Справа № 930/602/24
Провадження №1-кп/930/162/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.04.2024 року м. Немирів

Немирівський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарі судового засідання: ОСОБА_2

за участю прокурора: ОСОБА_3

обвинуваченого: ОСОБА_4

захисника обвинуваченого: адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Немирові матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000157 від 10.07.2023 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Піщанка, Вінницької області, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 361-2 КК України -

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до наказу начальника ГУНП у Вінницькій області № 80 о/с від 31.05.2021, старшого сержанта поліції ОСОБА_4 призначено на посаду поліцейського сектору реагування патрульної поліції відділу поліції №5 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області.

Згідно з ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» працівниками правоохоронних органів є, у тому числі, працівники Національної поліції.

Відповідно до ст. ст. 1, 20 Закону України «Про Національну поліцію», ОСОБА_4 виконує функції офіційного представника органу виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку, тобто є службовою особою правоохоронного органу - представником влади, на якого ч. 2 ст. 19 Конституції України, ч. 1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію» покладено обов`язки: неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; поважати і не порушувати прав і свобод людини, зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків.

Згідно ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» в основні завдання ОСОБА_4 , серед іншого, входить: здійснення превентивної та профілактичної діяльності, спрямованої на запобігання вчиненню правопорушень; виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживання у межах своєї компетенції заходів для їх усунення; вживання заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припинення виявлених кримінальних та адміністративних правопорушень; у випадках, визначених законом, здійснення провадження справах про адміністративні правопорушення, прийняття рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечення їх виконання; регулювання дорожнього руху та здійснення контролю за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі та інше.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 59 Закону України «Про Національну поліцію» - служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень.

Таким чином, ОСОБА_4 , являючись співробітником правоохоронного органу, наділений рядом владних повноважень і згідно з ч. 3 ст. 18 та приміткою 1 до ст. 364 КК України, є службовою особою, оскільки постійно здійснює функції представника: влади.

Відповідно до ст. 27 Закону України «Про Національну поліцію» поліція має безпосередній оперативний доступ до інформації та інформаційних ресурсів інших органів державної влади за обов`язковим дотриманням Закону України «Про захист персональних даних». Інформація про доступ до бази (банку) даних повинна фіксуватися та зберігатися в автоматизованій системі обробки даних, включно з інформацією про поліцейського, який отримав доступ, та про обсяг даних, доступ до яких було отримано. Кожна дія поліцейського щодо отримання інформації з інформаційних ресурсів, передбачених ст. ст. 26, 27 цього Закону, фіксується у спеціальному електронному архіві, ведення якого покладається на службу інформаційних технологій Міністерства внутрішніх справ України. В електронному архіві фіксується прізвище, ім`я, по батькові та номер спеціального жетона поліцейського, вид отриманої інформації, реєстр, з якого отримувалася інформація, час отримання вид отриманої інформації, реєстр, з якого отримується інформація, час отримання інформації та інші дані, необхідні для ідентифікації поліцейського, який отримував інформацію з реєстрів.

Відповідно до ст. 28 Закону України «Про Національну поліцію» поліція вживає всіх заходів для недопущення будь-яких порушень прав і свобод, пов`язаних з обробкою інформації. Поліцейській несуть персональну дисциплінарну, адміністративну та кримінальну відповідальність за вчинені ними діяння, що призвели д порушень прав і свобод людини, пов`язаних з обробкою інформації.

У відповідності до ч. 1 ст. 21 Закону України «Про інформацію», інформацією з обмеженим доступом є конфіденційна, таємна, та службова інформація.

Частиною 2 ст. 21 Закону України «Про інформацію» визначено, що конфіденційною є інформація про фізичну особу, а також інформація, доступ до якої обмежено фізичною або юридичною особою, крім суб`єктів владних повноважень. Конфіденційна інформація може поширюватися за бажанням (згодою) відповідної особи у визначеному нею порядку відповідно до передбачених нею умов, а також в інших випадках, визначених законом.

Наказом міністерства внутрішніх справ України № 676 від 03.08.2017 року затверджено Положення про інформаційно-телекомунікаційну систему «Інформаційний портал Національної поліції України» (далі ІПНП), відповідно до якого інформаційно-телекомунікаційна система «Інформаційний портал Національної поліції України» - сукупність технічних і програмних засобів, призначених для обробки відомостей, що утворюються у процесі діяльності Національної поліції України та її інформаційно-аналітичного забезпечення. Система ІПНП є складовою частиною єдиної інформаційної системи МВС.

Відповідно до ч. 2 розділу II вказаного Положення системи ІПНП призначена зокрема для надання безпосереднього оперативного доступу до інформаційних ресурсів ЄІС МВС та здійснення пошукових та аналітичних функцій для використання інформації з інформаційних ресурсів (база даних) поліції, МВС та інших органів державної влади в межах службової діяльності відповідно до рівня доступу і повноважень за запитом або регламентом.

Частиною 2 розділу III вказаного Положення визначено, що в інформаційних ресурсах системи ІПНП обробляється інформація, яка належить до державних інформаційних ресурсів. Така інформація не підлягає поширенню та передачі іншим особам, крім випадків, передбачених законодавством.

Статтею 4 Закону України «Про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах», визначено, що порядок доступу до державних інформаційних ресурсів або інформації з обмеженим доступом, вимога щодо захисту якої встановлена законом, перелік користувачів та їх повноваження стосовно цієї інформації визначаються законодавством.

Відповідно до п. 6 Правил забезпечення захисту інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах, затверджені постановою КМУ № 373 від 29.03.2006 року під час обробки службової і таємної інформації повинен забезпечуватися її захист від несанкціонованого та неконтрольованого ознайомлення, модифікації, знищення, копіювання, поширення.

Доступ до службової інформації надається тільки ідентифікованим та автентифікованим користувачам.

Згідно з частиною 3 статті 10 Закону України «Про захист персональних даних» використання персональних даних працівниками суб`єктів відносин, пов`язаних з персональними даними, повинно здійснюватися лише відповідно до їхніх професійних чи службових або трудових обов`язків. Ці працівники зобов`язані не допускати розголошення у будь-який спосіб персональних даних, які їм було довірено або які стали відомі у зв`язку з виконанням професійних чи службових або трудових обов`язків, крім випадків, передбачених законом. Таке зобов`язання чинне після припинення ними діяльності, пов`язаної з персональними даними, крім випадків, установлених законом.

У відповідності до п. п. З, 4, 5, 6 Розділу IV Положення про інформаційно-телекомунікаційну систему «Інформаційний портал Національної поліції України» користувачами системи ІПНП є посадові особи органів (підрозділів) поліції, яким в установленому порядку надано право доступу до інформації в цій системі. Ідентифікація користувача та підтвердження цілісності даних, що обробляються в системі ІПНП, забезпечуються застосуванням електронного цифрового підпису або інших програмно-технічних засобів авторизації користувачів та забезпечення цілісності даний. Кожна дія користувача щодо отримання інформації з інформаційних ресурсів системи ІПНП фіксується у спеціальному електронному архіві. Користувачі системи ІПНП зобов`язані не розголошувати у будь-який спосіб інформацію, яка їм стала відома у зв`язку з виконанням посадових обов`язків, крім випадків, передбачених законом, відповідають за достовірність інформації, що вводиться ними до відповідних інформаційних ресурсів системи ІПНП, та зобов`язані дотримуватися законодавства у сфері захисту інформації.

Отже, поліцейський сектору реагування патрульної поліції відділу поліції №5 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області ОСОБА_4 , будучи представником влади та працівником правоохоронного органу, маючи відповідну фахову підготовку та досвід роботи в органах поліції, свідомо, умисно та цілеспрямовано, усвідомлюючи протиправність власних дій, використовуючи своє службове становище всупереч інтересам служби, вчинив кримінальне правопорушення у сфері використання електронно-обчислювальних машин (комп`ютерів), систем та комп`ютерних мереж і мереж електрозв`язку за наступних обставин.

Свідомо нехтуючи вище зазначеними нормами діючого законодавства, нівелюючи власними діями основні засади діяльності Національної поліції України, являючись представником влади та працівником правоохоронного органу, поліцейський сектору реагування патрульної поліції відділу поліції №5 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області ОСОБА_4 , діючи умисно, без належних правових підстав, отримавши інформацію з обмеженим доступом з ІПНП, будучи попередженим про обов`язок нерозголошення відомостей, що містять персональні дані, розповсюдив інформацію з обмеженим доступом, яка зберігається в автоматизованій системі ІПНП, що створена та захищена відповідно до чинного законодавства.

Так, 04.12.2023 приблизно о 12.11 годині до ОСОБА_4 на його мобільний телефон № НОМЕР_1 зателефонував його знайомий ОСОБА_6 (м.т. № НОМЕР_2 ) та висловив прохання дізнатись інформацію про власника автомобіля Mazda д.н.з. НОМЕР_3 , ідентифікаційний номер транспортного засобу: НОМЕР_4 , на що ОСОБА_4 погодився надати останньому інформацію з обмеженим доступом.

У подальшому, відповідно до розстановки сил та засобів відділу поліції №5 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області на 05.12.2023 року поліцейський сектору реагування патрульної поліції відділу поліції №5 ОСОБА_4 ніс службу на службовому автомобілі «Mitsubishi» р.н.з. НОМЕР_5 .

Перебуваючи на службі, 05.12.2023 року приблизно о 10:49 годині, знаходячись на території обслуговування відділу поліції №5 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області а саме здійснюючи патрулювання по авто дорозі «М-30» Немирівського району, поліцейський ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний намір, використавши особистий логін та пароль, отримав інформацію з інформаційно-телекомунікаційної системи ІПНП про власника автомобіля Mazda д.н.з. НОМЕР_3 .

Через деякий час, а саме 05.12.2023 приблизно біля 10:49 години реалізуючи свій злочинний умисел, поліцейський ОСОБА_4 , достовірно знаючи та усвідомлюючи, що інформація, яку він отримав з інформаційно-телекомунікаційної системи ІПНП, є інформацією з обмеженим доступом та охороняється законом, в порушення вимог ст. ст. 27, 28 Закону України «Про Національну поліцію України», ч. З ст. 10 Закону України «Про захист персональних даних», п. 6 Розділу IV Положення про інформаційно-телекомунікаційну систему «Інформаційний портал Національної поліції України», без службової необхідності та відповідних правових підстав, всупереч інтересам служби, діючи умисно, зателефонував до ОСОБА_6 та повідомив йому інформацію про автомобіль Mazda д.н.з. НОМЕР_3 , ідентифікаційний номер транспортного засобу: НОМЕР_4 , вказавши що даний автомобіль має інший номерний знак, а саме « НОМЕР_6 , а також іншу конфіденційну інформацію.

Таким чином, поліцейський сектору реагування патрульної поліції відділу поліції №5 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області ОСОБА_4 , будучи працівником правоохоронного органу, діючи умисно, використовуючи своє службове становище, всупереч інтересам служби, несанкціоновано - без належних правових підстав розповсюдив персональні дані особи та іншу конфіденційну інформацію, що є інформацією з обмеженим доступом, яка зберігається в інформаційно-телекомунікаційній системі «Інформаційний портал Національної поліції України», що створена та захищена відповідно до Закону України «Про інформацію», Закону України «Про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах», закону України «Про Національну поліцію України» та Положення про інформаційно-телекомунікаційну систему «Інформаційний портал Національної поліції України».

16.04.2024 року у підготовчому судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_4 , адвокат ОСОБА_5 заявив клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст. 48 КК України у зв`язку із зміною обстановки, яке мотивоване тим, що 19.01.2024 року ОСОБА_4 звернувся до керівництва ГУ НП у Вінницькій області з рапортом про звільнення за власним бажанням та був звільнений згідно Наказу № 24 о/с від 02 лютого 2024 року зі служби в Національній поліції України згідно п.7 ч.1 ст. 77 Закону України про національну поліцію України» тобто більше не є поліцейським сектору реагування патрульної поліції відділу поліції № 5 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області, тобто представником влади та працівником правоохоронного органу, в зв`язку з чим не може користуватись правами, які мав згідно Закону України «Про національну поліцію» втому числі мати доступ до будь-якої інформації, доступ до якої обмежено фізичною або юридичною особою, окрім того ОСОБА_4 , в зв`язку зі звільненням з правоохоронних органів на даний час позбавлений можливості впливати своїм службовим становищем на інших осіб, включаючи працівників Національної поліції України з метою отримання вказаної інформації.

Згідно інформації, наявної в обвинувальному акті та матеріалах кримінального провадження, ОСОБА_4 вперше вчинив злочин, повністю визнав свою вину та щиро розкаявся та активно сприяв розкриттю злочину.

Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав подане захисником клопотання, просив його задовольнити, зазначив, що всі наслідки прийняття такого рішення йому відомі та зрозумілі.

Прокурор ОСОБА_3 не заперечував щодо задоволення клопотання сторони захисту про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності на підставі ст. 48 КК України.

Суд, дослідивши подане клопотання, матеріали кримінального провадження, заслухавши думку учасників судового провадження, дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст. 44 КК України особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюються виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.

Згідно положень ст. 48 КК України особу, яка вперше вчинила кримінальний проступок або нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, може бути звільнено від кримінальної відповідальності, якщо буде визнано, що на час кримінального провадження внаслідок зміни обстановки вчинене нею діяння втратило суспільну небезпечність або ця особа перестала бути суспільно небезпечною.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 361-2 КК України, відповідно до ст. 12 КК України, є нетяжким злочином та не є корупційним згідно з приміткою до ст. 45 КК України.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом: у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Згідно ч. 8 ст. 284 КПК України закриття кримінального провадження або ухвалення вироку з підстави, передбаченої пунктом 1 частини другої цієї статті, не допускається, якщо підозрюваний, обвинувачений проти цього заперечує. В цьому разі кримінальне провадження продовжується в загальному порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до ст. 285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність. Підозрюваному, обвинуваченому, який може бути звільнений від кримінальної відповідальності, повинно бути роз`яснено суть підозри чи обвинувачення, підставу звільнення від кримінальної відповідальності і право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави. У разі якщо підозрюваний чи обвинувачений, щодо якого передбачене звільнення від кримінальної відповідальності, заперечує проти цього, досудове розслідування та судове провадження проводяться в повному обсязі в загальному порядку.

Положеннями ч. 1 та ч. 4 ст. 286 КПК України, передбачено, що звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом. Якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Відповідно до ч. 3 ст. 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 №12 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» для застосування ст. 48 КК України необхідно встановити, що після вчинення певного злочину обстановка змінилася таким чином, що вчинене діяння вже не є суспільно небезпечним. Особу можна визнати такою, що перестала бути суспільно небезпечною, у разі, коли вона сама або обстановка навколо неї зазнала таких змін, що унеможливлюють вчинення нею нового злочину.

Як зазначив Верховний Суд у постанові від 15.04.2021 у справі №161/1390/19 (номер провадження 51-5089км19), під втратою вчиненого особою діяння суспільної небезпечності кримінальний закон розуміє істотну зміну соціально-економічних, політичних або духовних засад життєдіяльності суспільства, яка відбувається незалежно від волі винної особи і внаслідок якої втрачається суспільна небезпечність не лише конкретного злочину, а й подібних йому діянь. Такі зміни, як правило, передують рішенню законодавця декриміналізувати ті чи інші діяння, у зв`язку з чим до ухвалення такого рішення законодавчим органом суд може у справах цієї категорії застосовувати ст.48 КК України.

Особу може бути визнано такою, що перестала бути суспільно небезпечною, у разі, коли вона сама або обстановка навколо неї зазнали таких змін, що унеможливлюють вчинення цією особою нового злочину. Такі зміни умов життєдіяльності особи повинні носити позитивний характер, дієво впливати на її поведінку і з великою долею ймовірності свідчити про те, що ця особа не вчинятиме у майбутньому кримінально караних діянь. Такими змінами можуть визнаватись, наприклад: призов особи на військову службу, зміна постійного місця проживання і розірвання зв`язків із кримінальним оточенням, тяжка хвороба або нещасний випадок, унаслідок якого особа стала інвалідом, тощо.

У результаті таких змін у житті істотно змінюється морально-юридична оцінка особи, у зв`язку з чим втрачається доцільність застосування до неї заходів кримінально-правового впливу.

Збереження суспільної небезпечності вчиненого злочину на момент розгляду справи у суді не перешкоджає застосуванню ст.48 КК України у разі, коли у зв`язку із зміною обстановки особа, яка вчинила злочин, перестала бути суспільно небезпечною.

В судовому засіданні встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 вперше вчинив нетяжкий злочин, який не є корупційним та не пов`язаний з порушенням правил безпеки дорожнього руху особою, яка керувала транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, звільнений з місця роботи де було вчинено кримінальне правопорушення, у зв`язку з чим позбавлений можливості вчиняти аналогічні чи подібні за змістом кримінальні правопорушення, виключно позитивно характеризується, тому на час кримінального провадження внаслідок зміни обстановки він перестав бути суспільно небезпечним. Також обвинувачений не заперечував проти звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку зі зміною обстановки.

Таким чином, суд приходить до висновку, що наявні всі обов`язкові підстави, передбачені ст. 48 КК України, для звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності у зв`язку зі зміною обстановки, у зв`язку із чим кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000157 від 10.07.2023 року за обвинуваченням ОСОБА_4 за вчинення нетяжкого злочину, передбаченого ч. 1 ст. 361-2 КК України, необхідно закрити та звільнити обвинуваченого від кримінальної відповідальності за вчинене.

Обставин, які б виключали звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності за вчинення нетяжкого злочину, передбаченого ч. 1 ст. 361-2 КК України, та закриття даного кримінального провадження у зв`язку зі зміною обстановки, судом не встановлено.

Ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 05.02.2024 року (справа № 127/3566/24) накладено арешт на майно, вилучене під час проведення обшуку 01.02.2024, за адресою: АДРЕСА_1 , а саме телефон марки «REDMI NOTE 11 PRO 5G», імеі: НОМЕР_7 , НОМЕР_8 .

Долю речових доказів вирішити в порядку ст.100 КПК.

Витрати на залучення експертів відсутні.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України, суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

Керуючись ст. ст. 12, 48, 361-2 КК України, ст.ст. 284, 314, 370 КПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання захисника ОСОБА_5 про звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 48 КК України у зв`язку із зміною обстановки - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 361-2 КК України на підставі ст. 48 КК України в зв`язку зі зміною обстановки.

Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 361-2 КК України, відомості про яке внесене 10.07.2023 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000157 - закрити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 05.02.2024 року (справа № 127/3566/24) із телефону марки «REDMI NOTE 11 PRO 5G», імеі: НОМЕР_7 , НОМЕР_8 .

Речові докази по справі, а саме:

телефон марки «REDMI NOTE 11 PRO 5G», імеі: НОМЕР_7 , НОМЕР_8 - повернути власнику ОСОБА_4 .

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду через Немирівський районний суд Вінницької області протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1