КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

09 травня 2024 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого: судді ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретаря судового засідання - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні - прокурора Деснянської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_5 на ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 16 січня 2024 року,

за участю сторін провадження:

прокурора - ОСОБА_6 ,

потерпілого - ОСОБА_7 ,

обвинуваченого - ОСОБА_8

та його захисника - ОСОБА_9 ,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою від 16 січня 2024 року Голосіївський районний суд м. Києва задовольнив клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_9 , звільнив ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності у кримінальному провадженні № 0008329, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.11.2019, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 175, ч. 2 ст. 191, ч. 4 ст. 358 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності, а кримінальне провадження щодо нього закрив.

Цією ж ухвалою судом залишено без розгляду цивільний позов потерпілого ОСОБА_7 до обвинуваченого про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, а також цивільний позов Управління соціального захисту населення Голосіївської районної у м. Києві державної адміністрації щодо відшкодування завданого матеріального збитку.

Крім цього, судом вирішено питання щодо відшкодування процесуальних витрат.

Приймаючи вказане рішення, суд першої інстанції, встановивши, що з моменту вчинення інкримінованих обвинуваченому кримінальних правопорушення, передбачених ч. 1 ст. 175, ч. 2 ст. 191, ч. 4 ст. 358 КК України, які мали місце у період з жовтня 2013 по листопада 2018 року, минуло відповідно три роки за вчинення злочину невеликої тяжкості, та п`ять років за вчинення злочину середньої тяжкості, дійшов висновку про достатність підстав для звільнення ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності за дії, передбачені за ч. 1 ст. 175, ч. 2 ст. 191, ч. 4 ст. 358 КК України, та закриття відносно нього кримінального провадження, відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, за правилами п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, прокурор у кримінальному провадженні - прокурор Деснянської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій просить змінити ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 16 січня 2024 року, процесуальні витрати за залучення експерта, що складаються з вартості проведеного експертного дослідження за висновком від 20.05.2020 № 17-3/629 в сумі 3922 грн. 80 коп. віднести на рахунок держави. У решті ухвалу суду залишити без змін.

В обґрунтування поданої апеляційної скарги, апелянт, посилається на те, що зазначена ухвала суду першої інстанції підлягає зміні в частині розподілу процесуальних витрат, у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, що перешкодило суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Як зазначає апелянт, посилаючись на роз`яснення постанови об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 12.09.2021 у справі № 203/241/17, якщо особа звільняється від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності, процесуальні витрати, понесені органом досудового розслідування та пов`язані зі здійсненням кримінального провадження, в тому числі й витрати на проведення експертизи, не стягуються з особи, кримінальне провадження щодо якої закрито на цій підставі, а відносяться на рахунок держави, окрім витрат, пов`язаних, зокрема, із залученням експерта стороною захисту.

При цьому, стягнення процесуальних витрат, зокрема документально підтверджені витрати на проведення експертизи, з обвинуваченого можливе за наявності таких підстав як визнання особи винною у вчиненні злочину (обвинувальний вирок суду), факт понесення процесуальних витрат (документально підтверджені витрати), залучення спеціаліста/експерта саме стороною захисту.

З матеріалів справи встановлено, що в межах вказаного кримінального провадження ініціатором проведення судових експертиз був орган досудового розслідування.

Разом з цим, на думку апелянта, в порушення вищевказаних норм, суд першої інстанції в оскаржуваній ухвалі від 16.01.2024 постановив процесуальні витрати за проведення судової експертизи в сумі 3922 гривні 80 копійок стягнути з ОСОБА_8 в дохід держави, чим істотно порушив вимоги кримінально процесуального закону.

Тобто, як зазначає прокурор, в даному випадку, оскільки ОСОБА_8 звільнено від кримінальної відповідальності на підставі статті 49 КК України, у зв`язку закінченням строків давності, кримінальне провадження щодо нього закрито, враховуючи, що ініціатором проведення судової експертизи у цьому кримінальному провадженні був орган досудового розслідування, а сторона захисту не залучала жодних експертів, відповідно до приписів ч. 2 ст. 122, ст. 124 КПК України процесуальні витрати за проведення експертизи не підлягають стягненню з ОСОБА_8 та покладаються на державу.

Заслухавши доповідь судді-доповідача; пояснення прокурора та потерпілого, які підтримали апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні та просили її задовольнити; пояснення обвинуваченого та його захисника, які не заперечували проти задоволення апеляційної скарги; вивчивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги прокурора, колегія суддів дійшла висновку, що вона підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Як прямо передбачено ч. 2 ст. 124 КПК України, лише у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

З матеріалів кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 175, ч. 2 ст. 191, ч. 4 ст. 358 КК України вбачається, що за результатами розгляду зазначеного провадження судом першої інстанції ухвалено не обвинувальний вирок, а ухвалу про звільнення ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності за вчинення вказаних вище кримінальних правопорушень у зв`язку із закінченням строків давності, передбачених ст. 49 КК України та закриття кримінального провадження № 0008329 від 19.11.2019.

При цьому, приймаючи вказане рішення, суд першої інстанції стягнув з ОСОБА_8 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта, що складаються з вартості проведеного експертного дослідження за висновком від 20.05.2020 № 17-3/629 в сумі 3922 грн. 80 коп.

З огляду на наведені вище вимоги закону та обставини, суд першої інстанції не мав достатніх правових підстав для стягнення з ОСОБА_8 в дохід держави процесуальних витрат за проведення експертизи в сумі 3922 грн. 80 коп., оскільки таке рішення не відповідає вимогам закону.

Більш того, як обґрунтовано зазначається в апеляційній скарзі прокурора, з посиланням на постанову об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 12.09.2021 у справі № 203/241/17, якщо особа звільняється від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності, процесуальні витрати, понесені органом досудового розслідування та пов`язані зі здійсненням кримінального провадження, в тому числі й витрати на проведення експертизи, не стягуються з особи, кримінальне провадження щодо якої закрито на цій підставі, а відносяться на рахунок держави, окрім витрат, пов`язаних, зокрема, із залученням експерта стороною захисту.

За таких обставин, рішення суду першої інстанції щодо стягнення з ОСОБА_8 в дохід держави процесуальних витрат за проведення експертизи в сумі 3922 грн. 80 коп. не може бути визнане законним та обґрунтованим, а тому ухвала Голосіївського районного суду м. Києва від 16 січня 2024 року в цій частині підлягає зміні, з підстав, які наведені в апеляційній скарзі.

У зв'язку з цим, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою прокурора у кримінальному провадженні - прокурора Деснянської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_5 на ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 16 січня 2024 року щодо ОСОБА_8 , колегія суддів вважає необхідним ухвалити рішення, яким апеляційну скаргу прокурора задовольнити; оскаржувану ухвалу - змінити в частині рішення суду щодо відшкодування процесуальних витрат у сумі 3922 грн. 80 коп., пов'язаних із залученням експерта, які слід віднести на рахунок держави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 122, 126, 376, 405, 407, 409, 418 та 419 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні - прокурора Деснянської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_5 задовольнити.

Ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 16 січня 2024 рокупро звільнення ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності у кримінальному провадженні № 0008329, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.11.2019, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 175, ч. 2 ст. 191, ч. 4 ст. 358 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності та закриття кримінальне провадження, змінити в частині рішення суду щодо відшкодування процесуальних витрат.

Процесуальні витрати у сумі 3922 грн. 80 коп., пов'язані із залученням експерта, віднести на рахунок держави.

У решті оскаржувану ухвалу суду залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Судді: _____________ _____________ _____________

( ОСОБА_1 ) ( ОСОБА_2 ) ( ОСОБА_3 )

Номер справи : 752/3380/21

Номер провадження : 11-кп/824/3059/2024

Категорія: ч. 1 ст. 175, ч. 2 ст. 191, ч. 4 ст. 358 КК України

Головуючий у 1-й інстанції - суддя ОСОБА_10

Доповідач - суддя ОСОБА_1