Провадження № 1-кс/127/6056/24
ВІННИЦЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

Іменем України

26 квітня 2024 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваної ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання старшого слідчого в ОВС слідчого відділу УСБУ у Вінницькій області підполковника юстиції ОСОБА_6 , в рамках кримінального провадження № 0000035 внесеного до ЄРДР 12.01.2024, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваної ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки селища Ямпіль м. Красний Лиман, Донецької області, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , не заміжньої, тимчасово не працюючої, раніше не судимої,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 111 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшло клопотання старшого слідчого в ОВС слідчого відділу УСБУ у Вінницькій області підполковника юстиції ОСОБА_6 , яке погоджене з прокурором, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваної ОСОБА_7 ..

Клопотання мотивовано тим, що слідчим провадиться досудове розслідування кримінального провадження № 0000035 від 12.01.2024, за підозрою ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, в ході розслідування якого виникла необхідність у застосуванні відносно підозрюваної ОСОБА_7 міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В ході розгляду, з матеріалів клопотання встановлено, що громадянка України ОСОБА_7 , проживаючи в м. Слов`янськ Краматорського району Донецької області, неподалік лінії фронту, де активно ведуться бойові дії країною-агресором, діючи умисно, в інтересах іноземної держави, країни-агресора - російської федерації та її представників, на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній чи інформаційній безпеці України, не виконавши своїх обов`язків громадянина України, визначених ст. 17 та ст. 65 Конституції України щодо захисту суверенітету і територіальної цілісності України, у невстановлений слідством час, але не пізніше 10.12.2023 встановила контакт та погодилась на співпрацю з представником збройних сил рф, завданням якої є збір інформації розвідувального характеру, з метою подальшої її передачі представникам країни-агресора для проведення підривної діяльності проти України.

Так, ОСОБА_7 , проживаючи з 2023 року, більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, в м. Слов`янськ Краматорського району Донецької області неподалік лінії фронту, володіючи достовірною та актуальною інформацією розвідувального характеру, надала згоду до збору та передачі інформації розвідувального характеру щодо переміщення, руху та точного розташування сил та засобів Збройних Сил України та інших підрозділів Сил оборони України, розміщених на даному напрямку фронту, з можливістю ідентифікувати їх на місцевості, які в подальшому передавала представнику збройних сил російської федерації для їх використання в інтересах рф для проведення підривної діяльності проти України.

Для безпосереднього виконання свого злочинного задуму ОСОБА_7 , з метою прихованого обміну інформацією, використовувала додаток для обміну миттєвими повідомленнями «Telegram», за допомогою якого передавала зібрану розвідувальну інформацію.

Зокрема, учасник незаконного збройного формування так званої « ІНФОРМАЦІЯ_2 » так званої «ДНР» (в/ч НОМЕР_1 ), яке діє на тимчасово окупованій території Донецької області та є складовою частиною зс рф, ОСОБА_8 , використовуючи аккаунт у додатку для обміну миттєвими повідомленнями «Telegram» під іменем « ОСОБА_9 », зареєстрований за номером мобільного телефону НОМЕР_2 із ідентифікатором ОСОБА_10 систематично відпрацьовував завдання ОСОБА_7 , яка використовувала аккаунт під іменем « ОСОБА_11 », яке станом на лютий 2024 року змінено на ім`я «Violetta», зареєстрований за номером мобільного телефону НОМЕР_3 , Telegram id НОМЕР_4 щодо отримання інформації, в якій зацікавлений останній, а саме про переміщення, рух, точне розташування сил та засобів Збройних Сил України та інших підрозділів Сил оборони України, розміщених на даному напрямку фронту, з можливістю ідентифікувати їх на місцевості.

Так, у період часу з 10.12.2023 по 20.12.2023 ОСОБА_7 передала ОСОБА_8 у вказаний вище спосіб актуальну розвідувальну інформацію щодо дислокації, маршрутів пересування сил та засобів Сил оборони України, найменувань військових тактичних одиниць Сил оборони України на території Донецької області.

Зокрема, 10.12.2023 під час спілкування ОСОБА_7 передала ОСОБА_8 інформацію щодо розміщення:

- понтонного парку Сил оборони України через річку на дорозі (поруч із знищеним стаціонарним мостом) між м.м. Лиман та Слов?янськ Донецької області у напрямку руху в сторону Слов`янська,

- підрозділу Сил оборони України, який відповідає за охорону понтонного парку Сил оборони України, що знаходиться між м.м. Лиман та Слов?янськ Донецької області на автошляху TOS 14,

- блокпосту Сил оборони України на автошляху між м.м. Лиман та Слов?янськ Донецької області в районі залізничної станції «Брусіно», навпроти дитячих таборів відпочинку з підтвердженням розташування геолокацій на карті,

- блокпостів (всього 2) сил оборони України на перехрестях вулиць Героїв праці і Сучасної м. Слов?янськ Донецької області з автошляхом (М-03) у напрямку руху з м. Лиман в сторону м. Бахмут Донецької області з підтвердженням розташування геолокацій на карті.

Далі, 11.12.2023 під час спілкування ОСОБА_7 передала ОСОБА_8 інформацію щодо:

- найменування військових тактичних одиниць (50-тий полк нацгвардії та 215 бригада), які дислокуються на Лиманському напрямку та місць лікування військовослужбовців ( АДРЕСА_3 ), які отримали поранення внаслідок ведення бойових дій на даному напрямку фронту.

Далі, 13.12.2023, 14.12.2023 та 20.12.2023 під час спілкування ОСОБА_7 передала ОСОБА_8 інформацію щодо розміщення:

- вогневих позицій сил оборони України у лісовому масиві поблизу АДРЕСА_4 з підтвердженням розташування геолокацій на карті, місць дислокації військовослужбовців у зазначеному районі міста, а також вогневих позицій сил оборони України у селищі Ямпіль поряд з місцем проживання її батьків.

Від ОСОБА_8 , за виконання вказаних вище завдань зі збору інформації та їх передання, ОСОБА_7 , під приводом матеріальної допомоги, отримала у грудні 2023 року та січні 2024 року грошові перекази на банківська карту НОМЕР_5 у невстановленій на даній час сумі грошових коштів.

Відповідно до висновку експерта Українського науково-дослідного інституту спеціальної техніки та судових експертиз СБ України № 002/2 від 23.04.2024 за результатами проведення судово-лінгвістичної (семантико-текстуальної) експертизи в об`єктивному змісті текстових повідомленнях особистого листування в месенджері «Телеграм» між особою, позначеною як ОСОБА_7 , під ім`ям « ОСОБА_11 », та представником рф особою, позначеною як ОСОБА_8 (згідно з протоколом), під ім`ям «As»), зафіксованих у наданому для проведення дослідження протоколі огляду від 27.03.2024, з лінгвістичної точки зору, містяться висловлювання, зміст яких вказує на надання особою, позначеною як ОСОБА_7 , представникам іноземної держави (Російської Федерації) допомоги у проведенні підривної діяльності проти України шляхом збору та передачі відомостей щодо дислокації (розміщення блокпостів, понтона, вогневих позицій, окрім того підтвердження розташування описаних геолокацій на карті), маршрутів пересування сил та засобів Сил оборони України (маршрут пересування важкої техніки, що йде через понтон на ОСОБА_12 напрямок); а також місця лікування поранених військових з Лиманського напрямку; номери військових тактичних одиниць (50-тий полк нацгвардії та 215 бригада), які приймають участь у наданні відсічі збройній агресії рф проти України на території Донецької області та на бажання особи, позначеної як ОСОБА_7 , отримати грошові виплати від представника іноземної держави (Російської Федерації) за здійснення нею її діяльності та в подальшому отримання грошових виплат від представника іноземної держави (Російської Федерації) за здійснення нею певної діяльності.

Таким чином, ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України державна зрада, тобто діяння, умисно вчинене громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній чи інформаційній безпеці України, у формі надання іноземній державі, іноземній організації або їх представникам допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, вчинене в умовах воєнного стану.

25 квітня 2024 року ОСОБА_7 затримана в порядку ст. 208 КПК України та того ж дня їй повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_7 повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме:

протоколом за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії від 14.02.2024;

протоколом огляду від 22.03.2024;

висновком експерта ІСТЕ СБ України № 002/2 від 23.04.2024;

протоколом обшуку від 25.04.2024.

іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

Відповідно до вимог ст. 178 КПК України слідчий суддя зобов`язаний в сукупності дослідити всі обставини, у тому числі те, що підозрювана ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину проти основ національної безпеки України, який становить значну суспільну небезпеку, особливо в умовах повномасштабної збройної агресії рф проти України.

Санкцією ч. 2 ст. 111 КК України передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на п`ятнадцять років або довічне позбавлення волі.

Крім того, слід врахувати те, що підозрювана має розвинуті зв`язки із представниками держави-агресора, і з метою уникнення кримінальної відповідальності, враховуючи, що в Україні не обмежують жінок на перетин кордону під час воєнного стану, може виїхати за межі України, в тому числі, на непідконтрольні на даний час Україні території, а тому перебуваючи на волі може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, а також продовжити вчинення аналогічного кримінального правопорушення, оскільки має стійкі контакти з представниками рф та, зважаючи на той факт, що рф продовжує на території України повномасштабну збройну агресію, що може призвести до подальшої шкоди національним інтересам та обороноздатності України та свідчить про наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до вимог пункту 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Крім цього, ч.6 ст.176 КПК України встановлено, що під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 437-442 КК України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті.

Згідно з ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, зобов`язаний визначати розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до абз. 8 ч. 4 ст. 183 КПК України, під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109114-1, 258258-3, 260, 261, 437442 Кримінального кодексу України.

Беручи до уваги тяжкість злочину, значну суспільну небезпеку скоєного ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України та дію воєнного стану на всій території України, визначення застави будь-якого розміру не забезпечить належного виконання покладених на підозрювану ОСОБА_7 обов`язків та не зможе запобігти ризикам, передбаченим п.п. 1, 5, ч. 1 ст. 177 КПК України.

За наведених підстав слідчий просив слідчого суддю клопотання задовольнити та застосувати до підозрюваної ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав, слідчому судді пояснив, що по кримінальному провадженні існують та тривають ризики, зокрема те, що ОСОБА_7 , може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, продовжити свою злочинну діяльність, а також іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, що унеможливлює обрання їй менш суворого запобіжного заходу.

Підозрювана та її захисник в судовому засіданні заперечили щодо задоволення клопотання слідчого, слідчому судді пояснили, що ризики не доведені, просили застосувати більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний із позбавленням волі.

Слідчий суддя, вислухавши учасників судового розгляду, дослідивши та проаналізувавши матеріали клопотання, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Враховуючи наведене, судовий розгляд клопотання здійснювався за фіксації судового процесу технічними засобами.

Стаття 177 КПК України, передбачає, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Стаття 183 КПК України, передбачає, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам.

Відповідно до вимог ст. 184 КПК України під час досудового розслідування слідством встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_7 покладається необхідність запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, продовжити вчиняти кримінальні правопорушення, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Відповідно до ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводяться наданні сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального провадження; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначених у клопотанні.

Вирішуючи питання про застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу, слідчий суддя враховує вік та стан здоров`я, сімейний та матеріальний стан, вид діяльності та місце проживання останньої та інші обставини, що мають значення для прийняття відповідного рішення.

Зокрема, слідчий суддя враховує те, що ОСОБА_7 має постійне місце проживання, раніше не судима.

Проте, не дивлячись на вищенаведене, органом досудового розслідування обґрунтовано наявність низки ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

На теперішній час органом досудового розслідування ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні умисного особливо тяжкого кримінального правопорушення, враховуючи обставини кримінального правопорушення, його наслідки, тяжкість покарання за скоєний злочин, особу підозрюваної, наявність обгрунтованих ризиків, які тривають, тому слідчий суддя під час розгляду клопотання дійшов висновку, що підозрювана ОСОБА_7 перебуваючи на волі може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, продовжити вчиняти кримінальні правопорушення, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що унеможливлює обрання їй більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

При цьому, підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу ОСОБА_7 слідчий суддя не вбачає.

На час розгляду даного клопотання підозра щодо вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України обґрунтована.

З огляду на вищенаведене, враховуючи те, що прокурором в ході розгляду даного клопотання доведено, що вказані в клопотанні ризики, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів в даному випадку є недоцільним та не можливим і саме тримання під вартою може запобігти встановленим в судовому засіданні ризикам, а тому дане клопотання слідчий суддя вважає обґрунтованим, доведеним, та таким, що підлягає до задоволення.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 183 КПК України, під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 Кримінального кодексу України, тому слідчий суддя приходить до висновку про відсутність підстав для визначення підозрюваному розміру застави.

На підставі наведеного, керуючись ст. 176, 177, 178, 183, 184, 186, 193, 194, 196, 197, 400 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого в ОВС слідчого відділу УСБУ у Вінницькій області підполковника юстиції ОСОБА_6 задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Строк тримання під вартою діє протягом 60 (шістдесяти) днів з моменту затримання ОСОБА_7 , тобто до 09 години 16 хвилин 24 червня 2024 року, в межах строку досудового розслідування.

Строк дії ухвали суду про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначити до 24 червня 2024 року.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Подача апеляційної скарги на дану ухвалу суду зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя Вінницького міського суду

Вінницької області ОСОБА_13