ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/817/176/24 Доповідач - ОСОБА_2
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 квітня 2024 р. Колегія суддів Тернопільського апеляційного суду

в складі: головуючого - ОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

з участю прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 , захисника ОСОБА_8 ,

при розгляді у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі матеріалів кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0002022 від 21 серпня 2023 року, за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 на вирок Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 07 лютого 2024 року, про обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186, ч.2 ст.309 КК України,-

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 07 лютого 2024 року ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.186, ч.2 ст.309 КК України та призначено йому за даними кримінальними правопорушеннями покарання:

-за ч.2 ст.309 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки;

-за ч.4 ст.186 КК України у виді позбавлення волі на строк 7 (сім) років.

У відповідності до ч.1 ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначено покарання ОСОБА_7 у виді позбавлення волі на строк 7 (сім) років.

На підставі ч.1 ст.71 КК України до покарання, призначеного за даним вироком, повністю приєднано невідбуту частину покарання за вироком Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 20.10.2022 року, остаточно визначено ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі на строк 7 (сім) років та штраф в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Відповідно до ч.3 ст.72 КК України покарання у виді штрафу виконувати самостійно.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_7 рахується з 21 серпня 2023 року.

На підставі ч.5 ст.72 КК України в строк призначеного судом покарання ОСОБА_7 зараховано термін його попереднього ув`язнення з моменту його затримання 21 серпня 2023 року по 07 лютого 2024 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_7 тримання під вартою, залишено без змін, та продовжено строк тримання під вартою ОСОБА_7 до набрання вироком законної сили, але не довше ніж до 05.04.2024.

На цей вирок захисник обвинуваченого ОСОБА_7 - адвокат ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, за якою 21 березня 2024 року відкрито апеляційне провадження і здійснюється підготовка до апеляційного розгляду.

29 березня 2024 року прокурор Тернопільської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_6 звернувся до апеляційного суду з клопотанням про продовження застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 терміном на 60 діб.

У своєму клопотанні прокурор посилаючись на наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.186, ч.2 ст.309 КК України, а також ризики, передбачені ст.177 КПК України, а саме те, що обвинувачений може переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, та вчиняти інше кримінальне правопорушення чи продовжити вчинення кримінального правопорушення - просить продовжити ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

Перевіривши доводи вказаного клопотання прокурора та заслухавши його думку щодо підстав продовження строку тримання під вартою, пояснення обвинуваченого та думку його захисника, які заперечили проти продовження обраного запобіжного заходу та просили змінити його на більш м`який, ознайомившись з матеріалами провадження, колегія суддів приходить до переконання, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою необхідно продовжити, а доводи сторони захисту про наявність підстав для його заміни на більш м`який є безпідставними, виходячи з наступного.

Згідно ч.1 ст.405 КПК України апеляційний розгляд здійснюється згідно з правилами судового розгляду в суді першої інстанції з урахуванням особливостей, передбачених цією главою.

За приписами ч.3 ст.331 КПК України за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Як видно з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.186, ч.2 ст.309 КК України, і оскарженим вироком йому призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 7 років, яке у випадку залишення вироку без змін підлягає до реального виконання.

Також, зі змісту оскаржуваного вироку вбачається, що застосований до обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою було залишено без змін, однак завершити апеляційний розгляд до закінчення вказаного строку неможливо.

В апеляційній скарзі захисника порушується питання про зміну розміру призначеного покарання у виді позбавлення волі та застосування ст.75 КК України. При цьому, правильність встановлення фактичних обставин і кваліфікація дій обвинуваченого в апеляційній скарзі не оспорюється.

Враховуючи наведене і конкретні обставини вчинення інкримінованих ОСОБА_7 умисних злочинів, а також беручи до уваги наявні відомості про особу обвинуваченого, який має непогашену судимість за вчинення умисних, в тому числі тяжких злочинів, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що в даному випадку продовжують існувати та залишаються істотними ризики переховування від суду і вчинення іншого кримінального правопорушення.

Наведені ризики є істотними і виправдовують необхідність продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою з метою забезпечення виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків та свідчать про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, а тому колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для продовження строку тримання під вартою на термін, що необхідний для завершення апеляційного провадження.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 331, 405, 419 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 31 травня 2024 року, включно.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту постановлення та оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді