ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.02.2024 Справа №607/924/24 Провадження №1-кп/607/133/2024

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі с/з ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду, у м. Тернополі кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001589 від 3.07.2023 стосовно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тернопіль, українця, громадянина України, із середньою освітою, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , одруженого, адреса реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 , судимого вироком Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 28.07.2023 за ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку терміном на 3 роки,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника адвоката ОСОБА_5 ,-

ВСТАНОВИВ:

1.Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.

Встановлено, що 24.02.2022 Верховною Радою України прийнято Закон України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні»» № 2102-IX, яким затверджено Указ Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», відповідно до якого в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022, який триває до теперішнього часу та скасований не був.

29.06.2023 близько 13:30 у ОСОБА_3 , який перебував по вул. Лесі Українки у м.Тернопіль, винник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний умисел, 29.06.2023 близько 13:30 ОСОБА_3 , перебуваючи поблизу будинку №5 по вул. Лесі Українки у м. Тернопіль, підійшов до потерпілої ОСОБА_6 , та діючи з прямим умислом, з метою особистого незаконного збагачення, переслідуючи корисливий мотив, таємно, переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, викрав із ручної сумки ОСОБА_6 мобільний телефон торговельної марки «Хіаоmі» модель «Redmi 10 C Ocean Blue», синього кольору, який належить останній.

Надалі, із викраденим майном, ОСОБА_3 покинув місце вчинення злочину, в результаті чого спричинив потерпілій ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 4386 (чотири тисячі триста вісімдесят шість) гривень 15 (п`ятнадцять) копійок.

2. Позиція сторони обвинувачення.

Прокурор ОСОБА_4 підтримав обвинувачення в повному обсязі за ч.4 ст.185 КК України, вважаючи всіма поданими доказами винуватість ОСОБА_3 у вчиненні даного кримінального правопорушення доведеною.

Також просив призначити обвинуваченому ОСОБА_3 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років та просив застосувати ст. 75 КК України, звільнивши обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 3 (три роки) .

3. Позиція сторони захисту.

Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_3 вину у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю.

Повідомив, що дійсно викрав мобільний телефон у потерпілої, який в подальшому здав у ломбард.

Злочин вчинив, оскільки на той час був під впливом наркотичних засобів.

На даний час проходить добровільне лікування від наркотичної залежності, після завершення якого планує повернутись до лав ЗСУ.

Просив його суворо не карати.

Захисник адвокат ОСОБА_5 просив суд при призначенні покарання ОСОБА_3 врахувати, що шкода ним добровільно відшкодована, він визнає вину, має на утриманні неповнолітню дитину, на даний час проходить курс лікування від залежності.

А тому захисник вважає, що виправлення ОСОБА_3 можливе без ізоляції його від суспільства, оскільки останній вже став на шлях виправлення.

4. Позиція потерпілої.

Потерпіла ОСОБА_6 у судове засідання не з`явилась. Скерувала на адресу суду заяву, у якій просила провести судовий розгляд у вказаному кримінальному провадженні без її участі.

Претензій до обвинуваченого ОСОБА_3 у неї немає.

Також просила призначити покарання на розсуд суду.

5. Вирішення питання щодо проведення судового розгляду кримінального провадження у відповідності до приписів ч.3 ст.349 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_3 , визнавши свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, за обставин, викладених у обвинувальному акті, повністю погодився зі всіма зібраними в процесі досудового розслідування доказами, що її підтверджують, відмовився від їх дослідження під час судового розгляду.

Суд, з`ясувавши думку учасників судового розгляду щодо визначення обсягу доказів, що підлягають дослідженню та порядку їх дослідження, згідно ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються, з`ясувавши при цьому, чи правильно розуміють обвинувачений та інші учасники судового провадження зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку.

6. Статті (частини статті) КК України, що передбачають відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений.

Таким чином, суд приходить до переконання про доведеність винуватості ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення та кваліфікує його дії за ч.4 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.

6. Мотиви призначення покарання.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд відповідно до вимог ст.ст.50, 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ч.1 ст.69 КК України за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості злочину, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції частини статті Особливої частини КК України або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання.

З огляду на викладене, та виходячи з принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації та приймаючи до уваги, що покарання має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу, суд у даному конкретному випадку, беручи до уваги відсутність обтяжуючих обставин, будь-яких претензій зі сторони потерпілої, відсутність незворотних наслідків від вчиненого обвинуваченим суспільно небезпечного діяння, а також наявність декількох обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, зокрема щире каяття і добровільне відшкодування завданого збитку, що істотно знижує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, та з урахуванням особи винного, вважає за можливе призначити ОСОБА_3 покарання за ч.4 ст.185 КК України, із застосуванням ст.69 КК України, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ч.4 ст.185 КК України, у виді позбавлення волі на строк 4 роки.

Крім того, судом встановлено, що вироком Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 28.07.2023 у справі №607/8182/23, який за інформацією офіційного веб-порталу судової влади України набрав законної сили 29.08.2023, ОСОБА_3 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України та призначено йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі та на підставі ст.75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку 3 роки.

У відповідності до частини четвертої статті 70 КК України за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

Отже, беручи до уваги те, що кримінальне правопорушення, за якими обвинувачений ОСОБА_3 притягається до кримінальної відповідальності (за даним вироком) було вчинене ним 29.06.2023, тобто до ухвалення попереднього вироку Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 28.07.2023 у справі №607/8182/23, остаточне покарання йому слід призначити за правилами ч.4 ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного за даним вироком більш суворим покаранням, призначеним за вироком Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 28.07.2023 у справі №607/8182/23.

Разом з тим, враховуючи, що ОСОБА_3 на даний час проходить лікування від залежності та у подальшому має намір продовжити свою військову службу, враховуючи обставини, які пом`якшують покарання до яких суд відносить визнання вини та те, обвинуваченим відшкодовано завдану шкоду, з урахуванням відсутності обставин, які б обтяжували покарання, суд вважає за можливе на підставі ст. 75 КК України звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку та з метою забезпечення належної поведінки обвинуваченого ОСОБА_3 у період його дії на нього слід покласти передбачені п. п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України обов`язки, які на думку суду, будуть необхідні і достатні для його виправлення.

7. Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку.

Арешт, накладений згідно ухвали слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 16.08.2023 у справі №607/15241/23 скасувати.

Окрім того, з ОСОБА_3 необхідно стягнути процесуальні витрати пов`язані із залученням експерта.

Долю речових доказів, необхідно вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Керуючись наведеним, а також ст.ст. 370, 373, 374 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання із застосуванням ст.69 КК України у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

Відповідно до ч.4 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного за даним вироком більш суворим, призначеним за вироком Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 28.07.2023 у справі №607/8182/23, остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши йому 3 (три) роки іспитового строку.

Згідно п.п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 в період дії іспитового строку наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Процесуальні витрати за проведення судово товарознавчої експертизи №СЕ-19/120-23/7077-ТВ від 7.07.2023 на суму 956,00 грн. (дев`ятсот п`ятдесят шість) гривень стягнути з ОСОБА_3 в користь держави.

Арешт, накладений згідно ухвали слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 16.08.2023 у справі №607/15241/23 на мобільний телефон, голубого кольору, марки «Redmi» 10С модель «220333QNY» (виробник - «Xiaomi») ІМЕІ НОМЕР_2 / НОМЕР_3 , який поміщено у сейф пакет №WAR 0116526 скасувати.

Речові докази, після набрання вироком законної сили, а саме:

- мобільний телефон, голубого кольору, марки «Redmi» 10С модель «220333QNY» (виробник - «Xiaomi») ІМЕІ НОМЕР_2 / НОМЕР_3 повернути їх законному володільцю ОСОБА_6 .

Вирок може бути оскаржений до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копії вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Головуючий суддя ОСОБА_1