Справа № 561/308/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2024 року смт. Зарічне

Слідчий суддя Зарічненського районного суду Рівненської області ОСОБА_1

за участі секретаря ОСОБА_2

начальника СВ ВП № 2 Вараського РВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_3

володільця тимчасово вилученого майна ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Зарічне клопотання заступника начальника ВП № 2 Вараського РВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_3 про арешт майна під час досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000031 від 17.02.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 240 КК України,

В С Т А Н О В И В:

У клопотанні слідчого зазначено, що 16 лютого 2024 року о 16 год. 30 хв. виявлено факт незаконного видобування піску на території Локницької територіальної громади, що поблизу с. Радове Вараського району Рівненської області, громадянином ОСОБА_4 за допомогою спецтехніки.

Під час огляду місця події 16 лютого 2024 року на місці незаконного видобування піску виявлено та вилучено транспортні засоби: трактор колісний Belarus «MTZ-800», реєстраційний номер НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_5 , причіп, навантажений піском, не зареєстрований в установленому законом порядку, автомобіль марки «ЗІЛ 130», спеціалізований вантажний самоскид, реєстраційний номер НОМЕР_2 , навантажений піском, власником якого є ОСОБА_6 . Також встановлено, що фактичним володільцем вказаної техніки та причепу є ОСОБА_4 .

Відомості по даному факту внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000031 від 17.02.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 240 КК України - незаконне видобування корисних копалин місцевого значення у значному розмірі.

Підставою для накладення арешту на вилучене в ході огляду майно вказує те, що воно є речовим доказом у кримінальному провадженні, безпосереднім об`єктом посягання та знаряддям вчинення кримінального правопорушення.

Метою накладення арешту вказує запобігання ризикам відчуження, втрати, пошкодження вказаного майна.

Підставою для накладення арешту на вилучене в ході огляду майно вказує те, що воно є речовим доказом у вказаному кримінальному провадженні, було об`єктом та знаряддям вчинення кримінального правопорушення, містить його сліди, інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, відповідає критеріям, зазначеним у ч. 1 ст. 98 КПК України.

Також зазначає, що накладення арешту є необхідним для проведення ряду слідчих дій, експертиз.

Метою накладення арешту на вказане майно слідчий зазначає запобігання можливості його відчуження, приховання, пошкодження, псування, знищення, що може перешкодити кримінальному провадженню.

У судовому засіданні слідчий клопотання підтримав, покликаючись на викладені у ньому обставини. Просив накласти арешт на вилучене під час огляду майно.

Володілець тимчасово вилученого майна ОСОБА_4 у судовому засіданні заперечив проти накладення арешту на вказане майно. Зазначив, що пісок брав для використання у власних побутових потребах, у зв`язку з весняним паводком та підтопленням його господарства. Видобуванням корисних копалин не займається. Просив врахувати ту обставину, що він є фізичною особою-підприємцем та повернути йому транспортні засоби, які він використовує у своїй господарській діяльності, пов`язаній з обробкою деревини. Накладення арешту на техніку шляхом заборони користування нею призведе до надмірного втручання в його підприємницьку діяльність.

Заслухавши пояснення слідчого, володільця тимчасово вилученого майна ОСОБА_4 та дослідивши надані письмові докази, вважаю, що клопотання підлягає до задоволення частково.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

З наданого слідчому судді витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань вбачається, що 17 лютого 2024 року внесено відомості за фактом незаконного видобування піску на території Локницької територіальної громади, що поблизу с. Радове Вараського району Рівненської області, громадянином ОСОБА_4 за допомогою спецтехніки, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України.

Із протоколу огляду місця події від 16 лютого 2024 року з доданими світлинами вбачається, що на місці незаконного видобування піску 16 лютого 2024 року о 17 год. 05 хв. виявлено та вилучено транспортні засоби: трактор колісний Belarus «MTZ-800», реєстраційний номер НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_5 , причіп, навантажений піском, не зареєстрований в установленому законом порядку, автомобіль марки «ЗІЛ 130», реєстраційний номер НОМЕР_2 , навантажений піском, власником якого є ОСОБА_6 .

У ході досудового розслідування встановлено, що фактичним володільцем зазначених транспортних засобів та причепу є ОСОБА_4 .

Постановою слідчого від 17 лютого 2024 року вилучене під час огляду майно визнано речовими доказами у справі та поміщено на зберігання на територію Локницького лісництва філії «Висоцький ЛГ».

З наведеного вбачається, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення, вилучене під час огляду майно є речовими доказами у справі, зокрема, воно було об`єктом та знаряддям вчинення кримінального правопорушення, містить на собі його сліди та інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження та є достатні підстави вважати, що вказане майно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, підлягає спеціальній конфіскації.

Ч. 1 ст. 98 КПК України вказує на те, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Частина 11 ст. 170 КПК України передбачає, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Вважаю доведеними покликання слідчого на те, що існують ризики приховування, пошкодження, псування, зникнення та передачі зазначеного у клопотанні майна.

Разом з тим, враховуючи розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, слідчий суддя вважає за вірне накласти арешт на зазначені у клопотанні транспортні засоби та причіп, шляхом позбавлення права на їх відчуження, залишивши за власником, володільцем право володіння та користування ними.

При цьому слідчий суддя враховує те, що необхідність проведення слідчих дій, експертиз із використанням вказаних транспортних засобів відсутня. Накладення арешту на автомобілі та причіп буде надмірним втручанням у права і свободи законного володільця цим майном, може перешкоджати провадженню ним законної підприємницької діяльності.

З метою всебічного, повного і неупередженого дослідження всіх обставин кримінального правопорушення, слідчий суддя дійшла висновку про необхідність накладення арешту на зазначене майно, оскільки існує сукупність підстав та розумних підозр вважати, що воно є доказом, об`єктом та знаряддям вчинення кримінального правопорушення, існують ризики його приховування, втрати, знищення, пошкодження, у зв`язку з чим можуть настати наслідки, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню, зокрема проведенню ряду слідчих дій, експертиз.

На підставі наведеного та керуючись ст. 98, 170, 172, 173, 309 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання слідчого задовольнити частково.

Накласти арешт на майно, вилучене в ході проведення огляду місця події від 16 лютого 2024 року, зокрема на пісок, шляхом позбавлення права на відчуження, розпорядження та користування ним, а також на трактор колісний Belarus «MTZ-800», реєстраційний номер НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_7 , причіп, не зареєстрований в установленому законом порядку, автомобіль марки «ЗІЛ-130 АИ» бортовий, реєстраційний номер НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_6 , шляхом позбавлення права на їх відчуження, до прийняття процесуального рішення у кримінальному провадженні.

Ухвала про арешт майна виконується негайно.

Виконання ухвали доручити слідчому.

Ухвалу слідчого судді може бути оскаржено безпосередньо до Рівненського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1