05.03.2024 Справа № 363/1039/24
ВИРОК

Іменем України

05 березня 2024 року Вишгородським районним судом Київської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2

розглянувши у порядку спрощеного провадження в м. Вишгород обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000021 за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Катюжанка, Вишгородського району, Київської області, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України,

встановив:

ОСОБА_3 , згідно рішення Вишгородського районного суду Київської області від 09.11.2009 року, зобов`язаний сплачувати аліменти на користь ОСОБА_4 , на утримання дитини: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів) на дитину, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 19.10.2009 року і до досягнення дитиною повноліття.

Вишгородським районним відділом Державної виконавчої служби центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) на підставі виконавчого листа Вишгородського районного суду Київської області № 1/2-3385/2009 від 09.11.2009 відкрито виконавче провадження № 18598332 про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 аліментів на утримання дитини: ОСОБА_5 . ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів) на дитину, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 19.10.2009 року і до досягнення дитиною повноліття.

Однак, всупереч рішення Вишгородського районного суду Київської області від 09.11.2009 року, ОСОБА_3 , в період з 01.11.2016 року по 01.02.2024 року включно, злісно ухиляється від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів).

Так, ОСОБА_3 ознайомлений із рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 09.11.2009 року про стягнення з нього аліментів на користь ОСОБА_4 , на утримання дитини: ОСОБА_5 . ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів) на дитину, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 19.10.2009 року і до досягнення дитиною повноліття та з постановою державного виконавця Вишгородського районного відділу Державної виконавчої служби центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про відкриття виконавчого провадження за виконавчим листом № 1/2-3385/2009 від 09.11.2009 про стягнення аліментів на утримання дитини: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів) на дитину, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 19.10.2009 року і до досягнення дитиною повноліття.

Крім того, ОСОБА_3 офіційно попереджений державним виконавцем Вишгородського районного відділу Державної виконавчої служби центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про кримінальну відповідальність за ухилення від сплати аліментів та знав про свій обов`язок виплачувати аліменти на користь ОСОБА_4 на утримання дитини ОСОБА_5 .

Незважаючи на це, починаючи з 01.11.2016 року по 01.02.2024 року ОСОБА_3 , отримуючи неофіційний дохід, діючи умисно, протиправно, не сплачував аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , чим злісно, систематично і наполегливо ухилявся від виконання свого обов`язку щодо сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів).

Разом з цим, ОСОБА_3 , будучи працездатним, та не маючи об`єктивних причин не працювати, на облік до центру зайнятості не став, підробляючи тимчасовими заробітками та маючи реальну можливість сплачувати аліменти, їх не сплачував, добровільно допомоги на утримання дитини не надавав, участі в його вихованні не брав, життям дитини не цікавився, добровільно не надавав будь-якої матеріальної допомоги на утримання дитини чим грубо порушив свій конституційний обов`язок утримувати свою дитину до його повноліття і протягом часу з 01.11.2016 року по 01.02.2024 року злісно ухилявся від сплати аліментів на утримання дитини: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів) на дитину, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 19.10.2009 року і до досягнення дитиною повноліття, що потягло за собою утворення заборгованості у сумі 337 130,19 грн., що сукупно складає суму виплат більше, ніж за три місяці відповідних платежів.

Обвинувальний акт відносно ОСОБА_3 в порядку статті 302 КПК України надійшов до суду з клопотанням прокурора про його розгляд у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

В заяві від 28.02.2024 року щодо визнання винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні, складеній в присутності захисника адвоката ОСОБА_6 , ОСОБА_3 визнав свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України та погодився із встановленими досудовим розслідуванням обставинами викладеними в обвинувальному акті. ОСОБА_3 ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження вироку, а також погодився на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

До обвинувального акту також додано заяву потерпілої ОСОБА_4 яка також надала згоду на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні, їй роз`яснено, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку вона буде позбавлена права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Відповідно до ч. 2 ст. 381 КПК України, суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.

Вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали в їх сукупності, перевіривши встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження, суд приходить до висновку, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні ним інкримінованого кримінального проступку повністю доведена.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 164 КК України як злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів).

Під час досудового розслідування ОСОБА_3 беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорював встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності, на підставі чого прокурор звернувся до суду з обвинувальним актом, в якому зазначив клопотання про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Призначаючи покарання обвинуваченому, у відповідності зі ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому, згідно ст. 66 КК України, суд визнає, щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому, згідно ст. 67 КК України, судом не виявлено.

Також, суд враховує, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (проступок) та фактичні обставини його вчинення, те, що обвинувачений ОСОБА_3 на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо, раніше не судимий. та вважає за необхідне призначити покарання у межах санкції ч. 1 ст. 164 КК України у виді обмеження волі.

Разом з цим, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального проступку та даних про особу обвинуваченого, суд, враховуючи вимоги статті 75 КК України вважає за можливе звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням з призначенням іспитового строку.

Саме таке покарання на думку суду є достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень.

Речові докази та процесуальні витрати по справі відсутні.

Керуючись ст.ст. 370, 374, 377, 381, 382 КПК України, суд, -

ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України і призначити покарання у виді обмеження волі строком 1 (одного) року.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 від відбування призначеного основного покарання звільнити з випробуванням, якщо він протягом 1 (одного) року не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає обов`язки, передбачені ст. 76 КК України, зокрема: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Копія вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Вишгородський районний суд Київської області протягом тридцяти діб з моменту його проголошення з урахуванням особливостей, передбачених ст. 394 КПК України.

Суддя ОСОБА_1