У Х В А Л А

про закриття кримінального провадження

05.03.2024 року м. Херсон

Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючої судді: ОСОБА_1

за участю секретаря: ОСОБА_2

прокурора: ОСОБА_3

обвинуваченого: ОСОБА_4

захисника (в режимі відеоконференції): ОСОБА_5

потерпілого: ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Херсона кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002854 від 09.12.2018 про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Раденськ Олешківського району Херсонської області, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 ; раніше не судимого,

- у вчиненні кримінального правопорушення,

передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_4 08.12.2018 о 22:00 годині, знаходячись біля під`їзду №4 будинку АДРЕСА_3 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки, переслідуючи прямий умисел, з метою противоправного спричинення тілесних ушкоджень іншій людині, на ґрунті раптово виниклого конфлікту із потерпілим ОСОБА_6 наніс не менше трьох ударів ногами по ногам потерпілого, в результаті чого спричинив тілесні ушкодження середньої тяжкості за ознаками тривалості розладу здоров`я та легкі тілесні ушкодження.

Дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування вірно кваліфіковано за ч. 1 ст. 122 КК України умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

Під час судового засідання захисником заявлено клопотання про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності. Вважав за можливе закрити кримінальне провадження на підставі ст. 49 КК України, підтвердивши обізнаність обвинуваченого щодо наслідків закриття кримінального провадження на підставі ст. 49 КК України. Обвинувачений ОСОБА_4 свою вину під час судового розгляду не визнав повністю, проте підтримав клопотання захисника та не заперечував проти закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності, усвідомлюючи наслідки застосування щодо нього вказаної норми.

Прокурор не заперечував проти задоволення клопотання, зазначивши, що перешкод для застосування ст. 49 КК України щодо нього не вбачається.

Потерпілий ОСОБА_6 у вирішенні клопотання про закриття кримінального провадження покладався на розсуд суду, зазначивши про наявність шкідливих наслідків для здоров`я внаслідок вчинених щодо нього протиправних дій, що стоїть на заваді повноцінному життю.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що клопотання захисника про звільнення від кримінальної відповідальності підлягає задоволенню з наступних підстав

Кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності (п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України).

Згідно ч. 1 ст. 285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність. Відповідно до ч. 3 ст. 288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно ч. 4 ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КК України, відноситься до нетяжких злочинів, оскільки за його вчинення передбачено найбільш суворе покарання у виді позбавлення волі строком до трьох років.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 49 КК України передбачено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло п?ять років у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини. Перебіг давності переривається, якщо до закінчення зазначених у частинах першій та другій цієї статті строків особа вчинила новий злочин, за винятком нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк не більше двох років (ч. 3 ст. 49 КК України).

Дотримання умов, передбачених частинами 1-3 ст. 49 КК України, є безумовною й обов`язковою підставою звільнення особи від кримінальної відповідальності. Вимоги цієї статті не передбачають обов`язкове визнання вини особою, котра подала клопотання про звільнення її від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України (постанова Верховного Суду від 11.11.2020 справа №455/229/17 (провадження №51-3298км20).

Особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК України, якщо з дня вчинення нею злочину до набрання вироком законної сили минули певні строки давності і вона не ухилялася від слідства або суду та не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого злочину (п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України №12 від 23.12.2005 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності»).

Під час вирішення питання про закриття кримінального провадження суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та дані про особу обвинуваченого. Зокрема, ОСОБА_4 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, у період з 08.12.2018 по 08.12.2023 нового кримінального правопорушення не вчинив, про що свідчить надана суду відповідь Управління інформаційно-аналітичної підтримки ГУНП в Херсонській області від 19.02.2024 №484/9/01/4-2024, від слідства або суду за цей період не ухилявся.

Враховуючи викладене, суд вважає за можливе задовольнити заявлене захисником обвинуваченого клопотання про закриття кримінального провадження за ч. 1 ст. 122 КК України, оскільки жодних обмежень з огляду на викладене, визначених діючим Кримінальним процесуальним кодексом України або Кримінальним кодексом України, не вбачається, а з дня вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення на дату розгляду клопотання минуло більше п`яти років.

Вирішуючи питання щодо закриття кримінального провадження, вирішенню підлягають і такі питання.

У разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійснені ним документально підтверджені процесуальні витрати (ч. 1 ст. 124 КПК України). Відповідно до ч. 1 ст. 126 КПК України визначено, що суд вирішує питання щодо процесуальних витрат у вироку або ухвалою.

Процесуальні витрати складаються, зокрема, із витрат на правову допомогу та витрат, пов`язаних із залученням потерпілих, свідків, спеціалістів, перекладачів та експертів (ч. 1 ст. 118 КПК України). Процесуальні витрати виникають і пов`язані зі здійсненням кримінального провадження, є матеріальними витратами органів досудового розслідування, прокуратури, суду та інших учасників кримінального провадження.

Отже, суд повинен вирішити питання про розподіл процесуальних витрат у будь-якому рішенні, яким завершується розгляд кримінального провадження по суті, у тому числі й в ухвалі про закриття кримінального провадження у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності (постанова Великої Палати Верховного Суду від 17.06.2020 справа №598/1781/17, постанова Верховного Суду від 02.12.2021 справа №449/1689/19).

На підставі ч. 2 ст. 124 КПК України з обвинуваченого на користь держави підлягають стягненню судові витрати на залучення експерта.

Порядок вирішення цивільного позову в кримінальному провадженні регламентований главою 9 КПК України. Нормами кримінального процесуального закону, зокрема ст. 129 КПК України, встановлено, що рішення про повне або часткове задоволення цивільного позову може бути винесене лише у разі визнання обвинуваченого винним у вчиненні кримінального правопорушення і ухвалення обвинувального вироку чи винесення постанови про застосування до особи примусових заходів виховного або медичного характеру. Вирішення цивільного позову при звільненні особи від кримінальної відповідальності із закриттям провадження по справі суперечить вказаним вище нормам закону.

Враховуючи системний аналіз зазначених норм КПК України, суд дійшов висновку, що цивільний позов не підлягає розгляду у випадках закриття кримінального провадження як на досудовому розслідуванні, так і в суді.

Тому, у зв`язку зі звільненням обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності у зв`язку зі спливом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, заявлений потерпілим ОСОБА_6 цивільний позов слід залишити без розгляду, що не суперечить ст. ст. 128, 129 КПК України, а також не позбавляє потерпілого права на звернення до суду з позовом в порядку цивільного судочинства.

Керуючись ст. ст. 284-288, 369, 372, 376 КПК України, ст. 49 КК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 122 КК України, на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності, закривши кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09.12.2018 під №0002854.

* Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на залучення експерта в розмірі 221 (двохсот двадцяти однієї) гривні 40 копійок.

* Позовну заяву потерпілого ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена протягом 7 (семи) днів з дня її проголошення до Херсонського апеляційного суду через Херсонський міський суд Херсонської області.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: Людмила ВАЛІГУРСЬКА