Справа № 752/4577/24
Провадження №: 1-кп/752/1600/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.04.2024 рокум. Київ

Голосіївський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000016 відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , уродженця м. Біла Церква, Київської області, громадянина України, працює не офіційн, не має на утриманні неповнолітніх та малолітніх дітей, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 263 КК України,

раніше судимого вироком Білоцерківського районного суду Київської області від 21.02.2024 року за ст. 126-1 КК України до покарання у виді 1 року обмеження волі, та на підставі ст. 75 звільнений від відбування покарання з випробуванням строком на 1 рік;

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

встановив:

ОСОБА_3 15.01.2024 року приблизно об 11 год. 00 хв., перебуваючи поблизу залізничного вокзалу за адресою: АДРЕСА_2 , на землі біля смітника побачив предмет ззовні схожий на телескопічну дубинку та помістив вказану телескопічну дубинку до бокового відділення рюкзака, який був при ньому на той час, чим почав носити холодну зброю без передбаченого законом дозволу.

В подальшому в той же день приблизно о 13 год. 00 хв. ОСОБА_3 утримуючи при собі вищевказану телескопічну дубинку, скористався послугами громадського транспорту, зайшов до вестибюлю станції метрополітену «Либідська» КП «Київський метрополітен» у м. Києві та був зупинений працівником поліції і запрошений до кімнати поліції, що розташована на вказаній станції метрополітену.

Після чого, у вищевказаній кімнаті поліції в присутності двох понятих в ході особистого обшуку ОСОБА_3 та його речей, у останнього було виявлено та вилучено із бокового відділення рюкзака, який був при ньому на той час, телескопічну дубинку, яку ОСОБА_3 незаконно носив при собі без передбаченого законом дозволу і яка відповідно до висновку експерта відноситься до холодної зброї ударно-дробильної дії, виготовлена саморобним способом.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 263 КК України, а саме носіння холодної зброї без передбаченого законом дозволу.

Допитаний в суді обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю. Показав, що телескопічну дубинку знайшов, поклав в сумку та поїхав у Київ, де на станції м. Либілська її у нього вилучили. Вказав, що не мав на меті використовувати її для нанесення шкоди будь-кому. Різновид холодної зброї він не оспорює. У вчиненому щиро кається та просить суворо його не карати.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованому йому органом досудового слідства злочину при обставинах, викладених у обвинувальному акті та вироку суду, та беручи до уваги, що інші учасники судового провадження також не оспорювали фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі, обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності позиції, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого та дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому злочину при обставинах, викладених в обвинувальному акті та вироку суду, доведена повністю.

При призначенні ОСОБА_3 покарання суд враховує тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, який відноситься відповідно до вимог ст. 12 КК України до нетяжких злочинів, обставини вчинення злочину, відсутність тяжких наслідків від вчиненого, дані про особу обвинуваченого, який раніше судимий (вчинив злочин до постановлення відносно нього вироку Білоцерківського районного суду Київської області від 21.02.2024 року), має постійне місце проживання та реєстрації в Київській області, за яким характеризується позитивно, працює оператором лінії на фермі, має міцні соціальні зв"язки - маму пенсійного віку, з якою проживає разом, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, обставина, що пом`якшує покарання - щире каяття, активне сприяння в розкритті злочину, та відсутність обставин, що обтяжують покарання.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що ОСОБА_3 необхідно призначити покарання у виді обмеження волі в межах, передбачених санкцією ч. 2 ст. 263 КК України.

Згідно з матеріалами справи ОСОБА_3 вчинив вказаний у вироку злочин до постановлення відносно нього вироку Білоцерківського районного суду Київської області від 21.02.2024 року, яким йому було призначено покарання у виді 1 року обмеження волі та на підставі ст. 75 звільнено від відбування покарання з випробуванням строком на 1 рік з покладенням ряду обов`язків передбачених ст. 76 КК України, тому до нього слід застосувати вимоги ч. 4 ст. 70 КК України та за сукупністю злочинів остаточно визначити покарання за правилами, передбаченими ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Суд також бере до уваги правовий висновок Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду, викладений у постанові від 23.09.2019 у справі № 199/1496/17, відповідно до якого, призначаючи остаточне покарання згідно з вимогами ч. 4 ст. 70 КК, суд має право вмотивовано вирішити питання про звільнення особи від відбування остаточного покарання з випробуванням, та визначити іспитовий строк в порядку та в межах, передбачених ст. 75 КК України.

Враховуючи вищевикладене, а також враховуючи мету покарання, яка передбачає не лише кару, дані про особу обвинуваченого, зокрема, його молодий вік, відношення обвинуваченого до вчиненого, щире бажання обвинуваченого стати на шлях виправлення, позицію сторони обвинувачення щодо можливості застосування звільнення від відбування покарання з випробуванням, обставини, що пом`якшують покарання, та відсутність обставин, що обтяжують покарання, суд вважає за можливе звільнити ОСОБА_3 від відбування остаточно визначеного покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України з покладенням ряду обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

На думку суду, остаточно визначене судом покарання із застосуванням вимог ст. 75 КК України є необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_3 та попередження вчинення нових проступків та злочинів.

Питання щодо речових доказів та процесуальних витрат вирішити відповідно до ст.ст. 100, 124 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України, і призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання призначеного вироком Білоцерківського районного суду Київської області від 21.02.2024 року у виді 1 (одного) року обмеження волі, більш суворим покаранням призначеним за цим вироком, остаточно визначити ОСОБА_3 покарання у виді 2 (двох) років обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування остаточно визначеного покарання у виді 2 (двох) років обмеження волі з випробуванням з іспитовим строком 2 (два) роки.

На підставі ч. ч. 1, 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Перебіг іспитового строку починається з моменту проголошення вироку, тобто з 12.04.2024 року.

Речовий доказ: холодну зброю ударно-дробильної дії, виготовлену саморобним способом телескопічну дубинку - знищити.

Стягнути із ОСОБА_3 документально підтверджені витрати на залучення експерта в розмірі 2271,84 грн. на користь держави.

Вирок суду може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд м. Києва протягом 30 діб з моменту проголошення з підстав, передбачених ч. 2 ст. 394 КПК України.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учаснику судового провадження, який не був присутній в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1