Справа № 489/1864/20
Кримінальне провадження №1-кп/489/243/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2024 р. м. Миколаїв

Вступна частина

Ленінський районний суд м. Миколаєва, головуючий - суддя ОСОБА_1

Секретар судового засідання ОСОБА_2

Кримінальне провадження0003815 від 13.10.2019.

Обвинувальний акт про вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, стосовно ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Миколаєві, громадянина України, не одруженого, офіційно не працюючого, пенсіонера, інваліда 2 групи, учасника бойових дій, не судимого, мешканця АДРЕСА_1

Сторони: прокурор ОСОБА_4 , захисник ОСОБА_5 , обвинувачений ОСОБА_3 .

Мотивувальна частина

13.10.2019 близько 19:30 в порушення пункту 2.9 «а» Правил дорожнього руху України (затв. Пост. КМУ №1306 від 10.10.01.), ОСОБА_3 перебуваючи в стані наркотичного сп`яніння та керуючи автомобілем Ria Magentis номер НОМЕР_1 , рухався в темний час доби по проїжджій частині проспекту Богоявленського в м. Миколаєві, що має 4 смуги для руху (по дві у кожному напрямку) зі сторони вулиці Пограничної у напрямку до вулиці Кузнецької в межах крайньої лівої смуги руху

У цей же час проїжджу частину проспекту Богоявленського справа наліво відносно напрямку руху водія ОСОБА_3 в межах дії пішохідного переходу, позначеного дорожньою розміткою 1.14.1. розділу 34 та дорожніми знаками 5.35.1. та 5.35.2 (пішохідний перехід) розділу 33 ПДР України, перетинали пішоходи ОСОБА_6 , та ОСОБА_7

Рухаючись в обраному напрямку, наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, розташованого в районі будинку №4 по проспекту Богоявленському водій ОСОБА_3 порушив вимоги пунктів 2.3 «б», 12.2., 12.3, 18.1, 18.4 ПДР України, а саме: був неуважним, не стежив за дорожньою обстановкою, відповідно не реагував на її зміни, в темну пори доби та в умовах недостатньої видимості, не обрав такої швидкості руху, щоб мати можливість зупинити свій транспортний засіб у межах видимості дороги, наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебували пішоходи ОСОБА_6 , та ОСОБА_7 , помітивши, що перед ним (переходом) зменшує швидкість та зупинився транспортний засіб, не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки керованого ним автомобіля, не переконався, що на пішохідному переході немає пішоходів, для яких може бути створена перешкода чи небезпека, хоча мав таку можливість і зобов`язаний був так вчинити, а навпаки, продовжив рух вказаною смугою руху в обраному напрямку, внаслідок чого допустив наїзд передньою лівою частиною керованого ним автомобіля на пішоходів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , які перетинали проїжджу частину проспекту Богоявленського в межах пішохідного переходу справа наліво відносно напрямку руху даного транспортного засобу.

Внаслідок наїзду керованого ОСОБА_3 транспортного засобу ОСОБА_6 заподіяно тяжкі тілесні ушкодження, а саме забивна рана у потиличній області, забій внутрішніх органів, чисельні крововиливи, перелом кісток склепіння та основи черепа, переломи великогомілкової кістки на межі середньої та нижньої третини та малогомілкової кістки в середній третині, які спричинили його смерть 20.11.2019 в результаті тупої поєднаної травми тіла у приміщенні лікарні. ОСОБА_7 заподіяно рану частини голови, перелом 2-го ребра зліва, перелом 4 ребра справа з тотальним пневмотораксом зліва, перелом правої великогомілкової кістки у середній третині зі зміщенням уламків, перелом сідничної кістки зліва без зміщення уламків, які відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень.

Дана дорожньо-транспортна пригода сталась внаслідок порушення водієм ОСОБА_3 вимог 2.3 «б», 2.9 «а», 12.2, 12.3, 18.1, 18.4 ПДР України, які знаходяться в прямому причинному зв`язку із наслідками, що настали.

Відтак ОСОБА_3 вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 286 КК України - порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть ОСОБА_6 та заподіяло тяжкі тілесні ушкодження ОСОБА_7 .

В судовому засіданні ОСОБА_3 неодноразово змінював покази, зокрема пояснив, що того дня після сварки з рідними, перебуваючи у гострому стресовому стані, який погіршив наявну у нього психічну хворобу, сів за кермо вказаного автомобілю, але обставини керування автомобілем і участі в дорожньо-транспортній пригоді пояснити не може, оскільки в той момент він мав галюцинації і не віддавав звіту своїм діям і не керував ними. Наприкінці судового розгляду ОСОБА_3 вину визнав повністю, висловив щирий жаль, просив не призначати реальне покарання, посилаючись на незадовільний стан здоров`я, оскільки вважає, що воно призведе до його смерті. Також вказав, що умовне покарання дозволить відшкодувати збитки та моральну шкоду заподіяні потерпілим, а реальну, відтак унеможливить це. Зазначав про важкий морально-психологічний стан у сім`ї протягом кількох років через дане ДТП, пов`язав з ним смерть батьків, припинення спілкування з сином. Вказав на свою належну процесуальну поведінку - він викликав швидку медичну допомогу і зупинив поліцейський екіпаж поряд місця пригоди, допомагав слідству, не зловживав процесуальними правами. Вказав, що приймав на час ДТП препарати, які пом`якшували постійний біль, оскільки напередодні з нього зняли гіпс з обох рук після відкритого переламу обох рук Цивільний позов заявлений потерпілою ОСОБА_7 та ОСОБА_8 визнав частково.

Вина ОСОБА_3 доведена також і іншими доказами.

Потерпіла ОСОБА_7 суду показала, що наїзд на них з чоловіком у сумерках у суху ясну погоду здійснила машина у другій, крайній лівій, смузі руху, коли вони перетинали проспект Богоявленський пішохідним переходом, оскільки в цей час машина у крайній правій смузі руху зупинилась і пропустила їх, а потім відчула удар і далі нічого не пам`ятає. Просила максимального покарання, оскільки окрім втрати чоловіка вона отримала пожиттєві травми, які не дозволяють їй надалі працювати за фахом. Була швачкою, якою зараз працювати не може і навіть пересувається вона зараз за допомогою милиць. Побачила обвинуваченого вперше у суді.

Потерпіла ОСОБА_8 позитивно охарактеризувала загиблого сина та невістку, показала, що захисник обвинуваченого зв`язався з нею на третій день після ДТП, обвинувачений надав гроші на лікування в сумі 5900 грн., про що вона дала розписку. Просила покарати на розсуд суду.

Згідно протоколу огляду ДТП 13.10.2019 з 22:35 до 01:20 за участю обвинуваченого в районі проспекту Богоявленський, 4 в м. Миколаєві в районі нерегульованого пішохідного переходу. Дорожнє покриття було сухе чисте, складалось з асфальтобетонну, призначене для руху в двох напрямках (по 2 смуги в кожному напрямку), наявна дорожня розмітка 1.3. (поділяє транспортні потоки протилежних напрямків на дорогах, які мають чотири і більше смуг руху або на ділянках доріг з трьома смугами, 1.5. (розділяє транспортні потоки протилежних напрямків на дорогах, які мають дві смуги руху в обох напрямках і де дозволено виїжджати на смугу зустрічного руху; позначає межі смуг руху за наявності двох і більше смуг, призначених для руху в одному напрямку;), 1.14.1 ("зебра", позначають нерегульований і регульований пішохідний перехід на проїзній частині дороги). Місце пригоди знаходилось в зоні дії дорожніх знаків (пішохідний перехід). На виявленому на місці події автомобілі Kia Magentis номер НОМЕР_1 виявлена деформація передньої частини кузова автомобіля - вм`ятина на кришці капоту, деформація переднього бамперу, деформація переднього лівого крила, деформація лівого бічного дзеркала, деформація лобового скла у вигляді розтріскування та вм`ятин. Відповідно до схеми огляду, осип лобового скла автомобіля Kia Magentis номер НОМЕР_1 починається одразу за пішохідним переходом позначеним розміткою «зебра» на відстань - 5,5 м. у лівій смузі руху і межах цієї смуги, має форму краплі спрямовану в бік до вул. Кузнецькій, яка в найширшій частині сягає 2,6 м. Автомобіль Kia Magentis номер НОМЕР_1 перебуває у межах цієї ж смуги дальше від пішохідного переходу і осипу скла; вліво та вперед напрямку його руху, у межах найближчої смуги зустрічного руху розташована пляма речовини бурого кольору (кров).

Згідно довідки Комунального підприємства ГДМБ від 21.11.19 зовнішнє освітлення на вказані білянці дороги було увімкнене о 19:34, мережа зовнішнього освітлення по проспекту Богоявленському на ділянці проїзної частини від вул. Пограничної до вул. Кузнецької розташовано з одного боку по ходу руху транспорту в напрямку вул.. Космонавтів, у період часу з 19 до 20 години аварій в мережах не зафіксовано. Обставина освітленості проїжджої частини на цій дільниці підтверджений фотографією, яку надав і сам ОСОБА_3 при досудовому розслідуванні (т. 2 а.п. 199)

Згідно висновку судової інженерно - транспортної експертизи від 11.11.19 з приводу технічного стану автомобілю Kia Magentis номер НОМЕР_1 , то на час ДТП ходова частина, рульове керування, робоча гальмівна система та фари головного світла знаходились у працездатному стані та не мали невідповідностей вимогам ПДР та ДСТУ щодо технічного стану транспортних засобів, які могли б виникнути до ДТП та вплинути на його рух.

У відповідності до висновку від 13.11.19 трасологічної експертизи первинний контакт автомобіля Kia Magentis номер НОМЕР_1 з пішоходами відбувся передньою лівою його частиною, а саме лівою частиною переднього бамперу, потім контакт автомобіля з пішоходами відбувся передньою центральною частиною капота, задньою центральною частиною капота, центральною та лівою частинами переднього вітрового скла, передньою лівою стійкою даху і лівим дзеркалом заднього огляду. Наїзд на пішоходів відбувся перед початком ділянки осипу скла від лобового скла позначеної до схеми до протоколу місця ДТП від 13.10.19, більш точне визначення місця наїзду на пішоходів та розташування транспортного засобу неможливе.

Згідно протоколів слідчих експериментів за участю ОСОБА_3 (від 14.11.19) та ОСОБА_7 (від 09.11.19) видно, що подія мала місце приблизно між 19:35-20:00 год. 13.10.19. У попутньому напрямку, випереджаючи (приблизно на 3-4 м.) автомобіль під керуванням ОСОБА_3 рухався інший невстановлений автомобіль, який вжив заходи для зменшення швидкості перед пішохідним переходом, а автомобіль під керуванням ОСОБА_3 продовжив рух. Інші покази, надані учасниками експериментів різняться: ОСОБА_3 наполягав, що попутній автомобіль лише пригальмував, а потім продовжив рух, він також продовжив рух і відчув удар; його засліпив зустрічний автомобіль, який рухався у зустрічному до нього напрямку; пішоходи рухались поза межами пішохідного переходу в темпі бігу (виміряне 10 метрів за 3 секунди); наїзд на пішоходів відбувся на відстані 5,1 м. від закінчення дорожньої розмітки 1.14.1 ПДР відносно напрямку його руху та на відстані 1,7 м. до місця де водій вперше виявив пішоходів. ОСОБА_7 наполягала, що ДТП сталось в умовах вуличного електроосвітлення, перетинали вони з чоловіком проспект Богоявленський в межах пішохідного переходу спокійним кроком (виміряне 10 метрів за 10 секунд); автомобіль у крайній правій смузі наблизившись до пішохідного переходу повністю зупинив транспортний засіб; перебуваючи посередині лівої крайньої смуги вона побачила автомобіль Kia Magentis, який рухався не зменшуючи швидкості, удар прийшовся їй у ліву сторону тулубу.

Згідно висновку від 05.12.2019 судової експертизи з приводу дослідження обставин та механізму ДТП в дорожній ситуації з використанням, у тому числі результатів слідчих експериментів з потерпілою ОСОБА_7 та підозрюваним ОСОБА_3 - водій автомобілю Kia Magentis номер НОМЕР_1 ОСОБА_3 повинен був діяти у відповідності до вимог п. 12.2. та 18.4 ПДР, мав технічну можливість в дорожній ситуації обставини якої вказані потерпілою ОСОБА_7 запобігти виникненню ДТП шляхом дотримання технічних вимог п.18.4 ПДР, в його діях вбачаються невідповідність вимогам п. 18.4 ПДР, що з технічної точки зору знаходиться в причинному зв`язку з настанням ДТП. Обставини пригоди встановлені при проведенні слідчого експерименту за участю водія автомобілю Kia Magentis номер НОМЕР_1 ОСОБА_3 з технічної точки зору неспроможні, оскільки містять суперечності з висновками судової трасологічної експертизи стосовно розташування місця наїзду на пішохода (згідно дослідження трасологічної експертизи наїзд на пішоходів відбувся в межах лівої смуги руху транспортного потоку проспекту Богоявленського в напрямку вул. Кузнецької перед початком ділянки осипу скла від лобового скла автомобіля Kia Magentis номер НОМЕР_1 позначеної на схемі до протоколу огляду місця ДТП від 13.10.19, оскільки початок осипу скла розташований на відстані 2,0 м. від закінчення дорожньої розмітки 1.14.1, що позначає нерегульований пішохідний перехід, на місці пригоди, а згідно пояснень ОСОБА_3 при слідчому експерименті наїзд відбувся на відстані 5,1 м. від закінчення дорожньої розмітки 1.14.1. В свою чергу, наявна технічно суперечливість свідчень ОСОБА_7 при проведенні слідчого експерименту та з результатами трасологічної експертизи: потерпіла стверджувала що перебувала на пішохідному переходів, а експертиза зафіксувала, що початок осипу скла починається за 2 м. від закінчення розмітки пішохідного переходу, що дозволила експерту прийняти її свідчення, оскільки експерт керувався логікою, що осип скла може утворитись тільки після місця контактування, а не навпаки).

У відповідності до висновку від 16.01.20 судової медичної експертизи стосовно трупа ОСОБА_6 його смерть настала ІНФОРМАЦІЯ_2 внаслідок тупої поєднаної травми тіла у вигляді синців, саден та ран в області голови та кінцівок, перелому кісток склепіння та основи черепа, кісток лівої нижньої кінцівки, крововиливу над твердою мозковою оболонкою справа, крововиливу під тверду мозкову оболонку справа (нерівномірно вираженого шару темно бурого кольору крові товщиною до 0,4 см. на загальній площі 8,0х6,0 см. крововиливу під павутинну оболонку, забою внутрішніх органів (речовини головного мозку, легень, брижі товстої та тонкої кишок), яке ускладнилось розвитком гнійного вентрикуліту та продуктивного паравентрикуліту з послідуючим набряком та набуханням речовини головного мозку. Як вбачає суд, то виявлені при проведенні експертизи і перераховані експертом тілесні пошкодження співвідносяться з даним висновком. Крім того, судовий експерт відмітив, що виявлені тілесні пошкодження є прижиттєвими. За ступенем тяжкості тілесні ушкодження виявлені на тілі потерпілого в своїй сукупності носять ознаки тяжких тілесних ушкоджень і знаходяться у прямому причинному зв`язку зі смертю. При дослідженні трупа ОСОБА_6 , ознак хронічних захворювань не виявлено, в його крові етиловий спирт не виявлений. Як встановив судовий експерт характер морфологічні особливості та локалізація тілесних ушкоджень виявлених у ОСОБА_6 , може свідчити про те, що первинний удар, найймовірніше, прийшовся в ніжні кінцівки, ймовірно під кутом, коли потерпілий перебував у вертикальному положенні, знаходячись у русі (йшов, біг), лівою половиною тіла звернений до рухового транспортного засобу, вірогідно автомобіля, в результаті чого утворились поширений сінець по задній та внутрішній поверхням з переходом на зовнішню поверхню лівої гомілки у верхній, середній та нижній третині, поширений синець на задній поверхні правої гомілки у верхній та середній третині, переломи великогомілкової кістки на межі середньої та нижньої третини та малогомілкової кістки в середній третині. Наступною фазою стало відкидання потерпілого з подальшим падінням, ударом о тверде покриття землі (асфальт), струсом тіла, при чому утворились усі пошкодження в області голови, у тому числі обличчя, забій внутрішній органів (речовини головного мозку, легень, брижі тонкої та товстої кишки).

У відповідності до висновку від 13.12.19 судової медичної експертизи стосовно ОСОБА_7 , то у неї виявлені тілесні пошкодження у вигляді рани волосяної частини голови, перелому 2-го ребра зліва, 4-го ребра справа, з тотальним пневмотораксом зліва, перелому правої великогомілкової кістки у середній третині зі зміщенням уламків, перелому сідничної кістки зліва без зміщення кісткових уламків. Дані тілесні ушкодження утворились від дії тупих твердих предметів в умовах зіткнення автомобіля з пішоходом, не виключено незадовго до звернення у лікарню 13.10.19, по ступеню тяжкості відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя.

Отже наведені докази у сукупності підтверджують подію злочину і процес вчинення, його наслідки та прямий причинний зв`язок порушень правил дорожнього руху України, допущений водієм ОСОБА_3 із наслідками.

Орган пробації у досудовій доповіді охарактеризував ступінь небезпеки ОСОБА_3 для суспільства як високий, а ризик вчинення повторного правопорушення як середній.

У відповідності до висновку судової психіатричної експертизи від 17.03.20 ОСОБА_3 на момент інкримінованого порушення страждав на психічне захворювання - розлад особистості та поведінки внаслідок ураження головного мозку складного ґенезу (токсичного, посттравматичного), ускладненого розладом психіки та поведінки внаслідок комбінованого вживання каннабіноїдів, метадону та димедролу. Гостра інтоксикація, неускладнена. На теперішній час ОСОБА_3 страждає на психічне захворювання - розлад особистості та поведінки внаслідок ураження головного мозку складного ґенезу (токсичного, посттравматичного), ускладненого розладом психіки та поведінки внаслідок комбінованого вживання каннабіноїдів, метадону та димедролу. Синдром залежності, епізодичне вживання. За своїм психічним станом на період інкримінованого правопорушення та на теперішній час ОСОБА_3 міг та може усвідомлювати свої дії та керувати ними. Застосування примусових заходів медичного характери не потребує.

Актуальність виставленого діагнозу ОСОБА_3 підтвердив судовий експерт при допиті наприкінці судового слідства.

ОСОБА_3 з 2013 року є інвалідом війни 2 групи безстроково, пенсіонером. Характеризується сусідами позитивно. Має право керування транспортними засобами згідно відповідного посвідчення водія.

ОСОБА_3 вчинив тяжкий злочин. Обставиною, що обтяжує покарання є вчинення злочин у стані, викликаному вживанням наркотичних засобів (згідно висновку токсикологічного дослідження від 16.10.19 - каннабіноїди значна кількість, метадон, димедрол). Обставин, що пом`якшують покарання, зокрема щирого каяття, суд не встановив - епізодична грошова допомога матері загиблого на суму 5900 грн., а вдовіна суму 10 тис. грн.. під час знаходження справи в суді (т. 2 а.п.230,231) зміна показів під час судового розгляду - не дають підстав для такого висновку.

Покарання основне та додаткове слід призначити реально, тому що внаслідок злочину, вчиненого ОСОБА_3 з необережності, але з обтяжуючою обставиною, загибла людина, а інша отримала тяжкі тілесні ушкодження. Обставини, на які посилався ОСОБА_3 у своїх показах не применшують заподіяної шкоди об`єкту злочину. Зокрема, перелами обох рук дійсно мали у нього місце, але він був виписаний з лікарні і відповідно припинив отримання лікування зі знеболюванням морфіном з димедролом ще 30.08.19, оскільки про подальші лікарські призначення таких препаратів невідомо. Метою покарання в даному випадку є не тільки виправлення ОСОБА_3 , а й запобігання тотожних злочинів іншими особами. Хоча відповідно до обставин справи покарання у виді позбавлення волі слід було призначити в розмірі максимальної межі санкції, разом з тим, інвалідність обвинуваченого 2 групи, отримана в умовах війни дозволяэ зменшити розмір покарання.

ОСОБА_3 був затриманий 14.10.19, а 16.10.19 звільнений з під варти у зв`язку із відмовою у застосуванні до нього запобіжного заходу.

Згідно ст. 100, 124 КПК України слід вирішити питання про речові докази та про розподіл процесуальних витрат.

Потерпілими подані цивільні позови: ОСОБА_8 - про стягнення з Моторного (транспортного) страхового бюро України (далі - МТСБУ) коштів витрачених на лікування сина - 130457,06 грн., страхового відшкодування внаслідок смерті сина 50076 грн., а з ОСОБА_3 , 500 тис. грн.. на відшкодування завданих смертю сина моральних страждань. ОСОБА_7 , - про стягнення з МТСБУ витрат на лікування 22654,19 грн., моральну шкоду 1132,26 грн., 50076 грн. відшкодування шкоди пов`язаної зі стійкою втратою працездатності.

Відповідно до положень ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні правовідносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Згідно із ч. 2 ст. 1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно правової позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеної в постанові від 29 червня 2022 року (справа № 477/874/19) шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є: шкода, пов`язана з лікуванням потерпілого; шкода, пов`язана з тимчасовою втратою працездатності потерпілим; шкода, пов`язана із стійкою втратою працездатності потерпілим; моральна шкода, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий - фізична особа зазнав у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; шкода, пов`язана із смертю потерпілого (стаття 23 Закону № 1961-IV).

Згідно ст. 13 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» учасники бойових дій, та особи з інвалідністю внаслідок війни, що визначені законом, звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності на території України. Відшкодування збитків від дорожньо-транспортної пригоди, винуватцями якої є зазначені особи, проводить МТСБУ у порядку, визначеному цим Законом.

У відповідності до ст. 22 даного Закону у разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

МТСБУ надало заперечення проти цивільних позовів.

Згідно з п. 22.1 ст. 22 Закону України № 1961-IV у разі настання події, що є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ в межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує в установленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньої транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Судом перевірені квитанції щодо дат внесення коштів (не раніше дати ДТП), цільове призначення тощо. Не приймались квитанції фрагментарного змісту без дати віддрукування. Так, квитанції подані ОСОБА_7 на підтвердження лікування утворюють суму 19753,32 грн. Квитанції подані ОСОБА_8 на лікування сина утворюють суму 91987,92 грн. (не приймає квитанції на організацію похорон на 12150 грн., тому що не є витратами на лікування, а також квитанція на отримання благодійної допомоги у виді медичних засобів та препаратів на суму 11564,80 грн.), Отже ці суми підлягають стягненню на їх користь з МТСБУ.

Суд зауважує, що можливість взяття за доказ понесення витрат на лікування квитанцій на оплату медпрепаратів та лікарських послуг є усталеною практикою ВС (наприклад, справа 389/807/20, 754/3288/19).

Пунктом 27.3 статті 27 Закону визначено, що страховик (у випадках, передбачених підпунктами «г» і «ґ» пункту 41.1 та підпунктом «в» пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовує моральну шкоду, заподіяну смертю фізичної особи, її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам) та дітям (усиновленим). Загальний розмір такого страхового відшкодування (регламентної виплати) цим особам стосовно одного померлого становить 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законодавством на день настання страхового випадку, і виплачується рівними частинами.

Тому ОСОБА_7 та ОСОБА_8 слід порівну присудити з МТСБУ суму яка становить 50076 грн., а ОСОБА_7 , яка таку вимогу не заявляла, це відшкодування присуджується в силу імперативного припису закону.

Згідно з положеннями ст. 26-1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховиком (у випадках, передбачених підпунктами «г» і «ґ» п. 41.1 та пп. «в» п. 41.2 ст. 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров`я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода в розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю.

Тому з МТСБУ на користь ОСОБА_10 слід стягнути 987,65 грн. (5 відсотків від вартості лікування), оскільки суд пов`язаний абсолютними числовими і розрахунковими межами позову і звертає увагу, що шкода заподіяна здоров`ю не зводиться до відшкодування витрат на лікування, оскільки є узагальнюючим поняттям, зазначеним у ст. 23 Закону.

Право потерпілого на відшкодування шкоди її заподіювачем є абсолютним і суд не вправі відмовити в такому позові з тих підстав, що цивільно-правова відповідальність заподіювача шкоди застрахована. Тобто ВС передбачив можливість стягнути визначену суму моральної шкоди лише з її заподіювачів, як про це просила потерпілий, без зменшення на суму, охоплену страховим відшкодуванням у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю, яка підлягає відшкодуванню страховиком, то страхувальник не позбавлений можливості пред`явити відповідні майнові вимоги до страхової компанії, з якою ним укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (постанова ВС від 26.10.23 в справі 761/16461/21).

Тому позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди до ОСОБА_3 підлягають вирішенню на користь позивачів.

ОСОБА_7 у листопаді 2020 було встановлено строкову 3 групу інвалідності, з доданих нею документів вбачається, що реабілітаційний потенціал у неї середній, метою реабілітаційної програми є часткове відновлення обмежень життєздатності та трудової діяльності. ОСОБА_8 зазнала непоправних втрат у родині, що докорінно змінило її спосіб життя та майбутнє

Присудження на їх користь кожній по 120 тис. грн. відшкодування моральної шкоди з ОСОБА_3 відповідає вимогам розумності і справедливості з огляду на глибину душевних страждань.

Крім того, на підставі ст. 26 вказаного Закону шкода, пов`язана із стійкою втратою працездатності потерпілим внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, відшкодовується у розмірах, визначених відповідно до Цивільного кодексу України. Мінімальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) за шкоду, пов`язану із стійкою втратою працездатності потерпілим внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, становить у разі встановлення III групи інвалідності - 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на дату настання страхового випадку.

Отже з МТСБУ на користь ОСОБА_7 слід стягнути суму 50076 грн. у зв`язку із стійкою втратою працездатності.

Резолютивна частина

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначити покарання 6 років 3 місяці позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 роки.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту приведення вироку до виконання, зарахувати у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 14.10.19 по 16.10.19 включно.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь потерпілих ОСОБА_8 та ОСОБА_7 по 120 тисяч гривень на відшкодування моральної шкоди кожній.

Стягнути на користь ОСОБА_8 з Моторного (транспортного) страхового бюро України 91987,92 грн. витрат на лікування, 25038 грн. відшкодування моральної шкоди, заподіяну смертю фізичної особи.

Стягнути на користь ОСОБА_7 з Моторного (транспортного) страхового бюро України 19753,32 грн. витрат на лікування, 25038 грн. відшкодування моральної шкоди, заподіяну смертю фізичної особи, 50076 грн. у зв`язку із стійкою втратою працездатності.

Речовий доказ - автомобіль Kia Magentis номер НОМЕР_1 після набрання вироком законної сили повернути власнику або законному володільцю, одночасно скасувавши арешт накладений на нього ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Миколаєва від 21.10.2019.

Стягнути з ОСОБА_3 витрати на проведення судових експертиз 4396,28 грн.

Вирок може бути оскаржений до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Ленінський районний суд міста Миколаєва протягом тридцяти днів.

Суддя ОСОБА_1