Справа №949/1092/24
Провадження №1-кс/949/265/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту

14 червня 2024 року слідчий суддя Дубровицького районного суду Рівненської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , розглянувши матеріали клопотання старшої слідчої СВ ВП №1 Сарненського РВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_5 , погодженого прокурором Дубровицького відділу Сарненської окружної прокуратури ОСОБА_3 , по матеріалах досудового розслідування №0000202, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20 травня 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, відносно підозрюваного:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та зареєстрованого по АДРЕСА_1 , фактично проживаючого по АДРЕСА_2 , непрацюючого, з середньою-спеціальною освітою, одруженого, раніше не судимого, громадянина України,

ВСТАНОВИВ:

Старша слідча СВ ВП №1 Сарненського РВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_5 , за погодженням прокурора Дубровицького відділу Сарненської окружної прокуратури ОСОБА_3 , звернулася до суду з клопотанням про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

В обґрунтування клопотання старша слідча посилається на те, що 19 травня 2024 року близько 18 години, точний час досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_4 , перебуваючи в житловому будинку ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_3 , діючи в умовах воєнного стану, з корисливих мотивів, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу, скориставшись тим що ОСОБА_7 залишила свій мобільний телефон марки Xiaomi Redmi 9С на дивані у кухні без нагляду, таємно викрав належний останній вище вказаний мобільний телефон, в результаті чого заподіяв ОСОБА_7 матеріальної шкоди на суму 3736,42 гривень.

Протиправні, умисні дії ОСОБА_4 , які виразились таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно, в умовах воєнного стану, органом досудового розслідування кваліфіковано за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Так, на думку старшої слідчої ОСОБА_5 , причетність ОСОБА_4 до вчинення кримінального правопорушення підтверджується зібраними під час досудового розслідування матеріалами та доказами.

12 червня 2024 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Отже, за таких умов, з точки зору достатності та взаємозв`язку обставин справи старша слідча ОСОБА_5 у клопотанні зазначає, що наявні у провадженні докази, передбачені параграфами 3-5 Глави 4 КПК України, свідчать про обґрунтованість підозри підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, оскільки об`єктивно зв`язують його з ними, тобто підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний, міг вчинити дане правопорушення.

Крім того, під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, визначених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: необхідність запобігання спробам підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на потерпілих та свідків у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.

З огляду на вказані обставини, застосування інших більш м`яких запобіжних заходів до підозрюваного ОСОБА_4 , які зможуть забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігти виникненню ризиків передбачених у ст. 177 КПК України, окрім як домашній арешт неможливе.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримала доводи клопотання, просила його задоволити з тих самих мотивів, на які вказує старша слідча ОСОБА_5 та посилається на те, що із врахуванням всіх встановлених у кримінальному провадженні обставин, є підстави стверджувати, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, зазначеним у клопотанні.

В судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_4 не заперечував проти задоволення клопотання.

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого є обґрунтованим, а тому його слід задовольнити з наступних підстав.

Згідно із ст.ст. 131-132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Відповідно ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Із змісту наведених норм випливає, що завданням застосування будь-якого запобіжного заходу є забезпечення належної процесуальної поведінки особи, яка піддана кримінальному переслідуванню, а при обранні того чи іншого запобіжного заходу, достатнього і необхідного у кожному конкретному випадку, крім тяжкості звинувачення необхідно враховувати сукупність перелічених в законі обставин.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При цьому, слід зважати на те, що метою застосування запобіжного заходу є не карна функція, а забезпечувальна, тобто до обвинуваченого може бути застосований такий вид запобіжного заходу, який би в повній мірі забезпечив запобіганню ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також відповідав засадам гарантування основоположних прав людини на свободу та особисту недоторканність, що передбачає недопущення ув`язнення особи до засудження її компетентним судом (пп. «а» п. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).

Слідчим суддею встановлено, що 19 травня 2024 року близько 18 години, точний час досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_4 , перебуваючи в житловому будинку ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_3 , діючи в умовах воєнного стану, з корисливих мотивів, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу, скориставшись тим що ОСОБА_7 залишила свій мобільний телефон марки Xiaomi Redmi 9С на дивані у кухні без нагляду, таємно викрав належний останній вище вказаний мобільний телефон, в результаті чого заподіяв ОСОБА_7 матеріальної шкоди на суму 3736,42 гривень.

По даному факту, 20 травня 2024 року внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000202, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України (а.с.6).

Причетність ОСОБА_4 до вчинення злочину підтверджується зібраними під час досудового розслідування матеріалами та доказами, а саме:

-протоколом огляду місця події від 19 травня 2024 року проведеного в господарстві та житловому будинку ОСОБА_6 , в ході якого ОСОБА_7 вказала на диван в кухні, на якому залишила свій мобільний телефон без нагляду (а.с.8);

-протоколом допиту потерпілої ОСОБА_7 від 28 травня 2024 року, яка повідомила, що 19 травня 2024 року вона перебувала в гостях у своєї знайомої ОСОБА_8 та в ході спілкування з останньою залишила свій мобільний телефон на дивані у кухні без нагляду, а через деякий час виявила його відсутність (а.с.9);

-протоколом огляду місця події від 28 травня 2024 року проведеного в ломбарді «Роял Кредит», в ході якого було вилучено мобільний телефон марки Xiaomi Redmi 9С та товарну накладну на нього (а.с.11);

-протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 28.05.2024, який повідомив, що він являється продавцем-касиром « ІНФОРМАЦІЯ_2 ». 24.05.2024 до нього прийшов ОСОБА_10 та залишив під заставу мобільний телефон марки Xiaomi Redmi 9С , який той оцінив в 900 гривень.

-протоколом огляду предмета, а саме мобільного телефону марки Xiaomi Redmi 9С від 28 травня 2024 року, в ході якого у «галереї» телефону виявлено фотознімки ОСОБА_11 , дружини ОСОБА_4 (а.с.13);

-протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 05 червня 2024 року, яка повідомила, що 19 травня 2024 року до неї в гості приходила ОСОБА_7 . Пізніше також прийшли ОСОБА_4 та ОСОБА_11 , які побули близько 30 хв в будинку, після чого пішли, а ОСОБА_12 виявила відсутність телефону (а.с.18).

12 червня 2024 року о 17 годині 10 хвилин, ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України (а.с.19-20).

Не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_4 , а виходячи лише з фактичних обставин, які містяться в клопотанні, на даному етапі досудового розслідування даного кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку про наявність обґрунтованої підозри про причетність ОСОБА_4 до кримінального правопорушення за викладених у клопотанні обставин.

Окрім того, відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, а відтак слідчий суддя бере до уваги, що згідно з рішенням ЄСПЛ у справі «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства» «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

Крім того, Європейський Суд у своїй практиці неодноразово зазначав, що факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи висунення обвинувачення.

Отже, на початковій стадії розслідування суд, оцінюючи обґрунтованість підозри, не повинен пред`являти до наданих доказів таких же високих вимог, як при формулюванні остаточного обвинувачення при направлені справи до суду.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Разом з тим, обставиною, яка враховується слідчим суддею під час обрання запобіжного заходу, є наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, коли підозрюваний намагається вчинити дії, передбачені вимогами ч. 1 ст.177 КПК України.

Слід зауважити, що ризиком, у контексті кримінального провадження, є певний ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі «Клішин проти України» у справі від 23 січня 2012 року №30671/04 наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами.

Старшою слідчою ОСОБА_5 у клопотанні вказується на наявність існування ризиків, передбачених у п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: можливість підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином чивчинити інше кримінальне правопорушення.

Так, в обґрунтування наявності ризиків, передбачених п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України щодо можливості підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду у клопотанні зазначено те, що санкцією ч. 4 ст. 185 КК України передбачене покарання у вигляді позбавлення волі строком від 5 до 8 років, що відповідно до практики ЄСПЛ («Сулаоя проти Естонії», «Панченко проти Росії»), тяжкість вказаного покарання, якому може бути підданий підозрюваний, чи обвинувачений можна законно розглядати, як підставу, що може спонукати до втечі. Крім того ОСОБА_4 проживає в сусідньому населеному пункті разом із особою, якій було завдано матеріальної шкоди та особами, які були свідками вчинення правопорушення та товаришує з ними; крім того, він може схиляти потерпілу та свідків від відмови від дачі показів, а також подальшої зміні цих показів під час досудового розслідування. ОСОБА_4 є офіційно непрацюючим та немає постійного джерела доходів, раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення крадіжок, а також він схильний до вчинення кримінальних правопорушень та раніше вже притягувалась до кримінальної відповідальності.

Між тим, чинний КПК України не вимагає надання відповідних доказів того, що підозрюваний обов`язково здійснить дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема й у випадку застосування відносно нього більш м`якого запобіжного заходу, однак перед слідчим суддею повинна бути доведена наявність реальної можливості здійснити підозрюваним такі дії в майбутньому, в зв`язку з чим, слідчим суддею повинно бути обрано такий запобіжний захід, який в повній мірі буде здатним запобігти можливому прояву означених дій з боку підозрюваного.

Тому, аналізуючи вказані старшою слідчою у клопотанні та підтримані у судовому засіданні прокурором ризики, слідчим суддею при розгляді клопотання встановлено наявність всіх тих ризиків, про які йдеться у клопотанні.

Відповідно до приписів ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Дослідивши матеріали клопотання, оцінюючи в сукупності обставини, які відповідно до ст.178 КПК України враховуються при застосуванні запобіжного заходу, зокрема те, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється, який відповідно до ст.12 КК України є тяжким злочином, вагомість наявних доказів вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винуватим, а також враховуючи, що існують ризики переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином чивчинити інше кримінальне правопорушення, слідчий суддя приходить до висновку, щодо необхідності задоволення клопотання та застосування щодо ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту з покладанням на нього обов`язків, відповідно до вимог ст. 194 КПК України, оскільки такий вид запобіжного заходу, зможе забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

При цьому, слідчий суддя погоджується з пропозицією слідчого щодо покладення на підозрюваного декількох обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 176-179, 184, 186-187, 193-194, 196, 205, 309 КПК України слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшої слідчої СВ ВП №1 Сарненського РВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_5 , погодженого прокурором Дубровицького відділу Сарненської окружної прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту по матеріалах досудового розслідування №0000202, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20 травня 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, відносно підозрюваного ОСОБА_4 - задоволити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та зареєстрованого по АДРЕСА_1 , фактично проживаючого по АДРЕСА_2 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в певний період доби.

Заборонити підозрюваному ОСОБА_4 залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 в період з 22.00 год. до 07.00 год. щодобово.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 такі обов`язки:

1) прибувати до кабінету №14 ВП №1 Сарненського РВП до старшого слідчого СВ ОСОБА_5 за кожним викликом;

2) повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження про зміну свого місця проживання;

Ухвалу про обрання до підозрюваного ОСОБА_4 , запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання до ВП №1 Сарненського РВП ГУНП в Рівненській області.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в його житло, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Строк дії ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, відносно підозрюваного ОСОБА_4 - два місяці.

Ухвалу про застосування запобіжного заходу вручити підозрюваному негайно після її оголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено о 16-00 год. 14 червня 2024 року.

Слідчий суддя: підпис

Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду

Слідчий суддя Дубровицького

районного суду ОСОБА_1