 ст. 111-1 КК України, з позбавленням права обіймати посади в органах державної влади та місцевого самоврядування, органах державного управління та контролю, підприємствах та організаціях державної чи комунальної власності, на строк 15 років, з конфіскацією з конфіскацією всього належного на праві приватної власності майна.

На переконання суду, призначення обвинуваченому такого покарання буде справедливим, співрозмірним і достатнім для його виправлення, кари та запобігання вчинення нових кримінальних правопорушень як самим обвинуваченим, так і іншими особами, а також буде відповідати таким принципам Європейської конвенції з захисту прав людини і основоположних свобод як пропорційність обмеження прав людини, легітимна мета та невідворотність покарання.

При цьому, з огляду на вчинення ОСОБА_5 суспільно-небезпечного кримінального правопорушення у сфері злочинів проти основ Національної безпеки України, а також відсутність кількох обставин, передбачених ст. 66 КК України, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, суд, при призначенні покарання ОСОБА_5 не вбачає підстав для застосування положень ст. 69 КК України.

Разом з цим, підстав для застосування ст. 75 КК України до обвинуваченого ОСОБА_5 , суд не знаходить.

Відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 374 КПК України у резолютивній частині вироку зазначаються, у разі визнання особи винуватою, рішення щодо речових доказів і документів та спеціальної конфіскації, рішення щодо заходів забезпечення кримінального провадження.

Ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 16.11.2023 року відносно ОСОБА_5 , в порядку ч. 6 ст. 193 КПК України, обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Вирішуючи питання про запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_5 суд вважає необхідним обраний обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Витрати на залучення експерта у кримінальному провадженні відсутні.

Речові докази підлягають вирішенню в порядку ст. 100 КПК України.

Арешт, накладений на майно, згідно ухвали слідчого судді від 12 вересня 2023 року скасувати.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України, призначивши покарання у виді позбавлення волі на строк 7 (сім) років з позбавленням права обіймати посади в органах державної влади та місцевого самоврядування, органах державного управління та контролю, підприємствах та організаціях державної чи комунальної власності на строк 15 (п`ятнадцять) років, з конфіскацією всього належного на праві приватної власності майна.

Строк відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з моменту приведення вироку до виконання, тобто з моменту його фактичного затримання.

Строк відбування покарання у виді позбавлення права обіймати посади в органах державної влади та місцевого самоврядування, органах державного управління та контролю, підприємствах та організаціях державної чи комунальної власності, обчислювати з моменту відбуття основного покарання.

Обраний в порядку ч. 6 ст. 193 КПК України відносно ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою залишити без змін.

Речові докази: аркуш паперу із написом, що розпочинаються з: « НОМЕР_2 » та закінчується з іншої сторони написом « НОМЕР_3 »; аркуш паперу із написом: « НОМЕР_4 - нина массаж»; візитки з написом « ІНФОРМАЦІЯ_10 » у кількості 6 (шість) штук; зелена папка з двома аркушами, аркуш 1 із написом, що розпочинається « ІНФОРМАЦІЯ_12 », аркуш 2 із написом синього кольору «ФЛП ОСОБА_13 НОМЕР_5 АДРЕСА_2 »; аркуш паперу із написом «СВ Альтера» на якому наявні рукописні написи, що розпочинаються з: « НОМЕР_1 » та закінчується з іншої сторони написом «свет за сентабрь 026233»; аркуш паперу, який серед іншого має напис «СОЮЗ ЛЕВЫХ СИЛ», на 1 аркуші; «Грамота» із російською символікою, на 5 аркушах; плакат із написом «Фестиваль борьба»; газета «Хочу в СССР» від «17 июня 2014 года»; книга із назвою «От человекообразия к человечности»; підручник «География 5/6»; прапор російської федерації у кількості 7 (сім) штук; прапор «СССР» червоного кольору, у кількості 1 (одна) штука;стрічки із прапором синьо-біло-червоного кольору у кількості 4 (чотири) штуки; прапор червоного-жовтого, у кількості 2 (дві) штуки, - які знаходяться в камері зберігання речових доказів в УСБУ у Волинській області - знищити.

Копії документів на ім`я « ОСОБА_5 », на 3 аркушах; копія документа «Заявления на поступление» за підписом « ОСОБА_5 » від 29.08.2022, на 2 аркушах; аркуші паперу із рукописними написами, виконано (ймовірно) олівцем, на 2 аркушах; документи із назвою: «План работы Департамента молодежной политики, семьи и спорта ВГА Херсонской области с 01 августа по 05 августа 2022 года», на 2 аркушах кожен, всього на 4 аркушах; документ, що починається зі слів «В соотвествии со статьей 143….», на 2 аркушах; аркуш паперу з списком спортивных учреждений Херсонской области, у кількості 1 штук; документ, що починається зі слів «Организации сферы физической культуры», на 2 аркушах; документ, що починається зі слів «Список действуючих спортивных государственных объектов по состоянию на 01.09.2022 года», на 1 аркуші; документ із назвою «ведомость на з/п уборщице», на 4 аркушах; аркуш паперу із написом: « ІНФОРМАЦІЯ_13 », на 1 аркуші; документи на бланках « ІНФОРМАЦІЯ_13 », на 6 аркушах; документ на бланку «Министерство молодежной политики, семьи и спорта», на 1 аркуші; документ з назвою: «План работы департамента на август 2022 года», на 1 аркуші; документ з назвою: «Ведомость», на 7 аркушах, - залишити при матеріалах кримінального провадження.

Арешт на майно, який накладений ухвалою слідчого судді 12 вересня 2023 року скасувати.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Луцький міськрайонний суд Волинської області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку після проголошення негайно вручити захиснику обвинуваченого та прокурору.

Інформацію про ухвалений вирок, опублікувати у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження згідно з положеннями статті 297-5 КПК України та на офіційному веб-сайті суду.

Головуючий: