Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області
Справа № 695/1004/24
номер провадження 1-кс/695/275/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 березня 2024 рокум. Золотоноша

Слідчий суддя Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області ОСОБА_1

за участю:

секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

слідчого ОСОБА_4 ,

захисника - адвоката ОСОБА_5

підозрюваного ОСОБА_6

розглянувши у судовому засіданні клопотання слідчого СВ Золотоніського районного відділу поліції ГУНП в Черкаській області ОСОБА_7 , погоджене начальником Драбівського відділу Золотоніської окружної прокуратури ОСОБА_8 у кримінальному провадженні № 0000385 від 11.03.2024 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, освіта вища, пенсіонера, одруженого, є особою з інвалідністю ІІІ групи загального захворювання, учасником АТО, депутатом будь-якого рівня не є, раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області надійшло клопотання слідчого Золотоніського районного відділу поліції ГУНП в Черкаській області ОСОБА_7 , погоджене начальником Драбівського відділу Золотоніської окружної прокуратури ОСОБА_8 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 .

В обґрунтування клопотання зазначено, що 11.03.2024р. о 14 год. 05 хв. зі служби «102» до чергової служби Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області надійшло повідомлення від ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про те, що до нього звернувся місцевий житель ОСОБА_6 та повідомив, що в його будинку лежить без ознак життя ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а на грудях знаходиться ніж.

11.03.2024р. у домоволодінні по АДРЕСА_1 було проведено огляд місця події, у ході якого у кухні будинку виявлено і вилучено: труп ОСОБА_11 , ніж з плямами речовини бурого кольору, змиви з правої та лівої рук трупа, зрізи нігтів з правої та лівої рук трупа, зразки волосся із трьох частин голови трупа, пару взуття, дактилокарта трупа, вісім недопалків цигарок «Marshall» три ножі, мобільний телефон «NOMI» № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 , мобільний телефон «NOMI», який вимкнений, три чарки скляні, дві скляні пляшки «Старольвівська», одну скляну пляшку «Первак», змив речовини бурого кольору, одну липку стрічку зі слідами папілярних візерунків, штани чорні із плямами. Обстановка на безпосередньому місці події порушена: наявний труп ОСОБА_11 із ознаками насильницької смерті, наявні сліди боротьби.

За даним фактом 11.03.2024 розпочато кримінальне провадження, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000385 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

11.03.2024 о 20 год. 10 хв. ОСОБА_6 затриманий в порядку п. 2 ч. 1 ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

12.03.2024 ОСОБА_6 , з дотриманням вимог ст.ст. 276-278 КПК України повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

У ході досудового розслідування зібрано достатньо доказів, які вказують на обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, що стверджується:

- даними протоколу огляду місця події по АДРЕСА_1 від 11.03.2024, де описано місце вчинення кримінального правопорушення;

- показаннями свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_12 від 11.03.2024, які повідомили, що 11.03.2024 близько 14:00 год. перебували на роботі на території пожежної бригади Шрамківської ОТГ, коли прийшов сусід ОСОБА_6 і повідомив, що в його будинку ОСОБА_10 лежить без ознак життя. Прийшовши до останнього додому у кухні будинку на підлозі виявили тіло ОСОБА_10 , на грудях якого знаходився закривавлений ніж. За даним фактом звернулись у поліцію. У їх присутності ОСОБА_6 побачивши поліцейського офіцера громади ОСОБА_13 неодноразово повторював, що є вбивцею ОСОБА_10 . Проте із плином часу почав говорити, що ОСОБА_10 сам завдав собі в тіло ножового поранення;

- показаннями свідків ОСОБА_14 та ОСОБА_15 від 11.03.2024, які повідомили, що 11.03.2024 близько 06 год 30 хв. спільно із ОСОБА_10 прийшли додому до ОСОБА_6 - до квартири АДРЕСА_2 . Спільно вживали алкогольні напої. Близько 10 год. цього ж дня ОСОБА_15 та ОСОБА_14 пішли у справах, а ОСОБА_6 та ОСОБА_10 залишились всередині будинку. Більше до домоволодіння ОСОБА_6 не приходили;

- лікарським свідоцтвом про смерть за № 70 від 12.03.2024, виданого Золотоніським міжрайонним відділенням Черкаського обласного бюро СМЕ, де зазначено, що причина смерті ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , настала від проникаючого колото-різаного поранення грудної клітки з ушкодженням серця;

- протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_6 від 12.03.2024р.

У ході досудового розслідування встановлено ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, які орган досудового розслідування обґрунтовує наступними обставинами:

- ризик можливого переховування від органу досудового розслідування, оскільки ОСОБА_6 усвідомлюючи те, що він підозрюється у скоєнні особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років, матиме реальну можливість переховуватися від органу досудового розслідування, суду та/або змінити місце проживання;

- ризик незаконного впливу на свідків, потерпілого в даному кримінальному провадженні, оскільки підозрюваний ОСОБА_6 проживає в с. Шрамківка Золотоніського району Черкаської області поряд із місцем проживання та роботи потерпілого ОСОБА_16 , свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_12 , ОСОБА_15 , ОСОБА_14 , а тому ОСОБА_6 матиме реальну можливість здійснювати незаконний вплив на свідків, потерпілого шляхом вмовлять, погроз чи шантажу з метою зміни останніми раніше наданих показань на його користь чи відмови від надання показань з метою уникнення ним кримінальної відповідальності;

- ризик вчинення іншого кримінального правопорушення, обґрунтовується тим, що підозрюваний ОСОБА_6 перебуваючи на свободі надалі вчинятиме інші злочини проти життя та здоров`я осіб, оскільки офіційно не працює, зловживає алкоголем. Допитані його дружина ОСОБА_17 та дочка ОСОБА_18 характеризують його негативно, схильного до вживання алкоголю, при цьому він влаштовує сварки, погрожує фізичною розправою, вчиняє бійки. Враховуючи наведене застосування тримання під вартою є виправданим оскільки наявний суспільний інтерес в убезпеченні суспільства в умовах воєнного стану від вчинення тяжких злочинів який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості» (п. 79 рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України» від 10.02.2011);

- ризик перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином полягає у тому, що підозрюваний зловживаючи алкоголем не змозі буде виконувати обов`язки у вигляді з`явитися на першу вимогу до слідчого, прокурора чи суду, що у подальшому потягне порушенню прав потерпілого, передбачених ст. 9 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права та ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якими гарантовано право кожного на розгляд справи упродовж розумного строку, тому застосування більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить його належної процесуальної поведінки.

За таких обставин слідчий за згодою з прокурором звернувся до суду з даним клопотанням.

У судовому засіданні прокурор та слідчий наполягали на обранні запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Захисник у судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечував, просив обрати більш м`який запобіжний захід, який на його думку цілком забезпечить належний контроль за поведінкою підозрюваного на стадії досудового розслідування.

Підозрюваний ОСОБА_6 проти задоволення клопотання не заперечував.

Перевіривши наданні матеріали клопотання в режимі таємниці слідства, заслухавши думку учасників процесу, суд приходить до висновку, що клопотання підлягає до задоволення.

Згідно із ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною 5 статті 176 цього Кодексу.

Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Дослідивши матеріали клопотання та доданих до нього документів слідчим суддею встановлено, що останнє відповідає вимогам ст. 184 КПК України.

Під час розгляду клопотання з`ясовано, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, оскільки матеріали справи містять достатньо доказів, які свідчать про обґрунтованість підозри.

При цьому, слідчий суддя зауважує, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином, і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

У кримінальному провадженні зв`язок підозрюваного з вчиненим кримінальним правопорушенням має підтверджуватися наявними доказами, які містяться в матеріалах кримінального провадження на час пред`явлення підозри.

Сукупність цих доказів має дати підстави вважати, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною, що дає підстави для застосування до нього такого різновиду заходів забезпечення кримінального провадження, як запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з метою здійснення подальшого розслідування.

При цьому, слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження при розгляді справи по суті, зокрема наявності достатніх підстав для встановлення вини підозрюваного у інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Разом із тим в ході розгляду клопотання встановлено ризики, передбачені п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, які обґрунтовуються наступними обставинами.

ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який законом передбачена відповідальність у виді позбавлення волі на строк до п`ятнадцяти років.

Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» від 26 липня 2001 року № 33977/97, п. 81 закріпив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів.

Також слідчий суддя зауважує, що перебуваючи на волі, підозрюваний з метою отримання можливості уникнути чи пом`якшити свою відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, може незаконно впливати на потерпілого, свідків у кримінальному провадженні, шляхом вмовлянь, погроз або примусу, щоб останні не давали або змінили свої свідчення на його користь, враховуючи, що підозрюваний, потерпілий та свідки проживають чи працюють на одній вулиці, поряд із підозрюваним.

Крім того на даний час вживаються заходи з метою встановлення та допиту усіх можливих свідків та очевидців кримінального правопорушення, також вжити заходів щодо знищення ще не віднайдених речових доказів та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Також суд враховує, що за повідомленням свідків ОСОБА_6 зловживає алкоголем і після чого схильний до неправомірної поведінки, що підтверджується доданою інформацією відносно ОСОБА_6 .

Отже, в ході розгляду клопотання встановлено ризики, передбачені п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, а обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні особливо тяжкого злочину, що стверджується доданими до клопотання матеріали, які на даному етапі містять достатньо доказів про обґрунтованість підозри.

Заперечуючи проти задоволення клопотання захисник не навів слідчому судді жодних обставини, що давали б можливість прийти до переконання про застосування більш м`якого запобіжного заходу і що останній зможе належним чином забезпечити належну поведінку підозрюваного на час проведення досудового розслідування в умовах дії на території України режиму воєнного стану.

Суд дійшов до висновку, що тримання під вартою обвинуваченого не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки по справі існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи.

При цьому суд керується практикою Європейського суду з прав людини, саме тим, що оцінка таких ризиків має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Panchenko v. Russia (Панченко проти Росії), § 106). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Becciev v. Moldova (Бекчиєв проти Молдови) § 58).

Отже, беручи до уваги обставини, за якими пред`явлено підозру, слідчий суддя вважає доведеними заявлені ризики, оскільки підозрюваний може переховуватися від органу досудового слідства та від суду, оскільки тяжкість діяння в якому він підозрюється та суворість передбаченого покарання вказують на високий ризик втечі підозрюваного з метою уникнення покарання, незаконного впливу на потерпілого чи свідків або перешкоджанню кримінальному провадженню іншим чином.

Крім того, слідчий суддя враховує, що за станом здоров`я підозрюваний може утримуватись під вартою, оскільки доказів протилежного слідчому судді не надано, інкриміноване підозрюваному кримінальне правопорушення, пов`язане із застосуванням насильства, що свідчить про високий ризик суспільної небезпечності підозрюваного, що вказує на можливість ним вчинення інших кримінальних правопорушень. Запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, домашнього арешту не зможуть забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та запобігти вказаним ризикам.

За наведених обставин слідчий суддя вважає, що обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є виправданим з урахуванням ризиків та обставин встановлених слідчим суддею, які впливають на суспільний інтерес.

При цьому, беручи до уваги вимоги п. 1, 2 ч. 4 ст. 183 КПК України, оскільки ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні злочину із застосуванням насильства, враховуючи особу підозрюваного, тому слідчий суддя одночасно із застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою не визначає запобіжний захід у вигляді застави та її розмір, враховуючи встановлені підстави та обставини, передбачені ст. 177, 178 КПК України.

Згідно з ст.197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою не може перевищувати шістдесят днів. Строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту затримання.

Керуючись ст.ст. 177-183, 193, 194, 196, 197, 309, 369 - 372, 376 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:

Клопотання задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком 60 днів без права внесення застави.

Строк тримання під вартою рахувати з моменту фактичного затримання, тобто із 11.03.2024 року.

Строк дії ухвали - по 09 травня 2024 року включно.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом п`яти діб.

Слідчий суддя Золотоніського

міськрайонного суду ОСОБА_1