Справа № 136/375/24
Провадження №11-сс/801/318/2024
Головуючий у суді 1-ї інстанції: Шпортун
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 травня 2024 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3

зі секретарем судового засідання: ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці апеляційну скаргу заявника ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Липовецького районного суду Вінницької області від 04.04.2024 року про відмову в задоволенні скарги ОСОБА_5 на бездіяльність слідчого, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви про кримінальне правопорушення від 25.01.2024.

за участю сторін провадження:

захисника: ОСОБА_6

заявника ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою слідчого судді Липовецького районного суду Вінницької області від 04.04.2024 року відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_5 на бездіяльність слідчого, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви про кримінальне правопорушення від 25.01.2024.

Заявник ОСОБА_5 , захисник ОСОБА_6 подали апеляційну скаргу, просили ухвалу слідчого судді Липовецького районного суду, якою відмовлено в задоволенні скарги на дії слідчого відділу Вінницького РУП Відділу поліції №4 м. Липовець, що полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР скасувати та ухвалити нову, якою зобов`язати уповноважену особу (слідчого) Вінницького РУП Відділу поліції №4 м. Липовець невідкладно, але не пізніше 24 (двадцяти чотирьох) годин після отримання органом досудового розслідування копії ухвали слідчого судді, внести відомості про вчинене кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою ОСОБА_5 від 25.01.2024 та розпочати досудове слідство.

Зобов`язати уповноважену особу (слідчого) Вінницького РУП Відділу поліції №4 м. Липовець надати ОСОБА_5 витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань, що підтверджує внесення відомостей про вчинення кримінальне правопорушення за його заявою від 25.01.2024p.

Вимоги апеляційної скарги мотивовано тим, що рішення слідчого судді Липовецького районного суду Вінницької області від 04.04.2024 року суперечить вимогам ст.214 КПК України, оскільки до скарги наданої слідчому судді були додані всі матеріали перевірки, та відомості , які вони містять повністю задовільняють вимоги ст. 214 КПК, однак даний факт слідчим суддею не враховано.

Щодо кваліфікації діяння, то заявник та захисник не погоджуються з висновком слідчого судді, який вказав, що справи такого типу можуть кваліфікуватися за ст. 18839,188-40 КУпАП, ст. 182 КК України, що означає, що по перше відомостей для кваліфікації було достатньо, а по друге ОСОБА_5 вказує на те, що його заява могла кваліфікуватись як заява приватного обвинувачення.

При цьому, слідчий суддя вказує на те, що зі змісту рапорту, у якому зафіксована заява ОСОБА_5 та отриманих пояснень осіб є очевидним, що обставини, викладені у заяві, не свідчать про те, що існує ймовірність вчинення кримінального правопорушення i ці обставини потребують перевірки засобами кримінального процесу, але висновок робить чомусь протилежний і відмовляє в задоволенні скарги.

Наявність саме вказаних питань також опосередковано доводить необхідність саме досудового слідства, а це неможливо без внесення відомостей до ЄРДР.

Замість того щоб по суті розглянути матеріали скарги слідчий суддя стає на сторону органу дізнання та чомусь зазначає про те що слідчим проводиться оцінка такої заяви (повідомлення) на предмет наявності ознак складу злочину а це суперечить міжнародній та національній правовій практиці Верховного суду.

Заслухавши доповідача, думку захисника ОСОБА_6 , заявника ОСОБА_5 , які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Відповідно до матеріалів судового провадження ОСОБА_5 звернувся до суду зі скаргою на бездіяльність слідчого, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення.

Вирішуючи питання за скаргою ОСОБА_5 , слідчий суддя перевірив всі обставини, які мають значення для прийняття правильного рішення, заяву на предмет відповідності вимогам КПК щодо заяв та повідомлень, на підставі яких вносяться відомості до ЄРДР.

Перевіривши доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_6 , заявника ОСОБА_5 суд апеляційної інстанції вважає їх безпідставними.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що кримінально-процесуальне законодавство передбачає внесення до ЄРДР інформації на підставі заяв та повідомлень про кримінальне правопорушення, лише тих, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, але не будь-яких заяв, які надходять до органів досудового розслідування при здійсненні ними своїх повноважень.

За вимогами ч.5 ст.214 КПК України, до Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться відомості, зокрема, про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела.

Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань і щодо них не повинно проводитися досудове розслідування.

При цьому зміст ч.1 "Кримінальний процесуальний кодекс України; нормативно-правовий акт №4651-VI від 13.04.2012 ст.214 КПК України не передбачає обов`язку слідчого чи прокурора вносити до ЄРДР всі прийняті та зареєстровані ними заяви, зокрема ті, що не містять у собі відомостей про склад кримінального правопорушення, передбаченого діючим КК України.

Положенням про порядок ведення ЄРДР передбачено, що до ЄРДР вносяться не будь-які заяви, які надходять до органів досудового розслідування, а лише відомості про кримінальне правопорушення, коли такі відомості викладені особою в заяві чи повідомленні про кримінальне правопорушення.

Приймаючи рішення за скаргою ОСОБА_5 , слідчий суддя вірно керувався положеннями ст. 214 КПК України, ст. 303 КПК України з урахуванням правових висновків Верховного Суду.

Верховний Суд у постанові ККС ВС у справі 556/450/18 від 30.09.2021 року вказав, що слідчий, прокурор після прийняття та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, виходячи з їх змісту, має перевірити достатність даних, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, за наслідками чого ним приймається рішення про початок досудового розслідування шляхом внесення відповідних відомостей до ЄРДР.

Аналіз положень КПК України дає підстави для висновку, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять відомості про кримінальне правопорушення (внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР передбачено положеннями ч. 1 ст. 214 КПК України).

Слідчий суддя з урахуванням висновків Великої Палати Верховного Суду від 30.09.2021 року, керуючись нормами КПК України, перевірив зміст заяви від 25.01.2024 року щодо відповідності вимогам ст. 214 КПК України, дав оцінку листу начальника ВП №4 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_7 від 05.02.2024 року №1397/229/01-2024, врахував доводи скарги, поданої до суду.

З матеріалів провадження убачається, що ОСОБА_5 в телефонному режимі на лінію «102» повідомив про те, що 25.01.2024 о 10:53 год за адресою АДРЕСА_1 , що його сусід ОСОБА_8 розповсюджує особисту інформацію, яка на його думку є конфіденційною, так як заявник колишній військовий.

Листом від 05.02.2024 року за підписом начальника ВП №4 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_9 заявника ОСОБА_5 повідомлено про те, що звернення від 25.01.2024 відділом поліції № 4 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області розглянуто, відомості викладені у зверненні про те, що ОСОБА_10 , житель м. Липовець розповсюджує особисту інформацію, яка являється конфіденційною зареєстровано в інформаційно-комунікаційну систему « Інформаційний портал Національної поліції України» (журнал ЄО) відділу поліції №4 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області від 25.01.2024 за № 412. За результатами попереднього розгляду матеріалів перевірки було встановлено, що ознаки кримінального правопорушення в даному випадку відсутні, у зв`язку із чим його подальший розгляд здійснено у порядку, передбаченому Законом України «Про звернення громадян », в описаному випадку в діях ОСОБА_11 відсутні ознаки адміністративного та кримінального правопорушення, а вбачаються ознаки цивільно-правових відносин по факту образи честі і гідності.

Слідчий суддя проаналізував зміст заяви ОСОБА_5 , врахував матеріали перевірки звернення ОСОБА_5 та зауважив, що за порушення законодавства в сфері захисту персональних даних відповідальність передбачена низкою законодавчих актів, зокрема ст.188-39, 188-40 КУпАП, ст.182 КК України, ЦК України, а також вказав, що згідно ст. 477 КПК України кримінальне провадження за ст. 182 КК України здійснюється у формі приватного обвинувачення, яке може бути розпочате слідчим, прокурором лише на підставі заяви потерпілого щодо кримінального правопорушення, тому рішення про відкриття кримінального провадження може бути прийнято органом досудового розслідування виключно на підставі заяви про вчинення злочину, поданої саме потерпілим, яка має містити достатні відомості про події ознак кримінально-караного діяння.

Крім того, слідчий суддя дійшов висновку, що обставини викладені у заяві ОСОБА_5 не свідчать про ймовірність вчинення кримінального правопорушення.

Перевіривши доводи апеляційної скарги щодо висновків слідчого судді, апеляційний суд вважає їх безпідставними .

Слідчий суддя в дотримання вимог КПК України перевірив всі обставини, зазначені заявником ОСОБА_5 та дійшов висновку, що в заяві від 25.01.2024 відсутні дані, які б достовірно свідчили про наявність події злочину відповідно до ст. 11 КК України, матеріали скарги свідчать про відсутність підстав вважати, що слідчим вчинено бездіяльність.

Проаналізувавши доводи апеляційної скарги заявника ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , враховуючи положення ст. 214, 303 КПК України, суд апеляційної інстанції вважає, що слідчий суддя належним чином мотивував своє рішення щодо відсутності підстав для визнання бездіяльністю в розумінні положень п.1 ч.1 ст.303 КПК України дій слідчого, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви про кримінальне правопорушення від 25.01.2024.

Суд апеляційної інстанції вважає висновки слідчого судді щодо того, що заява ОСОБА_5 від 25.01.2024 року не є заявою або повідомленням про вчинення злочину належними чином обгрунтованими та вмотивованими.

Доводи апеляційної скарги є безпідставними.

З огляду на наведене, прийняте слідчим суддею рішення відповідає вимогам ст. ст. 303, 306-307 КПК України, є законним і обґрунтованим, тому апеляційний суд не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст. 422 КПК України, суд апеляційної інстанції-

п о с т а н о в и в :

Відмовити в задоволенні апеляційної скарги.

Ухвалу слідчого судді Липовецького районного суду Вінницької області від 04.04.2024 року про відмову в задоволенні скарги ОСОБА_5 на бездіяльність слідчого, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви про кримінальне правопорушення від 25.01.2024 залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді :

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3