КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа №756/5933/15-к Головуючий в І інстанції - ОСОБА_1
Провадження №11-кп/824/1611/2024 Суддя - доповідач - ОСОБА_2
Ухвала

Іменем України

30 квітня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві матеріали кримінального провадження №0011544 за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 з доповненнями обвинуваченого на вирок Оболонського районного суду міста Києва від 14 червня 2023 року у кримінальному провадженні щодо обвинуваченого,

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Сільце Підгаєцького району Тернопільської області, громадянина України, з незакінченою вищою освітою, не працюючого, неодруженого, зареєстрованого та проживаючого адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.187, ч.1 ст.263 КК України,

за участю учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_9 ,

в с т а н о в и л а:

Вироком Оболонського районного суду м. Києва від 14 червня 2023 року, ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 187, ч. 1 ст. 263 КК України, і призначено йому покарання:

- за ч. 2 ст. 187 КК України у виді 7 (семи) років 6 (шести) місяців позбавлення волі із конфіскацією всього належного йому майна, окрім житла,

- за ч. 1 ст. 263 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

Відповідно до ч.1 ст. 70 КК України призначено ОСОБА_6 покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш сурового покарання, більш суворим, остаточно призначено покарання у виді 7 (семи) років 6 (шести) місяців позбавлення волі із конфіскацією всього належного йому майна, окрім житла.

Запобіжний захід ОСОБА_6 , до набрання вироком законної сили, обрано у виді тримання під вартою у ДУ «Київський слідчий ізолятор», взявши останнього під варту в залі суду.

Строк відбуття покарання ОСОБА_6 рахувати з моменту затримання, тобто з 14.06.2023.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_10 - задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , 100 000 (сто тисяч) гривень 00 коп. в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Стягнуто із ОСОБА_6 на користь держави судові витрати пов`язані з проведенням експертизи у розмірі 5780 грн. 48 коп.

Вирішено питання щодо речових доказів та процесуальних витрат у даному кримінальному провадженні.

Не погоджуючись з вироком суду, захисник обвинуваченого ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на незаконність, необґрунтованість, істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, неповноту судового розгляду, невідповідність висновків суду, викладених у вироку, фактичним обставинам кримінального провадження, неправильним застосуванням Закону України про кримінальну відповідальність та невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого, просить вирок Оболонського районного суду м. Києва від 14.06.2023 - скасувати та закрити кримінальне провадження за недоведеністю вини поза розумним сумнівом. Позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди 100 000 грн., на користь ОСОБА_10 - відхилити. Запобіжний захід обраний судом 14.06.2023 обвинуваченому ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою в ДУ «Київський слідчий ізолятор» - скасувати.

Від обвинуваченого ОСОБА_6 надійшли доповнення до апеляційної скарги, в яких він зазначає, що категорично не згідний з вироком суду першої інстанції, посилаючись на однобічність, неповноту судового розгляду, не відповідність висновків суду фактичним обставинам справи, не відповідністю вимогам ст.ст.370 КПК України, окрім того, не надано належної оцінки усім доказам по справі, що призвело до незаконного засудження обвинуваченого, а також неправильного застосував норми матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим просить вирок Оболонського районного суду м. Києва від 14.06.2023 - скасувати та ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 187, ч. 1 ст. 263 КК України - виправдати з підстав не доведення вини.

На початку апеляційного розгляду з Оболонської окружної прокуратури м. Києва надійшло клопотання обвинуваченого ОСОБА_6 про зміну йому запобіжного заходу з тримання під вартою на більш м`який. Аналогічне клопотання під час апеляційного розгляду в судовому засіданні 30 квітня 2024 року подав обвинувачений ОСОБА_6 .

Клопотання обвинуваченого обґрунтовано тим, що за час перебування в слідчому ізоляторі його стан здоров`я значно погіршився, втім його не забезпечують необхідними медикаментами. Крім того, зазначає, що харчування не відповідає його дієтичним потребам і також погіршує його стан здоров`я. Додатково обвинувачений зазначає, що протягом 9 років він регулярно з`являвся на всі судові засідання, не порушував закон, виїжджав за кордон з метою надання гуманітарної допомоги. Просить врахувати, що на його утриманні перебуває мати, у якої проблеми зі здоров`ям.

Заслухавши клопотання обвинуваченого, думку захисника, який підтримав клопотання та просив його задовольнити, думку прокурора, яка заперечувала проти задоволення заявленого клопотання, вказавши на безпідставність такого клопотання, вивчивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів приходить до наступного.

У відповідності з ч. 1 ст. 405 КПК України, апеляційний розгляд здійснюється згідно з правилами судового розгляду в суді першої інстанції з урахуванням особливостей, передбачених главою 31 КПК України.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч. 3 ст. 377 КПК України, якщо обвинуваченого, який тримається під вартою, засуджено до позбавлення волі, суд лише у виняткових випадках з урахуванням особи та обставин, встановлених під час кримінального провадження, має право змінити йому запобіжний захід до набрання вироком законної сили на такий, що не пов`язаний з тримання під вартою та звільнити такого обвинуваченого з-під варти.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, обвинувачений ОСОБА_6 судом першої інстанції визнаний винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 187, ч. 1 ст. 263 КК України, і призначено йому покарання:

- за ч. 2 ст. 187 КК України у виді 7 (семи) років 6 (шести) місяців позбавлення волі із конфіскацією всього належного йому майна, окрім житла,

- за ч. 1 ст. 263 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

Відповідно до ч.1 ст. 70 КК Українипризначено ОСОБА_6 покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш сурового покарання, більш суворим, остаточно призначено покарання у виді 7 (семи) років 6 (шести) місяців позбавлення волі із конфіскацією всього належного йому майна, окрім житла.

Цим же вироком запобіжний захід ОСОБА_6 до набрання вироком законної сили, обрано у виді тримання під вартою у ДУ «Київський слідчий ізолятор», взявши останнього під варту в залі суду.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні «Руслан Яковенко проти України» зазначив, що, починаючи з дати постановлення вироку, навіть, якщо він ще не набрав законної сили і його можна оскаржити, підсудний вважається таким, що перебуває під вартою «після: засудження компетентним судом», тобто у розумінні підпункту «а» пункту 1 ст. 5 Конвенції на законних підставах.

Наведене свідчить про те, що тримання особи під вартою за наявності вироку суду, який хоч і не набрав законної сили, однак яким особі призначено покарання у виді позбавлення волі, є таким, що в повному обсязі відповідає принципам законності, пропорційності та не є свавільним.

А тому, тримання обвинуваченого ОСОБА_6 під вартою за вироком Оболонського районного суду м. Києва від 14.06.2023 року, яким обвинуваченому призначено покарання за сукупністю злочинів відповідно до ч.1 ст. 70 КК України у виді позбавлення волі на строк 7 років 6 місяців, є обґрунтованим.

Щодо доводів про стан здоров`я обвинуваченого, то документально підтверджені дані, які б на теперішній час унеможливлювали перебування обвинуваченого під вартою, а такожоб`єктивні медичні застереження щодо неможливості перебування його під вартою відсутні.

Доводи обвинуваченого про те, що харчування в слідчому ізоляторі не відповідає його дієтичним потребам і також погіршує його стан здоров`я, не є співмірними з ризиками, визначеними ст. 177 КПК України. Крім того, адміністрація СІЗО забезпечує харчуванням осіб, які утримуються під вартою відповідно до встановлених державою стандартів та вимог.

Твердження ОСОБА_6 про те, що на його утриманні перебуває мати, у якої проблеми зі здоров`ям, не є підставою для зміни йому запобіжного заходу на більш м`який, а крім того, вони нічим не підтверджені.

Крім того, враховуючи тяжкість кримінальних правопорушень, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_6 , наявні у справі докази вчинення ним кримінально-караних діянь, перевірка яких, на предмет належності, допустимості та достовірності, апеляційним судом ще не завершена, та з огляду на те, що судом першої інстанції ухвалений обвинувальний вирок і ОСОБА_6 , розуміючи невідворотність, у разі відхилення апеляційної скарги сторони захисту, призначеного покарання, яке пов`язане виключно з реальним і тривалим його відбуванням, може переховуватися від суду, колегія суддів приходить висновку, що більш м`який запобіжний захід не забезпечить виконання обвинуваченим ОСОБА_6 процесуальних обов`язків.

За таких обставин, колегія суддів вважає за необхідне відмовити у задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_6 про зміну йому запобіжного заходу у виді тримання під вартою на більш м`який.

Керуючись ст. 376, ст. ст. 331, 405 КПК України, колегія суддів,

П о с т а н о в и л а :

В задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на більш м`який - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: __________ _______________ ____________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4