ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2024 року

м. Київ

справа № 943/574/23

провадження № 51-7711 км 23

Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати

Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 (у режимі

відеоконференції)

розглянув у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за касаційною скаргою прокурора на ухвалу Львівського апеляційного суду від 26 вересня 2023 року стосовно

ОСОБА_7 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженця с. Добросілля Цюрупінського району

Херсонської області, зареєстрованого за адресою:

АДРЕСА_1 ,

засудженого за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 309 Кримінального кодексу України (далі - КК).

Зміст оскаржених судових рішень і встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини

Буський районний суд Львівської області вироком від 01 червня 2023 року засудив ОСОБА_7 за:

- ч. 1 ст. 263 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки;

- ч. 1 ст. 309 КК до покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік;

- відповідно до ст. 70 КК шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначив ОСОБА_7 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки;

- на підставі ст. 71 КК до покарання за цим вироком частково приєднав невідбуту частину покарання за вироком Буського районного суду Львівської області від 24 лютого 2023 року та визначив ОСОБА_7 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців;

- визначив рахувати термін відбуття покарання з часу звернення до виконання вироку Буського районного суду Львівської області від 24 лютого 2023 року.

За вироком суду ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень за таких обставин.

У першій декаді лютого 2023 року ОСОБА_7 , перебуваючи біля сміттєвих контейнерів поблизу дороги на АДРЕСА_1 , незаконно придбав, знайшовши, та незаконно носив різнокаліберні патрони у кількості 111 штук, які є бойовими припасами, та 22,4 г наркотичного засобу канабісу, які незаконно зберігав за місцем свого тимчасового проживання на АДРЕСА_2 , без мети збуту, до часу їх виявлення та вилучення працівниками поліції 03 березня 2023 року.

Львівський апеляційний суд ухвалою від 26 вересня 2023 року вирок суду першої інстанції залишив без змін, уточнив його резолютивну частину, визначив початком строку відбуття ОСОБА_7 покарання 04 квітня 2023 року.

Вимоги касаційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала

У касаційній скарзі прокурор, не погоджуючись із ухвалою суду апеляційної інстанції стосовно ОСОБА_7 через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, просить її скасувати та призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.

Свої вимоги прокурор мотивує тим, що суд апеляційної інстанції за результатом розгляду апеляційної скарги сторони обвинувачення залишив вирок суду першої інстанції без змін та уточнив початок строку відбуття ОСОБА_7 покарання з 04 квітня 2023 року, тобто з моменту його затримання на виконання попереднього вироку Буського районного суду Львівської області від 24 лютого 2023 року.

Проте, на думку прокурора, апеляційний суд, визначивши ОСОБА_7 04 квітня 2023 року початком строку відбування покарання за вироком Буського районного суду Львівської області від 01 червня 2023 року, безпідставно скоротив обвинуваченому термін покарання та порушив положення ст. 71 КК. При цьому зауважив, що ОСОБА_7 запобіжний захід не обирався, однак ухвалою Буського районного суду Львівської області від 21 квітня 2023 року його було тимчасово залишено в установі виконання покарань на час розгляду цього кримінального провадження. Тому невідбутою частиною покарання ОСОБА_7 за вироком Буського районного суду Львівської області від 24 лютого 2023 року слід уважати строк від моменту тимчасового залишення обвинуваченого в установі попереднього ув`язнення.

Позиції учасників судового провадження

Прокурор частково підтримав касаційну скаргу, просив скасувати ухвалу та призначити новий апеляційний розгляд.

Захисник поклався на розсуд суду, просив вирішити питання покарання за законом.

Мотиви Суду

Положеннями ст. 433 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) визначено, що суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визначати доведеними обставини, що були встановлені в оскаржуваному судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу; переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги.

Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень за обставин, викладених у вироку, у касаційному порядку не оспорюються.

Відповідно до ст. 438 КПК підставами для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді касаційної інстанції є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону; неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність; невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого. При вирішенні питання про наявність зазначених підстав суд касаційної інстанції керується статтями 412 - 414 КПК України.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Згідно з приписами п. 2 ч. 1 ст. 419 КПК в мотивувальній частині ухвали суду апеляційної інстанції зазначаються мотиви, з яких суд апеляційної інстанції виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався.

У поданій касаційній скарзі прокурор, не погоджуючись із ухвалою суду апеляційної інстанції, покликається на неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, вказує на неправильне застосування ст. 71 КК у частині визначення початку строку відбуття обвинуваченим покарання.

Колегія суддів касаційного суду уважає, що суд апеляційної інстанції при перегляді вироку суду першої інстанції стосовно ОСОБА_7 за апеляційною скаргою прокурора не дотримався вимог кримінального та кримінального процесуального законів з огляду на таке.

Згідно зі ст. 413 КПК неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою скасування або зміну судового рішення, є: незастосування судом закону, який підлягає застосуванню; застосування закону, який не підлягає застосуванню; неправильне тлумачення закону, яке суперечить його точному змісту; призначення більш суворого покарання, ніж передбачено відповідною статтею (частиною статті) закону України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Так, вироком Буського районного суду Львівської області від 01 червня 2023 року ОСОБА_7 засуджено за ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 309 КК із застосуванням ст. 70 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки, на підставі ст. 71 КК визначено ОСОБА_7 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців, термін відбуття покарання ухвалено рахувати з часу звернення до виконання вироку Буського районного суду Львівської області від 24 лютого 2023 року.

Не погоджуючись із вироком, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій, із наведенням відповідних обґрунтувань щодо неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, просив ухвалити новий вирок, яким виключити з його резолютивної частини посилання на визначення терміну відбуття ОСОБА_7 покарання з часу звернення до виконання вироку Буського районного суду Львівської області від 24 лютого 2023 року.

Суд апеляційної інстанції, переглядаючи в апеляційному порядку кримінальне провадження стосовно ОСОБА_7 , залишив апеляційну скаргу прокурора без задоволення, вирок суду першої інстанції - без змін, уточнив резолютивну частину вироку, визначив початком строку відбуття ОСОБА_7 покарання 04 квітня 2023 року.

Колегія суддів касаційного суду вважає таке рішення не достатньо обґрунтованим, позаяк суд апеляційної інстанції не зважив на те, що в даному кримінальному провадженні ОСОБА_7 запобіжний захід не обирався, а 04 квітня 2023 року його було затримано на виконання вироку від 24 лютого 2023 року.

Тому період з 04 квітня до 01 червня 2023 року (дня ухвалення вироку в цьому кримінальному провадженні), в тому числі тимчасове залишення ОСОБА_7 в установі попереднього ув`язнення, підлягав урахуванню як відбута частина покарання за попереднім вироком за правилами ст. 71 КК.

Визначаючи ОСОБА_7 початком строку відбування покарання 04 квітня 2023 року за вироком від 01 червня 2023 року, апеляційний суд безпідставно скоротив обвинуваченому строк покарання за сукупністю вироків, тобто допустив неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та постановив ухвалу, яка не відповідає ст. 419 КПК.

Наведене свідчить про необґрунтованість і невмотивованість ухвали суду апеляційної інстанції, тому вона підлягає скасуванню на підставі пунктів 1, 2 ч. 1 ст. 438 КПК, з призначенням нового розгляду кримінального провадження в суді апеляційної інстанції, під час якого слід урахувати викладене та ухвалити законне й обґрунтоване рішення, умотивувавши свої висновки належним чином.

Керуючись статтями 441, 442 КПК, Суд

постановив:

Касаційну скаргу прокурора задовольнити частково.

Ухвалу Львівського апеляційного суду від 26 вересня 2023 року стосовно ОСОБА_7 скасувати та призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.

Постанова набирає чинності з моменту оголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3