Справа № 643/5791/24
Провадження № 1-кс/643/678/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.06.2024 м. Харків

Слідчий суддя Московського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Салтівської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 про арешт майна в рамках кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001883 від 27.05.2024,-

ВСТАНОВИВ:

Прокурор звернулась до суду з клопотанням, у якому просить накласти арешт на майно, а саме: велосипед Cross Elegant з рамою сірого кольору, який було вилучено 03.06.2024 в період часу з 12 год. 45 хв. до 13 год. 00 хв. старшим слідчим СВ Харківського РУП № 2 ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 під час проведення огляду місця події за адресою: АДРЕСА_1 .

У судове засідання прокурор не з`явилась, подала заяву, у якій просила клопотання задовольнити та розглянути без її участі.

Власник майна, ОСОБА_5 , у судове засідання не з`явилась, була повідомлена про дату та час судового засідання належним чином. Причини неявки суду невідомі.

Відповідно до ч.4 ст.107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється, у зв`язку з неприбуттям в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали слідчий суддя дійшов до наступного висновку.

З поданого клопотання та доданих до нього документів вбачається, що Харківським районним управлінням поліції №2 ГУ Національної поліції в Харківській області, за процесуального керівництва Салтівської окружної прокуратури, проводиться досудове розслідування по кримінальному провадженню №0001883 від 27.05.2024, за ознаками ч. 4 ст. 185 КК України.

До ХРУП №2 ГУНП в Харківській області 26.05.2024 надійшла заява від гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про те, що 26.05.2024 приблизно о 14.10 год. невстановлена особа, таємно, в період військового стану, скоїла крадіжку велосипеда білого кольору, що знаходився біля супермаркету «Велмарт» за адресою: м. Харків, пр-т Тракторобудівників 57 чим спричинив заявнику матеріальні збитки (ЖЄО 12627 від 26.05.2024)

Під час проведення досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 03.06.2024 надав пояснення, що 26.05.2024 о 17:59 йому зателефонував його знайомий ОСОБА_7 , який попросив залишити велосипед «Cross Elegant» за місцем мешкання ОСОБА_6 АДРЕСА_2 через те, що нібито за місцем свого мешкання ОСОБА_8 робив ремонт. Цього ж дня ОСОБА_8 передав зазначений велосипед ОСОБА_6 .

Від ОСОБА_6 03.06.2024 надійшла заява про те, що він добровільно видає велосипед «Cross Elegant».

В період часу з 12:45 год. до 13:00 год. 03.06.2024 за адресою: АДРЕСА_1 , старшим слідчим СВ ХРУП №2 ГУНП в Харківській області проведено огляд місця події, в ході якого було вилучено велосипед «Cross Elegant» з рамою сірого кольору.

Вилучене майно належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_3 .

Вилучене в ході огляду 03.06.2024 майно визначено речовим доказом по кримінальному провадженню

Згідно ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Враховуючи вищевикладене, прокурор доходить висновку, що вилучене в ході огляду місця події майно може бути використано як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а в подальшому буде використаний у кримінальному проваджені в якості речового доказу , повернення якого на теперішній час може привести до втрати речового доказу, з метою забезпечення збереження речового доказу, позбавлення можливості його знищення або переховування

Відповідно п.7. ч.2 ст.131 КПК України заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Згідно з ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Відповідно до ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати зокрема: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні ; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Вивчаючи правову підставу для арешту майна слідчий суддя зауважує, що у даному випадку стороною обвинувачення доведено існування обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, а згідно вимог п.1 ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. На переконання слідчого судді проведення огляду та тимчасове вилучення майна відповідало меті і обставинам події даного кримінального провадження.

Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, якою визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Абзацом другим ч.1 ст.170 КПК України визначено, що завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Оцінивши наведені стороною обвинувачення докази, слідчий суддя приходить до переконання у необхідності накладення арешту на тимчасово вилучене майно з метою забезпечення збереження речових доказів, оскільки існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення, є достатні підстави вважати, що вилучене майно є предметом кримінального правопорушення, містить у собі відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, у зв`язку з цим, для спростування або підтвердження доводів сторони обвинувачення, необхідним є проведення досудового розслідування, зокрема огляду вилученого майна та проведення відповідних судових експертиз, тощо. Не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження може у подальшому перешкодити кримінальному провадженню, оскільки є ризик втрати цих речових доказів, що унеможливить встановленню істини по справі.

Застосування заходу забезпечення у вигляді арешту майна у вказаний спосіб відповідає належній правовій процедурі та завданням кримінального провадження, негативних наслідків арешту майна судом не встановлено.

Враховуючи, що викрадене майно оглянуто та постановою визнано речовим доказом, обмеження власника у користуванні своїм майном протягом невизначеного часу не можна вважати обґрунтованим, тому клопотання про накладення арешту шляхом позбавлення права на відчуження та розпорядження (без позбавлення права користування) є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Застосування заходу забезпечення у вигляді арешту майна у вказаний спосіб відповідає належній правовій процедурі та завданням кримінального провадження, негативних наслідків арешту майна судом не встановлено.

Керуючись ст.ст. 98, 131, 132, 170-173 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про арешт майна задовольнити.

З метою збереження речових доказів накласти арешт на майно, а саме: велосипед «Cross Elegant» з рамою сірого кольору, який належить ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , вилучене 03.06.2024 в період часу з 12 год. 45 хв. до 13 год. 00 хв. старшим слідим СВ Харківського РУП № 2 ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 під час проведення огляду місця події за адресою: м. Харків, пр. Тракторобудівників, 85-Г.

Велосипед «Cross Elegant» з рамою сірого кольору повернути власнику майна, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що мешкає за адресою: АДРЕСА_3 , з покладенням на останню обов`язку забезпечити зберігання арештованого майна до скасування арешту у порядку, передбаченому КПК України, попередивши про кримінальну відповідальність за ст.388 КК України.

Ухвала підлягає негайному виконанню слідчим, прокурором.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду в термін 5 днів з моменту її проголошення. Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання. Якщо ухвалу суду або слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1

.