Справа № 461/3562/24
Провадження № 1-кс/461/2657/24
УХВАЛА

02.05.2024 року місто Львів

Слідчий суддя Галицького районного суду міста Львова ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна,

встановив:

До суду надійшло клопотання від імені ОСОБА_3 про часткове скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду міста Львова від 03.11.2023 у справі №463/9405/23 (провадження №1-кс/463/7866/23).

Згідно прохальної частини клопотання ОСОБА_3 просить скасувати частково арешт на автомобіль №0000453, а саме скасувати заборону на володіння автомобілем «Volkswagen Passat» р.н. НОМЕР_1 , передавши його на відповідальне зберігання власнику, залишивши арешт на автомобіль №0000453 в частині заборони права розпоряджатись ним та проводити обліково-реєстраційні операції.

В обґрунтування поданого клопотання заявник вказує, що ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду міста Львова від 03.11.2023 у справі №463/9405/23 (провадження №1-кс/463/7866/23) задоволено клопотання слідчого у кримінальному провадженні №0000453 від 24.10.2023, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, та накладено арешт на майно, яке належить їй на праві власності, а саме автомобіль марки «Volkswagen Tiguan» д.н.з. НОМЕР_2 . Вказаний транспортний засіб був вилучений з місця ДТП, з метою збереження речового доказу. На даний час транспортний засіб оглянуто експертами в ході проведення призначених у кримінальному провадженні експертних досліджень, які вже проведено і завершено.

Також, заявник вказує, що на даний час транспортний засіб перебуває на відкритому майданчику, що призводить до погіршення його стану та зносу.

Отже, заявник вважає, що потреба у подальшому накладенні арешту на майно в частині користування відпала, а тому просить його скасувати.

Заявник у судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином.

Слідчий у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд клопотання за його відсутності, згідно якого не заперечує проти скасування арешту в частині користування транспортним засобом.

Відповідно до положень статті 174 КПК України, клопотання про скасування арешту майна розглядає слідчий суддя, суд не пізніше трьох днів після його надходження до суду. Про час та місце розгляду повідомляється особа, яка заявила клопотання, та особа, за клопотанням якої було арештовано майно.

Згідно статті 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до статті 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Таким чином, положення процесуального законодавства не містять норм стосовно наявності перешкод для розгляду клопотання про скасування арешту, у разі неявки заявника або слідчого в судове засідання.

Згідно положень статті 28 КПК України, під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень.

Проведення досудового розслідування у розумні строки забезпечує прокурор, слідчий суддя (в частині строків розгляду питань, віднесених до його компетенції), а судового провадження - суд.

Виходячи з наведеного, підстав для відкладення розгляду клопотання або обставин які зумовлюють неможливість проведення його розгляду не встановлено.

Дослідивши матеріали клопотання, приходжу до наступних висновків, виходячи наведених нижче доводів та мотивів.

Відповідно до приписів статті 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Частиною другою вказаної статті передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч. 1 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано (ч. 2 ст. 174 КПК України).

Встановлено, що Слідчим управлінням ГУНП у Львівській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000453 від 24.10.2023, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

З прохальної частини клопотання вбачається, що заявник просить скасувати частково арешт на автомобіль №0000453, а саме скасувати заборону на володіння автомобілем «Volkswagen Passat» р.н. НОМЕР_1 , передавши його на відповідальне зберігання власнику, залишивши арешт на автомобіль №0000453 в частині заборони права розпоряджатись ним та проводити обліково-реєстраційні операції.

Однак, до клопотання долучено ухвалу слідчого судді у якій відомості про автомобіль «Volkswagen Passat» р.н. НОМЕР_1 або автомобіль №0000453 відсутні.

Крім того, до матеріалів клопотання не долучено жодного документу про належність автомобілів «Volkswagen Passat» р.н. НОМЕР_1 чи №0000453 ОСОБА_3 , як і не долучено доказів на підтвердження того, що вона являється законним власником автомобіля марки «Volkswagen Tiguan» д.н.з. НОМЕР_2 .

Слід також відзначити, що клопотання не містить особистого підпису заявниці.

Отже, з наведеного вбачається, що заявник просить скасувати арешт на автомобіль не долучаючи жодного доказу на підтвердження того, що такий був накладений. Більше того, клопотання подане слідчому судді не підписано його автором.

Враховуючи вищенаведені доводи та мотиви, приходжу до висновку про відсутність законних підстав для часткового задоволення клопотання.

Крім того, враховую висновки наведені Об`єднаною палатою Касаційного кримінального суду Верховного Суду у постанові від 15 квітня 2024 року (справа №554/2506/22, провадження № 51-4350кмо23), згідно яких перелік ухвал слідчого судді, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування в апеляційному порядку, визначено в ч. 3 ст. 307, ст. 309 КПК. До цього списку не відносяться ухвали слідчих суддів про повне або часткове скасування арешту майна, постановлені за правилами ст. 174 КПК, які за висновком об`єднаної палати ККС ВС, висловленим у постанові від 19 лютого 2019 року (справа № 569/17036/18, провадження № 51-598кмо19), апеляційному оскарженню не підлягають. Приписи статей 174, 309 КПК містять імперативи, які підлягають застосуванню під час здійснення кримінального провадження, з огляду на що встановлена ними заборона оскаржити в апеляційному порядку ухвалу слідчого судді про скасування арешту майна розповсюджує свою дію виключно на ті стадії кримінального провадження, які визначені положеннями пунктів 5, 24 ч. 1 ст. 3 КПК.

Керуючись ст.ст. 170 - 174 КПК України,

постановив:

У задоволенні клопотання відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає і заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1