Справа № 452/789/24
У Х В А Л А

Іменем України

про призначення справи до судового розгляду

"19" березня 2024 р. м.Самбір

Самбірський міськрайонний суд Львівської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні у залі суду кримінальне провадження № 0000464 від 5 червня 2023 року відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, ч. 2 ст. 307 КК України,

В С Т А Н О В И В:

До Самбірського міськрайонного суду Львівської області 27 лютого 2024 року надійшов обвинувальний акт про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307 КК України, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000464 від 5 червня 2023 року, та додані до нього документи: реєстр матеріалів досудового розслідування, розписка обвинуваченого та його захисника про отримання копії обвинувального акту і реєстру матеріалів досудового розслідування.

Ухвалою судді Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 28 лютого 2024 року у вказаному кримінальному провадженні було призначено підготовче судове засідання на 11 березня 2024 року на 11 год. 30 хв., яке було відкладено на 19 березня 2024 року на 12 год. 30 хв.

У підготовче судове засідання 19 березня 2024 року з`явилися прокурор, обвинувачений та захисник адвокат.

У підготовчому засіданні прокурор ОСОБА_3 запропонував призначити провадження до судового розгляду у відкритому судовому засіданні. На думку прокурора, кримінальне провадження за територіальністю та інстанційністю підсудне саме Самбірському міськрайонному суду Львівської області, наданий до суду обвинувальний акт відповідає вимогам закону, підстави для закриття провадження у справі відсутні, угод між сторонами кримінального провадження укладено не було; судове засідання слід здійснювати за участі прокурора, обвинуваченого та захисника адвоката.

Інші учасники провадження, у тому числі і обвинувачений ОСОБА_4 , не заперечували проти призначення провадження до розгляду та задоволення клопотання прокурора; клопотань про вчинення дій, необхідних для підготовки до судового розгляду, ними заявлено не було.

Вислухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши обвинувальний акт у кримінальному провадженні за № 0000464 від 5 червня 2023 року відносно ОСОБА_4 , додатки до обвинувального акта, суд дійшов таких висновків.

Обвинувальний акт до суду надійшов відповідно до вимог ст. 314 КПК України та за своїм змістом відповідає вимогам ст. 291 КПК України.

Згідно з вимогами ст. 293 КПК України, до обвинувального акта додана розписка обвинуваченого та його захисника про отримання копії обвинувального акта та реєстру матеріалів досудового розслідування.

Кримінальне провадження підсудне Самбірському міськрайонному суду Львівської області.

Підстав для ухвалення процесуальних рішень, передбачених п. п. 1-4) ч. 3 ст. 314 КПК України, суд не вбачає.

З метою всебічності та повноти розгляду питання про притягнення ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307 КК України, заявлене прокурором клопотання про призначення судового розгляду підлягає задоволенню.

Крім того, згідно з вимогами ч. 5 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд у випадках, передбачених КПК, за власною ініціативою або за клопотанням обвинуваченого, його захисника чи законного представника, чи за клопотанням прокурора і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини вирішує питання щодо складання досудової доповіді, про що постановляє ухвалу із зазначенням строку підготовки такої доповіді.

За змістом ч. ч. 1, 2 ст. 314-1 КПК України, з метою забезпечення суду інформацією, що характеризує обвинуваченого, а також прийняття судового рішення про міру покарання, представник уповноваженого органу з питань пробації складає досудову доповідь за ухвалою суду. Досудова доповідь складається щодо особи, обвинуваченої у вчиненні нетяжкого або тяжкого злочину, нижня межа санкції якого не перевищує п`яти років позбавлення волі.

Нормами ч. 4 ст. 314-1 КПК України, передбачені випадки, коли досудова доповідь не складається. Судом не встановлено передбачених законом підстав, які б виключали складання досудової доповіді щодо обвинуваченої.

Враховуючи положення ч. 5 ст. 314 КПК України, з метою забезпечення суду інформацією, яка характеризує обвинуваченого, слід доручити представнику органу з питань пробації скласти досудову доповідь стосовно обвинувачених ОСОБА_4 .

Крім того, під час підготовчого засідання прокурором було заявлено клопотання щодо обрання відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту на строк шістдесят днів.

Клопотання мотивоване тим, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень, за які передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до десяти років, що може спонукати обвинуваченого переховуватися від суду, оскільки він не працює, суспільно-корисною діяльністю не займається; незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, спонукаючи їх до зміни показів; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а саме не з`являтися на виклики слідчого, прокурора, так як може бути відсутній по місцю проживання; вчинити інші кримінальні правопорушення, в тому числі аналогічні. А тому менш суворий запобіжний захід ніж цілодобовий домашній арешт буде недостатній для запобігання вказаним ризикам та забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_4 покладених на нього процесуальних обов`язків.

ОСОБА_4 та його захисник проти заявленого клопотання заперечували, вважали, що зазначені прокурорм ризики не існують.

Вислухавши позицію прокурора про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, пояснення обвинуваченого та захисника, суд дійшов до наступного висновку.

Запобіжні заходи у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканність, гарантовані ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а тому можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК, з урахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини.

Згідно статті 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Вирішуючи питання про наявність обґрунтованої підозри, поняття якої не міститься в національному законодавстві, слід виходити з його визначення, наведеного у п.175 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» (заява

№ 42310/04) від 21 квітня 2011 року, де зазначено, що обґрунтована підозра - це існування фактів і інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 28.10.1994 року у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» (Murray v. the United Kingdom), заява

№ 14310/88, зазначив, що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження, що є завданням наступних етапів кримінального процесу.

Отже, оцінюючи факти та інформацію, якими сторона обвинувачення обґрунтовує причетність ОСОБА_4 до вчинення даних кримінальних правопорушень, суд дійшов висновку про обґрунтованість повідомленої йому підозри.

Вирішуючи питання про існування передбачених кримінальним процесуальним законом ризиків неправомірної процесуальної поведінки обвинуваченого суд відмічає, що ризиком у даному випадку є дія, яка може вчинитися з високим ступенем ймовірності.

Оцінюючи існування ризику з боку ОСОБА_4 переховуватись від органів досудового розслідування та суду, суд звертає увагу на рішення Європейського суду з прав людини у справі «В. проти Швейцарії» (W. v. Switzerland), заява № 14379/88, від 26 січня 1993 року, п. 33. Суд з цього приводу вказав, що небезпеку переховування від правосуддя не можна виміряти тільки залежно від суворості можливого покарання; її треба визначати з врахуванням низки інших релевантних факторів, які можуть або підтвердити наявність небезпеки переховування від правосуддя, або зробити її настільки незначною, що вона не може слугувати виправданням для тримання під вартою … При цьому треба враховувати характер обвинувачуваного, його моральні якості, його кошти, зв`язки з державою, у якій його переслідували за законом, і його міжнародні контакти.

Отже, в цьому контексті суд враховує не тільки ті обставини, що згідно з приписами ст. 12 КК України, злочини, в яких обвинувачується ОСОБА_4 є тяжкими злочинами, за які передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк до десяти років (ч.2 ст. 307 КК), але й відсутність у обвинуваченого стійких соціальних зв`язків, постійного місця роботи, те, що раніше він вже притягався до кримінальної відповідальності.

Суд погоджується з думкою прокурора, що ОСОБА_4 може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки офіційно ніде не працює, той дохід, що він отримує як особа з інвалідністю ІІ групи є невеликим, що може спонукати його до вчинення іншого кримінального правопорушення. Також суд враховує, що згідно з обвинувальним актом ОСОБА_4 інкримінуються 13 епізодів кримінальних правоворушень.

Відтак, існування щодо ОСОБА_4 ризиків, зазначених прокурором суд вважає доведеними.

Частиною 1 та частиною 2 ст. 181 КПК України передбачено, що домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Оцінюючи в сукупності особу обвинуваченого, обставини вчинення злочинів, необхідність забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обовязків, суд вважає за необхідне застосувати відносно ОСОБА_4 запобіжний захід у виді домашнього арешту за місцем проживання строком на шістдесят днів.

Суд вважає, що саме такий вид запобіжного заходу забезпечить виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 177, 183, 194, 314, 314-1, 315, 316, 376 КПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, ч. 2 ст. 307 КК України, прийняти до провадження Самбірського міськрайонного суду Львівської області.

Розгляд кримінального провадження здійснювати суддею одноособово.

Призначити справу до судового розгляду у відкритому судовому засіданні в приміщенні цього суду на 15 квітня 2024 року 10 год. 30 хв.

Про дату, час та місце здійснення судового розгляду повідомити прокурора, обвинуваченого та його захисника.

Доручити Самбірському районному відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області в строк до 15 квітня 2024 року скласти досудову доповідь відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 .

Застосувати щодо ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту на строк шістдесят днів по 17 травня 2024 року включно.

Зобов`язати ОСОБА_4 виконувати наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора, суду за кожною вимогою, зокрема і по телефону;

- цілодобово не залишати місце проживання в АДРЕСА_1 без дозволу слідчого, прокурора, суду; негайно повідомляти про зміну місця проживання;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Контроль за виконанням ухвали в частині обраного запобіжного заходу покласти на прокурора Самбірської окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_3 .

Копію ухвали вручити обвинуваченому негайно.

Копію цієї ухвали направити для виконання до Самбірського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення у частині обрання запобіжного заходу у виді домашнього арешту, в решті ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст цієї ухвали виготовлено в нарадчій кімнаті, проголошено, надано для ознайомлення учасникам кримінального провадження 22 березня 2024 року о 9:00 год.

Суддя