Справа №766/6822/24
н/п 1-кс/766/3482/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 травня 2024 року

Слідчий суддя Херсонського міського суду Херсонської області ОСОБА_1 за участю:

секретаря судових засідань ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ ВП № 1 Херсонського районного управління поліції Головного управління національної поліції в Херсонській області ОСОБА_6 про застосування підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбачених ч. 1 ст. 147 КК України, запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,

встановила:

Слідчий звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування підозрюваному ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Обґрунтування клопотання:

СВ ВП № 1 ХРУП ГУНП в Херсонській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000573 від 01.05.2024 за підозрою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 147 КК України, а саме:

ОСОБА_4 , якого наказом командира військової частини НОМЕР_1 старшого солдата ОСОБА_4 зараховано до списків особового складу вказаної військової частини, поставлено на всі види забезпечення та призначено на посаду старшого стрільця-оператора стрілецького відділення стрілецького взводу стрілецької роти цієї ж військової частини, 01 травня 2024 року близько 07 години 50 хвилин, перебуваючи на території тимчасового розташування підрозділу військової частини НОМЕР_1 у АДРЕСА_1 , маючи умисел на захоплення осіб як заручників з метою спонукання заступника начальника штабу військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_7 до вчинення дій, спрямованих на вивезення його з зони ведення бойових дій та доставку до медичного закладу у м. Миколаїв, як умови звільнення заручників, зняв запобіжник та дославши патрон у патронник, направив закріплений за ним автомат АК-74 № НОМЕР_2 у бік ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , при цьому наказуючи їм сісти до автомобіля «Volkswagen T5», державний номерний знак НОМЕР_3 , зачинив двері вказаного транспортного засобу, тим самим позбавив їх можливості вільного пересування.

Одразу після цього, ОСОБА_4 заборонив останнім залишати визначене ним місце та висунувши вимогу ОСОБА_7 щодо забезпечення доставки його до медичного закладу як умову звільнення заручників, поїхав на зазначеному автомобілі до м. Миколаїв, утримуючи ОСОБА_8 та ОСОБА_9 під прицілом зазначеної автоматичної зброї до моменту його затримання о 08 годині 50 хвилин 01 травня 2024 року поблизу буд. АДРЕСА_2 співробітниками спеціального підрозділу ТОР ГУНП в Миколаївській області.

Дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч. 1 ст. 147 КК України захоплення особи як заручника з метою спонукання службової особи до вчинення дії як умови звільнення заручника.

01.05.2024 ОСОБА_4 затримано на підставі ст. 208 КПК України.

01.05.2024 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Юр`ївка Добровеличківського району Кіровоградської області, зареєстрованому та фактично проживаючому за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не судимому, військовослужбовцю за призовом під час мобілізації, старшому стрільцю-оператору стрілецького відділення стрілецького взводу стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «старший солдат» повідомлено про підозру за ч. 1 ст. 147 КК України - захоплення особи як заручника з метою спонукання службової особи до вчинення дії як умови звільнення заручника, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до тяжких злочинів, за який передбачено покарання у виді позбавленням волі від п`яти до восьми років.

Причетність ОСОБА_4 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 147 КК України підтверджується доказами, отриманими під час досудового розслідування, а саме: оглядом місця події від 01.05.2024; протоколами допиту потерпілих ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ; протоколами впізнання особи за фотознімками; протоколом допиту свідка ОСОБА_13 ; протоколом затримання ОСОБА_4 від 01.05.2024; іншими матеріалами кримінального провадження.

На теперішній час, з метою досягнення дієвості вказаного кримінального провадження виникла необхідність у застосуванні до підозрюваного запобіжного заходу.

Аналізуючи матеріали кримінального провадження сторона обвинувачення приходить до висновку щодо наявності наступних ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Так, усвідомлюючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення і передбачене покарання за його вчинення, після отримання повідомлення про підозру, ОСОБА_4 може умисно ухилятися від явки до органу досудового розслідування, прокурора, слідчого судді або переховуватись від органів досудового розслідування та суду, чим може перешкоджати встановленню істини по справі. Про вказані наміри ОСОБА_4 , вже свідчить його поведінка, оскільки достовірно знаючи свої обов`язки, передбачені зазначеним вище законодавством, маючи можливість належно їх виконувати, свідомо допустив їх грубе порушення, вчинивши кримінальне правопорушення проти життя та здоров`я особи, при цьому після вчиненого правопорушення залишив місце події. Зазначені обставини свідчать про необхідність його ізоляції, задля припинення можливості переховуватися від суду і слідства та перешкоджати виконанню процесуальних рішень, що є вагомою підставою вважати, що єдиним дієвим у даному випадку запобіжним заходом для ОСОБА_4 буде саме тримання під вартою. Таким чином, наявний ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст.177 КПК України.

Наступний ризик, який вказує на необхідність застосування до підозрюваного найсуворішого запобіжного заходу, є ризик незаконного впливу підозрюваним на потерпілих, свідків у цьому ж кримінальному провадженні. Підозрюваний ОСОБА_4 , перебуваючи на волі, самостійно або через інших осіб може перешкоджати встановленню істини у справі, узгоджувати свої показання з показаннями інших осіб, які визнані свідками у справі, надавати цим особам поради з урахуванням відомих йому обставин кримінальних проваджень, схиляти їх до дачі завідомо неправдивих показань в ході досудового розслідування, тим самим перешкоджати встановленню істини в кримінальному провадженні, що дає підстави стверджувати, що інший запобіжний захід, крім тримання під вартою, не зможе ефективно забезпечити виконання запланованих процесуальних рішень у кримінальному провадженні. У випадку не застосування до підозрюваного запобіжного заходу, існує вірогідність незаконного впливу на свідків, потерпілу. Вказані дії можуть протиправно перешкоджати кримінальному провадженню та встановленню всіх обставин події, зокрема, перешкоджати їх прибуттю до слідчого, прокурора або суду, іншим чином вплинути на своїх колишніх знайомих по службі тощо. Поряд з цим, підозрюваний ОСОБА_4 під час досудового розслідування, враховуючи його проходження служби в лавах Збройних Сил України, шляхом вмовляння, підкупу, погроз, іншим чином може незаконно впливати на потерпілих у даному кримінальному провадженні, маючи на меті примусити їх до відмови від надання показів, дачі завідомо неправдивих показів при наступних допитах, у тому числі в суді, проведенні з ними інших слідчих дій, безпідставному наданні показів на користь підозрюваного. Дані обставини можуть перешкодити встановленню істини під час досудового розслідування та судового слідства. Вказане свідчить про наявність ризиків, передбачених п.п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Поряд з цим, підозрюваний вчинив злочин проти волі, честі та гідності особи із залякуванням потерпілих закріпленою за ним вогнепальною зброєю, та у випадку не застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, останній будучи військовослужбовцем та перебуваючи за місцем несення військової служби, маючи закріплену, в силу виконання обов`язків військової служби, за ним вогнепальну зброю, з метою залякування потерпілого, свідків, які є його співслужбовцями, може вчинити аналогічне кримінальне правопорушення стосовно останніх, задля надання ними показань про обставини правопорушення на свою користь, у тому числі шляхом погроз із застосуванням ввіреної йому вогнепальної зброї, а також з метою переховування від слідчого, прокурора та суду вчинити інше кримінальне правопорушення проти встановлено порядку несення військової служби (військові кримінальні правопорушення), зокрема, самовільно залишити військову частину та/або місце служби. Таким чином, наявний ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України вчинити інше кримінальне правопорушення.

У зв`язку з вищенаведеними обставинами, враховуючи всі ризики в їх сукупності та взаємозв`язку, запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі у подальшому може вплинути на проведення повного та неупередженого розслідування кримінального провадження та не забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

З урахуванням викладеного, найбільш доцільним є застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а інший, більш м`який, запобіжний захід не зможе забезпечити виконання підозрюваним своїх процесуальних обов`язків та запобігти наведеним вище ризикам.

На підставі викладеного, враховуючи наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, а також ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, для їх запобігання, з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків

Доводи сторін у судовому засіданні.

Прокурор підтримав подане клопотання, просив суд його задовольнити та застосувати підозрюваному запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Захисник заперечив проти задоволення клопотання. На обґрунтування своїх заперечень послався на те, що прокурором не надано належних доказів існування ризиків, зазначених у клопотанні. Зазначив, що підозра, пред`явлена його підзахисному є необґрунтованою. Просив суд застосувати його підзахисному запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою.

Підозрюваний пояснив, що перебуває на службі в ЗСУ більше шести років, тривалий час перебував в АТО, з 24 лютого 2024 року перебуває на війні у зв`язку з агресією рф проти України. Неодноразово брав участь у бойових діях, має значний бойовий досвід і вміння, які дуже хоче передати його товаришам по службі, які прийшли з цивільного життя і такого досвіду не мають, але вони не бажають навчатись та переймати цей досвід, через що неодноразово виникали непорозуміння між ним та іншими військовими. В той день, коли відбулася подія, виникла аналогічна ситуація і на його переконання про необхідність отримання знань щодо бойової підготовки в умовах реального бою, йому сказали, що у нього з «головою щось не у порядку», після чого підозрюваний став казати, що раз таке ставлення, то може йому необхідно лікуватися замість навчати людей і потім конфлікт став більш напруженим і закінчився такою подією. Вказав, що не бажав настання якихось таких негативних наслідків і насправді не бажав нікого брати у заручники. Також пояснив, що раніше перебував на лікуванні, переховуватися від слідства не має ані бажання, ані можливості, оскільки вважає своїм обов`язком продовжити служити в лавах ЗСУ та захищати свою країну від агресії ворога. Має двох неповнолітніх дітей (10 і 6 років). Просив суд застосувати до нього запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою, зокрема, домашній арешт.

Мотивація суду:

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, слідчий суддя дійшов наступного.

Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно з ч.2 ст.177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно з вимогами ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Згідно п.5 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді триманні під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який за законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

СВ ВП № 1 ХРУП ГУНП в Херсонській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000573 від 01.05.2024 за підозрою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 147 КК України. За версією органу досудового розслідування кримінальне правопорушення вчинене за обставин, викладених слідчим у клопотанні.

01.05.2024 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 147 КК України, а саме: захоплення особи як заручника з метою спонукання службової особи до вчинення дії як умови звільнення заручника.

Описана у клопотанні фабула у сукупності з наданими прокурором поясненнями та матеріалами кримінального провадження дає слідчому судді підстави дійти висновку, що на даному етапі досудового розслідування кримінальне правопорушення може мати ознаки, передбачені ч. 1 ст. 147 КК України.

Для визначення причетності ОСОБА_4 до кримінального правопорушення слідчим суддею досліджені докази, надані сторонами, зокрема: протокол огляду місця події від 01.05.2024; протоколи допиту потерпілих ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ; протоколи впізнання особи за фотознімками; протокол допиту свідка ОСОБА_13 ; протокол затримання ОСОБА_4 від 01.05.2024; інші матеріали кримінального провадження.

Оцінивши вказані докази в їх сукупності з доводами клопотання та учасників судового засідання, не вирішуючи питання про доведеність вини та остаточної кваліфікації дій ОСОБА_4 , виходячи з наданих матеріалів клопотання, слідчий суддя дійшов висновку про наявність обґрунтованої підозри на даному етапі досудового розслідування у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення за викладених у клопотанні обставин.

Щодо ризиків, то прокурором зазначено про наявність ризиків, передбачених п.п.1, 3, 5 ст.177 КПК України.

Слідчий суддя приходить до висновку про відсутність ризику переховування підозрюваним від органу досудового розслідування та суду, враховуючи те, що ОСОБА_4 не вчинив жодних дій, які б свідчили про його переховування від органів слідства або суду. Слідчий суддя вважає вказаний ризик вкрай мінімальним з урахуванням громадянської позиції підозрюваного, який з першого дня на війні, до того тривалий час приймав участь в АТО. Ставлення ОСОБА_4 до військової служби говорить про те, що він має велике бажання служити, навчати інших своєму бойовим навичкам. Тяжкість покарання, яке може бути призначене у разі доведеності вини ОСОБА_4 не може слугувати підставою для обґрунтування зазначеного ризику.

Щодо впливу на потерпілого та свідків, то вказаний ризик прокурором не обґрунтований і в судовому засіданні даний ризик не знайшов свого підтвердження. Слідчий суддя вважає цей ризик надуманим, не підтверджений жодними доказами, зазначений без посилання на жодну конкретну обставину. Всі потерпілі військовослужбовці і вкрай сумнівним є можливість тиску на них.

Щодо ризику вчинення іншого кримінального правопорушення, то суд вважає його також необґрунтованим, оскільки підозрюваний не є криміногенною особою, не притягувався до кримінальної відповідальності, а дане кримінальне правопорушення вчинене виключно з наявності бойової обстановки, втоми та нервової виснаженості.

Слідчий у клопотанні неодноразово зазначив про наявність такого ризику як перешкоджанню встановленню істини під час досудового розслідування та судового слідства, істини у справі.

Таких ризиків ч.1 ст.177 КПК України не містить. Крім того, КПК України взагалі не містить такого поняття як «істина у справі, істина під час досудового розслідування».

На переконання слідчого судді існує ризик, визначений п.4 ч.1 ст.177 КК України, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, який полягає в тому, що підозрюваний не зміг стримати своїх емоцій та дій, які призвели до спричинення таких наслідків як вчинення кримінального правопорушення, а відповідно і можливе притягнення до кримінальної відповідальності. Вказані обставини вказують на те, що підозрюваний не повною мірою може контролювати свою поведінку, тому може не розуміти необхідність своєчасної явки до слідчого, значимість проведення слідчих дій, що може перешкоджати кримінальному провадженню.

Враховуючи те, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 147 КК України, судом встановлений ризик, передбачений п. 4 ч.1 ст.177 КПК України, слідчий суддя прийшов до висновку, що підозрюваному має бути застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Слідчий суддя вважає, що запобіжний захід у виді тримання під вартою відповідає особі, характеру та тяжкості діяння, яке інкримінується ОСОБА_4 .

З урахуванням особи підозрюваного, наявності ризику, передбаченого п.4 ч.1 ст.177 КПК України, відсутні передумови для застосування підозрюваному менш суворого виду запобіжного заходу.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

За наведених вище обставин, слідчий суддя вважає за можливе визначити розмір застави, а саме 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 121 120, 00 грн., що з урахуванням особи підозрюваного, його майнового стану, доходу є співмірною для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного у випадку її внесення.

Відповідно до ч.5 ст.194 КПК України, у разі внесення підозрюваним застави, слідчий суддя покладає на нього наступні обов`язки: не відлучатися за межі населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду, в провадженні яких перебуватиме дане кримінальне провадження; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання, в провадженні яких перебуватиме дане кримінальне провадження; прибувати за викликом до слідчого, прокурора або суду, в провадженні яких перебуватиме дане кримінальне провадження.

Керуючись ст.ст.132, 177, 178, 179, 183, 184, 194, ч.2 ст.376 КПК України, слідчий суддя,

п о с т а н о в и л а:

Клопотання прокурора задовольнити частково.

Застосувати підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 28 червня 2024 року.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Визначити підозрюваному ОСОБА_4 заставу у розмірі 40 (сорока) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 121 120 (сто двадцять одна тисяча сто двадцять) гривень.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

У разі внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_4 такі обов`язки:

-не відлучатися за межі населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду, в провадженні яких перебуватиме дане кримінальне провадження;

-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання, в провадженні яких перебуватиме дане кримінальне провадження;

-прибувати за викликом до слідчого, прокурора або суду, в провадженні яких перебуватиме дане кримінальне провадження.

Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави, визначити до 28 червня 2024 року.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесенні застави, у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок коштів, має бути наданий уповноваженій особі Миколаївського слідчого ізолятора Державного департаменту України з питань виконання покарань у Миколаївській області.

Після отримання та перевірки протягом одного дня документу, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа Миколаївського слідчого ізолятора негайно має здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_4 з-під варти.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави ОСОБА_4 вважається таким, що до нього застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Ухвала слідчого судді протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Херсонського апеляційного суду.

Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1