ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/5989/24
провадження № 1-кс/753/1084/24
У Х В А Л А

"26" березня 2024 р. слідчий суддя Дарницького районного суду м. Києва ОСОБА_1 , розглянувши у приміщенні суду заяву слідчого судді Дарницького районного суду м. Києва ОСОБА_2 про самовідвід від розгляду справи №753/5989/24 за скаргою ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на бездіяльність прокурора Дарницької окружної прокуратури м. Києва, яка полягає у невнесенні до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про вчинення кримінального правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

25.03.2024 ОСОБА_3 та ОСОБА_4 звернулися до Дарницького районного суду м. Києва зі скаргою на бездіяльність прокурора Дарницької окружної прокуратури м. Києва, яка полягає у невнесенні до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про вчинення кримінального правопорушення.

Для розгляду вказаної скарги автоматизованою системою документообігу суду 25.03.2024 визначено слідчого суддю ОСОБА_2 .

25.03.2024 слідчий суддя ОСОБА_2 заявила самовідвід від розгляду вищезазначеної скарги з підстав, передбачених п. 4 ч. 1 ст. 75. Заява вмотивована тим, що у своїх вимогах скаржник просить зобов`язати прокурора внести відомості в ЄРДР, зокрема, стосовно судді Дарницького районного суду м. Києва ОСОБА_5 , яка відповідно є колегою судді ОСОБА_2 , а тому вказана обставина може викликати сумніви у неупередженності слідчого судді при розгляді скарги.

25.03.2024 дану заяву про самовідвід слідчого судді ОСОБА_2 , відповідно до автоматизованої системи документообігу суду, було передано для вирішення слідчому судді ОСОБА_1 .

У судове засідання 26.03.2024 ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та слідчий суддя ОСОБА_2 не з`явились, про день та час розгляду заяви повідомлялись належним чином, що підтверджується матеріалами справи, причини неявки суду не повідомили.

Дослідивши матеріали скарги, заяву про самовідвід, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст.75 КПК України, суддя не може брати участь у кримінальному провадженні, за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Право кожного на справедливий розгляд справи незалежним і безстороннім судом закріплено у ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до п.2.5 Бангалорських принципів діяльності судді, схвалених резолюцією 2006/23 Економічної і Соціальної Ради ООН від 27.07.2006, суддя повинен взяти самовідвід від участі в будь-якому процесі, коли для нього неможливе винесення неупередженого рішення у справі або коли сторонньому спостерігачеві може видатись, що суддя не здатен винести неупередженого рішення.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, безсторонність (неупередженість) суду в сенсі пункту 1 статті 6 Конвенції має визначатися згідно з (i) суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (ii) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (рішення у справах: «Фей проти Австрії», «Ветштайн проти Швейцарії»).

Проте, між суб`єктивною та об`єктивною безсторонністю не існує беззаперечного розмежування, оскільки поведінка судді не тільки може викликати об`єктивні побоювання щодо його безсторонності з точки зору стороннього спостерігача (об`єктивний критерій), а також може бути пов`язана з питанням його або її особистих переконань (суб`єктивний критерій) (рішення у справі «Кіпріану проти Кіпру»).

У деяких випадках, коли докази для спростування презумпції суб`єктивної безсторонності судді отримати складно, додаткову гарантію надасть вимога об`єктивної безсторонності (рішення у справі «Пуллар проти Сполученого Королівства»). У цьому відношенні навіть вигляд має певну важливість - іншими словами, «має не лише здійснюватися правосуддя - ще має бути видно, що воно здійснюється». Адже йдеться про довіру, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти у громадськість (рішення у справі «Де Куббер проти Бельгії»).

Європейський суд з прав людини зазначає у рішеннях «Делкурт проти Бельгії», «Пєрсак проти Бельгії» і «Де Куббер проти Бельгії», що будь-який суддя, стосовно неупередженості якого є обґрунтований сумнів, повинен заявити самовідвід. (Постанова Верховного Суду від 17.09.2019, справа № 277/599/15-к, провадження № 51-9889км18).

На підставі викладеного, з метою забезпечення неупередженості, недопущення недовіри та для усунення будь-яких сумнівів, необхідно дійти висновку про наявність підстав для задоволення заяви слідчого судді ОСОБА_2 про самовідвід у справі за вказаною скаргою.

Керуючись статтями 75, 76, 80, 81, 369, 372 КПК України, слідчий суддя-

У Х В А Л И В :

Заяву слідчого судді Дарницького районного суду м. Києва ОСОБА_2 про самовідвід - задовольнити.

Відвести слідчого суддю Дарницького районного суду м. Києва ОСОБА_2 від розгляду справи № 753/5989/24 (№1-кс/753/1084/24) за скаргою ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на бездіяльність прокурора Дарницької окружної прокуратури м. Києва, яка полягає у невнесенні до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про вчинення кримінального правопорушення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1