КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-cc/824/4463/2024 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 199 КПК Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2024 року місто Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючої судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду з використанням відеоконференцзв`язку з Державною установою «Київський слідчий ізолятор» апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , з внесеними доповненнями до неї, на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 10 червня 2024 року, -

за участю:

прокурора - ОСОБА_8 ,

підозрюваного - ОСОБА_7 ,

захисника - ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 10.06.2024 року задоволено клопотання слідчого 3 відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління Служби безпеки України ОСОБА_9 , погоджене прокурором відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_10 про продовження строку тримання під вартою та продовжено строк тримання під вартою до 09.08.2024 року включно, із визначенням розміру застави у межах 260 (двохсот шістдесяти) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить в сумі 787 280 (сімсот вісімдесят тисяч двісті вісімдесят) гривень, із визначенням обов`язків передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України у разі її внесення, щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Києва, громадянина України, неодруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 305 КК України.

Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, захисник ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 подав до суду апеляційну скаргу, з внесеними доповненнями до неї, в яких просить скасувати ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 10.06.2024 року, постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого та застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, а у разі залишення останнього під вартою, зменшити розмір застави до 100 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Мотивуючи апеляційні вимоги захисник зазначає, що слідчим суддею суду першої інстанції при розгляді вказаного клопотання не належно з`ясовано, чи є пред`явлена підозра обґрунтованою, оскільки саме тяжкість інкримінованого діяння є головною підставою застосування найбільш суворого запобіжного заходу у вигляді тримання під варто. Також суд першої інстанції не взяв до уваги те, що в клопотанні слідчого відсутні докази, які підтверджують наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а прокурором в судовому засіданні не доведено, що вказані ризики існують, і в самій ухвалі слідчий суддя належним чином не обґрунтував наявність достатніх обставин, які свідчать про існування таких ризиків.

Захисник вказує, що надані стороною обвинувачення докази на обґрунтування підозри не є переконливими, не узгоджуються між собою та не є достатніми для висновку щодо ймовірного вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 305 КК України, та обґрунтованості підозри тією мірою, яка обумовлює здійснення подальшого розслідування у цьому кримінальному провадженні або висунення звинувачення. 3 наявної підозри неможливо встановити, які факти та відомості могли б переконати стороннього об`єктивного спостерігача в тому, що ОСОБА_7 міг вчинити кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 305 КК України.

Наголошує апелянт і на тому, що судом першої інстанції не враховано той факт, що наразі існування ризиків, що зазначені стороною обвинувачення, зменшилися чи перестали існувати, враховуючи, що стороною обвинувачення не надано будь-яких обґрунтувань на реальне існування підстав навіть вважати, що ОСОБА_7 вчинить будь-які з дій, що передбачені ст. 177 КПК України. Абстрактне посилання слідчого на наявність ризиків без надання конкретних фактів або доказів на підтвердження зазначеної тези, не переконують в актуальності зазначених ризиків. Щодо можливості ОСОБА_7 переховуватися від слідства та суду, то апелянт зазначає, що суд першої інстанції не надав оцінки безпідставним посиланням сторони обвинувачення на наявність у підозрюваного паспорта громадянина України для виїзду за кордон, оскільки передача даного паспорту органу досудового розслідування повністю нівелює зазначений ризик.

Апелянт вказує, слідчим суддею при постановленні оскаржуваної ухвали не повно та не належно спростовано можливості застосування більш м`якого запобіжного заходу. Так, судом першої інстанції не було застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 . міжнародних напрацювань у галузі дотримання прав людини під час вирішення питання в порядку ст. 331 КПК України. Суд першої інстанції залишив поза увагою той факт, що ОСОБА_7 вже тривалий час знаходиться під вартою.

Посилається захисник і на те, що розмір застави є непомірно великим та несправедливим для підозрюваного ОСОБА_7 , внаслідок чого останній позбавляється будь-якої можливості та правомірних сподівань скористатися цим запобіжним заходом.

В доповненнях до апеляційної скарги адвокат ОСОБА_6 вказує, що слідчий суддя фактично не дослідив і не оцінив достатність доказів, що призвело до безпідставного продовження строку тримання під вартою підозрюваному. Фактично, в обґрунтування такої необхідності як продовження строку тримання під вартою, відповідно до тексту оскаржуваної ухвали, слідчий судця просто переписав позицію слідчого зазначеного в його клопотанні, дослідження будь-яких доказів наданих органом досудового розслідування.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника та підозрюваного, які підтримали апеляційну скаргу і просили її задовольнити, пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, з внесеними доповненнями до неї, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Як вбачається з наданих в апеляційний суд матеріалів, Головним слідчим управлінням СБ України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000352 від 11.10.2021 року за підозрою ОСОБА_11 та ОСОБА_12 за ч. 3 ст. 305, ч. 3 ст. 311 КК України, за підозрою ОСОБА_7 та ОСОБА_13 за ч. 3 ст. 305 КК України.

10.08.2023 року ОСОБА_7 у встановленому КПК України порядку вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 305 КК України.

10.08.2023 року слідчим суддею Шевченківського районного суду м. Києва до підозрюваного ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, тривалістю до 08 жовтня 2023 року включно, який неодноразово продовжувався, останній раз 17.04.2024 року ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_7 продовжено до 15.06.2024 року включно з визначенням розміру застави у вигляді 280 (двісті вісімдесят) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 847 840 гривень.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 04.06.2024 року вищевказана ухвала слідчого судді залишена без змін, а апеляційна скарга захисника - без задоволення.

20.02.2024 року ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва строк досудового розслідування у кримінальному провадженні продовжений до 12 місяців, тобто до 10.08.2024 включно.

10.06.2024 року (клопотання датоване 06.06.2024 року) слідчий 3 відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління Служби безпеки України ОСОБА_9 за погодженням із прокурором відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_10 звернувся з клопотанням до Шевченківського районного суду м. Києва про продовження строку тримання під вартою, щодо ОСОБА_7 у межах строку досудового розслідування.

10.06.2024 року слідчим суддею Шевченківського районного суду міста Києва задоволено клопотання слідчого та продовжено ОСОБА_7 строк тримання під вартою до 09.08.2024 року включно, із визначенням розміру застави у межах 260 (двохсот шістдесяти) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить в сумі 787 280 (сімсот вісімдесят тисяч двісті вісімдесят) гривень, із визначенням обов`язків передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України у разі її внесення.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі й обставини зазначені у ч. 1 ст. 178 КПК України, а саме вагомість наявних доказів, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, вік та стан здоров`я підозрюваного, наявність постійного місця роботи або навчання, його репутацію, наявність судимостей та інше.

За змістом ч. 3 ст. 197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування, в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно ч. 3 ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених ст. 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді, вважає доводи апеляційної скарги захисника підозрюваного ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_6 необґрунтованими, невмотивованими та такими, що не відповідають матеріалам кримінального провадження.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Під час апеляційного розгляду, встановлено, що рішення слідчим суддею прийнято з дотриманням вищезазначених вимог національного та міжнародного законодавства, при прийнятті рішення про продовження строку тримання під вартою слідчий суддя, всупереч доводам захисника, дійшов вірного висновку про доведеність наявності обставин, які свідчать про обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 305 КК України, що підтверджується фактичним даними, наданими суду та наведеними у рішенні слідчого судді.

Зважаючи на практику Європейського Суду з прав людини, зокрема на п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21.04.2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», обґрунтована підозра означає, що існують факти та інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Як вважає колегія суддів, слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання та долучені до нього документи, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність зібраних доказів, лише щодо пред`явленої підозри, - з точки зору достатності та взаємозв`язку, прийшов до обґрунтованого висновку про наявність у провадженні доказів, які свідчать про обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення.

Фактів та інформації, які переконливо свідчать про причетність ОСОБА_7 до вчинення вищевказаного кримінального правопорушення, в клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах міститься достатньо для висновку про обґрунтованість повідомленої йому підозри, що підтверджується на даному етапі досудового розслідування достатньою сукупністю даних, які містяться в матеріалах клопотання.

Крім цього, на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду по суті, а саме питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінальних правопорушень.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про їх наявність з огляду на суспільну небезпечність кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 на тяжкість покарання, яке загрожує останньому у разі визнання його винним у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення, та конкретні обставини кримінального провадження.

Зокрема, наявні в матеріалах кримінального провадження докази та обставини, на які посилається орган досудового розслідування у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що заявлені ризики з часу застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не зменшилися та існують на теперішній час. Органом досудового розслідування в достатній мірі доведено продовження існування ризиків, передбачених п. п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, тобто про існування обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України, при цьому достатні стримуючі фактори, які б свідчили про протилежне, в матеріалах клопотання відсутні.

На підтвердження своїх висновків про наявність вказаних ризиків слідчий суддя навів змістовні доводи, з якими погоджується суд апеляційної інстанції.

Отже, з урахуванням тяжкості кримінального правопорушення, інкримінованого ОСОБА_7 даних про його особу в сукупності, є підстави вважати, що жоден більш м`який запобіжний захід не буде достатнім для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, а тому слідчий суддя обґрунтовано продовжив ОСОБА_7 строк тримання під вартою до 09.08.2024 року.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, уповноважені органи влади повинні приділити визначенню суми застави стільки ж уваги, скільки вирішенню питання про необхідність тримання особи під вартою.

Згідно з ч. 1 ст. 182 КПК України, застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків.

Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 КПК України. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Згідно ч. 5 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається у таких межах:

1) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні нетяжкого злочину, - від одного до двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

2) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

3) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Як зазначено в ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Колегія суддів вважає, що слідчий суддя правильно, з урахуванням та в межах вимог ст. 182 КПК України, а також з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні, оцінивши також тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_7 дані про його особу та наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, заставу у межах 260 (двохсот шістдесяти) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить в сумі 787 280 (сімсот вісімдесят тисяч двісті вісімдесят) гривень, що зможе належним чином забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків у випадку внесення застави.

Зважаючи на викладене, рішення слідчого судді є законним, обґрунтованим і вмотивованим, оскільки постановлене згідно норм кримінального процесуального закону з ретельним дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України, та ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та об`єктивно оціненими судом, в порядку та в межах, передбачених на даній стадії кримінального провадження, натомість інші доводи та твердження захисника, про які йдеться в поданій апеляційній скарзі, колегія суддів апеляційної інстанції вважає безпідставними, у зв`язку з чим приходить до висновку про залишення поданої апеляційної скарги без задоволення, а оскаржуваної ухвали слідчого судді - без змін.

Керуючись ст. ст. 176 - 178, 183, 194, 196, 199, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 10 червня 2024 року, якою задоволено клопотання слідчого 3 відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління Служби безпеки України ОСОБА_9 , погоджене прокурором відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_10 про продовження строку тримання під вартою та продовжено строк тримання під вартою до 09.08.2024 року включно, із визначенням розміру застави у межах 260 (двохсот шістдесяти) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить в сумі 787 280 (сімсот вісімдесят тисяч двісті вісімдесят) гривень, із визначенням обов`язків передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України у разі її внесення, щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - залишити без змін, а апеляційну захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , з внесеними доповненнями до неї, - залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення є остаточною і оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

_____________________ _______________________ ____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4