Центральний районий суд м.Миколаєва
справа №490/1470/22-к
провадження № 1-кс/490/1952/2022
УХВАЛА

02 серпня 2022 року м.Миколаїв

Слідчий суддя Центрального районного суду м.Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ УСБУ в Миколаївській області ОСОБА_4 погоджене з прокурором відділу Миколаївської обласної прокуратури ОСОБА_3 про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Миколаїв, громадянина України, не одруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину, працюючого ФОП « ОСОБА_7 », з вищою освітою, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

який підозрюється у вчиненні кримінальний правопорушень, передбачених ч.4 ст.189, ч.1 ст.436-2 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

До Центрального районного суду м.Миколаєва надійшло клопотання старшого слідчого СВ УСБУ в Миколаївській області ОСОБА_4 погоджене з прокурором відділу Миколаївської обласної прокуратури ОСОБА_3 про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.189, ч.1 ст.436-2 КК України.

В обгрунтування поданого клопотання слідчий вказав, що 24 лютого 2022 року Указом Президента Володимира Зеленського №64/2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено воєнний стан на всій території України терміном на 30 діб та який 20.03.2022 року Законом України про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" №2119-IX (реєстр. №7168) продовжено на 30 діб до 25.04.2022 року.

Так, в березні 2022 року, але не пізніше 29.03.2022 року, більш точний час та дата в ході досудового розслідування не встановлені, ОСОБА_5 , будучи обізнаним про ведення на території України воєнного стану, спільно з невстановленим в ході досудового розслідування особами, переслідуючи мету незаконного збагачення, керуючись корисливим наміром спрямованим на протиправне заволодіння чужим майном, вирішив вимагати грошові кошти за неіснуючий борг у потерпілого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Зокрема, 29.03.2022 року, приблизно 18.00 годин, ОСОБА_9 , будучи одягнутий у військову форму, перебуваючи поблизу перехрестя проспекту Богоявленського та вулиці Торговій у Корабельному районі м. Миколаєва, зупинив автомобіль «ДЕО ЛАНОС», державний реєстрацій номер НОМЕР_1 , яким керував потерпілий ОСОБА_8 .

Після короткої розмови з потерпілим ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , маючи намір на перевищення влади та наданих йому службових повноважень, явно виходячи за їх межі, усвідомлюючи, що своїми діями він порушує права та законні інтереси потерпілого, із застосуванням фізичної сили, переслідуючи умисел спрямований на протиправне заволодіння чужим майном, з метою особистого збагачення, в супереч волі потерпілого ОСОБА_8 , помістив останнього в багажне відділення автомобіля марки «ДЕО ЛАНОС», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 та під керуванням невстановленої в ході досудового розслідування особи, відвіз потерпілого до місця мешкання ОСОБА_5 , а саме: АДРЕСА_2 .

В той же день прибувши до місця мешкання ОСОБА_5 , останній, всупереч волі потерпілого ОСОБА_8 , висловлюючи погрози фізичного насилля, завів його до місця свого мешкання.

Перебуваючи в будинку АДРЕСА_2 , ОСОБА_5 спільно з ОСОБА_9 та невстановленою в ході досудового розслідування особою, з метою унеможливлення надання опору потерпілим, одягли останньому кайданки та застібнули за спиною.

Після цього, переслідуючи мету незаконного збагачення, керуючись корисливим наміром спрямованим на протиправне заволодіння чужим майном., ОСОБА_5 за попередньою змовою з ОСОБА_9 та невстановленою особою, не повідомляючи підстав та приводів, почали наносити потерпілому ОСОБА_8 тілесні ушкодження, при цьому удари наносили руками та ногами по різних частинах тіла і голові потерпілого. Крім цього, ОСОБА_5 під час спричинення тілесних ушкоджень потерпілому, в присутності ОСОБА_9 та невстановленої в ході досудового розслідування особи, почав висловлювати останньому незаконні вимоги щодо повернення неіснуючого боргу та передачі грошових коштів у сумі 12600 доларів США.

У свою чергу, не погоджуючись із висловлюванням ОСОБА_5 , потерпілий висказав заперечення щодо передачі вказаної грошової суми та визнавати неіснуючий борг.

Задля забезпечення виконання потерпілим ОСОБА_8 незаконних вимог ОСОБА_5 про передачу вищевказаної суми грошових коштів, ОСОБА_9 спільно з ОСОБА_5 та невстановленою особою, продовжили спричиняти потерпілому тілесні ушкодження, при цьому спричиняли руками, ногами та наносили по різним частинам тіла та голови.

29.03.2022 року близько 20.00 годин, більш точного часу встановити в ході досудового розслідування не виявилось можливим, ОСОБА_9 та невстановлена в ході досудового розслідування особа залиши місце мешкання ОСОБА_5 , при цьому потерпілий ОСОБА_8 до ранку наступного дня, проти його волі, залишився за місцем мешкання

ОСОБА_5 та безпосередньо ОСОБА_5 був прикованим кайданками до батареї, щоб не дати можливості втекти.

Протягом 30.03.2022 року, потерпілий ОСОБА_8 , не маючи можливості покинути місце мешкання ОСОБА_5 , оскільки проти його волі був прикутий кайданками до батареї. Крім цього, у вказаний час, ОСОБА_5 з метою реалізації злочинного наміру щодо отримання грошових коштів від потерпілого ОСОБА_8 за неіснуючий борг, періодичного підходив до останнього та наносив потерпілому удари ногами і руками по різним частинам тіла та голови.

30.03.2022 року близько 18.00 годин, ОСОБА_5 подзвонив ОСОБА_9 та повідомив, що потерпілого ОСОБА_8 розшукує за допомогою соціальних мереж ОСОБА_10 , з якою він перебуває у цивільному шлюбі.

Після цього, ОСОБА_5 підійшов до потерпілого ОСОБА_8 , наніс декілька ударів ногою в тулуб останнього, зняв кайданки та відпустив, при цьому висловив погрози, щодо спричинення інших тілесних ушкоджень потерпілому в разі його звернення до правоохоронних органів.

В результаті протиправних дій ОСОБА_9 , ОСОБА_5 та іншого невстановленого на даний час особи ОСОБА_8 згідно висновку експерта №144 від 18.04.2022 року спричинено тілесне ушкодження у вигляді перелому лівої ключиці, яке відноситься до категорії середнього ступеня тяжкості за ознакою розладу здоров`я.

Крім цього, 24 лютого 2022 року президент Російської Федерації (далі - РФ) ОСОБА_11 , а також інші невстановлені на цей час досудовим розслідуванням представники влади РФ, діючи всупереч вимогам п.п. 1,2 Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї від 05.12.1994, принципам Заключного акта Наради з безпеки та співробітництва в Європі від 01.08.1975 та вимогам ч. 4 ст. 2 Статуту ООН і Декларацій Генеральної Асамблеї Організації Об`єднаних Націй від 09.12.1981 № 36/103, від 16.12.1970 № 2734 (ХХV) від 21.12.1965 № 2131 (ХХ), від 14.12.1974 № 3314 (ХХІХ), спланували, підготували і розв`язали агресивну війну та воєнний конфлікт проти України, а саме віддали наказ на вторгнення підрозділів ЗС РФ на територію України.

Так, 24.02.2022 року, на виконання вищевказаного наказу, під безпосереднім керівництвом та контролем представників влади РФ, її Збройних Сил, спецслужб та інших осіб, військовослужбовці Збройних Сил Російської Федерації, шляхом збройної агресії, з погрозою застосування зброї та її фактичним застосуванням, незаконно вторглась на територію Україну через державні кордони України в Херсонській, Миколаївській, Харківській, Сумській, Чернігівській, інших областях та здійснила збройний напад на державні органи, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, військові частини, інші об`єкти, які мають важливе народногосподарське чи оборонне значення, та здійснили окупацію частин вказаної території, чим змінили межі території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, що продовжується по теперішній час та призводить до загибелі людей та інших тяжких наслідків.

24 лютого 2022 року указом президента Володимира Зеленського №64/2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено воєнний стан на всій території України на 30 діб та який 20.03.2022 Законом України про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" №2119-IX (реєстр. №7168) продовжено на 30 діб до 25.04.2022.

Рішенням Верховної ради України відповідно до Резолюції Генеральної Асамблеї ООН 3314 «Визначення агресії» від 14 грудня 1974 року Російська Федерація визнана державою-агресором, яка здійснює збройну агресію проти України, розв`язала і веде повномасштабну агресивну війну проти України та Українського народу з порушенням норм міжнародного права, вчиняючи злочини проти людства.

Як встановлено, планування, фінансування та реалізація Російською Федерацією агресивної війни та агресивних воєнних дій проти України, проведення розвідувальної та підривної діяльності на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України, організовується, спрямовується, здійснюється силами, насамперед, ЗС РФ, Головного розвідувального управління Генерального штабу Збройних Сил Російської Федерації, Федеральної служби безпеки Російської Федерації, найманців, а також осіб, залучених до співробітництва на конфіденційній (негласній) основі, у тому числі громадян України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що одним з осіб, який з початку збройної агресії РФ проти України, сповідуючи ідеї проросійської спрямованості, виправдовує, визнає правомірною та заперечує збройну агресії Російської Федерації проти України, є мешканець м. Миколаєва ОСОБА_5 .

Так, ОСОБА_5 , підтримуючі тісні зв`язки з невстановленою на даний час громадянкою Російської Федерації, що веде власний «YouTube-канал» під назвою « ОСОБА_12 », підписаною як « ОСОБА_13 », яка має 103000 підписників (глядачів), використовуючи програми для миттєвого обміну повідомленнями так зв. «мессенджери», пересилав їй відео матеріали стосовно соціальної обстановки в м. Миколаєві, в тому числі з зафіксованими наслідками здійснення ЗС РФ обстрілів цивільної інфраструктури м. Миколаєва, з власними коментарями, в яких заперечував здійснення таких обстрілів саме ЗС РФ.

Зокрема, 06.04.2022 року, о 7 год. 51 хв., ОСОБА_5 , діючи умисно, усвідомлюючи, що починаючи з 24.02.2022 року ЗС РФ розпочали агресивну війну проти України, в т.ч. з застосуванням невстановленої на даний час ракетного озброєння, яке завдає удари по об`єктам критичної інфраструктури, а також цивільним об`єктам, що продовжується по теперішній час та призводить до загибелі людей та інших тяжких наслідки, знаходячись у невстановленому в ході досудового слідства місці, використовуючи «мессенджер» «Telegram», надіслав абоненту, який підписаний в його мобільному терміналі як « ІНФОРМАЦІЯ_3 », відео повідомлення з зафіксованими на ньому наслідками здійсненого 04.04.2022 року ЗС РФ обстрілу дитячої лікарні у АДРЕСА_3 , в коментарях до якого запевнив вказаного абонента, що обстріл був здійснений ЗС України, тим самим заперечив збройну агресію РФ проти України.

Крім того, 08.04.2022 року, о 20 год. 00 хв. ОСОБА_5 , діючи умисно, знаходячись у невстановленому в ході досудового слідства місці, використовуючи «мессенджер» «Telegram», надіслав абоненту, який підписаний в його мобільному терміналі як « ІНФОРМАЦІЯ_3 », відеозапис, на якому зафіксовано наслідки здійсненого 05.04.2022 року ЗС РФ обстрілу парка «Адміралтейський» в м. Миколаєві, в коментарях до якого повторно запевнив вказаного абонента, що такий обстріл був здійснений ЗС України, чим заперечив збройну агресію РФ проти України.

За наявності достатніх підстав, 14.04.2022 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Миколаїв, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючому за адресою: АДРЕСА_2 , документованому паспортом серії НОМЕР_2 , виданим Корабельним РВ ММУ УМВС України в Миколаївській області 04.09.2002, обґрунтовано повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 4 ст. 189, ч.1 ст. 436-2 КК України.

Крім того, обгурунтованість підозри у вчиненні інкримінованого останньому кримінального правопорушення підтверджується зібраними на даний час у кримінальному провадженні доказами, а саме: - заявою потерпілого ОСОБА_8 від 12.04.2022 року; - протоколами допитів потерпілого ОСОБА_8 від 13.04.2022 року, 18.04.2022 року та 28.04.2022 року згідно яких, потерпілий розповідає, як ОСОБА_5 та ОСОБА_9 застосовали до нього насильство, з метою отримання неіснуючого боргу; - протоколом обшуку за місцем мешкання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_2 ; - протоколом огляду мобільного телефону, який належить ОСОБА_5 від 12.04.2022 року, згідно якого оглянуто відео, на якому чоловік наносить удари потерпілому ОСОБА_8 та принижує його честь та достоїнство; - протоколом впізнання за фотознімками від 18.04.2022 року, згідно якого потерпілий ОСОБА_8 впізнав ОСОБА_9 , як особу, яка незаконно його затримала, привезла за місцем мешкання ОСОБА_5 , вимагала у нього грошові кошти та при цьому застосовувала до нього насилля; - протоколом огляду мобільних телефонів, які належать ОСОБА_5 від 22.04.2022 року, згідно якого оглянуто відеофайли, на яких 29.03.2022 року о 19:16 на обличчі потерпілого ОСОБА_8 відсутні ознаки фізичного насилля, та чути голоси двох осіб; о 20:15 на обличчі потерпілого ОСОБА_8 присутні тілесні ушкодження; о 21:51 чоловік наносить удари потерпілому ОСОБА_8 та принижує його честь та достоїнство та 30.03.2022 року о 17:04 ОСОБА_8 з синцями на обличчі уходить з місця мешкання ОСОБА_5 ; -- протоколом огляду мобільного телефону, який належить ОСОБА_5 , з участю потерпілого ОСОБА_8 від 28.04.2022 року, згідно якого ОСОБА_8 переглянувши відео пояснив, що на відео відображено, що він знаходиться за місцем мешкання ОСОБА_5 , а до нього звертаються ОСОБА_9 та особа на ім`я ОСОБА_14 , при цьому ОСОБА_5 знімає відео на свій телефон; - протоколом проведення слідчого експерименту за участю потерпілого ОСОБА_15 , згідно якого останній показав на місці де його незаконно затримав ОСОБА_9 , як він його помістив в багажник автомобіля та відвіз. Крім того, показав, як саме ОСОБА_9 , ОСОБА_5 та особа на ім`я ОСОБА_14 наносили йому тілесні ушкодження та вимагали повернення неіснуючого боргу; - протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 13.04.2022 року, згідно якого вона підтвердила свідчення ОСОБА_8 ; - висновком експерта № 144 від 18.04.2022 року згідно якого , ОСОБА_15 спричинено тілесне ушкодження у вигляді перелому лівої ключиці, яке відноситься до категорії середнього ступеня тяжкості за ознакою розладу здоров`я; - протоколом огляду вилученого мобільного телефону, який належить ОСОБА_5 від 12.04.2022 року, згідно якого зафіксована переписка між ОСОБА_5 та абонентом « ОСОБА_13 »; - протоколом огляду інтренет ресурсів від 12.04.2022 року, згідно якого зафіксовано контент, який викладала у себе на «YouTube-каналі» під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_4 » « ІНФОРМАЦІЯ_3 »; - іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

14.04.2022 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 189, ч.1 ст. 436-2 КК України.

Так, 14.04.2022 року ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 12.06.2022 року.

10.06.2022 року ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва ОСОБА_5 продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 08.08.2022 року включно.

Прокурор та слідчий в судовому засіданні клопотання підтримали в повному обсязі та просили його задовольнити.

Захисник заперечував з приводу задоволення клопотання слідчого та просив суд обрати щодо підозрюваного інший запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.

Підозрюваний підтримав думку свого захисника в цілому та просив суд відмовити у задоволені клопотання, крім того, ОСОБА_5 зазначив, що до нього застосовувалися тортури під час проведення допиту.

Слідчий суддя вислухавши доводи учасників процесу, дослідивши матеріали кримінального провадження додані до клопотання приходить до наступних висновків.

Згідно з визначеним Європейським судом прав людини поняття, обґрунтована підозра - це добровільне припущення про вчинення особою певного діяння, ґрунтується на об`єктивних відомостях, які можна перевірити у судовому розгляді та які спонукали б неупереджену та розумну людину вдатися до практичних дій, щоб з`ясувати, чи є така підозра обґрунтованою.

Підозра, виходячи з постанови Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України від 24.11.2016 р. № 5 - 328 кс 16, є обґрунтованим припущенням про вчинення особою кримінального правопорушення.

У відповідності до норм КПК України, на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду провадження по суті, а саме питань пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи не винною у вчиненні злочину.

Підозра ОСОБА_5 у вчиненні вказаного вище кримінального правопорушення ґрунтується на доказах, здобутих під час досудового розслідування, зокрема: - протоколах допитів потерпілого ОСОБА_8 від 13.04.2022 року, 18.04.2022 року та 28.04.2022 року згідно яких, потерпілий розповідає, як ОСОБА_5 та ОСОБА_9 застосовали до нього насильство, з метою отримання неіснуючого боргу; - протоколі обшуку за місцем мешкання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_2 ; - протоколі огляду мобільного телефону, який належить ОСОБА_5 від 12.04.2022 року, згідно якого оглянуто відео, на якому чоловік наносить удари потерпілому ОСОБА_8 та принижує його честь та достоїнство; - протоколі впізнання за фотознімками від 18.04.2022 року, згідно якого потерпілий ОСОБА_8 впізнав ОСОБА_9 , як особу, яка незаконно його затримала, привезла за місцем мешкання ОСОБА_5 , вимагала у нього грошові кошти та при цьому застосовувала до нього насилля; - протоколі огляду мобільних телефонів, які належать ОСОБА_5 від 22.04.2022 року, згідно якого оглянуто відеофайли, на яких 29.03.2022 року о 19:16 на обличчі потерпілого ОСОБА_8 відсутні ознаки фізичного насилля, та чути голоси двох осіб; о 20:15 на обличчі потерпілого ОСОБА_8 присутні тілесні ушкодження; о 21:51 чоловік наносить удари потерпілому ОСОБА_8 та принижує його честь та достоїнство та 30.03.2022 року о 17:04 ОСОБА_8 з синцями на обличчі уходить з місця мешкання ОСОБА_5 ; - протоколі огляду мобільного телефону, який належить ОСОБА_5 , з участю потерпілого ОСОБА_8 від 28.04.2022 року,згідно якого ОСОБА_8 переглянувши відео пояснив, що на відео відображено, що він знаходиться за місцем мешкання ОСОБА_5 , а до нього звертаються ОСОБА_9 та особа на ім`я ОСОБА_14 , при цьому ОСОБА_5 знімає відео на свій телефон; - протоколі проведення слідчого експерименту за участю потерпілого ОСОБА_15 , згідно якого останній показав на місці де його незаконно затримав ОСОБА_9 , як він його помістив в багажник автомобіля та відвіз. Крім того, показав, як саме ОСОБА_9 , ОСОБА_5 та особа на ім`я ОСОБА_14 наносили йому тілесні ушкодження та вимагали повернення неіснуючого боргу; - протоколі допиту свідка ОСОБА_10 від 13.04.2022 року, згідно якого вона підтвердила свідчення ОСОБА_8 ; - висновкі експерта № 144 від 18.04.2022 року згідно якого , ОСОБА_15 спричинено тілесне ушкодження у вигляді перелому лівої ключиці, яке відноситься до категорії середнього ступеня тяжкості за ознакою розладу здоров`я; - протоколі огляду вилученого мобільного телефону, який належить ОСОБА_5 від 12.04.2022 року, згідно якого зафіксована переписка між ОСОБА_5 та абонентом « ОСОБА_13 »; - протоколі огляду інтренет ресурсів від 12.04.2022 року, згідно якого зафіксовано контент, який викладала у себе на «YouTube-каналі» під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_4 » « ІНФОРМАЦІЯ_3 »; - іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні "Мюррей проти Об`єднаного Королівства" зазначив, що факти які викликають підозру не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або навіть для пред`явлення обвинувачення, що є завданням наступних етапів кримінального процесу.

За такого, слідчий суддя, приходить до висновку про обґрунтованість підозри по кримінальному провадженню №0000162 від 12.04.2022 року відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.189, ч.1 ст.436-2 КК України.

Ввідповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування органом досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п.1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Так, сторона обвинувачення вважає, що ОСОБА_5 перебуваючи на волі, зможе:

- переховуватися від органів досудового розслідування та суду (ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України). Зокрема, на даний час вказаний громадянин обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 189, ч.1 ст. 436-2 КК України. Відповідно до ст. 12 КК України злочин, передбачений ч. 4 ст. 189 КК України відноситься до категорії особливо тяжкого, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі від семи до дванадцяти років. Таким чином, під тяжкістю невідворотного покарання за вчинений злочин, підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, в тому числі виїхати на тимчасово захоплені/окуповані території України;

- продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється та вчиняти інше кримінальне правопорушення (ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України). Так, підозрюваний може продовжити злочин, а саме заперечувати збройну агресію Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році, оскільки агресивна війна РФ проти України продовжується і на даний час, в т.ч. і на території Миколаївської області;

- незаконно впливати на свідків та потерпілого у цьому ж кримінальному провадженні (ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України), оскільки ОСОБА_5 володіє достатніми відомостями про друзів потерпілих, інших підозрюваних у вказаному кримінальному провадженні, ступінь причетності яких до вчинення кримінальних правопорушень ще перевіряється органом досудового розслідування, з метою зміни їх показів на такі, що не відповідають дійсності та виправдовують підозрюваного;

- перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином (ризик, передбачений п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України). Зокрема, враховуючи що ОСОБА_5 обізнаний про способи та методи роботи з правоохоронними органами, перебуваючи на волі він зможе заважати проведенню усестороннього, об`єктивного та неупередженого досудового розслідування використовуючи набуті навички та знайомих серед співробітників таких правоохоронних органів.

У своєму клопотанні слідчий зазначив ризики задля запобігання яких необхідне продовжити застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, адже на даний час зазначені ризики не зменшились та продовжують існувати.

Крім того, слідчим зазначено, що обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою, є необхідність у проведенні наступних слідчих та процесуальних дій:

- завершити проведення оперативно-розшукових заходів, з метою встановлення особи, яка перебувала разом з ОСОБА_5 та ОСОБА_9 під час вимагання грошових коштів у ОСОБА_8 та встановити її роль;

- отримати висновок судової експертизи матеріалів відео- та звукозапису, з метою встановлення осіб, голоси яких є на відео при причинені тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_8 ;

- 26.07.2022 року адвокатом підозрюваного ОСОБА_5 заявлене клопотання про проведення додаткового допиту потерпілого, з метою з`ясування наявності боргових зобов`язань перед ОСОБА_5 ;

- 06.07.2022 року адвокатам підозрюваного ОСОБА_5 заявлене клопотання про додатковий огляд мобільних телефонів, які були вилучені у ОСОБА_5 ;

- 26.07.2022 року в присутності адвоката ОСОБА_6 та підозрюваного ОСОБА_5 розпочато проведення огляду мобільного телефону, який був вилучений під час обшуку у ОСОБА_5 в результаті якого було встановлено факти, які потребують додаткової перевірки, а саме: 1) чи зверталась в січні 2022 року потерпіла до ВП №1 МРУП ГУНП в Миколаївській області з приводу зґвалтування її ОСОБА_5 , 2) чи телефонував потерпілий ОСОБА_8 . ОСОБА_5 в грудні 2021 року та повідомляв, що він винен йому грошові кошти за продані автомобілі, 3) чи виїжджав ОСОБА_5 в березні 2022 року до тимчасово окупованої території, а саме м. Херсона, 4) ви звертався ОСОБА_5 з приводу угону автомобіля до ВП № 4 МРУП ГУНП в Миколаївській області;

- Відповідно до клопотання адвоката ОСОБА_5 від 06.07.2022 року, оглянути за участю ОСОБА_5 інші мобільні телефони, які заявлені в клопотанні;

- отримати відповідь про місцезнаходження на даний час ОСОБА_9 , який виконує обов`язок щодо захисту держави;

- повідомити ОСОБА_5 про підозру у кінцевій редакції;

- виконати інші слідчі та процесуальні дії;

- виконати вимоги ст. 290 КПК України;

- скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування, що також потребує певного часу.

Таким чином, прокурором під час розгляду клопотання, відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 194 КПК України, доведено існування зазначених вище ризиків, що передбачені ст. 177 КПК України.

У той же час, таким ризикам не зможуть запобігти інші передбачені ст. 176 КПК України, запобіжні заходи, крім тримання під вартою, а саме:

- особисте зобов`язання, оскільки, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення проти власності поєднане із заподіянням тяжкого тілесного ушкодження, за вчинення якого останньому загрожує позбавленням волі на строк від семи до дванадцяти років, тому він не може заслуговувати на довіру суду;

- особиста порука, оскільки, відсутні дані щодо осіб, які заслуговують на довіру та які можуть поручитись за виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків;

- домашній арешт, оскільки ОСОБА_5 знаходячись за місцем мешкання отримає можливість вільного використання засобів зв`язку (мобільний телефон, інтернет, тощо), які зможе використати для впливу на свідків у кримінальному провадженні, також для продовження своєї злочинної діяльності, тож перебування на домашньому арешті не буде сприяти припиненню незаконної діяльності;

- застава, в розмірах передбачених ст. 182 КПК України, оскільки враховуючи соціальну небезпеку вчинених дій, та особу підозрюваного даний захід не зможе забезпечити виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно якщо жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Метою та підставами застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою до даного підозрюваного є забезпечення виконання таким підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання доведеним в ході судового розгляду ризикам.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його не можливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі « Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26.07.2001р. ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суду з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Таким чином, прокурором під час розгляду клопотання, відповідно до вимог п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК України, доведено недостатність для запобігання вказаним ризикам застосування до підозрюваного більш м`яких ніж тримання під вартою запобіжних заходів, а це у свою чергу, враховуючи обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.189, ч.1 ст.436-2 КК України, за які законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк строк від семи до дванадцяти років, з конфіскацію майна, та виправними роботами на строк до двох років або арештом на строк до шести місяців, або позбавленням волі на строк до трьох років що є підставою для продовження до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Враховуючи, що ОСОБА_5 , підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.189, ч.1 ст.436-2 КК України, та з урахуванням підстав та обставин, а також наслідків вчинення вказаних злочинів, слідчий суддя вважає за можливе задовольнити клопотання старшого слідчого СВ УСБУ в Миколаївській області ОСОБА_4 погоджене з прокурором відділу Миколаївської обласної прокуратури ОСОБА_3 про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання старшого слідчого СВ УСБУ в Миколаївській області ОСОБА_4 погоджене з прокурором відділу Миколаївської обласної прокуратури ОСОБА_3 про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком до 30 вересня 2022 року включно.

Зобов`язати уповноважених осіб Територіального Управління ДБР в Миколаївській області провести дослідження фактів викладених ОСОБА_5 в судовому засіданні щодо застосування до нього тортур під час проведення допиту.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом 5 днів.

СЛІДЧИЙ СУДДЯ ОСОБА_16