Справа №173/428/24
У Х В А Л А

іменем України

Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області

Слідчий суддя Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області - ОСОБА_1

при секретареві - ОСОБА_2

за участю: прокурора - ОСОБА_3

старшого слідчого СВ ВП №3 - ОСОБА_4

підозрюваного - ОСОБА_5

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Верхньодніпровську клопотання старшого слідчого СВ відділення поліції №3 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області майора поліції ОСОБА_4 , погоджене з прокурором Жовтоводської окружної прокуратури, про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у відношенні до підозрюваного

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Верхівцеве, Верхньодніпровського району, Дніпропетровської області, українця, громадянина України, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, утриманців не маючого, який фактично мешкає по АДРЕСА_1 , в порядку ст.89 КК України раніше не судимого

за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000066 від 01.02.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

20 лютого 2024 року до суду надійшло клопотання старшого слідчого СВ відділення поліції №3 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області майора поліції ОСОБА_4 , погоджене з прокурором Жовтоводської окружної прокуратури, про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у відношенні до підозрюваного ОСОБА_5 за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000066 від 01.02.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України.

В обґрунтування поданого клопотання слідчий посилається на наступне:

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , будучи обізнаним про те, що Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні» на всій території України із 05 год. 30 хв. 24 лютого 2022 року введено воєнний стан, строк дії якого в подальшому продовжено, згідно Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» затвердженого Законом України від 08.11.2023 року № 4329-ІХ, згідно якого продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 16 листопада 2023 року строком на 90 діб, 01 лютого 2024 року близько 19 години 30 хвилин, більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено, тобто в період дії воєнного стану, разом із ОСОБА_6 , підійшли до торгівельного кіоску «Меркурій», розташованого за адресою: вул. Вокзальна, 22Ж в м. Верхівцеве, Кам`янського району, Дніпропетровської області, де зустріли знайомого ОСОБА_6 - ОСОБА_7 . Під час спільного вживання напоїв між ними виникла розмова, для продовження якої останні відійшли від вказаного кіоску до паркану Структурного підрозділу «Дніпровська дистанція сигналізації та зв`язку» АТ «Укрзалізниця», розташованого по вул. Привокзальна, 1 у вказаному населеному пункті.

Перебуваючи у вказаному місці, близько 19 години 40 хвилин, більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено, користуючись тим, що потерпілий ОСОБА_7 перебуває у стані алкогольного сп`яніння та не в змозі повноцінно чинити опір, ОСОБА_5 внаслідок раптово виниклого злочинного умислу, спрямованого на протиправне відкрите заволодіння чужим майном, наніс один удар кулаком правої руки в область щелепи потерпілого ОСОБА_7 . Після чого, ОСОБА_5 разом із ОСОБА_6 , схопили ОСОБА_7 руками за верхній одяг і повалили останнього на землю, таким чином ОСОБА_6 втупив у злочинну змову з ОСОБА_5 , спрямовану на відкрите заволодіння майном ОСОБА_7 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, керуючись корисливим мотивом, спрямованим на відкрите заволодіння майном потерпілого, діючи умисно, незаконно, відкрито, за попередньою змовою групою осіб, ОСОБА_6 та ОСОБА_5 підійшли до лежачого на землі ОСОБА_7 , та, застосовуючи до потерпілого фізичне насильство, яке не є небезпечним для життя та здоров`я, ОСОБА_6 наніс один удар ногою по тулубу ОСОБА_7 , від якого останній повернувся на лівий бік та закрив від ударів руками обличчя. Далі ОСОБА_6 , діючи умисно, за попередньою змовою із ОСОБА_5 , продовжуючи реалізовувати єдиний умисел, спрямований на відкрите заволодіння майном потерпілого, присів коло голови ОСОБА_7 та наніс декілька ударів кулаком руки по голові потерпілого, при цьому вимагаючи від ОСОБА_7 віддати їм мобільний телефон та гроші. Отримавши від ОСОБА_7 відповідь, що гроші та телефон знаходяться у кишені, ОСОБА_6 підійшов до потерпілого зі сторони спини та почав перевіряти кишені куртки та штанів, в які був одягнутий ОСОБА_7 , одночасно спричиняючи йому не менше п`яти ударів ногами по тулубу та кінцівкам, після чого витягнув з кишені штанів потерпілого мобільний телефон «Samsung Galaxy Mini 2» вартістю 750 гривень, та гаманець, вартістю 220 гривень, в якому знаходились грошові кошти у сумі 770 гривень, та таким чином незаконного, відкрито заволоділи ними. У той же час ОСОБА_5 , стоячи навпроти ОСОБА_6 , наніс не менше п`яти ударів ногами по голові, тулубу та рукам ОСОБА_7 . Вказані удари ОСОБА_5 та ОСОБА_6 наносили потерпілому ОСОБА_7 до того моменту, коли почули крики свідка ОСОБА_8 , після яких ОСОБА_6 схопив лежачий на землі рюкзак ОСОБА_7 , вартістю 450 гривень, в якому знаходились: рулетка металева «Intertool», вартістю 50 гривень, ліхтарик вартістю 150 гривень, світлодіодна стрічка довжиною 2 м. вартістю 206 гривень, багатофункціональний ніж вартістю 270 гривен, металева насадка для дриля, вартістю 18 гривень, кросівки «Адідас» вартістю 550 гривень, макаронні вироби «Ярка» вартістю 21,50 гривень, 1 кг грибів шампіньйонів вартістю 126 гривень, батон білий нарізний вартістю 18,50 гривень, гель для душу «Alivera» вартістю 119 гривень, після чого разом із ОСОБА_5 та викраденим майном з місця вчинення злочину зникли, обернувши дане майно на свою користь та завдавши потерпілому ОСОБА_7 , матеріальний збиток вартості викраденого майна на суму 2949 гривень, що підтверджується висновком судово-товарознавчої експертизи № 680/24 від 06.02.2024, у цінах, діючих на момент скоєння злочину, а враховуючи суму грошових коштів, що перебували у викраденому гаманці, завдали матеріального збитку на загальну суму 3719 гривень.

У результаті умисних злочинних дій ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , потерпілому ОСОБА_7 згідно висновку експерта № 170-Е від 08.02.2024 заподіяні тілесні ушкодження у вигляді ссаден в лобно-скроневій області зліва, на лівій вушній раковині, в потиличній області справа, по тильній поверхні правої кисті, синців на правій вушній раковині, по розгинальній поверхні правого ліктьового суглоба, рани на слизових верхньої губи, з крововиливом навколо - відносяться до ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень, які мають незначні скороминущі наслідки (п.п.2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступені тяжкості тілесних ушкоджень» Наказу №6 МОЗ України від 17.01.1995 року). Враховуючи характер ушкоджень, процеси їх загоєння, давність їх утворення може відповідати терміну 01.02.2024. Ушкодження виникли внаслідок дії тупого твердого предмета, предметів, садна, можливо внаслідок дії предмета, предметів з нерівною контактуючою поверхнею. Враховуючи характер та розташування ушкоджень, вони виникли не менше ніж внаслідок 5-ти травматичних дій.

Враховуючи викладене, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, а саме: відкритого викрадення чужого майна (грабіж), поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану.

15.02.2024 року ОСОБА_5 , було повідомлено про підозру у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.186 КК України.

Вина ОСОБА_5 повністю підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами, а саме:

- даними протоколу огляду місця події від 01.02.2024;

- даними протоколу допиту свідка ОСОБА_9 від 01.02.2024;

- даними протоколу допиту потерпілого ОСОБА_7 від 02.02.2024;

- висновком судово-медичної експертизи № 170-Е від 08.02.2024;

- даними протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками потерпілому ОСОБА_7 від 02.02.2024;

- даними протоколу допиту свідка ОСОБА_10 ;

- даними протоколу допиту свідка ОСОБА_8 ;

- даними протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками свідку ОСОБА_10 від 02.02.2024;

- даними протоколу допиту свідка ОСОБА_11 від 04.02.2024;

- даними протоколу огляду речей від 04.02.2024;

- даними протоколу допиту свідка ОСОБА_12 від 04.02.2024;

- речовими доказами;

- даними проведеного слідчого експерименту за участю потерпілого ОСОБА_7 від 05.02.2024;

- даними проведеного слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_8 від 05.02.2024;

- даними протоколу пред`явлення речей для впізнання за фотознімками потерпілому ОСОБА_7 від 06.02.2024;

- висновком експерта № 680/24 від 06.02.2024;

Про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України свідчить те, що підозрюваний ОСОБА_5 , підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення - злочину проти власності, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком від 7 до 10 років. Підозрюваний ОСОБА_5 , не одружений, неповнолітніх дітей та осіб похилого віку на утриманні не має, не працює, що свідчить про те, що він за місцем проживання міцних (сталих) соціальних зв`язків не має. Так, враховуючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, ОСОБА_5 , усвідомлюючи можливе покарання за вчинення кримінального правопорушення, та з метою уникнення відповідальності може переховуватись від органу досудового розслідування та суду.

Про наявність ризику передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України свідчить те, що ОСОБА_5 , раніше вже вчиняв кримінальне правопорушення корисливої спрямованості, за яке судимість в порядку ст. 89 КК України погашена, але, враховуючи, що останній офіційно не працевлаштований, що свідчить про відсутність легального доходу і вказує на можливість вчинення нового корисливого злочину.

Враховуючи положення ст. 178 КПК України «Обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу», встановлено, що ОСОБА_5 , обґрунтовано підозрюється у вчинені тяжкого злочину, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, із застосуванням до потерпілого насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я, що свідчить про його підвищену суспільну небезпеку та у сукупності із тяжкістю можливого покарання, відповідно до ст. 177 КПК України може почати переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, або продовжити займатись злочинною діяльністю, що свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу та вказує на обґрунтованість заявленого клопотання.

В судовому засіданні слідчий вимоги про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_5 підтримав за підставами, викладеними в клопотанні

Прокурор підтримав вимоги за клопотанням та просив застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, з метою запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні не заперечував проти обрання відносно нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Слідчий суддя, розглянувши клопотання, заслухавши учасників його розгляду, дослідивши додані до клопотання документи, приходить до наступних висновків.

01.02.2024 року внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000066 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України, що підтверджується витягом з ЄРДР.

15.02.2024 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України.

Згідно зі змістом ст.ст. 131-132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду. Згідно ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Відповідно до ч.1, 2,4,5 ст. 181 КПК України - домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Орган Національної поліції повинен негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, і повідомити про це слідчому або суду, якщо запобіжний захід застосовано під час судового провадження.

Працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Частиною 1 ст. 194 КПК України передбачені підстави для застосування запобіжного заходу до яких відносяться:

1. наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2. наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий або прокурор;

3. недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам або ризику, зазначеним у клопотанні.

З пояснень учасників розгляду справи та доданих до клопотання доказів слідчим суддею встановлено, що існує обґрунтована підозра у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України щодо підозрюваного ОСОБА_5 , що підтверджується протоколами огляду, поясненнями підозрюваного, свідків та іншими зібраними на даний час доказами.

Крім того,слідчий суддя акцентує увагу,що на даній стадії кримінального провадження, слідчий суддя не вирішує питання винуватості особи у вчиненні тих чи інших кримінальних правопорушень, а лише на підставі наявних у слідчого судді матеріалів, вирішує питання доведеності існування обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення таких кримінально-протиправних дій.

Слідчий суддя вважає доведеними наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме можливості підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою уникнути передбаченого законом покарання; вчиняти інші кримінальні правопорушення з наступних підстав.

Так, Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. Так, у справі Ілійков проти Болгарії (заява №33977/96 від 26 липня 2001 року) Європейський суд з прав людини зазначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів.

У рішенні по справі W. проти Швейцарії (заява №14379/88 від 26.01.1993) Європейський суд з прав людини вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем ймовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства.

При вирішенні питання щодо існування ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя враховує обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, яке йому інкримінується, у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років, суспільно-небезпечний характер такого діяння та приходить до переконання, що існує ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України, а саме ризик у вигляді можливого переховування підозрюваного від органу досудового розслідування.

Крім того, слідчий суддя вважає, що вчинення підозрюваним ОСОБА_5 , який офіційно не працевлаштований, кримінального правопорушення із корисливим мотивом, в період воєнного стану, вказує на те, що останній не дотримується суспільних норм поведінки і моралі, не має бажання до суспільно-корисної роботи, що вказує і на відсутність у нього сталих соціальних зв`язків, та на можливість вчинення ним інших кримінальних правопорушень.

З огляду на встановлені в судовому засіданні ризики та обставини, слідчий суддя в цілому вважає, що слідчим та прокурором доведено недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу та на даній стадії кримінального провадження, обрання більш м`якого запобіжного заходу не відповідатиме потребам, меті та завданням відповідного запобіжного заходу, не може забезпечити належну процесуальну поведінку вказаної особи.

Враховуючи всі вищевказані обставини, а також особу підозрюваного ОСОБА_5 , який офіційно не працевлаштований, не має сталих соціальних зв`язків за місцем проживання, а також характер вчиненого кримінального правопорушення, слідчий суддя переконаний, що такий запобіжний захід як цілодобовий домашній арешт є доцільним та необхідним і забезпечить дотримання підозрюваним ОСОБА_5 процесуальних обов`язків під час досудового розслідування та в суді.

На підставі ст. ст. 29, 55, 62, 63, 129, Конституції України , керуючись ст. ст. 131-132, 176-179, 194 459-463 КПК України слідчий суддя, -

УХВАЛИВ :

Клопотання старшого слідчого СВ відділення поліції №3 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області майора поліції ОСОБА_4 , погоджене з прокурором Жовтоводської окружної прокуратури, про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у відношенні до підозрюваного ОСОБА_5 за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000066 від 01.02.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України - задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на 60 (шістдесят) днів, тобто до 19 квітня 2024 року включно.

Строк домашнього арешту обчислювати з моменту винесення ухвали, тобто з 20 лютого 2024 року.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 такі обов`язки:

- не залишати місце свого фактичного мешкання за адресою: АДРЕСА_1 ;

- не залишати межі м. Верхівцеве Верхівцевської ТГ Кам`янського району Дніпропетровської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- прибувати до слідчого, прокурора та/або суду за першою вимогою;

- повідомляти слідчого, прокурора та/або суд про зміну свого місця проживання.

Строк дії ухвали два місяці.

Виконання ухвали доручити відділенню поліції № 3 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом 5 днів з моменту її оголошення.

Оскарження ухвали не зупиняє її дії.

Слідчий суддя ОСОБА_1