БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 497/823/24
Провадження № 1-кс/497/285/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про розгляд клопотання про арешт тимчасово вилученого майна

04.04.24 року м. Болград

Слідчий суддя Болградського районного суду Одеської області - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

представника особи, щодо арешту майна якої вирішується питання ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Болград клопотання слідчого відділення №1 Слідчого відділу Болградського РВП ГУНП в Одеській області про арешт тимчасово вилученого майна,

ВСТАНОВИВ:

03.04.2024 року до суду поштовим листом надійшло клопотання слідчого Відділення №1 СВ Болградського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 , погоджене з прокурором Болградської окружної прокуратури ОСОБА_6 про арешт тимчасово вилученого майна в кримінальному провадженні №0000196 від 29.03.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309 КК України.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначає, що 29.03.2024 року до відділення поліції № 1 Болградського РВП ГУНП в Одеській області надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 29.03.2024 року приблизно о 08:35 годині на БП АДРЕСА_1 , під час поверхневого огляду автомобіля марки «Фольцваген», реєстраційний номер НОМЕР_1 водій якого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в багажному відділенні вище зазначеного автомобіля виявлено пакунок з речовиною зовні схожу на канабіс у подрібненому стані вагою приблизно 1 кілограм.

29.03.2024 року було проведено огляд місця події, а саме майданчику, розташованого на відстані приблизно 200 м від залізно-дорожнього переїзду по напрямку м. Одеса та 8 м на південь від автодороги сполучення м. Одеса. На вказаному майданчику виявлено автомобіль марки VOLKSWAGEN LT 35, реєстраційний номер НОМЕР_1 , білого кольору, 2004 року випуску, який згідно свідоцтва про реєстрацію № НОМЕР_2 від 29 січня 2013 року зареєстрований за ОСОБА_3 .

Так, в ході візуального огляду вказаного автомобіля, в багажному кузові, одразу з права по ходу було виявлено картонну коробку на якій був малюнок, що нагадує логотип ТОВ «Нова пошта», у вигляді букви «Н». При візуальному огляді, в коробці було виявлено полімерний згорток, який щільно обмотаний в клійку стрічку скоч, коричневого кольору. Зазначений згорток був надрізаний та в ньому виднілась сипуча речовина природного походження, висушена та подрібнена, яка за запахом та ззовні нагадує канабіс.

Вказаний автомобіль, 29.03.2024 року було вилучено та поміщено на зберігання до спеціального майданчику для зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів АДРЕСА_2 .

Окрім того, в ході огляду місця події учасник, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 видав грошові кошти, в сумі 100 гривень, 2 купюрами номіналом по 50 гривень (№ІР9012695 та СЛ6100730), які вилучено та спаковано до полімерного спец пакету №4479182.

Також, 29.03.2024 року, було добровільно надано ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 мобільний телефон марки Huawei P20 (ІМЕІ 1: НОМЕР_3 ІМЕІ2: НОМЕР_4 ), чорного кольору, в чохлі-книжка чорного кольору, з карткою мобільного оператора «Київстар» з номером телефону НОМЕР_5 та карткою пам`яті «Арасеr 64 Gb R85».

Вказані речі було оглянуто, вилучено та спаковано до полімерного сейф пакету НПУ ГСУ 4479178.

Постановою слідчого від 29.03.2024 вилучене майно визнано речовими доказами та було передано на зберігання до камери зберігання речових доказів ВП №1 Болградського РВП ГУНП в Одеській області за адресою: АДРЕСА_1 .

На думку слідчого, є достатньо підстав вважати, що вилучені предмети: -грошові кошти, в сумі 100 грн, - автомобіль марки VOLKSWAGEN LT 35, реєстраційний номер НОМЕР_1 , - мобільний телефон марки Huawei P20 (ІМЕІ 1: НОМЕР_3 ІМЕІ2: НОМЕР_4 ), можуть містити відомості, які будуть використані як доказ факту чи обставин кримінального правопорушення.

Слідчий вважає, що на теперішній час невід`ємною процесуальною дією по вказаному кримінальному провадженню є накладення арешту на тимчасове вилучене майно з метою забезпечення збереження речових доказів, запобігання можливості їх приховування, псування, пошкодження, знищення, перетворення, відчуження, який наддасть органу досудового розслідування повно, всебічно і неупереджено дослідити обставини кримінального правопорушення.

03.04.2024 року слідчим суддею було призначено розгляд клопотання слідчого про арешт тимчасово вилученого майна на 16:30 годину 03.04.2024 року (а.с.28), про що повідомлено сторін та учасників (а.с.94 на звороті).

В судове засідання 03.04.2024 року:

- прокурор Болградської окружної прокуратури ОСОБА_8 не прибув, будучи належним чином повідомленим;

-слідчий не прибула, до клопотання додано заяву про проведення судового розгляду у відсутність слідчого (а.с.24)

- особи, щодо майна яких вирішується питання про арешт ОСОБА_3 та ОСОБА_7 не прибули;

- представник особи, щодо арешту майна якої вирішується питання ОСОБА_3 - адвокат ОСОБА_4 - прибув, наполягав на розгляді клопотання.

В зв`язку з неявкою слідчого, прокурора, іншого власника майна ОСОБА_7 , слідчий суддя відклав судовий розгляд на 08:00 годину 04.04.2024 року.

В судовому засіданні 04.04.2024 року:

- прокурор Болградської окружної прокуратури - не прибув;

-слідчий не прибула, до клопотання додано заяву про проведення судового розгляду у відсутність слідчого (а.с.24);

- особи, щодо арешту майна яких вирішується питання ОСОБА_7 та ОСОБА_3 - не прибули. Слідчий суддя зобов`язував слідчого повідомити належним чином даних осіб;

- представник особи, щодо арешту майна якої вирішується питання ОСОБА_3 - адвокат ОСОБА_4 прибув. Категорично заперечував щодо задоволення клопотання слідчого. Пояснив, що власником т/з є гр. ОСОБА_3 , який передав даний т/з в оренду ФО-П ОСОБА_9 , що підтверджується відповідним договором від 01.01.2024 року зі строком дії на 1 рік, тобто до 31.12.2024 року. Надалі ФО-П ОСОБА_9 уклав договору підряду 05.03.2024 року з гр. ОСОБА_7 , згідно якого підрядник, тобто ОСОБА_7 зобов`язався виконувати роботу з перевезення хліба та хлібобулочних виробів. Разом з цим, 29.03.2024 року вказаний транспортний засіб VOLKSWAGEN LT 35, реєстраційний номер НОМЕР_1 , на якому гр. ОСОБА_7 здійснював перевезення хліба та хлібобулочних виробів був вилучений слідчим та поміщений на спеціальний майданчик в рамках кримінального провадження за ст.309 КК України. Однак, вказаний т/з жодного відношення не має до вказаного кримінального правопорушення, а тому не зрозуміло з якою метою слідчий просить арештувати т/з шляхом заборони його відчуження, користування та розпорядження.

Представник звернув увагу, що в результаті вилучення та утримання протягом вказаного часу т/з, ФО-П ОСОБА_9 несе збитки та не може здійснювати свою підприємницьку діяльність на необхідному рівні, та відповідно і власник майна має аналогічні збитки.

Слідчим було проведено огляд місця події, під час якого у вантажному відділенні т/з VOLKSWAGEN LT 35, реєстраційний номер НОМЕР_1 виявлено коробку з наявним в ній коричневим пакетом з речовиною рослинного походження. При цьому слідчий вилучив за добровільною згодою у гр. ОСОБА_7 мобільний телефон, грошові кошти, однак з невідомих причин не вилучив коробку з пакетом з речовиною рослинного походження. Хоча в інтернет ресурсах значиться інформація про виявлення і вилучення цієї коробки з пакетом з речовиною, та навіть висвітлено фото.

Враховуючи суттєве порушення права власності ОСОБА_3 , право користування ФОП ОСОБА_9 та перешкоджання здійсненню підприємницької діяльності підприємця ОСОБА_9 , просив відмовити в задоволенні клопотання в частині накладення арешту на т/з.

Розглянувши подане клопотання слідчого про арешт тимчасово вилученого майна з додатком, з урахуванням доводів сторін, дослідивши матеріали кримінального провадження №0000196 від 29.03.2024 року, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Пунктом 2, Інструкції «Про порядок вилучення, обліку, зберігання та передачі речових доказів у кримінальних справах, цінностей та іншого майна органами дізнання, досудового слідства і суду» затвердженої наказом № 51/401/649/471/23/125 від 27.08.2010 передбачено, що у ході дізнання, досудового слідства і судового розгляду у кримінальних справах слідчий, працівник органу дізнання, прокурор на підставі відповідного процесуального рішення, у тому числі постанови або ухвали суду, зобов`язані вилучати:

а) речові докази;

б) предмети і документи, обіг яких заборонено (якщо у власника немає дозволу на їх придбання і зберігання);

в) документи, які засвідчують особу заарештованих підозрюваних, обвинувачених (підсудних);

г) інші документи, що мають значення у справі;

д) гроші та інші цінності, виявлені під час накладення арешту на майно підозрюваних, обвинувачених, підсудних або осіб, які несуть за законом матеріальну відповідальність за їх дії, на які може бути звернено стягнення з метою відшкодування заподіяної матеріальної шкоди або забезпечення виконання вироку в частині конфіскації майна.

Речовими доказами згідно ст.98 Кримінально процесуального кодексу України є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів (п.1 ч.2 ст.170 КПК України).

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу (ч.3 ст.170 КПК України).

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу) (п.2 ч.2 ст.173 КПК України).

Відповідно до ч.1, 2, 5 ст.171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову також цивільний позивач.

Згідно ч.2 ст.171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:

1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;

2) перелік і види майна, що належить арештувати;

3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном;

4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання (абз.2 п.4 ч.2 ст.171 КПК України).

Клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено (абз.1 ч.5 ст.171 КПК України).

У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено (абз.2 ч.5 ст.171 КПК України).

При розгляді клопотання про накладення арешту на майно, в порядку ст. ст. 170-173 КПК України, для прийняття законного, обґрунтованого та справедливого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати правову підставу для арешту майна, яка має бути викладена у клопотанні слідчого та відповідати вимогам закону.

Частиною 4 ст.174 КПК України визначено, що у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

У своїх висновках ЄСПЛ неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення п. 1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а п. 2 визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів». Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції (рішення у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»).

Слідчим суддею встановлено, що до клопотання не додано повідомленням про виявлене кримінальне правопорушення, яке нібито надійшло до Болградського РВП ГУНП в Одеській області 29.03.2024 року, що було підставою для внесення відомостей в ЄРДР.

29.03.2024 року о 08:50 годині слідчим відділення №1 Болградського районного відділу поліції ГУНП в Одеській області внесено відомості в ЄРДР за №0000196 від 29.03.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309 КК України (а.с.5).

Нагляд за додержанням законності під час досудового розслідування, у вигляді процесуального керівництва здійснюється прокурорами Болградської окружної прокуратури (а.с.7).

29 березня 2024 року у проміжок часу з 09:13 години до 09:50 години слідчим Відділення №1 СВ Болградського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 проведено огляд місця події у присутності понятих ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , а саме «… автомобіля «Фольцваген», днз НОМЕР_1 , білого кольору, який розташований на майданчику на відстані приблизно 200 м на схід від залізничного переїзду в напрямку м. Одеса.

Так, при візуальному огляді багажного відділення вказаного автомобілю … виявлено запечатану картонну коробку сірого кольору … З картонної коробки видніється полімерний пакунок коричневого кольору з якого видніється речовина рослинного походження сіро-зеленого кольору, яка зовні та за запахом нагадує …. канабіс у подрібненому стані вагою приблизно 1 кілограм.

Вказаний автомобіль вилучено та поміщено на зберігання до спеціального майданчику для зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів АДРЕСА_2 .

Далі ОСОБА_7 добровільно видав мобільний телефон та 100 гривень, які також вилучено (а.с.8-9).

З протоколу слідує, що при огляді застосовано технічні засоби: відеокамера Panasonik та цифровий фотоапарат Саnon.

Разом з цим, до клопотання не додано, а ні фототаблиць, а ні відеозапису.

Водій автомобілю ОСОБА_7 на підставі письмової заяви добровільно надав співробітникам поліції мобільний телефон марки Huawei З20 Late чорного кольору в чохлі книжка чорного кольору з сім-картою мобільного оператора Київстар з номером НОМЕР_6 , з картою пам`яті Apacer 64 GB (а.с.10).

На підставі протоколу добровільної видачі від 29.05.2024 року ОСОБА_7 29.03.2024 року о 12:30 годині в службовому кабінеті №16 ВП №1 Болградського РВП ГУНП в Одеській області добровільно видав наступне майно: мобільний телефон, сім-карту з телефону, карту пам`яті, чохол-книжку (а.с.11).

29.03.2024 року з 14:30 години до 15:00 години слідчим відділення №1 СВ Болградського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_12 у присутності понятих ОСОБА_10 , ОСОБА_11 здійснено огляд предмету мобільного телефону Huawei P20 dual lens 1:2.2/26 ASPH чорного кольору (а.с.12-13).

Постановою слідчого відділення №1 СВ Болградського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 від 29.01.2024 року тимчасово вилучене майно в ході огляду місця події від 29.03.2024 року було визнано речовими доказами в кримінальному провадженні №0000196 від 29.03.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309 КК України (а.с.14).

На підставі квитанції про отримання на зберігання речових доказів … №462, вилучене майно: гроші та мобільний телефон передано на зберігання до камери зберігання речових доказів (а.с.16).

Згідно Акту №73 від 29.03.2024 року об 11:00 годині прийнято-передано на зберігання тимчасово затриманий транспортний засіб для зберігання «Фольцваген», днз НОМЕР_1 , білого кольору (а.с.16).

У якості свідків були допитані поняті: ОСОБА_10 (а.с.18) та ОСОБА_11 (а.с.17)

Водій автомобіля ОСОБА_7 також був допитаний як свідок 29.03.2024 року в проміжок часу з 15:38 години до 17:00 години, який пояснив про обставини зупинки 29.03.2024 року керованого ним транспортного засобу «Фольцваген», днз НОМЕР_1 , білого кольору працівниками поліції, та виявлення ними картонної коробки з коричневим пакетом з наркотичною речовиною. При цьому вказав, що пакунок дійсно його, зберігав завжди в службовому автомобілі, так як дома неповнолітня донька та багато мешканців, які могли б відчути запах наркотичної речовини. Збирав речовину поки розвозив хлібобулочні вироби по магазинам, які розташовані на території його обслуговування, для власного подальшого використання (а.с.19-20).

На слідчого суддю покладена функція судового контролю за дотриманням прав і свобод осіб у кримінальному провадженні, зокрема, під час досудового розслідування (п.18 ч.1 ст.3КПК України), і він наділений повноваженнями накладати арешт на майно та його скасовувати (статті173і174 цьогоКодексу).

Статтею 41 Конституції України встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

До основних стандартів у сфері правового регулювання відносин власності належить Загальна декларація прав людини (1948) та Європейська конвенція про захист прав людини та основоположних свобод (1950), учасником яких є Україна.

Стаття 17 Загальної декларації прав людини проголошує право приватної власності як основне і невідчужуване право людини.

Конвенція про захист прав і основоположних свобод є міжнародним договором, який закріплює певний перелік найбільш важливих для людини суб`єктивних прав. Складовою цієї Конвенції є окремі протоколи, які доповнюють та розвивають її положення.

При цьому, ст.1 Протоколу № 1 до Конвенції передбачає, що «кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальним принципам міжнародного права».

В клопотанні слідчий зазначає, що «накладення арешту на тимчасово вилучене майно необхідно з метою забезпечення збереження речових доказів, запобігання можливості їх приховування, псування, пошкодження, знищення, перетворення, відчуження, який надасть органу досудового розслідування повно, всебічно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження».

Разом з цим, слід звернути увагу, що досудове розслідування здійснюється за правовою кваліфікацією ст.309 ч.2 КК України: незаконне … зберігання, перевезення … наркотичних засобів … без мети сбуту … у великих розмірах.

Тобто, предметом даного злочину є наркотичні засоби, які вилучені не були, тоді як вилучене майно не має жодного відношення до вказаного кримінального правопорушення.

Станом на час розгляду даного клопотання про арешт тимчасово вилученого майна, жодних інших клопотань до суду не надходило, в тому числі і щодо обшуку цього транспортного засобу.

В клопотанні слідчий також не вказує на те, що має намір звертатися з клопотанням до слідчого судді про надання дозволу на проведення обшуку.

А відтак, не доведено мету та ціль вжиття заходів забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту тимчасово вилученого майна.

Щодо вилученого телефону, то такий вже слідчим було оглянуто у присутності понятих, та складено відповідний протокол, що свідчить про відсутність підстав для його арешту.

Щодо вилучених грошових коштів в розмірі 100 гривень, то а ні зі змісту клопотання, а ні з доданих доказів не вбачається яке відношення дані грошові кошти мають до виявленого кримінального правопорушення, їх значення в даному кримінальному провадженні та яка мета їх вилучення.

Майно, на яке слідчий просить накласти арешт було вилучено під час проведення огляду місця події.

Огляд місця події це невідкладна слідча (розшукова) дія, спрямована на встановлення, фіксацію і дослідження обстановки місця події, слідів злочину і злочинця та інших фактичних даних, що дозволяють в сукупності з іншими доказами зробити висновок про механізм події та інші обставини розслідуваної події.

Невідкладність огляду місця події пояснюється необхідністю отримання інформації про обставини події у первісному, незміненому стані, оскільки будь-яке зволікання спричиняє втрату речових доказів, зміну слідової картини, а також необхідністю оперативного отримання інформації з метою організації розшуку злочинця, а також інших слідчих (розшукових) дій, спрямованих на розкриття злочину.

Загальна задача огляду місця події полягає у встановленні механізму події в деталях, тобто у відповіді на питання, що відбулося на цьому місці.

Підставою для проведення огляду місця події слугує інформація про вчинення кримінального правопорушення, зафіксована у певній процесуальній формі. Без наявності такої інформації проведення огляду місця події не допускається. Така позиція відображена і в постанові Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 07.06.2018 року у справі № 740/5066/15-к, пр. №51-3331км18.

Разом з цим, як зазначалося вище, до клопотання не додано інформації про вчинення кримінального правопорушення, зафіксованої у певній процесуальній формі.

Також до клопотання не додано доказів, які були підставою для огляду т/з в середині, а саме багажного відділення де знаходилася запечатана коробка, яка була відкрита, де знаходився пакунок запакований скочем, який з використанням ножа був розрізаний та в якому виявлена речовина рослинного походження. А відтак, слідчим проведено цілий ряд маніпуляційних заходів для з`ясування змісту пакунку, тоді як візуальний огляд т/з дозволяє його оглянути лише ззовні.

Відповідно до ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ч.1 ст.100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 КПК України.

Слідчим суддею встановлено, що вилучене майно не є предметами, засобами і знаряддями вчинення кримінального правопорушення за ст.309 ч.2 КК України, де зафіксовані відомості про обставини їх вчинення, не можуть бути використані в якості доказів у даному кримінальному провадженні та не є необхідними для призначення і проведення відповідних експертиз, з метою розкриття кримінального правопорушення.

Тобто, підстав і доцільності арешту майна, виявленого під час вказаного огляду, не вбачається з огляду на кваліфікацію кримінального правопорушення, яке розслідується.

Крім того, ЄСПЛ у своєму рішенні у справі «Свіргунець проти України», визнав порушення права на мирне володіння майном та наголосив наступне: «будь-яке втручання в мирне володіння майном має супроводжуватися процесуальними гарантіями, які надають відповідній фізичній чи юридичній особі обґрунтовану можливість звернутися зі своєю справою до компетентних органів державної влади для ефективного оскарження заходів, які становлять втручання в права, гарантовані цим положенням. Під час оцінки дотримання цієї умови необхідно здійснити комплексний розгляд відповідних судових та адміністративних процедур».

З огляду на зазначене, слідчий суддя переконаний, що відсутні підстави вважати, що вказане у клопотанні вилучене майно може бути використано як доказ у цьому кримінальному провадженні, не доведено обставин, які б підтверджували, що незастосування вказаного заходу може призвести до наслідків, вказаних у ч.1 ст.170 КПК України, що є наслідком відсутності підстав для задоволення клопотання слідчого та вжиття заходів забезпечення кримінального провадження шляхом накладення арешту на тимчасово вилучене майно.

А відтак в задоволенні клопотання слідчого слід відмовити.

Згідно ч.3 ст.174 КПК України відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.98, 100, 131, 132, 167, 170, 171, 173, 236 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання слідчого Відділення №1 СВ Болградського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 , погоджене з прокурором Болградської окружної прокуратури ОСОБА_6 про арешт тимчасово вилученого майна в кримінальному провадженні №0000196 від 29.03.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309 КК України відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня проголошення ухвали; у разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 5 днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Повний текст судового рішення складено і проголошено о 16:00 годині 08.04.2024 року.

Слідчий суддя: ОСОБА_1