Справа № 750/4442/24
Провадження № 1-кп/750/323/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 квітня 2024 року м. Чернігів

Деснянський районний суд м.Чернігова в складі:

судді (головуючої) ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000830 від 12.03.2024 по обвинуваченню

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Красний Луч, Луганської області, громадянина України, з середньою-спеціальною освітою, працюючого доярем у СТОВ «Віра» (зі слів), одруженого, маючого на утриманні неповнолітніх дітей - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , раніше судимого : 21.02.2022 Городнянським районним судом Чернігівської області за ч.1 ст. 185, ч.2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч.1 ст. 70 КК України до 3-х років 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки, згідно із ухвалою суду від 11.03.2023 звільнений від призначеного покарання по закінченню іспитового строку, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 фактично проживаючого за адресою АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.4 ст.185 КК України,

за участю сторін судового провадження:

прокурора ОСОБА_7 ,

потерпілого ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

встановив:

02.02.2024 близько 14 год 00 хв. ОСОБА_3 , перебуваючи в підсобному проміщенні магазину «АТБ-Маркет», що за адресою м. Чернігів, пр.-т Миру, 312/а, шляхом вільного доступу, маючи злочинний умисел на заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, діючи умисно та повторно, в умовах воєнного стану, введеного 24.02.2022 Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», який неодноразово продовжувався, таємно викрав з кишені куртки мобільний телефон марки «realme C21 4/64GB», вартістю 3827 грн 20 коп, що належить ОСОБА_8 , чим спричинив останньому матеріальну шкоду на вказану суму.

Обвинувачений ОСОБА_3 у судовому засіданні вину у вчиненні злочину за пред`явленим обвинуваченням визнав повністю, обставини, викладені в обвинувальному акті не заперечив. Щиро каявся. Висловив намір почати працювати після закінчення лікування від туберкульозу та відшкодувати потерпілому завдану шкоду.

З`ясувавши думку учасників судового провадження про те, які докази потрібно дослідити та порядок їх дослідження, враховуючи, що обвинувачений повністю визнав свою вину у вчиненому, ніхто з учасників судового провадження не піддає сумніву й не оспорює фактичні обставини справи, викладені в обвинувальному акті, а також доведеність винуватості обвинуваченого та кваліфікацію його дій, вірно розуміють зміст цих обставин, в суду немає сумнівів у добровільності їх позицій, роз`яснивши учасникам судового провадження, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, суд, відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, та дослідженням доказів, які характеризують особу обвинуваченого.

Допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження в обсязі, узгодженому сторонами кримінального провадження, суд дійшов висновку, що показання ОСОБА_3 є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин вчиненого кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції, а інкриміноване обвинуваченому діяння доведене у повному обсязі.

Умисні дії обвинуваченого ОСОБА_3 кваліфіковані правильно за ч.4 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно та в умовах воєнного стану.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому суд відповідно до вимог ст.66 КК України визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому, відповідно до вимог ст.67 КК України, не встановлено.

Згідно з вимогами ст.65 КК України суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного й обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, а згідно із ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого. Виходячи із принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання має бути відповідним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує його вік, сімейний стан, наявність утриманців, те, що він має статус батька багатодітної сім`ї, те, що на обліку у лікаря психіатра та нарколога він не перебуває, наявність обставин, що пом`якшують призначення покарання, та відсутність обставин, які його обтяжують, відношення обвинуваченого до вчиненого, висловлювання наміру відшкодувати шкоду потерпілому, яка досі невідшкодована, а також позицію потерпілого ОСОБА_8 , всиловлену ним в судових дебатах про призначення обвинуваченому покарання без встановлення іспитового строку, вважає за необхідне призначити основне покарання обвинуваченому у межах санкції ч.4 ст.185 КК України у виді позбавлення волі.

Разом з тим, суд дійшов висновку про можливість виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства та можливість звільнення його від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком, з огляду на обставини, що пом`якшують покарання, наявність у нього утриманців як у батька багатодітної сім`ї.

Суд вважає, що це покарання, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, буде ефективним і дієвим з метою профілактики подальшої поведінки обвинуваченого.

Позиція потерпілого в даному випадку приймається до уваги, проте вона не є визначальним фактором при обранні судом покарання обвинуваченому.

Також, суд вважає за необхідне покласти на ОСОБА_3 обов`язки, відповідно до вимог ст.76 КК України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Судові витрати відповідно до ст.124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого.

Речові докази відсутні.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався. Підстав для його обрання судом не встановлено.

Керуючись ст.ст. 370, 373-374 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 3 (три) роки.

Відповідно до ст.76 КК України у зв`язку із звільненням від відбування покарання з випробуванням, покласти на ОСОБА_3 обов`язки:

- періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Іспитовий строк обчислювати з моменту проголошення вироку суду.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на проведення експертизи в сумі 1514 грн 56 коп.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а в разі подання апеляційної скарги - після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції, якщо вирок суду не скасований.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду через Деснянський районний суд м.Чернігова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Суддя ОСОБА_1