Справа № 309/4862/23
Провадження № 1-кп/309/302/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 лютого 2024 року м. Хуст

Хустський районний суд Закарпатської області

в складі головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

законного представника обвинуваченого ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

потерпілого ОСОБА_7

представника потерпілого ОСОБА_8

представника служби у справах дітей Хустської міської ради - ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Хуст кримінальне провадження №0000519 внесене до ЄРДР від 27.08.2023 року відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, учня 10-Б класу Велятинського ліцею, неодруженого, уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , раніше не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Судом встановлено, що 26 серпня 2023 року о 21 год. 00 хв. ОСОБА_4 знаходячись на старому стадіоні в с. Велятино неподалік вул. Тиха, Хустського району Закарпатської області, під час сутички, що виникла на ґрунті неприязних відносин зі ОСОБА_7 , маючи прямий умисел на заподіяння йому тілесних ушкоджень наніс один удар лівою рукою затиснутою в кулак ОСОБА_7 в область щелепи справа, спричинивши йому тілесні ушкодження середньої тяжкості у вигляді двобічного травматичного перелому кута нижньої щелепи із зміщенням, що не є небезпечним для життя та потягли за собою розлад здоров`я більше 21 дня.

Допитавши обвинуваченого, свідків, дослідивши та проаналізувавши надані сторонами кримінального провадження докази, відповідно до вимог ст. 94 КПК України в їх сукупності з точки зору достатності та взаємозв`язку за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, суд дійшов до наступного висновку.

Обвинувачений ОСОБА_4 , в присутності свого законного представника ОСОБА_5 та захисника ОСОБА_6 , у судовому засіданні свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому діяння не визнав. Суду пояснив, що 26.08.2023 року разом зі своєю дівчиною ОСОБА_10 відпочивали на стадіоні в с. Велятино, там він також підтягувався на турниках. Потерпілого ОСОБА_11 він не бачив, будь-яких тілесних ушкоджень йому не спричиняв. Коли вже відпочивав із дівчиною вдома, на його мобільний зателефонували з невідомого номера і повідомили що він ніби - то когось побив. Вважає, що потерпілий його обмовив, оскільки у потерпілого неприязні відносини із його старшим братом. Просив дати правильну оцінку обставинам справи.

В обґрунтування винуватості ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України сторона обвинувачення посилається на письмові та речові докази, показання потерпілого та свідка, які були безпосередньо досліджені під час судового розгляду і підтвердили вину обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 122 КК України.

Зокрема, судом за клопотанням сторони обвинувачення були дослідженні дані, що містяться у наступних процесуальних джерелах доказів.

Потерпілий ОСОБА_7 суду пояснив, що 26.08.2023 року ввечері пішов після служби у церкві на стадіон в с. Велятино. Крім нього там знаходився і обвинувачений зі своєю дівчиною. Потерпілий розмовляв по телефону в навушниках, потім включив музику і пішов на пробіжку. У певний момент до нього підійшов обвинувачений, спитав чи знає він ОСОБА_12 . Після того, як він ствердно відповів, обвинувачений наніс йому один удар в область нижньої щелепи справа. Від отриманого удару він упав на землю не зрозумівши що з ним сталося. Не міг вирватись, схопив обвинуваченого за статеві органи, після чого підвівся і втік. В подальшому зателефонував сусідці і поросив відвезти в лікарню. По дорозі вона викликала швидку, його пересадили у карету швидкої допомоги і відвезли в лікарню. Заявлений ним цивільний позов підтримав у повному обсязі, просив стягнути із ОСОБА_5 на користь ОСОБА_7 160117, 19 грн. матеріальної шкоди та 300 000 грн. моральної шкоди та витрати на правничу допомогу у розмірі 50000 грн. Міру покарання обвинуваченому просив призначити йому згідно вимог закону.

Неповнолітня свідок ОСОБА_13 , допитана у судовому засіданні у присутності законного представника - бабусі ОСОБА_14 суду пояснила, що у серпні 2023 року разом зі своїм хлопцем ОСОБА_4 була на стадіоні в с. Велятино, де він займався спортом. Через деякий час вони пішли додому до обвинуваченого, де перебували поки вона не пішла додому.

Про розбіжності у показах на досудовому слідстві та у судовому засіданні пояснила, що працівники поліції на неї здійснювали тиск. Вона злякалась і оговорила обвинуваченого ОСОБА_4 .

Суд критично оцінює показання неповнолітнього свідка ОСОБА_13 - дівчини обвинуваченого, дані у судовому засіданні, що покази надані нею на досудовому слідстві під тиском працівників поліції, так як дані покази відбирали у присутності законного представника ОСОБА_14 , яка засвідчила їх правильність та відповідність.

Допитані у судовому засіданні працівники Хустського РУП ГУНП в Закарпатської області ОСОБА_15 та ОСОБА_16 ствердили, що пояснення від неповнолітнього свідка ОСОБА_13 здійснювались у відповідності до вимог КПК України у присутності її законного представника ОСОБА_14 з роз`ясненням прав та обов`язків свідка.

У ході судового розгляду кримінального провадження досліджено наступні письмові докази:

- витяг з ЄРДР за №0000519 від 27.08.2023 року як правову підставу початку досудового розслідування у кримінальному провадженні за ч.1 ст. 122 КК України (т.1 а.к.п. 130);

- протокол від 26.08.2023 року прийняття заяви від потерпілого ОСОБА_7 про кримінальне правопорушення щодо події 26.08.2023 року о 21 год. 00 хв. в с. Велятино по вул. Тиха Хустського району Закарпатської області, що ОСОБА_4 спричинив йому тілесні ушкодження в область голови з невідомих йому причин (т. 1 а.к.п. 129);

- висновок №168/х від 05.09.2023 року судового експерта О.Гафинець судово-медичної експертизи ОСОБА_11 , де зазначено обставини кримінального правопорушення: 26.08.2023 року о 21 год. 00 хв. ОСОБА_4 вдарив рукою ОСОБА_7 в область голови, згідно якого на підставі даних судово-медичного обстеження, виписки з медичної картки стаціонарного хворого КНП «Хустська центральна районна лікарня імені Віцинського О.П.», виписки з медичної картки стаціонарного хворого КНП «ЗОКЛ імені А.Новака» ЗОР при судово-медичній експертизі ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 виявлено наступні тілесні ушкодження: на зуби верхньої та нижньої щелепи накладено шини ОСОБА_17 . Згідно виписки з медичної картки стаціонарного хворого КНП «Хустська центральна районна лікарні імені Віинського О.П.» №11006 заповненої на ім`я ОСОБА_7 встановлено діагноз відкритий двобічний перелом тіла нижньої щелепи зі зміщенням. згідно виписки з медичної картки стаціонарного хворого КНП «ЗОКЛ імені А.Новака» ЗОР відділення отоларингології, офтальмології, щелепнолиицевої хірургії №11283, заповненої на його ім`я встановлено діагноз «Двобічний травматичний перелом кута нижньої щелепи зі зміщенням». Дані тілесні ушкодження виникли внаслідок дії тупих твердих предметів, якими могли бути руки, затиснуті в кулак сторонньої особи, що діяли по механізму удару і вкладаються у час події, що мала місце 26.08.2023 року. Вказані тілесні ушкодження потягли за собою розлад здоров`я більше 21 дня і по цій ознаці згідно п.2.2.2 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» їх слід кваліфікувати як тілесні ушкодження середньої тяжкості. Враховуючи характер та локалізацію виявлених тілесних ушкоджень на тілі ОСОБА_7 можна припустити, що мали місце не менш як одноразова дія травмуючи предметів (т.1 а.к.п 131-134);

- характеризуючі дані ОСОБА_4 : паспортні дані, вимогу УІАЗ ГУНП в Закарпатській області з якої вбачається, що ОСОБА_4 раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, позитивну характеристику з місця проживання та навчання, інформацію КНП «Хустська центральна районна лікарня імені Віцинського О.П.». про те, що ОСОБА_4 на обліку в лікарів нарколога та психіатра психо-наркологічного відділення не перебуває, висновок КНП «Лікувально-діагностичний центр» Хустської міської ради від 19.09.2023 року про стан здоров`я, фізичний та розумовий розвиток дитини; акт обстеження матеріально-побутових умов проживання від 22.09.2023 року, складеного депутатом Велятинської сільської ради ОСОБА_18 ; довідку про склад сім`ї ОСОБА_4 ; досудову доповідь органу пробації відносно ОСОБА_4 від 19.01.2024 року (т.1, а.к.п. 110-116, 123-128, 131-136).

Допитавши обвинуваченого, потерпілого, свідків, дослідивши надані стороною обвинувачення докази, керуючись ст.129 Конституції України, ст.ст.17, 22, 23 КПК України щодо презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини поза розумним сумнівом, змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, забезпечуючи відповідно до вимог ст.321 КПК України здійснення учасниками кримінального провадження їхніх процесуальних прав і виконання ними обов`язків, спрямувавши судовий розгляд на забезпечення з`ясування всіх обставин кримінального провадження, надавши сторонам кримінального провадження можливість подання ними суду доказів, самостійного обстоювання стороною обвинувачення та стороною захисту їхніх правових позицій, провівши судовий розгляд у відповідності до вимог ст.337 КПК України лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, суд приходить до наступного висновку.

Умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, яке не є небезпечними для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 КК України, але таке, що спричинило розлад здоров`я більше 21 дня, вчинене обвинуваченим ОСОБА_4 підтверджуються наданими обвинуваченням письмовими доказами, які досліджені судом у відповідності до ст. 23 КПК України, які ні обвинуваченим ОСОБА_4 , ні його захисником не спростовані.

Досліджені судом письмові докази у їх сукупності повністю підтверджують кваліфікацію вчиненого обвинуваченим злочину, а також вказують на обставини та спосіб їх вчинення, зокрема, щодо місця, часу та послідовності подій, що відбувались, а також вказують саме на обвинуваченого ОСОБА_4 як на особу, причетну до вчинення злочину, що вказує на його достовірність, належність, об`єктивність та повноту.

Всебічно, повно, неупереджено й безпосередньо з`ясувавши всі обставини, встановлені під час кримінального провадження, перевіривши їх доказами, отриманими на підставі змагальності сторін та свободи у доведенні їх переконливості, дослідженими в судовому засіданні, у їхній сукупності й оціненими з точки зору належності, допустимості, достовірності, достатності й взаємозв`язку, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 доведена повністю, а його дії відповідають складу кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, і правильно кваліфіковані як умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 К України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

З приводу доводів сторони захисту про те, що обвинувачений не спричиняв потерпілому будь-яких тілесних ушкоджень, суд бере до уваги зібрані та досліджені в судовому засіданні докази у їх сукупності, показання обвинуваченого та потерпілого, також виходить з наступного.

На переконання суду, спричинення ОСОБА_4 тілесних ушкоджень середньої тяжкості знайшло своє підтвердження під час розгляду кримінального провадження.

З урахуванням наведеного, допитавши учасників судового процесу, дослідивши докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому злочину доведена повністю.

Згідно правового змісту норм статті 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановлений законом, який встановить обґрунтованість будь якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Кожен обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Суд вважає, що надані стороною обвинувачення та визнані допустимими судом докази містять достатньо інформації на підтвердження обставин кримінального правопорушення ОСОБА_4 за ч.1 ст. 122 КК України.

Щодо посилання обвинуваченого та його захисника на те, що обвинувачений ОСОБА_19 не спричиняв потерпілому ОСОБА_7 жодних тілесних ушкоджень спростовують матеріалами справи та, на думку суду, позицією обвинуваченого з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинене діяння.

За таких обставин, дослідивши наявні у матеріалах кримінального провадження докази, надавши кожному з них і їм у сукупності належну оцінку з точки зору допустимості й достатності, суд дійшов обґрунтованого висновку, що вина ОСОБА_4 у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення знайшла своє підтвердження в судовому засіданні і доведена повністю поза розумним сумнівом.

Докази, покладені судом в обґрунтування вироку отримані у відповідності до процесуальних правил, визначених КПК України.

За таких обставин встановлено достатньо підстав обґрунтованого обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 122 КК України про те, що він 26 серпня 2023 року 21 год. 00 хв. знаходячись на старому стадіоні в с. Велятино неподалік вул. Тиха, Хустського району Закарпатської області, під час сутички, що виникла на ґрунті неприязних відносин зі ОСОБА_7 , маючи прямий умисел на заподіяння йому тілесних ушкоджень наніс один удар лівою рукою затиснутою в кулак ОСОБА_7 в область щелепи справа, спричинивши йому тілесні ушкодження середньої тяжкості у вигляді двобічного травматичного перелому кута нижньої щелепи із зміщенням, що не є небезпечним для життя та потягли за собою тривалий розлад здоров`я.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч.1 ст. 122 КК України - умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

Обираючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує вимоги ст. 50 КК України, про те, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

При призначенні покарання суд відповідно до вимог ст. 65 КК України призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

При обранні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 122 КК України - нетяжкий злочин; особу винного: обвинувачений ОСОБА_4 неповнолітній, характеризується позитивно, у нього міцні соціальні зв`язки; його ставлення до наслідків вчиненого кримінального правопорушення.

Обставина, що пом`якшує покарання - вчинення злочину неповнолітнім.

Обставин, що обтяжують покарання суд не знайшов.

Відповідно до досудової доповіді органу пробації ОСОБА_4 - висновку органу пробації про низький рівень оцінки ризику ймовірного вчинення повторного правопорушення та низький рівень ризику небезпеки для суспільства, в суспільстві, в тому числі для окремих осіб, виправлення ОСОБА_4 без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк є можливим та не становить небезпеки суспільства в тому числі для окремих осіб.

Суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 слід призначити покарання у виді у виді позбавлення волі із випробовуванням, згідно санкції ч.1 ст. 122 КК України.

На переконання суду, призначення обвинуваченому ОСОБА_4 такого покарання буде справедливим, співрозмірним і достатнім для його виправлення та запобігання вчинення нових злочинів як самим обвинуваченим, так і іншими особами, а також буде відповідати таким принципам Європейської конвенції з захисту прав людини і основоположних свобод як пропорційність обмеження прав людини, легітимна мета та невідворотність покарання.

Витрати на залучення експертів під час досудового розслідування кримінального провадження - відсутні.

Потерпілим ОСОБА_7 у рамках кримінального провадження заявлено цивільний позов про стягнення із ОСОБА_5 - батька неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_4 на його користь заподіяну матеріальну шкоду за понесені ним витрати на лікування в розмірі 50000 гривень, моральної шкоди, спричиненої протиправними діями обвинуваченого в розмірі 250000 гривень та витрат на правову допомогу у розмірі 50000 грн.

У судовому засіданні 04.12.2023 року потерпілим уточнено позовні вимоги, ОСОБА_7 просив стягнути із ОСОБА_5 160117 грн. матеріальної шкоди та 300 000 грн. моральної шкоди та витрати на правничу допомогу у розмірі 50000 грн.

Суд визначає розмір матеріальної шкоди завданої потерпілому ОСОБА_7 у розмірі 160117,19 грн., оскільки потерпілим доведено, що діями ОСОБА_4 йому спричинено матеріальну шкоду у зв`язку із понесеними витратами на лікування.

Враховуючи обставини по справі, ступінь вини ОСОБА_4 , суд приходить до висновку, що необхідним та достатнім розміром грошового відшкодування моральної шкоди, за вказаних обставин, є відшкодування батьком неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_5 моральної шкоди в сумі 300000 гривень.

Судом при визначенні розміру моральної шкоди враховано характер, обсяг і ступінь моральних страждань, заподіяних потерпілому, а також засади розумності, виваженості та справедливості.

Відповідно до ч.1 ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійснені ним документально підтверджені процесуальні витрати.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 91 КПК вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, розмір процесуальних витрат, належить до обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.

Суд вважає, що витрати на професійну правничу допомогу відповідають критерію таких витрат, підлягають задоволенню у розмірі 50000 гривень із обвинуваченого ОСОБА_4 .

Згідно вимог п.7 ч.2 ст. 131 КПК України заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до п.4 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов) чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Суд приходить до висновку про часткове задоволення клопотання про забезпечення кримінального провадження - накладення арешту на земельні ділянки, належні на праві власності батьку обвинуваченого ОСОБА_5 в найменш обтяжливий спосіб, що буде достатнім для забезпечення повного виконання обвинуваченим грошового зобов`язання перед потерпілим.

Питання речових доказів вирішити у порядку визначеному ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 373-374, ч.3 ст.382 КПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Визнати винуватим ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 122 КК України та призначити ОСОБА_4 покарання за ч.1 ст. 122 КК України у виді 2 років позбавлення волі.

На підставі ст. 104 КК України звільнити засудженого ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку, який суд визначає в 1 рік, не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_4 наступні обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, навчання та роботи;

3) пройти пробаційні програми «Зміна прокримінального мислення» та «Формування життєвих навичок».

До вступу вироку у законну силу запобіжний захід засудженому ОСОБА_4 не обирається.

Витрати на залучення експертів під час досудового розслідування кримінального провадження - відсутні.

Цивільний позов ОСОБА_7 задоволити.

Стягнути із ОСОБА_5 на користь ОСОБА_7 160117 грн. матеріальної шкоди та 300 000 грн. моральної шкоди та витрати на правничу допомогу у розмірі 50000 грн.

Стягнути із ОСОБА_5 6101 грн. судового збору на користь держави.

З метою забезпечення цивільного позову до його повного виконання накласти арешт на земельні ділянки законного представника обвинуваченого ОСОБА_5 :

- реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна: 253, кадастровий номер земельної ділянки: :01:015:0149, площа 0,04 га, адреса: АДРЕСА_1 ;

- реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна: 253, кадастровий номер земельної ділянки: :01:015:0017, площа 0, 248 га, адреса: АДРЕСА_1 ;

- реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна: 53, кадастровий номер земельної ділянки: :01:017:0061, площа 0,12 га, адреса: АДРЕСА_1.

Речові докази у кримінальному провадженні - відсутні.

На вирок може бути подано апеляцію на протязі 30 днів з дня його проголошення до Закарпатського апеляційного суду через Хустський районний суд Закарпатської області.

Вирок вступає в законну силу після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення Закарпатським апеляційним судом.

Суддя Хустського

районного суду ОСОБА_1