Справа № 185/4650/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 травня 2024 року м.Павлоград.

Павлоградський міськрайонний суд

Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м. Павлограді кримінальне провадження, зареєстроване у Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0000584 від 15.04.2024 року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженця м. Павлограда Дніпропетровської області, громадянина України, не одруженого, працюючого ШУ «Дніпровська», шахта «Самарська» дільниця УКТ на посаді МПУ (машиніст підземнго устаткування ), маючого середню освіту, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 . В силу ст. 89 КК України раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України,

за участі прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:

14 травня 2023 року, о 22 год.00 хв., ОСОБА_3 , будучи в стані алкогольного сп?яніння, перебуваючи за місцем спільного мешкання з ОСОБА_5 , з якою останній перебуває у сімейних відносинах, за адресою: АДРЕСА_2 , умисно вчинив відносно ОСОБА_5 домашнє насильство, тобто, усвідомлюючи суспільну небезпеку своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи настання таких наслідків, вчинив психологічне та фізичне насильство відносно ОСОБА_5 , з якою перебуває у сімейних відносинах, що виразилось в умисних діях фізичного та психологічного характеру, а саме штовхав останню, не пускав її в будинок, виражався на її адресу нецензурною лайкою, внаслідок чого була завдана шкода фізичному та психологічному здоров?ю ОСОБА_5 .

У зв?язку з чим на ОСОБА_3 складено адміністративний протокол, та постановою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21.08.2023 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу розміром 340 (триста сорок) гривень у дохід держави. Крім того, 01 січня 2024 року об 11 год. 30 хв., ОСОБА_3 , перебуваючи у стані алкогольного сп?яніння, знаходячись за місцем спільного мешкання з ОСОБА_5 , з якою останній перебуває у сімейних відносинах за адресою: АДРЕСА_2 , вчинив відносно ОСОБА_5 домашнє насильство, тобто, усвідомлюючи суспільну небезпеку своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи настання таких наслідків, вчинив психологічне та фізичне насильство відносно ОСОБА_5 , що виразилось в умисних діях фізичного та психологічного характеру, а саме виражався на її нецензурною лайкою та штовхав останню, погрожував фізичною розправою, внаслідок чого була завдана шкода фізичному та психічному здоров?ю ОСОБА_5 .

У зв?язку з чим на ОСОБА_3 складено адміністративний протокол та постановою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 01.02.2024 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУПАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу розміром 340 (триста сорок) гривень у дохід держави

Надалі, 01 січня 2024 року, о 14 год. 00 хв., ОСОБА_3 ,перебуваючи за місцем спільного мешкання з ОСОБА_5 , з якою останній перебуває у сімейних відносинах, за адресою: АДРЕСА_2 , вчинив відносно ОСОБА_5 домашнє насильство, тобто, усвідомлюючи суспільну небезпеку своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи настання таких наслідків, вчинив психологічне насильство відносно ОСОБА_5 , що виразилось в умисних діях психологічного характеру, а саме виражався на її адресу грубою нецензурною лайкою, внаслідок чого останній завдана шкода психічного характеру, та порушив терміновий заборонний припис та заборону на перебування в місці потерпілої особи.

У зв?язку з чим на ОСОБА_3 складено адміністративний протокол та постановою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 06.02.2024 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу розміром 605 (шістсот п?ять) гривень 60 копійок у дохід держави.

Крім того, 23 січня 2024 року о 09 год. 00 хв., ОСОБА_3 , знаходячись за місцем спільного мешкання з ОСОБА_5 , з якою останній перебуває у сімейних відносинах, за адресою: АДРЕСА_2 , вчинив відносно своєї співмешканки ОСОБА_5 домашнє насильство, тобто усвідомлюючи суспільну небезпеку своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи настання таких наслідків, вчинив психологічне та фізичне насильство відносно ОСОБА_5 , що виразилось в умисних діях фізичного та психологічного характеру, а саме штовхав, ображав нецензурною лайкою та погрожував їй фізичною розправою, чим могла бути завдана шкода психічному здоров?ю ОСОБА_5 .

У зв?язку з чим на ОСОБА_3 складено адміністративний протокол та постановою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 06.02.2024 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні. адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу розміром 680 (шістсот вісімдесят) гривень у дохід

Однак, будучи неодноразово притягнути до адміністративної відповідальності за вчинення своїх умисних протиправних дій, спрямованих на вчинення домашнього насильства відносно ОСОБА_5 , з якою перебуває у сімейних відносинах, ОСОБА_3 правильних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став та, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, та передбачаючи їх негативні наслідки, продовжив вчиняти систематичне домашнє насильство відносно ОСОБА_5 , що призвело до психологічних страждань останньої, погіршення якості її життя, що виразилось у втраті повноцінного сну та відпочинку, отриманні почуття образи та втраті позитивних емоцій, зростанню емоційної напруженості, підвищенню рівня тривоги та негативних переживань.

Так, 14 квітня 2024 року, о 18 год. 30 хв., ОСОБА_3 , перебуваючи устані алкогольного сп?яніння, знаходячись за місцем спільного мешкання з ОСОБА_5 , з якою останній перебуває у сімейних відносинах та пов`язаний спільним побутом, за адресою: АДРЕСА_2 , діючи умисно, з мотивів явної неповаги до існуючих норм, на ґрунті неприязних відносин, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх протиправних дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки, та бажаючи їх настання, вчинив відносно ОСОБА_5 домашнє насильство, що виразилось в умисних діях фізичного та психологічного характеру, а саме штовхав останню, виражався на її адресу нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою, що принизило її гідність, спричинило емоційну невпевненість та психологічні страждання.

Отже, ОСОБА_3 у порушення вимог ст. 28 Конституції України, згідно якої кожен має право на повагу до його гідності, а також у порушення вимог Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», умисно систематично вчиняє психологічне та фізичне насильство відносно ОСОБА_5 з якою перебуває у сімейних відносинах, що призводить до психологічних страждань останньої. Внаслідок систематичних протиправних дій з боку ОСОБА_3 , ОСОБА_5 зазнала психологічного та фізичного насильства, яке виразилось в словесних образах, погрозах, залякуванні, які викликали у останньої психологічні страждання та погіршення якості її життя .

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 кваліфіковано за ст. 126-1 КК України, як домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного та фізичного насильства щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призводить до психологічних страждань, розладів здоров`я, погіршення якості життя.

29.04.2024 року між ОСОБА_5 яка є потерпілою по кримінальному провадженні, зареєстрованому у Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0000584 від 15.04.2024 року з одного боку, та підозрюваним ОСОБА_3 з іншого боку, на підставі ст. 468, 469, 471 КПК України, в приміщенні кабінету № 113 слідчого відділу Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області за адресою: вул. Шевченко, 51 м. Павлограда, Дніпропетровської області, було укладено угоду про примирення, відповідно до якої сторони дійшли згоди щодо формулювання та його правової кваліфікації за ст. 126-1 КК України, істотних для відповідного кримінального провадження обставин, а саме те, що обвинувачений повністю визнав свою винуватість у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення, щиро каявся, та узгодженого покарання, яке повинен нести обвинувачений, а саме у виді одного року позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування основного покарання, якщо він протягом одного року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені п. 1,2 ч.1 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання. В угоді про примирення зазначені наслідки її укладення та затвердження, передбачені ст. 473 КПК України, а також зазначені наслідки її невиконання.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 повністю визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, та пояснив, що йому цілком зрозумілі надані законом права, наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, передбачені ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, а також вид покарання, яке буде застосоване до нього у разі затвердження угоди судом. При цьому, обвинувачений повідомив про добровільність своєї позиції, просить суд затвердити угоду про примирення та призначити йому узгоджене покарання.

Потерпіла ОСОБА_5 у підготовчому судовому засіданні пояснила, що угоду уклала добровільно, їй цілком зрозумілі наслідки затвердження угоди про примирення, передбачені ст. 473 КПК України, та просить затвердити угоду про примирення, з обвинуваченим помирилася, претензій до нього не має.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні не заперечує проти затвердження угоди про примирення.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення між потерпілою ОСОБА_5 , та обвинуваченим ОСОБА_3 укладеної 29.04.2024 року, суд виходить з наступного.

Згідно п.1 ч.1 ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно ч.3 ст.469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

У підготовчому судовому засіданні достовірно встановлено, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України віднесене до категорії нетяжких злочинів, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря - психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно, не одружений, працюючий ШУ «Дніпровська», шахта «Самарська» дільниця УКТ на посаді МПУ (машиніст підземнго устаткування ).

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді про примирення.

При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_3 повністю усвідомлює зміст укладеної з потерпілою угоди про примирення, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди та наслідки її не виконання.

Суд переконався, що умови угоди повністю відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та закону, інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

Покарання, запропоноване сторонами, є покаранням у межах санкції ст. 126-1 КК України, відповідає положенням Загальної частини КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень.

Судом не встановлено жодних підстав для відмови у затвердженні угоди про примирення.

Таким чином, зміст угоди про примирення, укладеної 29.04.2024 року між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 відповідає вимогам ст. 471 КПК України.

На підставі викладеного, суд вважає можливим затвердити угоду про примирення, укладену між сторонами, та призначити обвинуваченому ОСОБА_3 узгоджене сторонами покарання.

Крім того, відповідно до п.3 ч.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім?ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім?єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

З огляду на вищенаведене, обставини вчинення кримінального правопорушення свідчать про наявність у діянні ОСОБА_3 ознак, передбачених в ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», а саме: вчинення фізичного насильства відносно дружини, співмешканки.

На підставі ст.91-1 КК України, суд вважає необхідним в інтересах потерпілої від кримінального правопорушення, пов`язаного з домашнім насильством, застосувати до ОСОБА_3 обмежувальний захід, відповідно до якого покласти на нього обов`язок з направленням для проходження програми для кривдників строком на 3 місяці .

Цивільний позов не заявлений.

Процесуальні витрати на залучення експерта відсутні.

Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись ст. 314, 370, 371, 373, 374, 475 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про примирення, укладену 29 квітня 2024 року між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000584 від 15.04.2024 року за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України.

Визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 126-1 КК України та призначити йому покарання у виді одного року позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на один рік з виконанням обов`язків, передбачених п. 1,2 ч.1 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 91-1 КК України зобов`язати ОСОБА_3 пройти програму для кривдників строком на 3 (три) місяці.

Цивільний позов не заявлений.

Процесуальні витрати на залучення експерта відсутні.

Запобіжний захід ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили залишити у вигляді особистого зобов`язання.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення: обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою - сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди; потерпілим, його представником, законним представником, виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; нероз`яснення йому наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог, встановлених частинами шостою чи сьомою статті 474 цього Кодексу; прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною третьою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Вирок, якщо інше не передбачено законом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1