Справа № 161/4035/24
Провадження № 1-кп/161/562/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Луцьк 07 березня 2024 року

Луцький міськрайонний суд Волинської області під головуванням

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000043 від 15 лютого 2024 року про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Луцьк, Волинської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , громадянина України, українця, з вищою освітою, не працюючого, не судимого,

- у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_4 , згідно рішення Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 04.03.2015 року, справа №180/166/15-ц, зобов`язаний сплачувати в користь ОСОБА_6 аліменти на утримання неповнолітньої доньки: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/6 частки всіх видів його заробітку (доходів) щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 20 січня 2015 року і до повноліття дитини.

Однак, ОСОБА_4 , достеменно знаючи про вказане рішення суду про стягнення аліментів на утримання дитини, будучи дієздатною та працездатною особою, маючи дохід з неофіційних джерел, проте, з доходів аліменти не сплачував, добровільно матеріальну допомогу на утримання дитини не надавав, заходів, спрямованих на погашення заборгованості не вживав, чим свідомо, злісно ухилився від сплати встановлених рішенням Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 04.03.2015 року, справа №180/166/15-ц, коштів (аліментів) на утримання неповнолітньої дитини: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що призвело до виникнення заборгованості зі сплати таких коштів, яка згідно інформації Луцького відділу державної виконавчої служби у Луцькому районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції за період з квітня 2018 року по січень 2020 року включно, становить 30 191 гривень 77 копійок, та за період з серпня 2020 року по січень 2024 року включно становить 80 137 гривень 9 копійок, тобто у розмірі, що в сукупності перевищує суму виплат за три місяці відповідних платежів.

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_4 своїми умисними протиправними діями, які виразились у злісному ухиленні від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів), вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 164 КК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину в ухиленні від сплати встановлених згідно судового рішення коштів на утримання неповнолітньої дитини визнав повністю та не оспорюючи фактичні обставини дав показання, що за період з квітня 2018 року по січень 2020 року включно та період з серпня 2020 року по січень 2024 року включно не сплачував аліментів, хоча знав про судове рішення, згідно якого він зобов`язаний їх сплачувати. Зобов`язувався в подальшому відшкодовувати заборгованість по аліментах. У вчиненому розкаявся, просив суворо його не карати.

Потерпіла ОСОБА_5 , в судовому засіданні дала показання, що обвинуваченим не сплачуються аліменти на утримання неповнолітньої дитини. Не наполягає на суворій мірі покарання.

Аналізуючи наведені докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що дії ОСОБА_4 вірно кваліфіковано за ч. 1 ст. 164 КК України, оскільки він вчинив дії, які виразились у злісному ухиленні від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів).

Відповідно до вимог ст. ст. 50, 65 КК України та п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», суд, призначаючи покарання, повинен урахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання. Визначаючи ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, суд повинен виходити із сукупності всіх обставин справи, зокрема, форми вини, мотиву і цілі, способу, обстановки і стадії вчинення злочину і тяжкості наслідків, що настали.

При обранні міри покарання суд враховує вимоги ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами, а також вимоги ст. 65 КК України, відповідно до яких суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті КК відповідно до положень Загальної частини Кодексу, ураховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

До обставин, які, відповідно до вимог ст. 66 КК України, пом`якшують покарання ОСОБА_4 , суд відносить щире каяття.

Обставин, які відповідно до вимог ст.67 КК України, обтяжують покарання ОСОБА_4 суд не вбачає.

Поряд з цим, призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує інформацію про стан його здоров`я, який не перебуває на обліку у лікаря психіатра та за допомогою до нього не звертався, вперше притягується до кримінальної відповідальності, вину визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненому, зобов`язався погашавати заборгованість по аліментах та сплачувати кошти на утримання неповнолітньої дитини в подальшому, тому суд призначає покарання в межах санкції ст.164 ч.1 КК України, у виді громадських робіт.

Суд вважає, що дане покарання буде необхідним і достатнім для виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_4 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, так і іншими особами.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України та призначити покарання у виді 80 (вісімдесят) годин громадських робіт.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Луцький міськрайонний суд.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку після проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий: