Справа № 643/3174/23
Провадження № 1-кп/643/94/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2024 року м. Харків

Московський районний суд м. Харкова у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченої ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , обвинуваченої ОСОБА_6 , законного представника обвинуваченої ОСОБА_7 , захисника ОСОБА_8 , розглянувши у відкритому підготовчому засіданні матеріали кримінальних проваджень, внесених до ЄРДР за №0001306 від 20 квітня 2023 року та №0000498 від 11 лютого 2023 року відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Курськ, російської федерації, без громадянства, без будь якої освіти, не одруженої, не працюючої, яка зареєстрована та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 185, ч. 1 ст. 304 КК України,

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки м.Харкова, громадянки України, яка має неповну середню освіту, офіційно не працюючої, яка зареєстрована та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.304, ч. 4 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До Московського районного суду м. Харкова надійшли вказані обвинувальні акти з додатками.

Обвинувачена ОСОБА_4 та її захисник в підготовчому судовому засіданні прохали повернути обвинувальні акти відносно ОСОБА_4 прокурору, оскільки прокурором не встановлено особу обвинуваченої на підставі належних документів, а також не надано обвинувальні акти у перекладі на рідну мову обвинуваченої.

Прокурор заперечував проти повернення обвинувального акту.

Захисник обвинуваченої ОСОБА_10 вважав можливим призначити справу до розгляду.

Обвинувачена ОСОБА_6 та її законний представник покладалися на розсуд суду.Заслухавши думку учасників судового провадження, вивчивши обвинувальний акт з додатками, суд приходить до висновку, що обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору з наступних підстав.

Так, у відповідності з п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

З огляду на викладене суд вважає, що встановлена невідповідність обвинувального акту вимогам ст. 291 КПК України унеможливлює призначення судового розгляду, у зв`язку з чим вказаний обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору.

Із матеріалів справи вбачається, що реєстр матеріалів досудового розслідування не містить відомостей про клопотання сторони захисту про переклад зазначених процесуальних документів. Відсутність обвинувального акту в перекладі однозначно ускладнює становище обвинуваченого, який не володіє українською мовою. У цьому випадку мала би бути забезпечена участь перекладача, який переклав би обвинувальний акт та підозру на рідну мову обвинуваченого, або іншу мову, якою він володіє.

На переконання суду, враховуючи відсутність громадянства України у обвинуваченої та наявність сумнівів у знанні нею української мови та як наслідок розуміння змісту процесуальних документів, повідомлення про підозру та обвинувальний акт мали б бути обов`язково письмово перекладені без будь-яких клопотань сторони захисту, і цей переклад невідкладно мав би бути вручений обвинуваченій.

Під час розгляду підготовчого судового засідання відсутність перекладу обвинувального акту не лише ускладнює право обвинуваченого на захист, а й перешкоджає призначенню кримінального провадження до судового розгляду.

Обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Саме в ньому формується те обвинувачення, обґрунтованість якого перевірятиметься судом, і тому його переклад необхідний обвинуваченому для справедливого суду.

У відповідності до п. 18, ч. 3, ст. 42 КПК України обвинувачений має право отримувати копії процесуальних документів рідною або іншою мовою, якою він володіє.

Відповідно до ст. 29 КПК України кримінальне провадження здійснюється державною мовою.

Згідно із ч. 2 ст. 29 особа повідомляється про підозру у вчиненні кримінального правопорушення державною мовою або будь-якою іншою мовою, якою вона достатньо володіє для розуміння суті підозри у вчиненні кримінального правопорушення.

Аналіз наведених норм КПК України та обставин дає зробити висновок про те, що відсутність перекладу обвинувального акту на рідну мову обвинуваченого, або іншу мову, якою він володіє, перешкоджає призначенню кримінального провадження до судового розгляду.

Окрім того, як слідує з матеріалів обвинувального акту, в ході досудового розслідування та складення обвинувального акту, належним чином не було встановлено особу обвинуваченої, за допомогою належних документів.

У відповідності до п. 2 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я та по-батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство).

Проте, суд під час підготовчого судового засідання позбавлений можливості перевірити відповідність анкетних відомостей обвинуваченої ОСОБА_4 , які вказані в обвинувальному акті, виходячи з наступного.

Так, відповідно до п. 1, 2 ч. 1 ст. 13 Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» від 20.11.2012 № 5492-VI зі змінами та доповненнями, документами, що посвідчують особу є:

1) документи, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України:

а) паспорт громадянина України;

б) паспорт громадянина України для виїзду за кордон;

в) дипломатичний паспорт України;

г) службовий паспорт України;

ґ) посвідчення особи моряка;

д) посвідчення члена екіпажу;

е) посвідчення особи на повернення в Україну;

є) тимчасове посвідчення громадянина України;

2) документи, що посвідчують особу та підтверджують її спеціальний статус:

а) посвідчення водія;

б) посвідчення особи без громадянства для виїзду за кордон;

в) посвідка на постійне проживання;

г) посвідка на тимчасове проживання;

ґ) картка мігранта;

д) посвідчення біженця;

е) проїзний документ біженця;

є) посвідчення особи, яка потребує додаткового захисту.

Однак, жодних із зазначених у переліку документів, на момент складення обвинувального акту та на момент проведення підготовчого провадження, у вказаної особи не було, що підтвердила у судовому засіданні особа, яка зазначила свої анкетні данні як ОСОБА_4 та вказала, що станом на час проведення досудового розслідування слідчому вона не мала взагалі не мала паспорта. Її захисник зазначив, що народилася її підзахисна у російській федерації і на момент проведення підготовчого судового засідання її особа не підтверджується жодними передбаченими законом документами.

Отже, виходячи з наведеного, орган досудового розслідування, в порушення наведених вище вимог Закону встановив особу обвинуваченої зі слів самої підозрюваної, яку повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення та відносно якої обвинувальний акт направлений до суду в порядку ст. 291 КПК України, що є грубим порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Таким чином, суд позбавлений об`єктивної можливості встановити особу відносно якої складений обвинувальний акт та перевірити відповідність анкетних відомостей обвинуваченої через відсутність у останньої належних документів, що посвідчують її особу, у тому числі, дійсного паспорту громадянина України чи будь якої іншої країни, що є безумовною перешкодою для призначення судового розгляду за вказаним обвинувальним актом та підставою для його повернення прокурору через невідповідність вимогам п. 2 ч. 2 ст. 291 КПК України.

Приймаючи рішення про повернення обвинувального акту прокурору суд вважає, що для усунення недоліків, вказаних у даній ухвалі суду, в проведенні будь-яких слідчих чи процесуальних дій необхідності немає.

При цьому, стороні обвинувачення необхідно звернути увагу, що положень, які би визначали строк, протягом якого після повернення судом обвинувального акту прокурору сторона обвинувачення має виправити недоліки обвинувального акту і звернутися до суду з виправленим обвинувальним актом чинний КПК України не містить. У той же час відповідно до частини 2 статті 113 КПК України будь-яка процесуальна дія має бути виконана без невиправданої затримки.

Таким чином, для усунення недоліків, вказаних в даній ухвалі суду, прокурор, має процесуальну можливість звернутися до суду з виправленим обвинувальним актом, дотримавшись при цьому критерію розумності строків.

Керуючись ст. 314 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання захисника ОСОБА_5 про повернення обвинувального акта прокурору - задовольнити.

Обвинувальні акти у кримінальних провадженнях, внесених до ЄРДР за №0001306 від 20 квітня 2023 року та №0000498 від 11 лютого 2023 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 185, ч. 1 ст. 304 КК України, ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, повернути прокурору для виконання вимог КПК України.

Ухвала може бути оскаржена протягом 7 днів з моменту оголошення до Харківського апеляційного суду.

Суддя ОСОБА_1