Справа № 344/9202/24
Провадження № 11-сс/4808/190/24
Категорія ст.173 КПК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2024 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Івано Франківського апеляційного суду в складі :

головуючого судді ОСОБА_3 ,

суддів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_6 ,

прокурора ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8 ,

володільця ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за апеляційною скаргою прокурора ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Івано Франківського міського суду від 16 травня 2024 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на майно, що вилучене в результаті проведення обшуку,-

в с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Івано - Франківського міського суду від 16 травня 2024 року в задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на майно, яке вилу-чене в результаті проведення обшуку відмовлено.

Суд своє рішення мотивував тим, що слідчим в клопотанні не наведено достатньо правових підстав вважати, що вилучені грошові кошти відповідають критеріям речового доказу, необґрунтовано, що вказані грошові кошти були використані і розг-лядаються слідчим в якості знаряддя вчинення кримінального правопорушення, збері-гали на собі сліди вчинення злочину або містять інші відомості, які можуть бути ви-користані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

В поданій апеляційній скарзі прокурор, вважає ухвалу слідчого судді від 16.05.2024 року незаконною і такою, що підлягає скасуванню з підстав істотного по-рушення вимог кримінального процесуального закону.

Зазначає, що в порушення вимог ст. 370 КПК України, слідчий суддя належно не вмотивував своє рішення та всупереч п.2 ч.1 ст. 411 КПК України не взяв до уваги докази, які могли істотно вплинути на його висновок.

В ході досудового розслідування здобуто та слідчим суддею досліджено докази про те, що члени організованої групи ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та інші особи упродовж вересня 2023 року до моменту затримання 17.04.2024 року систематично незаконно виготовляли та з метою збуту зберігали психотропну речовину, обіг якої обмежено амфетамін, в особливо великих розмірах, а також збували її, у тому числі через інтернет сайт «CrocoDealer» та від адміністратора цього сайту на свій крипто гаманець отримували грошові кошти USDT (криптовалюту), яку організатор групи ОСОБА_10 перераховував на криптогаманець ОСОБА_9 ,а від останнього отримував грошові кошти, здобуті від злочинної ді-яльності.

Упродовж вересня 2023 р. 06.02.2024 р. ОСОБА_10 на крипто гаманець ОСОБА_9 було перераховано грошові кошти у вигляді криптовалюти на суму 121552,91 USDT, що становило 4561297,26 грн.

Органом досудового розслідування проводяться слідчі та процесуальні дії, на-правленні на здобуття доказів стосовно фактичних обставин за понад 40 епізодами злочинної діяльності організованої групи у сфері незаконного обігу наркотичних за-собів та психотропних речовин, у тому числі перевіряється причетність до вчинених злочинів ОСОБА_9 та інших осіб.

Із врахування здобутих доказів та прийнятих в ході розслідування процесуальних рішень стосовно законності дій ОСОБА_9 та його ролі у вчиненні злочинів, окремій правовій оцінці підлягатиме його можлива причетність до адміністративних правопорушень, передбачених ст. ст 162, 162-1 КУпАП.

Просить скасувати ухвалу слідчого судді Івано Франківського міського суду від 16.05.2024 року та постановити нову ухвалу, якою з метою збереження речових доказів накласти арешт на тимчасово вилучене під час проведення обшуку нежитло-вого приміщення типу «МАФ» з ідентифікуючими написами «Обмін валют», що роз-ташоване поблизу будинку АДРЕСА_1 , за географічними координатами 48.9391998, НОМЕР_1 , майно грошові кошти: 2687 доларів США, 2175 Євро, 100 швейцарських фунтів, 20 англійських фунтів стерлінгів, 370 польських злотих та 322480,00 гривень, із забороною відчуження, користування, розпорядження.

Під час апеляційного розгляду:

- прокурор просив апеляційну скаргу задовольнити, а ухвалу слідчого судді від 16.05.2024 року скасувати;

- захисник ОСОБА_8 та володілець даного майна ОСОБА_9 заперечили з приводу поданої апеляційної скарги прокурора, вважають її безпідставною та необ-грунтованою.

Заслухавши доповідь судді, думку учасників судового провадження, обговоривши доводи й мотиви апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. 370 ч.1 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Частиною четвертою статті 370 КПК України визначено, що вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Таких вимог кримінального процесуального закону слідчий суддя цілком дотримався.

Згідно ст. 131 ч.1 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно в порядку ст.ст.170-173 КПК України для прийняття законного і обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або для відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Незаконне та необґрунтоване застосування арешту майна порушує право власності, гарантоване статтею 1 Протоколу 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, статтею 41 Конституції України.

Згідно з вимогами ст. 170 ч.1 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

За змістом ст. 170 ч. 2 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно з вимогами ст.173 ч.1 КПК України, суд відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим ст.170 ч.1 цього Кодексу. А відповідно до ст.173 ч.2 КПК України при вирішенні питання про арешт майна суд повинен враховувати, крім іншого: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що старшим слідчим відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Івано Франківській області ОСОБА_15 проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000475 від 09.09.2023 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 305, ч.2 ст. 307, ч.3 ст. 307 КК України.

Згідно постанови слідчого від 10.05.2024 року речовим доказом у даному кримінальному провадженні визнано: 2678 доларів США, 2175 Євро, 100 швейцарських франків, 20 англійських фунтів стерлінгів, 370 польських злотих, 322480 гривень.

Однак, слідчим суддею було встановлено, що ухвалою Івано-Франківського місь-кого суду Івано-Франківської області від 08 травня 2024 року надано дозвіл на прове-дення обшуку приміщення типу «МАФ» з ідентифікуючими написами «Обмін валют», що розташоване поблизу будинку АДРЕСА_1 за географічними координатами 48.9391998, НОМЕР_1 , з метою виявлення мобільних телефонів, сім-карт мобільних операторів, банківських карток, носіїв цифрової інформації, комп`ютерної техніки (комп`ютери, ноутбуки, планшети, Wifi-роутери тощо), записників, чорнових записів.

За змістом ухвали не надано дозвіл на вилучення грошових коштів.

Згідно інформації з Реєстру пунктів обміну іноземної валюти відомості про пункт обміну іноземної валюти у нежитловому приміщенні типу «МАФ» з ідентифікуючими написами «Обмін валют», що розташоване поблизу будинку АДРЕСА_1 за географічними координатами 48.9391998, 24.7389073 відсутні.

Окрім цього, під час судового засідання як в суді першої інстанції так і в апеляції прокурором не було наведено достатніх правових підстав вважати, що вилучені грошові кошти відповідають критеріям речового доказу, не обґрунтовано, що вказані грошові кошти були використані і розглядаються слідчим в якості знаряддя вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі сліди вчинення злочину або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Також під час апеляційного розгляду не підтверджено, що власник грошових коштів ОСОБА_9 будь яким чином причетний до неправомірних дій, які стали об`єктом кримінального розслідування, а дані кошти набуті ним злочинним шляхом.

Згідно кримінального процесуального законодавства України, арешт майна може бити накладено на майно підозрюваного, обвинуваченого, осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Однак, як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_9 у даному кримінальному проваджені не вручено письмове повідомлення про підозру, а тому колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді з приводу того, що дане клопотання про арешт майна є передчасним.

Відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватись відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норми закону.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що слідчий суддя прийшов до обґрунтованого висновку, про недостатність правових підстав для застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, а також те, що ймовірність застосування такого заходу виправдовує ступінь втручання у права і свободи особи, якій належить вищевказане майно.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів

постановила:

Апеляційну скаргу прокурора, залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Івано Франківського міського суду Івано-Франківської області від 16 травня 2024 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на майно, що вилучене в результаті проведення обшуку, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий ОСОБА_3

Судді: ОСОБА_4

ОСОБА_5