Справа № 645/7417/21
Провадження № 1-в/645/54/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2024 року м. Харків

Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши подання начальника Немишлянського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області ОСОБА_3 про звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків виконання обвинувального вироку відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Петрівка-Роменська, Гадячського району, Полтавської області, громадянина України, офіційно не працюючого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого 15.11.2021 року вироком Фрунзенським районним судом м. Харкова за ч. 1 ст. 125 КК України до покарання у вигляді штрафу у розмірі 30 неоподаткованих мінімумів доходів громадян у сумі 510 (п`ясот десять) грн, -

в с т а н о в и в:

На розгляд суду надійшло подання начальника Немишлянського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області про звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків виконання обвинувального вироку відносно ОСОБА_4 .

Подання обґрунтовано тим, що вирок Фрунзенського районного суду м. Харкова від 15.11.2021 року набрав законної сили 14.02.2022 року та отриманий на виконання Немишлянським районним відділом філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області (далі Немишлянський ВР) 21.02.2022 року. 22.02.2022 року засудженому був направлений лист-повідомлення до уповноваженого органу пробації поштовим оператором Укр. пошта, для з`ясування сплати штрафу, проте за викликом ніхто не з`явився ( стор. 5, о/с № 04/2022). У передбачені положеннями ч. 1 ст. 26 КВК України строки до Індустріального районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області від ОСОБА_4 не надходило документу/квитанції про сплату штрафу за вироком Фрунзенського районного суду м. Харкова від 15.11.2021 року. Немишлянським РВ були проведені першочергові розшукові заходи з виявлення засудженого місце знаходження якого не відомо: перевірялася адреса місця проживання (в результаті неодноразових виходів за місцем мешкання засудженого було встановлено, що останній не мешкає за цією адресою), направлялися запити до військового комісару ІНФОРМАЦІЯ_2 , відділу державної реєстрації актів цивільного стану ІНФОРМАЦІЯ_3 ), до ВП № 2 ХРУП № 2 ГУНП в Харківській області, відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання, ДУ «Харківський слідчий ізолятор). Органами пробації вставлено, що засуджений ОСОБА_4 зареєстрований проте не проживає за адресою: АДРЕСА_1 , таким чином, заходами проведеними Немишлянським ВР місце знаходження ОСОБА_4 встановити не вдалося. Інформація щодо джерел виплачених доходів згідно витягу з Єдиного реєстру засуджених та осіб, узятих під варту, відсутня, проте Немишлянський ВР повідомляє, що засуджений отримував гуманітарну допомогу від Благодійного фонду «Карітас Україна». На підставі вказаних обставин Немишлянський ВР неодноразово звертався до Октябрського районного суду м. Полтави та Фрунзенського районного суду м. Харкова з поданнями про заміну покарання у виді несплаченої суми штрафу на заміну покарання у виді громадських робіт, у задоволенні яких було відмовлено. Станом на 06.03.2024 року з моменту винесення рішення вироком Фрунзенського районного суду м. Харкова від 15.11.2021 року та набрання його чинності пройшло понад 2 роки, до кримінальної відповідальності ОСОБА_4 не притягувався, ухилення засудженого від виконання вироку доведено не було. У зв`язку з чим на підставі п.1 ч.1 ст.80 КК України, ст. 152 КВК України, п.14 ч.1 ст.537, п.1 ч.2 ст,і 539 КПК України Немишлянський ВР просить розглянути питання про звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строку давності виконання обвинувального вироку відносно ОСОБА_4 .

Прокурор ОСОБА_5 у судове засідання не з`явилась, через канцелярію подала суду заяву про розгляд справи без її участі,подання про звільнення від відбування покарання ОСОБА_4 у зв`язку із закінченням строків виконання обвинувального вироку підтримала та не заперечувала проти його задоволення.

Представник Немишлянського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області у судове засідання не з`явився. У матеріалах справи міститься заява провідного інспектора Немишлянського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області ОСОБА_6 , у якій остання просить розглянути справу, подання підтримує у повному обсязі.

Засуджений ОСОБА_4 у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Відповідно до абз.2 ч. 5 ст. 539 КПК України неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось у зв`язку з відсутністю сторін по справі, що відповідає положенням ст.107 КПК України.

Суд, дослідивши матеріали особової справи засудженого приходить до наступного висновку.

Встановлено, що вироком Фрунзенського районного суду м. Харкова від 15 листопада 2021 року ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та призначено покарання у вигляді штрафу в розмірі 30 (тридцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 510,00 (п`ятсот десять) грн. Вирок набрав законної сили 14.02.2022 року та отриманий на виконання Немишлянським районним відділом філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області 21.02.2022 року.

З матеріалів особової справи засудженого ОСОБА_4 № 04/2022 вбачається, що штраф за вироком суду засудженою сплачено не було.

З метою виконання вироку суду органом з питань пробації було вжито заходів, а саме інформування засудженої про необхідність сплати штрафу, направлення до суду подання про заміну покарання у зв`язку з невиконанням вироку суду.

Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 29 червня 2022 року, ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 11 липня 2023 року та ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 30 листопада 2023 року у задоволенні подання Немишлянського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області про розстрочку виплати несплаченої суми штрафу або заміну несплаченої суми штрафу іншим покаранням стосовно засудженого ОСОБА_4 було відмовлено.

Згідно з інформаційною довідкою Управління інформаційно-аналітичної підтримки ГУНП в Харківській області станом на 27.02.2024 року ОСОБА_4 з моменту набрання вироком Фрунзенського районного суду м. Харковазаконної сили, а саме з 14.02.2022 року до кримінальної відповідальності не притягувалась.

Відповідно до ч. 1 ст. 80 КК України, особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано протягом двох років - у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі.

Штраф, відповідно до ст. 53 КК України, є менш суворим видом покарання ніж обмеження волі.

Згідно з ч.ч. 3, 4 ст. 80 КК України, перебіг давності зупиняється, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення засудженого від відбування покарання або з дня його затримання. У цьому разі строки давності, передбачені п.п. 1-3 ч. 1 цієї статті, подвоюються. Перебіг давності переривається, якщо до закінчення строків, зазначених у ч. 1 та ч. 3 цієї статті, засуджений вчинить новий середньої тяжкості, тяжкий або особливо тяжкий злочин. Обчислення давності в цьому випадку починається з дня вчинення нового злочину.

Отже, ст. 80 КК України застосовується у разі, якщо у встановлений законом строк вирок суду не був виконаний за умови, що засуджений не ухилявся від його відбування покарання, що є підставою для зупинення перебігу такого строку давності, та до закінчення строку виконання вироку не вчинив нового злочину, що є підставою для переривання строку давності.

Стаття 80 КК України передбачає нормативне регулювання інституту звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку та встановлює імперативні строки, сплив яких є безумовною підставою для звільнення засудженого від відбування призначеного йому покарання.

Так, положення ст. 80 КК України свідчать, що держава втрачає право на виконання призначеного засудженому покарання лише у тих випадках, коли засуджений своєю поведінкою не перешкоджав процедурі його виконання.

За таких обставин застосування ст. 80 КК України передбачає дослідження та встановлення судом терміну, протягом якого обвинувальний вирок не виконувався, збігу строку давності його виконання та факту ухилення засудженим від його відбування, що є підставою для зупинення перебігу такого строку давності.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду України у справі № 5-324кс15 (постанова від 24 грудня 2015 року) ухилення від відбування покарання, як підстава для зупинення строків давності виконання обвинувального вироку, є особливим юридичним фактом, який може бути підтверджений лише обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили, яким особа буде визнана винною в ухиленні від відбування покарання.

Редакція ч. 3 ст.80 КК України певним чином співвідноситься зі статтями 389 та 390 цього Кодексу, оскільки ухилення від відбування покарання, про яке йдеться у ч. 3 ст. 80 Загальної частини КК, у своєму конкретному прояві відповідає складу одного із злочинів, передбачених зазначеними статтями Особливої частини КК. Отже, роблячи висновок про ухилення особи від відбування покарання при застосуванні ч. 3 ст. 80 КК України, суд тим самим фактично визнає її винною у вчиненні нового злочину. Таке правозастосування суперечить ч. 1 ст. 62 Конституції України, згідно з якою особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку та встановлено обвинувальним вироком суду. Таким чином, вирішувати питання про зупинення строків давності виконання обвинувального вироку суду можливо лише після набрання законної сили обвинувальним вироком суду, яким особа буде визнана винною в ухиленні від відбування покарання.

Оскільки в матеріалах особової справи відсутні дані про ухилення засудженого від відбування покарання, зокрема притягнення його до кримінальної відповідальності за ст. 389 КК України, та про вчинення ним нового злочину до закінчення строку давності, то немає підстав вважати, що перебіг строку давності зупинявся чи переривався.

Згідно зі ст. 152 КВК України підставами звільнення від відбування покарання є закінчення строків давності виконання обвинувального вироку.

Підстава для звільнення від відбування покарання у відповідності до положень ст. 80 КК України складається з трьох обов`язкових елементів: 1) закінчення (сплив) строків давності виконання обвинувального вироку; 2) не ухилення особи від відбування призначеного їй покарання; 3) не вчинення нею нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливого тяжкого.

Враховуючи вищенаведене та той факт, що на даний час закінчились строки давності виконання обвинувального вироку Фрунзенського районного суду м. Харкова від 15.11.2021року, факт ухилення від відбування покарання не встановлений вироком суду, суд вважає, що наявні підстави для звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання на підставі п.1 ч.1 ст. 80 КК України тому подання Немишлянського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській областіпідлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 52, 53, 80 КК України, ст.ст. 107, 537, 539 КПК України, ст.ст. 152, 165, 166 КВК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Подання начальника Немишлянського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області ОСОБА_3 - задовольнити.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого 15.11.2021 року вироком Фрунзенським районним судом м. Харкова за ч. 1 ст. 125 КК України до покарання у вигляді штрафу у розмірі 30 неоподаткованих мінімумів доходів громадян у сумі 510 (п`ясот десять) грн звільнити від призначеного покарання у зв`язку з закінченням строків давності виконання обвинувального вироку.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду протягом 7 днів з дня її проголошення, а якщо ухвалу було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, протягом 7 днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо вона не скасована, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст ухвали складено 25.04.2024 року.

Суддя ОСОБА_1