Справа № 202/3356/24
Провадження № 1-кс/202/2975/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 травня 2024 року м. Дніпро

Слідчий суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

Представника заявника ОСОБА_3 .

Прокурора ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання в м. Дніпро скаргу представника заявника Товариства з обмеженою відповідальністю «Уберем Дніпро» - ОСОБА_3 , подану в порядку ст. 303 КПК України, на дії та бездіяльність прокурора Центральної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_4 в рамках кримінального провадження № 0000022 від 22.02.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

24 квітня 2024 року до слідчого судді Індустріального районного суду Дніпропетровської області надійшла вищевказана скарга заявника, в якій останній просить: зобов`язати прокурора Центральної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_4 , який здійснює процесуальне керівництво в рамках кримінального провадження № 0000022 від 22.02.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172 КК України, повернути вилучені за адресою: м. Дніпро, пр. Лесі Українки, буд. 30 документи, які належать ТОВ «Уберем Дніпро», а саме:

- паку зеленого кольору «Действующие клинеры`анкетами, договорами;

- папку синього кольору, в якій знаходяться відомості про людей, які працюють на генеральних прибираннях;

- три файли із відомостями щодо бригадирів компанії;

- одну коробку з відомостями щодо архіву, оскільки вказані документи були вилучені із грубим порушенням вимог КПК України та не можуть бути віднесені до доказів по вказаному кримінальному провадженню.

Представник заявника посилається на те, що упровадженні підрозділу дізнання ВП № 2 Дніпровського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області знаходяться матеріали кримінального провадження № 0000022 від 22.02.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172 КК України.

04 квітня 2024 року прокурором Центральної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_4 , який в порядку ст. 36 КПК України здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні № 0000022 в приміщенні офісу ТОВ «Уберем Дніпро» за адресою: м. Дніпро, пр.. Лесі Українки, буд. 30 було вилучено документи, які належать ТОВ «Уберем Дніпро».

При цьому, представник заявника наголошує на тому, що протоколу обшуку складено не було,0 документи були вилучені на підставі вимоги № 54-2692 за вих.-24 від 04.04.2024 року у порядку ст.. 93 КПК України у соби, яка жодним чином не відноситься ТОВ «Уберем Дніпро».

Представник заявника звертає увагу на те, що у прокурора ОСОБА_4 , який проводив в приміщенні офісу ТОВ «Уберем Дніпро» обшук, була наявна ухвала суду про проведення обшуку. Зазначена інформація була озвучена самим прокурором, що підтверджується записом з камер відоеспостереження. Однак з незрозумілих причин ця ухвала не була виконана. Тобто, стороною обвинувачення всупереч вимогам закону було отримано та вилучено зазначені вище документи.

Крім того, не було складено детального опису вилучених документів, який підтверджує отримання прокурором вказаних документів, що призвело до зловживання працівниками прокуратури та поліції своїх обов`язків, що призвело до зупинення роботи та здійснення фінансово-господарської діяльності.

Представник заявника звертає увагу на те, що на теперішній час арешт на тимчасово вилучене майно не накладений.

У зв`язку з наведеним заявник звернувся до суду з даною скаргою.

В судовому засіданні заявник вимоги скарги підтримав, з обставин викладених в скарзі та просив її задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення скарги, вважає, що документи у ТОВ «Уберенм Дніпро» було вилучено відповідно до вимог закону та у передбачений законом спосіб, оскільки вони мають важливе значення у даному кримінальному провадженні.

Заслухавши представника заявника та прокурора, дослідивши матеріали скарги та додані до неї документи, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування регулюється § 1 Глави 26 КПК України.

Частиною 1 статті 303 КПК України передбачений вичерпний перелік рішень, дії чи бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора, які можуть бути оскаржені на досудовому провадженні.

Відповідно до п. 3, 4 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому розслідуванні можуть бути оскаржені рішення слідчого, прокурора про закриття кримінального провадження. Рішення слідчого про закриття кримінального провадження може бути оскаржено заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 9 КПК України, під час кримінального провадження прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, надати їм належну правову оцінку і забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Слідчим суддею встановлено, що у провадженні ВП № 2 Дніпровського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області знаходяться матеріали кримінального провадження № 0000022 від 22.02.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172 КК України.

Процесуальне керівництво уданому кримінальному провадженні здійснюється прокурором Центральної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_4 .

Так, 04 квітня 2024 року прокурором Центральної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_4 на підставі вимоги за № 54-2692 вих.-24, в порядку ст. 93 КПУ України було вилучено документи, які перебувають у володінні ТОВ «Уберем Дніпро» за адресою: м. Дніпро, пр.. Лесі Українки, буд. 30, а саме:

- паку зеленого кольору «Действующие клинеры`анкетами, договорами;

- папку синього кольору, в якій знаходяться відомості про людей, які працюють на генеральних прибираннях;

- три файли із відомостями щодо бригадирів компанії;

- одну коробку з відомостями щодо архіву.

Частиною 1 ст. 167 КПК України передбачено, що тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Тобто, застосування інституту тимчасового вилучення майна можливе лише до вирішення питання про арешт такого майна або до його повернення, що свідчить про конкретне визначення законодавцем можливої наступної долі тимчасово вилученого майна, при цьому можливість визнання такого майна речовим доказом, законодавець не вказує.

Згідно частини 2 вказаної процесуальної норми, тимчасово вилученим майном може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо.

Відповідно до ч. 3 ст. 168 КПК України, слідчий, прокурор, інша уповноважена службова особа під час затримання або обшуку і тимчасового вилучення майна або негайно піля їх здійснення зобов`язана скласти відповідний протокол, копія якого надається особі, у якої вилучено майно, або її представнику.

Аналізуючи правовий зміст ч. 7 ст. 236 і частини 1 ст.98 КПК України, ч. 2 ст.168 КПК України, де вказано, що тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку або огляду, можливо зробити висновок про те, що речі і документи, вилучені при проведенні обшуку, мають одних з двох процесуальних статусів: 1) речі та документи, які входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на їх відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку і 2) речі та документи, які не входять до цього переліку, тобто, - тимчасово вилучене майно, яке перебуває в такому статусі відповідно до ч. 1 ст.167 КПК України до вирішення питання про його арешт або повернення.

При цьому, в частині 5 ст. 171 КПК України вказано, що клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Тобто, у випадку не подання слідчим, прокурором не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна клопотання про його арешт або у випадку відмови в задоволенні такого клопотання, тимчасово вилучене майно повертається особі в якої його було вилучено.

Слідчим суддею встановлено, що незважаючи на вимоги зазначених норм чинного кримінально-процесуального закону, органом досудового розслідування після вилучення майна не було подано слідчому судді клопотання про накладення арешту на це майно, що свідчить про наявність правових підстав для повернення вказаного майна, відповідно до вимог ст. 169 та ч. 6 ст. 173 КПК України.

Законодавцем в статті 169 КПК України визначено підстави повернення тимчасового вилученого майна, зокрема зазначено, що тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: 1) за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; 2) за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; 3) у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 171, частиною шостою статті 173 цього Кодексу; 4) у разі скасування арешту.

Із зазначеної норми вбачається, що однією із підстав повернення тимчасового вилученого майна є випадки, передбачені частиною п`ятою статті 171 КПК України, тому майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Тобто, у випадку не подання слідчим, прокурором не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна клопотання про його арешт, тимчасово вилучене майно повертається особі, в якої його було вилучено.

Відповідно до змісту ст.307 КПК України за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути, серед іншого, про зобов`язання вчинити певну дію.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя доходить висновку, що дана скарга підлягає задоволенню, а вилучене майно негайно підлягає поверненню особі, у якої його було вилучено.

Керуючись вимогами ст. ст. 303-307, 309, 376 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу задовольнити.

Зобов`язати прокурора Центральної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_4 , який здійснює процесуальне керівництво в рамках кримінальному провадженні № 0000022 від 22.02.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172 КК України, повернути вилучені 04.04.2024 року за адресою: м. Дніпро, пр. Лесі Українки, буд. 30 документи, які належать ТОВ «Уберем Дніпро», а саме:

- паку зеленого кольору «Действующие клинеры`анкетами, договорами;

- папку синього кольору, в якій знаходяться відомості про людей, які працюють на генеральних прибираннях;

- три файли із відомостями щодо бригадирів компанії;

- одну коробку з відомостями щодо архіву.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1