Справа № 202/5144/24
Провадження № 1-кп/202/1348/2024
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2024 року м. Дніпро

Індустріальний районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши в спрощеному провадженні без проведення судового розгляду у судовому засіданні та без виклику учасників кримінального провадження до суду обвинувальний акт та додані до нього матеріали кримінального провадження, відомості про яке внесені відомості про яке внесені 20.03.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000065, у відношенні:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Радофініково Тосненського району Ленінградської області, громадянина України, із професійно-технічною освітою, який одружений, має на утриманні малолітню дитину доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , раніше не судимий, військовослужбовець військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, начальник їдальні взводу матеріально-технічного забезпечення військової частини НОМЕР_1 , сержант, який зареєстрований та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

13.03.2023 до Індустріального районного суду міста Дніпропетровська надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені 20.03.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000065 у відношенні ОСОБА_3 обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України із клопотанням прокурора Донецької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_5 , в порядку ст.302 КПК України про розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду у судовому засіданні та без виклику учасників кримінального провадження до суду.

До обвинувального акту додані:

- письмова заява ОСОБА_3 , складена в присутності захисника ОСОБА_6 щодо беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з частиною другою ст. 302 КПК України та згоди з розглядом обвинувального акту в спрощеному провадженні;

- матеріали досудового розслідування.

ОСОБА_3 не затримувався.

Враховуючи зазначене, суд вважає за можливе розглянути обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, що узгоджується з приписами частини другої статті 381 КПК України.

Судом встановлено, що відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 03 грудня 2024 року № 145 сержанта ОСОБА_3 призначено на посаду начальника їдальні взводу матеріально-технічного забезпечення військової частини НОМЕР_1 .

Згідно зі ст. ст. 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України» (далі Статут внутрішньої служби ЗС України) сержант ОСОБА_3 , як військовослужбовець, зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, додержуватися правил поведінки військовослужбовців, беззастережно виконувати накази командирів (начальників) і захищати їх у бою, знати й утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, берегти державне майно, завжди пам`ятати, що за його поведінкою судять про Збройні Сили України в цілому.

Відповідно до ст. ст. 1, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України «Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України» (далі Дисциплінарний статут ЗС України), військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця бездоганно та неухильно додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів, поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків, застосовувати зброю лише в бойовій обстановці, а в мирний час у виняткових випадках, відповідно до вимог Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України.

Проте, в порушення зазначених вимог законодавства, діючи умисно, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, сержант ОСОБА_3 вчинив використання завідомо підробленого документа, за наступних обставин:

У лютому 2023 року сержант ОСОБА_3 , перебуваючи за місцем несення служби у АДРЕСА_2 від невстановленої особи, отримав у подарунок підроблене посвідчення водія серії НОМЕР_2 категорії «В», нібито видане на його ім`я 21.02.2023 ТСЦ 1242, яке надає йому право керувати транспортними засобами категорії «В», але при цьому не проходити курс навчання в автошколі та не здавати іспит на знання правил дорожнього руху

Таким чином, сержант ОСОБА_3 , достовірно знаючи, що посвідчення водія видається державним органом у чітко встановленому законом порядку, переслідуючи мету на використання підробленого офіційного документу, який видається та посвідчується установою, яка має право видавати та посвідчувати такі документи, отримав у своє розпорядження зазначене вище підроблене посвідчення водія, що надало йому можливість керувати транспортними засобами категорії «В».

В подальшому, сержант ОСОБА_3 , якому було достовірно відомо, що отримане ним посвідчення водія є завідомо підробленим, та те, що цей документ не виданий державним органом у чітко встановленому законом порядку та не посвідчений установою, яка має право видавати та посвідчувати такі документи, постійно зберігав його при собі з метою використання для підтвердження, нібито законного, права керування транспортними засобами категорії «В».

20 березня 2024 року приблизно о 11 годині 10 хвилин сержант ОСОБА_3 , маючи при собі завідомо підроблене посвідчення водія серії НОМЕР_2 , керуючи автомобілем «Fiat Ducato», д.н.з. НОМЕР_3 , рухався по автодорозі Слов`янськ-Лиман, де був зупинений працівниками поліції під час спроби перетнути межі блок-посту, розташованого на автошляху Слов`янськ-Лиман біля станції Брусін Донецької залізниці на території Лиманської територіальної громади Краматорського району Донецької області. Надалі, сержант ОСОБА_3 , достовірно знаючи про наявність у нього завідомо підробленого посвідчення водія серії НОМЕР_2 , вирішив використати його під час перевірки документів та пред`явити в якості офіційного документа поліцейському сектору реагування патрульної поліції відділу поліції № 3 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області, який здійснював свої функціональні обов`язки по охороні громадського порядку та виявленню порушень правил дорожнього руху на території вказаного блок-посту.

Реалізуючи свій протиправний умисел, сержант ОСОБА_3 , діючи з прямим умислом, спрямованим на використання завідомо підробленого документа та усвідомлюючи протиправність своїх дій, перебуваючи в зазначений час у зазначеному місці, пред`явив та надав для перевірки працівнику поліції наявне у нього підроблене посвідчення водія серії НОМЕР_2 на своє ім`я з фотографією свого обличчя.

Того ж дня, в період часу з 11 години 50 хвилин до 12 годин 15 хвилин, в ході проведення у встановленому законом порядку огляду місця події - ділянки місцевості в межах блок-посту, розташованого на автошляху Слов`янськ-Лиман біля станції Брусін Донецької залізниці на території Лиманської територіальної громади Краматорського району Донецької області, сержант ОСОБА_3 на вимогу дізнавача СД ВП № 3 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області добровільно надав для огляду посвідчення водія серії НОМЕР_2 , бланк якого не відповідає встановленим зразкам аналогічних бланків посвідчень водія, що перебувають в офіційному обігу на території України.

Вказаними діями ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 4 ст. 358 КК України - використання завідомо підробленого документа.

Викладені судом обставини, встановлені органом досудового розслідування, не оспорюються учасниками судового провадження, під час досудового розслідування ОСОБА_3 беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акту за його відсутності.

Обвинувачений ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин суд не досліджував, відповідно до вимог ч. 2 ст. 382 КПК України.

Це узгоджується з вимогами п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ рекомендації №6 R (87) 18 Комітету Міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

З урахуванням викладеного, суд прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.

Дії ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч. 4 ст. 358 КК України, використання завідомо підробленого документа.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, суд, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії кримінальних проступків, особу обвинуваченого, який має постійне місця проживання, має на утриманні малолітню дитину доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , раніше не судимий, військовослужбовець військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, начальник їдальні взводу матеріально-технічного забезпечення військової частини НОМЕР_1 , сержант, раніше не судимий, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, вину визнав, щиро розкаявся.

В якості обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, згідно ст. 66 КК України, суд визнає його щире каяття.

Обставин, які, відповідно до ст. 67 КК України, обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.

На підставі вищевикладеного, з урахуванням загальних засад призначення покарання: законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, враховуючи вимоги ст. 65 КК України про те, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень і що більш суворий вид покарання з числа передбачених за скоєне кримінальне правопорушення призначається лише у випадку, якщо менш суворий вид покарання буде недостатнім для виправлення особи і попередження вчинення нею кримінальних правопорушень, ступень тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, його наслідків, особи обвинуваченого, обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_3 покарання у виді штрафу.

Обставин, які б суттєво знижували ступінь тяжкості вчиненого проступку та являлись передумовою для застосування до обвинуваченого положень ст.ст.69, 69-1 КК України та ст.75 КК України, судом не встановлено.

Таке покарання, на переконання суду, буде необхідним для виправлення обвинуваченого, запобігання вчиненню нових злочинів, відповідатиме особі обвинуваченого та є достатнім, для досягнення, відповідно до ст. 50 КК України мети покарання.

Враховуючи те, що стосовно обвинуваченого запобіжний захід не застосовувався, а сторони провадження не заявили клопотання про застосування відносно нього запобіжного заходу, суд не вбачає підстав для застосування обвинуваченому запобіжного заходу до набрання вироком законної сили.

Цивільний позов не заявлений. Долю речових доказів суд вирішує в порядку ст. 100 КПК України. Долю процесуальних витрат суд вирішує в порядку ст.ст. 118-124 КПК України.

Керуючись статтями 100, 124, 368, 370, 373, 374, 381, 382 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:

Визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок.

Запобіжний захід у відношенні ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили - не обирати.

Речові докази: сейф-пакет 5665244 в упаковці експерта в якому міститься посвідчення водія серії НОМЕР_2 , яке зберігається в матеріалах кримінального провадження знищити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів у зв`язку з проведенням судової технічної експертизи № СЕ-19/113-24/1754-ДД від 01.04.2024 року, які, згідно довідки, складають 2 271 (дві тисячі двісті сімдесят одна) грн. 84 коп.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Індустріальний районний суд міста Дніпропетровська протягом 30 (тридцяти) днів з дня отримання копії вироку.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акту щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Головуючий суддя ОСОБА_1