Справа № 301/1851/24

В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"24" червня 2024 р. Іршавський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Іршавського районного суду Закарпатської області в місті Іршава кримінальне провадження № 0000173 від 02.04.2024, за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, місце народження: с. Осій, Хустського району Закарпатської області, місце реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 , офіційно не працевлаштованого, з середньою освітою, не одруженого, раніше не судимого,-

у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого за ч. 4 ст. 185 КК України,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, місце народження: с. Білки, Хустського району, Закарпатської області, місце реєстрації: АДРЕСА_2 , місце проживання: АДРЕСА_3 , з середньою освітою, одруженого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого за ч. 4 ст. 185 КК України,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, місце народження с. Осій, Хустського району, Закарпатської області, місце реєстрації та проживання: АДРЕСА_3 , з середньою освітою, неодруженого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого за ч. 4 ст. 185 КК України,

за участю сторін та інших учасників кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_6 ,

обвинувачених - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

Формулювання обвинувачення ОСОБА_3 , визнаного судом доведеним.

22 березня 2024 року у період часу з 00:00 годин по 05:30 годин, більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 мешканець АДРЕСА_1 за попередньою змовою з ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , розприділивши між собою ролі, попередньо знаючи про те, що Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року на території України введено режим воєнного стану діючи умисно, з корисливих спонукань, з метою заволодіння чужим майном, через отвір у дерев`яному паркані проникли на територію стоянки вантажних автомобілів, що розташована за адресою: АДРЕСА_4 , де з вантажного автомобіля марки «VOLVO», д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_7 викрали 210 літрів дизельного палива.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст.185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена за попередньою змовою групою осіб, вчинена в умовах воєнного стану.

Формулювання обвинувачення ОСОБА_4 , визнаного судом доведеним.

У період часу з 00:00 годин по 05:30 годин, більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено 22 березня 2024 року, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 мешканець АДРЕСА_3 за попередньою змовою з ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , розприділивши між собою ролі, попередньо знаючи про те, що Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року на території України введено режим воєнного стану діючи умисно, з корисливих спонукань, з метою заволодіння чужим майном, через отвір у дерев`яному паркані проникли на територію стоянки вантажних автомобілів, що розташована за адресою: АДРЕСА_4 , де з вантажного автомобіля марки «VOLVO», д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_7 викрали 210 літрів дизельного палива.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст.185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена за попередньою змовою групою осіб, вчинена в умовах воєнного стану.

Формулювання обвинувачення ОСОБА_5 , визнаного судом доведеним.

У період часу з 00:00 годин по 05:30 годин, більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено 22 березня 2024 року, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 мешканець АДРЕСА_3 за попередньою змовою з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , розприділивши між собою ролі, попередньо знаючи про те, що Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року на території України введено режим воєнного стану діючи умисно, з корисливих спонукань, з метою заволодіння чужим майном, через отвір у дерев`яному паркані проникли на територію стоянки вантажних автомобілів, що розташована за адресою: АДРЕСА_4 де з вантажного автомобіля марки «VOLVO», д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_7 викрали 210 літрів дизельного палива.

Таким чином, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст.185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена за попередньою змовою групою осіб, вчинена в умовах воєнного стану.

Після чого, ОСОБА_5 разом з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 покинули місце вчинення злочину отримавши реальну можливість розпорядитися викраденим дизельним паливом. Вказаними неправомірними діями ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 власнику викраденого майна потерпілому ОСОБА_7 , спричинено майнову шкоду на загальну суму 11 266 грн 50 коп.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, при обставинах зазначених в обвинувальному акті, визнав повністю, підтвердив обставини вчинення ним зазначеного правопорушення, суду показав, що на початку весни 2024 року до нього додому в с.Осій, за попередньою домовленістю, приїхали ОСОБА_5 та ОСОБА_4 . Близько до опівночі вони поїхали на автомобілі на якому приїхав ОСОБА_4 до міста Іршава, щоб подивитися чи не стоять на стоянках вантажні автомобілі з яких можна було б викрасти дизельне паливо. Проїхавши по місту побачили стоянку з вантажними автомобілями, через отвір у дерев`яному паркані проникли на стоянку де разом із ОСОБА_8 та ОСОБА_9 викрали дизельне паливо 210 літрів. Приблизно через тиждень він дізнався, що вантажний автомобіль з якого було викрадене паливо належить потерпілому ОСОБА_7 . У вчиненому розкаявся, потерпілому матеріальні збитки відшкодував, просив не застосовувати до нього суворе покарання.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, при обставинах зазначених в обвинувальному акті, визнав повністю, підтвердив обставини вчинення ним зазначеного правопорушення, суду показав, що в березні 2024 року за попередньою домовленістю приїхав на автомобілі, який взяв у ОСОБА_10 , до ОСОБА_3 в с.Осій, також туди підійшов їх спільний знайомий ОСОБА_5 . Так як вони і домовлялись, кожен взяв з собою пусті каністри, щоб поїхати до міста ОСОБА_11 за дизпаливом. Проїхавши по місту ОСОБА_11 побачили стоянку з вантажними автомобілями. Після чого, через отвір у дерев`яному паркані проникли на стоянку де разом із ОСОБА_8 та ОСОБА_12 викрали дизельне паливо 210 літрів з вантажного автомобіля, який належав потерпілому. У вчиненому розкаюється, зробив для себе висновки, потерпілому матеріальні збитки відшкодував, просив не застосовувати до нього суворе покарання.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, при обставинах зазначених в обвинувальному акті, визнав повністю, підтвердив обставини вчинення ним зазначеного правопорушення, суду показав, що навесні прийшов до свого знайомого ОСОБА_13 . Так як вони з ОСОБА_12 та ОСОБА_14 попередньо домовились зустрітись в цей час, щоб в подальшому поїхати до міста ОСОБА_11 та викрасти з вантажних автомобілів, які стоять на стоянках, дизпаливо. Проїхавши по місту ОСОБА_11 побачили стоянку з вантажними автомобілями. Через отвір у дерев`яному паркані проникли на стоянку де разом із ОСОБА_14 та ОСОБА_12 викрали дизельне паливо 210 літрів з вантажного автомобіля, який належав потерпілому. У вчиненому розкаюється, потерпілому матеріальні збитки відшкодував, просив не застосовувати до нього суворе покарання.

Потерпілий ОСОБА_7 в судове засідання не з`явився, до суду подав заяву щодо розгляду справи без його участі, в заяві зазначив, що обвинувачені відшкодували йому матеріальну шкоду, визначення міри покарання залишив на розсуд суду.

Крім повного визнання своєї вини обвинуваченими, їх винуватість у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення за ч. 4 ст.185 КК України, доведена зібраними органом досудового розслідування матеріалами кримінального провадження, які учасники судового провадження не оспорювали та вважали їх дослідження в судовому засіданні недоцільним.

На підставі ч.3 ст. 349 КПК України за згодою учасників судового провадження, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин справи, які ніким не оспорюються, а саме доказів на підтвердження події кримінального правопорушення, часу, місця, способу, мети та мотивів його вчинення, винуватості обвинувачених. При цьому суд з`ясував, чи вони правильно розуміють зміст цих обставин, сумніви у добровільності їх позиції відсутні, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, та обмежився таким обсягом дослідження доказів: допит обвинувачених, дослідження матеріалів кримінального провадження, що характеризують особи обвинувачених, дослідження матеріалів справи по процесуальних витратах та речових доказах.

При призначенні покарання обвинуваченим суду слід суворо дотримуватись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

В даній справі, суд, призначаючи покарання обвинуваченим, при виборі заходу примусу і порядку його відбування разом зі ступенем тяжкості вчинених злочинів, враховує дані про особу кожного обвинуваченого та всі інші обставини, які відповідно до положень КК України, у тому числі статей 66, 67 цього Кодексу, впливають на вибір заходу примусу та порядок його відбування.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для його виправлення, попередження нових злочинів, та враховуючи вимоги ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до яких покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Суд, оцінивши докази по справі, вважаючи їх належними, допустимими та достовірними, а сукупність зібраних доказів достатніми та взаємопов`язаними по справі, кваліфікує дії ОСОБА_3 за ч.4 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена за попередньою змовою групою осіб, вчинена в умовах воєнного стану. Доведеність вини і така кваліфікація дій обвинуваченого в суду не викликає сумнівів.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 за ч.4 ст.185 КК України, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності і тяжкість скоєного злочину, який за класифікацією ст. 12 КК України є тяжким злочином. Дані про особу обвинуваченого: згідно вимоги про судимість ОСОБА_3 раніше не судимий, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікарів психіатра, нарколога та фтизіатра не перебуває. При цьому до обставин, які пом`якшують покарання, суд відносить повне визнання обвинуваченим своєї винуватості, щире каяття, добровільне відшкодування матеріальної шкоди, обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про обрання покарання обвинуваченому ОСОБА_3 в межах санкції статті, яка передбачає покарання за вчинений злочин, передбачений ч.4 ст.185 КК України. Разом із тим суд вважає, що виправлення і перевиховання ОСОБА_3 можливе без ізоляції його від суспільства. При цьому суд враховує те, що він раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, вину у скоєному визнав, щиро кається у вчиненому. Тому, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, ОСОБА_3 слід звільнити від відбування покарання з випробуванням, на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком і покладенням на нього обов`язків у відповідності до ст.76 КК України, і таке покарання буде справедливим, необхідним й достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Суд, оцінивши докази по справі, вважаючи їх належними, допустимими та достовірними, а сукупність зібраних доказів достатніми та взаємопов`язаними по справі, кваліфікує дії ОСОБА_4 за ч.4 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена за попередньою змовою групою осіб, вчинена в умовах воєнного стану. Доведеність вини і така кваліфікація дій обвинуваченого в суду не викликає сумнівів.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 за ч.4 ст.185 КК України, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності і тяжкість скоєного злочину, який за класифікацією ст. 12 КК України є тяжким злочином. Дані про особу обвинуваченого: згідно вимоги про судимість ОСОБА_4 раніше не судимий, одружений, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікарів психіатра, нарколога та фтизіатра не перебуває. При цьому до обставин, які пом`якшують покарання, суд відносить повне визнання обвинуваченим своєї винуватості, щире каяття, добровільне відшкодування матеріальної шкоди, обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про обрання покарання обвинуваченому ОСОБА_4 в межах санкції статті, яка передбачає покарання за вчинений злочин, передбачений ч.4 ст.185 КК України. Разом із тим суд вважає, що виправлення і перевиховання ОСОБА_4 можливе без ізоляції його від суспільства. При цьому суд враховує те, що він раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, вину у скоєному визнав, щиро кається у вчиненому. Тому, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, ОСОБА_4 слід звільнити від відбування покарання з випробуванням, на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком і покладенням на нього обов`язків у відповідності до ст.76 КК України, і таке покарання буде справедливим, необхідним й достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Суд, оцінивши докази по справі, вважаючи їх належними, допустимими та достовірними, а сукупність зібраних доказів достатніми та взаємопов`язаними по справі, кваліфікує дії ОСОБА_5 за ч.4 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена за попередньою змовою групою осіб, вчинена в умовах воєнного стану. Доведеність вини і така кваліфікація дій обвинуваченого в суду не викликає сумнівів.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 за ч.4 ст.185 КК України, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності і тяжкість скоєного злочину, який за класифікацією ст. 12 КК України є тяжким злочином. Дані про особу обвинуваченого: згідно вимоги про судимість ОСОБА_5 раніше не судимий, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікарів психіатра, нарколога та фтизіатра не перебуває. При цьому до обставин, які пом`якшують покарання, суд відносить повне визнання обвинуваченим своєї винуватості, щире каяття, добровільне відшкодування матеріальної шкоди, обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про обрання покарання обвинуваченому ОСОБА_5 в межах санкції статті, яка передбачає покарання за вчинений злочин, передбачений ч.4 ст.185 КК України. Разом із тим суд вважає, що виправлення і перевиховання ОСОБА_5 можливе без ізоляції його від суспільства. При цьому суд враховує те, що він раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, вину у скоєному визнав, щиро кається у вчиненому. Тому, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, ОСОБА_5 слід звільнити від відбування покарання з випробуванням, на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком і покладенням на нього обов`язків у відповідності до ст.76 КК України, і таке покарання буде справедливим, необхідним й достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

За вимогами ч.2 ст.124 КПК України із ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 належить стягнути на користь Держави процесуальні витрати на загальну суму 1514, 56 грн, що підтверджено довідками про витрати на проведення експертизи 12.04.2024.

Ухвалами слідчого судді Іршавського районного суду Закарпатської області від 09.04.2024 та 03.04.2024 накладено арешт на вилучене майно у кримінальному провадженні №0000173 від 02.04.2024. У відповідності до ч.4 ст. 174 КПК України арешт майна підлягає скасуванню.

Питання про долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 100, 124, 349,368,370,374, 395, 615 КПК України, суд ,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у скоєнні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України і призначити йому покарання 5 (п`ять) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України засудженого ОСОБА_3 звільнити від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк тривалістю 1 ( один ) рік.

Згідно зі ст.76 КК України протягом іспитового строку покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання/роботи, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_3 процесуальні витрати в розмірі 504 (п`ятсот чотири) грн 85 коп на користь Держави.

ОСОБА_4 визнати винуватим у скоєнні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України і призначити йому покарання 5 (п`ять) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України засудженого ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк тривалістю 1 (один ) рік.

Згідно зі ст.76 КК України протягом іспитового строку покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання/роботи, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_4 процесуальні витрати в розмірі 504 (п`ятсот чотири) грн 85 коп на користь Держави.

ОСОБА_5 визнати винуватим у скоєнні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України і призначити йому покарання 5 (п`ять) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України засудженого ОСОБА_5 звільнити від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.

Згідно зі ст.76 КК України протягом іспитового строку покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання/роботи, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_5 процесуальні витрати в розмірі 504 (п`ятсот чотири) грн 85 коп на користь Держави.

Заходи забезпечення кримінального провадження, застосовані у відповідності до ухвал слідчого судді Іршавського районного суду Закарпатської області від 09.04.2024 та 03.04.2024 у кримінальному провадженні №0000173 від 02.04.2024 - скасувати.

Речові докази по кримінальному провадженню № 0000173 від 02.04.2024:

- автомобіль марки Fiat doblo д.н.з. НОМЕР_2 , який поміщено на спец майданчик ВП №1 Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області та ключі від автомобіля марки Fiat doblo д.н.з. НОМЕР_2 , які поміщено в білий паперовий конверт з відповідними підписами та надписами повернути користувачу ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , мешканцю АДРЕСА_3 ;

- пластикову каністру прямокутної форми чорного кольору об`ємом 5 літрів, пластикову каністру квадратної форми білого кольору об`ємом 5 літрів, пластикову фляшку круглої форми світло синього кольору об`ємом 5 літрів, які передано у кімнату для зберігання речових доказів ВП №1 Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області знищити;

- диск CD-R №03918 з відеозаписом, якийприєднано до матеріалів кримінального провадження - залишити при матеріалах справи.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Закарпатського апеляційного суду через Іршавський районний суд Закарпатської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку після його проголошення вручити обвинуваченим та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя Іршавського

районного суду : ОСОБА_1