Справа № 359/1100/24
Провадження № 1-кс/359/365/2024
У Х В А Л А

про арешт майна в рамках кримінального провадження

23 лютого 2024 року слідчий суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду без технічної фіксації клопотання дізнавача сектору дізнання Бориспільського РУП ГУНП в Київській області рядового поліції ОСОБА_3 , в кримінальному провадженні № 0000040 від 20.02.2024, за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, про надання тимчасового доступу до речей та документів,

в с т а н о в и в:

Досудовим розслідуванням встановлено, що 20 лютого 2024 року близько 00 години 09 хвилин за адресою: АДРЕСА_1 громадянин ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 добровільно надав працівникам поліції Бориспільського РУП ГУНП в Київській області свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, серія та номер НОМЕР_1 , яке за візуальними ознаками має ознаки підробки.

Крім того, 20.02.2024 дізнавачем-поліцейским СРПП Бориспільського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_3 проведено огляд місця події, за адресою: АДРЕСА_1 в ході якого у ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 виявлено, оглянуто та вилучено свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_1 видане ІНФОРМАЦІЯ_2 на ім`я ОСОБА_5 та ключ до автомобіля, які поміщено до спеціального пакету Національної поліції України №WAR1151633, автомобіль Volkswagen Golf-3 світло-сірого кольору 1998 року випуску д.н.з. НОМЕР_2 , який поміщено до штрафмайданчику за адресою: АДРЕСА_2 .

20.02.2024 свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_1 видане ІНФОРМАЦІЯ_2 на ім`я ОСОБА_5 та ключ до автомобіля, які поміщено до спеціального пакету Національної поліції України

№WAR1151633, автомобіль Volkswagen Golf-3 світло-сірого кольору 1998 року випуску д.н.з. НОМЕР_2 визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0000040.

Таким чином у зв`язку з розслідуванням даного кримінального провадження, необхідністю доказування стороною обвинувачення фактів та обставин вчинення кримінального правопорушення, а також встановлення інших осіб, які можуть бути причетні до вчинення кримінального правопорушення, виникла необхідність накладенні арешту на вилучене майно.

З огляду на те, що вказане майно, є доказом вчинення кримінального правопорушення, та несе доказову інформацію у даному кримінальному провадженні, подальше його використання може призвести до його знищення, тому незастосування заходів забезпечення кримінального провадження шляхом накладання арешту на майно можуть призвести до приховування, спотворення або знищення майна, яке в сукупності з іншими доказами надасть органам досудового розслідування можливість прийняти законне процесуальне рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні.

У відповідності до ч. 3 ст. 170 КПК України, є достатні підстави вважати, що вилучене майно (техніка, інструменти, та документи) відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Крім того, відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

З метою всебічного, повного і неупередженого розслідування, встановлення всіх обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню, проведенню ряду експертиз, виникла необхідність у накладенні арешту на майно, що є речовим доказом у вказаному кримінальному провадженні, яке було вилучено в ході проведення обшуку.

Згідно ч. 4 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Враховуючи вищевикладене, з метою забезпечення проведення судових експертиз, збереження речових доказів в стані, придатному для використання їх у кримінальному провадженні, забезпечення відшкодування матеріальної та моральної шкоди потерпілим у кримінальному провадженні, а також з метою тимчасового позбавлення можливості відчужувати вказане майно необхідно накласти на нього арешт, оскільки без накладення арешту на вище перелічене майно, це зробитине можливо.

Дізнавач до суду не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. В поданому клопотанні просив розглянути клопотання без його участі. Його неявка не є перешкодою для розгляду клопотання згідно ч. 1 ст. 172 КПК України.

У судове засідання власник майна не з`явився, про час та місце розгляду клопотання повідомлений належним чином. Його неявка не перешкоджає розгляду клопотання.

Фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів у відповідності до ч. 1 ст. 107 КПК України не здійснювалося, у зв`язку із відсутністю відповідного клопотання від учасників кримінального провадження.

Слідчий суддя оглянув в нарадчій кімнаті матеріали клопотання про накладення арешту і дійшов наступного висновку.

Як встановлено в судовому засіданні, сектором дізнання Бориспільського РУП ГУНП в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000040 від 20.02.2024, за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.

В рамках досудового розслідування даного кримінального провадження, 20.02.2024 свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_1 видане ІНФОРМАЦІЯ_2 на ім`я ОСОБА_5 та ключ до автомобіля, які поміщено до спеціального пакету Національної поліції України

№WAR1151633, автомобіль Volkswagen Golf-3 світло-сірого кольору 1998 року випуску д.н.з. НОМЕР_2 визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0000040.

Відповідно до абзацу 2 ч. 1 ст. 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів, 2) спеціальної конфіскації, 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. Згідно до вимог ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Зазначені матеріальні об`єкти, на який накладено арешт, можуть зберігати на собі сліди вчинення кримінального правопорушення або містити інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі був предметом кримінально протиправних дій, а тому в силу ч. 2 ст. 91 КПК України підлягає перевірці з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Однак, автомобіль Volkswagen Golf-3 світло-сірого кольору 1998 року випуску д.н.з. НОМЕР_2 та ключ запуску двигуна до вказаного автомобіля на який орган досудового розслідування просить накласти арешт, не відповідає критерії зазначеної ст. 98 КПК України.

Слідчим не надано доказів того, що вказаний автомобіль був знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберег на собі його сліди чи містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час вказаного кримінального провадження.

Доказів того, що вказане майно набуте кримінально протиправним шляхом або отримане внаслідок вчинення кримінального правопорушення, слідчим також не надано.

Враховуючи вищезазначене, слідчий суддя вважає, що клопотання про арешт майна підлягає частковому задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 98, 170-172, 376 КПК України, слідчий суддя

п о с т а н о в и в:

Клопотання дізнавача сектору дізнання Бориспільського РУП ГУНП в Київській області рядового ОСОБА_3 , задовольнити частково.

Накласти арешт на свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серія та номер НОМЕР_1 , вилучене 20.02.2024 дізнавачем СД Бориспільського РУП рядовим поліції ОСОБА_3 в ході огляду місця події за адресою: АДРЕСА_1 .

В іншій частині клопотання відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду на протязі 5 (п`яти) днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1