Провадження № 1-кс/686/2096/24
05 березня 2024 року м. Хмельницький
Представник ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області зі скаргою на указану постанову слідчого про закриття кримінального провадження.
В обґрунтування скарги зазначає, що постанова слідчого не відповідає вимогам процесуального закону, є незаконною, досудове розслідування проведене неповно без встановлення та перевірки усіх фактичних обставин, які мають значення для справи.
Представник ОСОБА_4 стверджує, що при передачі затриманого ОСОБА_6 з органу поліції м. Козятин Вінницької області до ІТТ ГУНП в Хмельницькій області, його права були грубо порушені, тому що останній неодноразово звертався за медичною допомогою, якої так і не отримав, і при цьому не було навіть зафіксовано його звернення (скарги на стан здоров`я) до адміністрації ІТТ щодо порушення його прав як людини і громадянина України. Лише 24.12.2016 року біля 18 години 09 хвилин був зафіксований виклик в спеціальний приймальник для утримання осіб, підданих адмінарешту, УМВС України в Хмельницькій області для надання медичної допомоги ОСОБА_6 .
У подальшому ОСОБА_4 проведено ампутацію кількох пальців ніг, проте слідство так і не установило чи є причинний зв`язок між тим, що медична допомога ОСОБА_4 була надана невчасно та наслідками у вигляді ампутації пальців ніг.
А тому адвокат ОСОБА_3 просить скасувати постанову слідчого.
Адвокат ОСОБА_3 і ОСОБА_6 в судовому засіданні подану скаргу підтримали, просили її задовольнити.
Слідчий в судове засідання не з`явився, що відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України не є перешкодою для розгляду скарги.
Враховуючи положення статті 306 КПК України, та з метою дотримання розумних строків розгляду скарги, що є одним з пріоритетних завдань кримінального провадження, здійснення якого має забезпечити, зокрема, слідчий суддя на досудовому провадженні, слідчий суддя вважає можливим провести розгляд скарги за відсутності представника особи, бездіяльність якої оскаржується.
Постановою слідчого першого слідчого відділу (з дислокацією у м.Хмельницькому) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Хмельницькому ОСОБА_5 від 12.02.2024 кримінальне провадження закрите на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України, тобто у зв`язку із відсутністю у діянні окремих службових осіб ГУНП в Хмельницькій області складу кримінального правопорушення.
Відповідно до ст. 2 КПК України завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Статтею 91 КПК України визначені обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні. Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.
Згідно із ст.92 КПК України обов`язок доказування покладається на слідчого, прокурора.
На виконання даних вимог сторона обвинувачення в силу ст.93 КПК України здійснює збирання доказів.
Виходячи зі змісту ст. 284 КПК України, про закриття кримінального провадження слідчий, прокурор приймає постанову, яку може бути оскаржено у порядку, встановленому цим Кодексом. Слідчий приймає постанову про закриття кримінального провадження, зокрема з підстав, передбачених пунктами 1, 2 частини першої цієї статті - встановлена відсутність події кримінального правопорушення; встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення, якщо в цьому кримінальному провадженні жодній особі не повідомлялося про підозру.
Закриття кримінального провадження є формою закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження, а тому прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, безпосереднього дослідження та оцінки слідчим доказів, які стосуються цього провадження у сукупності (ст.ст. 9, 283, 284 КПК України).
Відповідно до ч.5 ст.9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
У п. 42 рішення Європейського суду з прав людини від 13.01.2011 року у справі «Михалкова та інші проти України» розтлумачено, що за статтею 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод держава зобов`язана «гарантувати кожному, хто перебуває під її юрисдикцією, права і свободи, визначені у Конвенції», що також опосередковано вимагає наявності будь-якої форми ефективного розслідування. Розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України, заявником, потерпілим, його представником чи законним представником на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження.
Розглядаючи скаргу на постанову про закриття кримінального провадження, слідчий суддя, серед іншого, повинен перевірити наявність підстав для винесення такої постанови, законність джерел отриманих даних, які стали підставою для винесення постанови про закриття кримінального провадження, тощо.
Положеннями ст. 110 КПК України визначено, що постанова слідчого, прокурора про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам справи, зокрема, в ній має бути викладено зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу, які виключають провадження у справі та зумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.
При цьому, приймаючи процесуальне рішення, зокрема постанову про закриття кримінального провадження, слідчий зобов`язаний мотивувати прийняте ним рішення, дати правову оцінку зібраним та дослідженим обставинам справи.
Вказаних вимог законодавства слідчий у повній мірі не дотримався.
Слідчий суддя, на якого КПК України покладено обов`язок здійснювати судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, зобов`язаний перевірити законність прийнятої слідчим постанови.
Згідно з ч.4 ст.38 КПК України орган досудового розслідування зобов`язаний застосовувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.
Зі змісту власноручної письмової заяви ОСОБА_6 від 30.11.2020 року, яка надійшла з ДУ «Хмельницький СІЗО» на адресу начальника управління ДБР у Хмельницькій області, вбачається, що при затриманні ОСОБА_6 23.12.2016 року об 11 годині 30 хвилин в м. Козятин Вінницької області слідчим, працівниками поліції, медичними працівниками при його зовнішньому огляді нібито «навмисно» не були внесенні до відповідних журналів, медичної картки, протоколів усіх наявних на його тілі тілесних ушкоджень, а також не було надано йому, ОСОБА_6 , своєчасної належної медичної допомоги.
Ухвалами слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області неодноразово скасувалися рішення слідчого про закриття указаного кримінального провадження та встановлені недоліки досудового розслідування, зокрема в ухвалі від 05.09.2023серед яких слідство мало установити з урахуванням дослідження нормативно-правового регулювання , встановлення осіб, відповідальних за проведення огляду, медичного обстеження та необхідності - надання медичної допомоги, у тому числі невідкладної ОСОБА_4 під час його затримання, поміщення до ІТТ, слідчого ізолятора, чи потребував ОСОБА_4 медичної, у тому числі невідкладної допомоги, чи надавалась медична допомога ОСОБА_4 та чи перебуває ненадання/невчасне та/або неякісне надання медичної допомоги ОСОБА_4 у причинному зв`язку із подальшою ампутацією пальців стоп.

Відповідь на питання про те, чи перебуває ненадання/невчасне та/або неякісне надання медичної допомоги ОСОБА_4 у причинному зв`язку із подальшою ампутацією пальців стоп можливо установити шляхом проведення відповідної судової експертизи, оскільки дослідження цієї обставини потребує спеціальних знань.

Однак, після відновлення досудового розслідування слідчий не вжив усіх заходів для об`єктивного досудового розслідування та призначення відповідної експертизи.

З урахуванням викладеного під час досудового розслідування підлягає встановленню, зокрема те, чи чи перебувають обставини надання/ненадання та або невчасного надання медичної допомоги чи не кваліфікованого її надання ОСОБА_4 ,якої він за його твердженнями потребував раніше - з моменту затримання, у причинному зв`язку із наслідками у вигляді гангрени з подальшою ампутацією пальців стопи, а якщо так, чи є за вказаних обставин ознаки кримінального правопорушення та у діях яких осіб, у тому числі ти, на яких вказує ОСОБА_4 .

Указане слід установити, серед інших слідчих дій шляхом проведення відповідної судової експертизи.

ЄСПЛ неодноразово вказував, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати те, що трапилось, та не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень (справа "Ассенов та інші проти Болгарії"). Будь-який недолік розслідування, який підриває його здатність встановлення причини або винних осіб, створюватиме небезпеку недотримання цього стандарту (рішення у справі «Мута проти України», «Карабет та інші проти України»).

З огляду на наведене, неможливо вважати проведене досудове розслідування повним та ефективним.

Вказані недоліки постанови слідчого та неповноту досудового розслідування слідчий суддя під час розгляду скарги позбавлений можливості усунути.

За положеннями ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Викладені у скарзі представника ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_3 аргументи щодо наявності підстав для скасування постанови слідчого, заслуговують на увагу.

А тому скарга підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 91, 110, 303, 306-307, 372, 376 КПК України, слідчий суддя

постановив:

Скаргу адвоката ОСОБА_3 задовольнити.

Скасувати постанову слідчого першого слідчого відділу (з дислокацією у м.Хмельницькому) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Хмельницькому ОСОБА_5 від 12.02.2024 про закриття кримінального провадження №0000179.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя