Справа № 308/3022/24
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 березня 2024 року м. Ужгород
Із клопотання слідчого вбачається, що 25.01.2024 року приблизно о 21 год. 30 хв. в смт. Ясіня по вулиці Файбиша напроти будинку № 45, водій ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 , керуючи вантажним автомобілем марки «ДАФ» з державним реєстраційним номером НОМЕР_1 , який завантажений багетами, рухаючись в напрямку з смт. В. Бичків до Львова на автомобільній дорозі сполученням Н9 Мукачево - Рогатин - Львів, здійснив наїзд на лежачого пішохода громадянина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканця АДРЕСА_2 на своїй проїжджій частині дороги. Водія ОСОБА_4 , освідчено, тверезий.
25.01.2024 року в ході проведення огляду місця події, було виявлено та вилучено: вантажний автомобіль тягач марки DAF CF 75.360 реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 власником якого згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу являється ОСОБА_6 , адреса АДРЕСА_3 , та напівпричіп марки GRAY ADAMS, з державним номерним знаком НОМЕР_2 , власником якого згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу являється ОСОБА_7 , адреса АДРЕСА_4 , який переміщено з місця ДТП на майданчик тимчасового утримання транспортних засобів при Рахівському РВП ГУ НП в Закарпатській області, що за адресою: м.Рахів, вул.Карпатська, 15а, Закарпатської області; змив з керма та ручки перемикання передач, які упаковано до паперового конверту.
Зважаючи на те, що вищевказані транспортні засоби та речі, тимчасово вилучені та згідно п.3 ч.2 ст.167 КПК України є предметом кримінального правопорушення та мають значення речових доказів, з метою їх збереження прокурор у клопотанні просить накласти на них арешт.
Прокурор ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду клопотання. У прохальній частині клопотання просить розглянути клопотання без його участі.
Власники майна у судове засідання також не з`явилися, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду клопотання, що підтверджується заявою слідчого ОСОБА_8 від 07.03.2024 року, який входить до групи слідчих у даному кримінальному провадженні.
Відповідно до ч. 1 ст. 172 КУпАП неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.
Зважаючи на неявку в судове засідання осіб, які беруть участь у розгляді клопотання, фіксування за допомогою технічних засобів, відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, не здійснювалося.
Дослідивши матеріали клопотання слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
За змістом ч.1 ст.170 КПК арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов),чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. За змістом ч.3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. Згідно ч.1 ст.98КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна;можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Згідно ч.10 ст.170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів. Частиною 11 ст.170 КПК України визначено, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Згідно копії протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 25.01.2024 року, проведеного за адресою: автомобільна дорога сполученням Н9 Мукачево - Рогатин Львів, смт. Ясіня по вулиці Файбиша напроти будинку № 45, було виявлено та вилучено вантажний автомобіль тягач марки DAF CF 75.360 реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 власником якого згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу являється ОСОБА_6 , адреса АДРЕСА_3 , та напівпричіп марки GRAY ADAMS, з державним номерним знаком НОМЕР_2 , власником якого згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу являється ОСОБА_7 , адреса АДРЕСА_4 , який переміщено з місця ДТП на майданчик тимчасового утримання транспортних засобів при Рахівському РВП ГУ НП в Закарпатській області, що за адресою: м.Рахів, вул.Карпатська, 15а, Закарпатської області; змив з керма та ручки перемикання передач, які упаковано до паперового конверту.
Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 слідує, що власником транспортного засобу DAF CF 75.360 реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 є ОСОБА_6 .
Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 слідує, що власником транспортного засобу GRAY ADAMS, з державним номерним знаком НОМЕР_2 є ОСОБА_7 .
Відповідно до постанови заступника начальника СВ Рахівського РВП ГУНП в Закарпатській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_9 від 26.01.2024 року вилучені транспортні засоби та змив з керма та ручки перемикання передач визнані речовими доказами у даному кримінальному провадженні.
Таким чином, з урахуванням наведеного слідчий суддя приходить до висновку про обґрунтованість доводів прокурора, що тимчасово вилучене майно має значення речового доказу у кримінальному проваджені та відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України, оскільки таке могло зберегти на собі сліди злочину, містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Також прокурором, на виконання вимог ч.1 ст.173 КПК України, доведено слідчому судді необхідність такого арешту майна з метою збереження речового доказу, а також наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.170 КПК України.
Прокурором у клопотанні наведено достатньо підстав для застосування такого виду заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, а відтак, за наведених вище обставин, слідчий суддя при розгляді даного клопотання вбачає потенційну загрозу та шкоду для кримінального провадження в разі відмови у накладенні арешту та повернення вилученого майна.
Така шкода може виразитись у втраті речового доказу стороною обвинувачення та унеможливить подальше провадження досудового розслідування, проведення відповідних судових експертиз та встановленню істини у справі, що очевидно переважає над неможливістю власником (володільцем) тимчасово володіти, розпоряджатися та користуватися вказаним майном.
Відповідно до ч.1 ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Згідно ч.2 ст.174 КПК України, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку про наявність достатніх правових підстав для арешту вказаного майна, враховує можливість використання його як доказу у даному кримінальному провадженні, оскільки за його допомогою може бути виконане завдання досудового розслідування щодо встановлення та з`ясування всіх обставин вчиненого кримінального правопорушення, а тому клопотання про арешт майна в частині накладення арешту підлягає задоволенню.
Щодо вимог клопотання прокурора про утримування вилучених транспортних засобів на спец, майданчику Рахівського РВП ТУ НП в Закарпатській області, за адресою: м.Рахів, вул. Карпатська, 15а, Закарпатської області, слідчий судді вважає, що таке до задоволення не підлягає, оскільки , вирішення даного питання не входить до компетенції слідчого судді під час розгляду клопотання про накладення арешту на майно.
На підставі викладеного вище, керуючись ст. ст. 2, 7, 132, 98, 167, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,-
П О С Т А Н О В И В:
Клопотання задовольнити частково.
Накласти арешт на речі, які були вилучені в ході проведення огляду місця події від 25.01.2024 року, а саме:
-вантажний автомобіль тягач марки DAF CF 75.360 реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 власником якого згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 є ОСОБА_6 , адреса АДРЕСА_3 ;
-напівпричіп марки GRAY ADAMS, з державним номерним знаком НОМЕР_5 , власником якого згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 є ОСОБА_7 , адреса АДРЕСА_4 ;
-змив з керма та ручки перемикання передач, які упаковано до паперового конверту;
У решті вимог клопотання відмовити.
Роз`яснити, що у відповідності до ч.1 ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що ухвала слідчого судді не набрала законної сили.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_1