Справа № 642/3905/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2024 року слідчий суддя Ленінського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі: прокурора ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_4 про скасування повідомлення про підозру в порядку п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України, -

встановив:

13.06.24 року до слідчого судді Ленінського районного суду м. Харкова надійшла скарга адвоката ОСОБА_4 в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 на повідомлення слідчого про підозру у кримінальному провадженні № 0000075 від 27.03.2022 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого п.п. 1,12 ч.2 ст. 115 КК України, в якій просить скасувати повідомлення про підозру ОСОБА_5 .

Обґрунтовуючи скаргу заявник зазначає, що порушено процедура здійснення повідомлення про підозру оскільки її вручили під час проведення обшуку домоволодіння батькові підозрюваного, сама підозра є безпідставною та необґрунтованою, докази , які в свою чергу доводять наявність у діях ОСОБА_5 ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України відсутні.

У судовому засіданні заявник підтримав вимоги скарги та просив їх задовольнити, з підстав зазначених у скарзі. Зазначив що усі зібрані докази не доводять підозру.

Прокурор в судове засідання з`явився. Проти задоволення скарги заперечував. Пояснив що ОСОБА_5 перебуває у розшуку. Отримано судове рішення про дозвіл на його затримання.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя, дійшов таких висновків.

Встановлено, що у провадженні Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000075 від 27.03.2022 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого п.п. 1,12 ч.2 ст. 115 КК України .

14.03.2023 року старшим слідчим Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань розташованого у м. Полтаві ОСОБА_6 , за погодженням прокурора у кримінальному провадженні - прокурор першого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Харківської обласної прокуратури ОСОБА_3 . складена підозра ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0000075 від 27.03.2022 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого п.п. 1,12 ч.2 ст. 115 КК України.

Відповідно п. 10 ч.1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особу про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дні повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником.

Процесуальна процедура повідомлення про підозру регулюється положеннями глави 22 КПК України: порядок повідомлення про підозру передбачено ст.278 КПК України, випадки повідомлення про підозру передбачені ст.276 КПК України, зміст повідомлення про підозру ст.277 вказаного закону.

Отже, підставою оскарження вказаного процесуального рішення є порушення вище вказаних процесуальних норм.

Так, відповідно до положень ст.276 КПК України повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому статтею 278 цього Кодексу, у випадках: 1) затримання особи на місці вчинення кримінального правопорушення чи безпосередньо після його вчинення; 2) обрання до особи одного з передбачених цим Кодексом запобіжних заходів; 3) наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення. Особливості повідомлення про підозру окремій категорії осіб визначаються главою 37 цього Кодексу. У випадках, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий, прокурор або інша уповноважена службова особа (особа, якій законом надано право здійснювати затримання) зобов`язані невідкладно повідомити підозрюваному про його права, передбачені статтею 42 цього Кодексу. Після повідомлення про права слідчий, прокурор або інша уповноважена службова особа на прохання підозрюваного зобов`язані детально роз`яснити кожне із зазначених прав.

Згідно зі ст. 277 КПК України письмове повідомлення про підозру складається прокурором або слідчим за погодженням з прокурором.

Повідомлення має містити такі відомості: 1) прізвище та посаду слідчого, прокурора, який здійснює повідомлення; 2) анкетні відомості особи (прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, місце проживання, громадянство), яка повідомляється про підозру; 3) найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення; 4) зміст підозри; 5) правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 6) стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру; 7) права підозрюваного; 8) підпис слідчого, прокурора, який здійснив повідомлення.

Письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень. Письмове повідомлення про підозру затриманій особі вручається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту її затримання. У разі якщо особі не вручено повідомлення про підозру після двадцяти чотирьох годин з моменту затримання, така особа підлягає негайному звільненню. Дата та час повідомлення про підозру, правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність невідкладно вносяться слідчим, прокурором до Єдиного реєстру досудових розслідувань (ст.278 КПК України). У випадку виникнення підстав для повідомлення про нову підозру або зміну раніше повідомленої підозри слідчий, прокурор зобов`язаний виконати дії, передбачені статтею 278 цього Кодексу. Якщо повідомлення про підозру здійснив прокурор, повідомити про нову підозру або змінити раніше повідомлену підозру має право виключно прокурор (ст.279 КПК України).

В тому разі, якщо підставою скасування повідомлення про підозру є порушення вказаних процесуальних норм, то можна зробити висновок про недійсність повідомлення про підозру з моменту його (повідомлення) здійснення.

Судом встановлено що підозра вручена у день її складання 14.03.23р. близькому родичу підозрюваного - батькові ОСОБА_5 - ОСОБА_7 за місцем фактичного проживання ОСОБА_5 у порядку передбаченому ст. ст. 135, 278, главами 6,11 КПК України. Посилання скаржника про перебування ОСОБА_5 за кордоном України та обізнаність про це правоохоронних органів на день вручення повідомлення про підозру матеріалами скарги не підтверджується.

Водночас заявником у скарзі та в судовому засіданні вказується, що підозра не обгрунтована та не доведено наявності у діях ОСОБА_5 ознак кримінального правопорушення, передбаченого п.п. 1,12 ч.2 ст. 115 КК України.

Слідчий суддя критично ставиться до посилання заявника на відсутність доказів на підтвердження наявності в діях ОСОБА_5 ознак інкримінованого кримінального правопорушення, оскільки перевірка повідомлення про підозру з точки зору обґрунтованості підозри із врахуванням положень ст.17 КПК України не входить до предмету судового розгляду, який здійснюється слідчим суддею відповідно до положень ст. 303 ч.1 п.10 КПК України на стадії досудового розслідування, а може бути лише предметом безпосереднього судового розгляду кримінального провадження судом, оскільки на стадії досудового розслідування слідчий суддя не уповноважений вдаватись до оцінки отриманих слідством доказів та порядку їх отримання, давати оцінку зібраним доказам з точки зору їх допустимості, а без такої оцінки висновок щодо обґрунтованості повідомленої особі підозри неможливий.

Визнання доказів недопустимими належить виключно до компетенції суду під час судового розгляду (ст.89 КПК України).

Вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення. Обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування, як у своєму рішенні, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23.10.1994, зазначив Європейський суд з прав людини, а саме те, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

При вирішенні питання щодо обґрунтованості підозри, суд повинен виходити з тих міркувань, що підозра визнається обґрунтованою лише у тому випадку, якщо існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про котру йдеться, могла вчинити правопорушення.

Зміст повідомлення про підозру відповідає вимогам, визначеним у ст. 277 КПК України. При цьому слід зазначити, що обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування, внаслідок чого підозра може бути змінена. Вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у особи за вчинення злочину, доведення чи не доведення винуватості особи, з метою досягнення таких висновків, які необхідні суду при постановленні вироку, а з тією метою, щоб визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення.

Підозра, це процесуальний документ, який має первинну кваліфікацію, яка з урахуванням фактичних обставин кримінального провадження, що розслідується, може бути конкретизована та змінена, як щодо кваліфікації дій, так і щодо обсягу обвинувачення, якщо за наслідками проведення досудового розслідування, слідчий та прокурор дійдуть переконання про можливість складання обвинувального акту та направлення його до суду.

Питання щодо оцінки доказів, зібраних сторонами у разі, якщо прокурор та слідчий дійдуть переконання про необхідність складання обвинувального акту, підлягають процесуальному розгляду в порядку, передбаченому ст.ст. 318-376 КПК України.

Отже, слідчий суддя приходить до висновку про те, що при здійсненні повідомлення про підозру органом досудового розслідування було дотримано вимог положень ст.276-278 КПК України.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя приходить до висновку, що скарга на повідомлення про підозру не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.277-278, 303,305-307,309,371-372 КПК України, слідчий суддя,

ухвалив:

Скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_4 про скасування повідомлення про підозру в порядку п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України - залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1