Дата документу 20.02.2024
Справа № 334/4693/23
Провадження № 1-кп/334/293/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2024 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Ленінського районного суду м. Запоріжжя кримінальне провадження №0001033 від 23.06.2022 року відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за обвинуваченням у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 185, ч.1 ст.263, ч.1 ст.309 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В проваджені Ленінського районного суду м. Запоріжжя знаходиться кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 , за обвинуваченням у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 185, ч.1 ст.263, ч.1 ст.309 КК України.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 заявив письмове клопотання про зміну розміру застави, яка була обрана йому судом, як альтернативний запобіжний захід.

Клопотання обґрунтовує тим, що навіть зменшена сума застави у розмірі 80 520 гривень є для нього, його близьких та родичів непомірною, його здоров`я погіршується, а під вартою перебуває досить тривалий проміжок часу. Просить зменшити розмір застави до 20 розмірів неоподатковуваних прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Захисник ОСОБА_5 клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 підтримав, зазначив, що дійсно оскільки ОСОБА_4 наразі офіційно не працевлаштований, в країні зараз тяжкий економічний стан, розмір застави, який визначений судом є непомірним для обвинуваченого.

Прокурор ОСОБА_3 проти клопотання обвинуваченого заперечував, зазначив, що обвинуваченому ОСОБА_4 вже було зменшено розмір застави, будь-яких доказів, які б підтверджували його клопотання він не надає, жодним чином необґрунтована необхідність зменшувати розмір застави, який встановлено у розмірі 30 розмірів неоподатковуваних прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Суд, заслухавши пояснення обвинуваченого, думку захисника та прокурора, вважає, що у клопотанні слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до приписів п. 9 ч. 2 ст. 131, п. 3 ч. 1 ст. 176, ч. 3, 4 ст. 183 КПК України застава виступає самостійним (основним) або альтернативним запобіжним заходом (заходом забезпечення кримінального провадження).

Під заставою як видом запобіжного заходу розуміється внесення на спеціальний рахунок, визначений у порядку, затвердженому законом, підозрюваним, обвинуваченим або іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) коштів з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у дохід держави в разі невиконання цих обов`язків (ч. 1 ст. 182 КПК України).

В силу вимог ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

У ч. 5 цієї статті визначено мінімальні і максимальні розміри застави, які дають можливість досягти мети запобіжного заходу без обмеження права на свободу та особисту недоторканність. У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно. При цьому застава, внесена підозрюваним, обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень, що сприяє виконанню завдань кримінального провадження.

Отже, кримінальний процесуальний закон пов`язує можливість забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та нівелювання ризиків кримінального провадження не самою заставою як видом запобіжного заходу, а заставою у відповідному розмірі, який визначається з урахуванням різних критеріїв, закріплених у ч. 5 ст. 182 та ст. 178 КПК України.

Відповідно, розмір застави впливає на рівень таких гарантій і має бути пропорційним обставинам кримінального провадження, встановленим ризикам кримінального провадження, обов`язкам підозрюваного і стадії кримінального провадження.

За таких умов зменшення або збільшення розміру застави може вважитися зміною запобіжного заходу (застави у відповідному розмірі) на запобіжний захід того самого виду (заставу), однак більшої або меншої суворості.

Судом встановлено, що інкриміновані ОСОБА_4 кримінальні правопорушення відносяться до категорії тяжких злочинів та кримінального проступку.

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину визначається у таких межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб .

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, передбаченим статтею 177 КПК, на будь-якій стадії кримінального провадження, тобто як на стадії досудового розслідування, так і на стадії судового провадження.

Застава у кримінальному провадженні вважається процесуальним примусом, який застосовується до підозрюваного та накладає відповідні зобов`язання не тільки на підозрюваного, а також на іншу особу, яка погодилась внести заставу за підозрюваного (заставодавця).

Обвинувачений ОСОБА_4 в клопотанні посилався на те, що розмір застави для нього та його родини занадто великий. Однак, посилання в клопотанні на життєві обставини, які потребують від заставодавців фінансових затрат, не може бути підставою для зміни запобіжного заходу, оскільки зазначені обставини не стосуються персонально особи, до якої застосовано запобіжний захід, який є індивідуальним заходом процесуального примусу та не пов`язується з особою заставодавця.

Також, обвинувачений ОСОБА_4 хоча і посилається на погіршення свого стану здоров`я, однак жодних доказів на підтвердження погіршення стану здоров`я не надає.

Окрім того, суд враховує, що за клопотанням обвинуваченого ОСОБА_4 , ухвалою Ленінського районного суду від 13.12.2023 року, вже було зменшено розмір застави, визначений обвинуваченому ОСОБА_4 ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 20.04.2023 року з 198 480 гривень 00 коп. (сто дев`яносто вісім тисяч чотириста вісімдесят гривень 00 коп.) до 80 520 гривень 00 коп. (вісімдесяти тисяч п`ятсот двадцять гривень 00 коп.).

В клопотанні обвинуваченого відсутні посилання на нові підстави, які не були вивчені судом при винесенні ухвали від 13.12.2023 року. для зміни

Підсумовуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для зменшення розміру застави, встановленого обвинуваченому ОСОБА_4 , оскільки встановлений розмір застави вважає достатнім для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків передбачених КПК України.

Керуючись ст.ст. 178,182, 327, 371, 372 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про зміну розміру застави- відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали буде оголошений 21.02.2024 року.

Суддя: ОСОБА_1