Справа № 145/1541/23
Провадження №1-кп/145/68/2024
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"21" червня 2024 р. смт Тиврів

Тиврівський районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участі прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду смт Тиврів кримінальне провадження №0000097 від 17.05.2023 по обвинуваченню ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , уродженця смт Вороновиця Вінницького району Вінницької області, жителя АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, непрацюючого, з середньою освітою, неодруженого, раніше неодноразово судимого, востаннє 25.09.2023 Тульчинським районним судом Вінницької області за ч.2 ст.289 КК України до 5 років позбавлення волі без конфіскації майна,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_2 , на посаді хіміка відділення радіаційного, хімічного, біологічного захисту групи радіаційного, хімічного, біологічного захисту загону радіаційного, у військовому званні солдат, в порушення ст.ст. 17, 65 Конституції України, ст.ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», положень Військової присяги, ст.ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, в умовах воєнного стану, маючи не зняту та не погашену судимість, повторно вчинив крадіжки за наступних обставин.

16.05.2023, близько 17:00 год., у ОСОБА_5 , який знаходився поблизу ІНФОРМАЦІЯ_2 по АДРЕСА_2 , виник умисел на таємне викрадення чужого майна (крадіжку).

ОСОБА_5 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки, діючи умисно, з метою виконання свого злочинного умислу, направленого на таємне заволодіння чужим майном, керуючись корисливими мотивами, шляхом вільного доступу, підійшов до велосипедної стоянки, що розташована біля приміщення дитячої музичної школи.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 , маючи умисел на викрадення чужого майна, з метою особистого збагачення за рахунок інших осіб, умисно та протиправно, таємно, повторно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправність своїх дій, бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, переслідуючи корисливу мету наживи, в умовах воєнного стану, шляхом вільного доступу, здійснив крадіжку велосипеду марки «Outdoor», моделі «Classic 26» чорно-сірого кольору, належного ОСОБА_6 .

Відповідно до висновку експерта за результатами проведення судової товарознавчої експертизи №4484/23-21 від 28.07.2023 загальна ринкова вартість досліджуваного велосипеда торгової марки «Outdoor», моделі «Classic 26» чорно-сірого кольору, бувшого у використанні, станом на момент вчинення злочину 16.05.2023, складала 3011,00 грн.

З викраденим велосипедом ОСОБА_5 з місця злочину зник та викраденим розпорядився на власний розсуд, тим самим завдавши ОСОБА_6 матеріального збитку на вказану суму.

Крім того, ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_2 на посаді хіміка відділення радіаційного, хімічного, біологічного захисту групи радіаційного, хімічного, біологічного захисту загону радіаційного, у військовому званні солдат, в порушення ст. ст. 17, 65 Конституції України, ст. ст. 1,2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», положень Військової присяги, ст.ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, в умовах воєнного стану, повторно вчинив крадіжку за наступних обставин.

16.05.2023, близько 17:12 год. у ОСОБА_5 , який перебував біля магазину « ІНФОРМАЦІЯ_3 », по АДРЕСА_3 , виник умисел на таємне викрадення чужого майна (крадіжку).

ОСОБА_5 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки, діючи умисно, з метою виконання свого злочинного умислу, направленого на таємне заволодіння чужим майном, керуючись корисливими мотивами, шляхом вільного доступу, підійшов до велосипедної стоянки, що розташована ліворуч від входу до приміщення магазину.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 , маючи умисел на викрадення чужого майна, з метою особистого збагачення за рахунок інших осіб, умисно та протиправно, таємно, повторно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправність своїх дій, бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, переслідуючи корисливу мету наживи, в умовах воєнного стану, шляхом вільного доступу, здійснив крадіжку велосипеду марки «Pegasus» моделі «Тeam 26», синьо-білого кольору, належного ОСОБА_7 .

Відповідно до висновку експерта за результатами проведення судової товарознавчої експертизи №4579/23-21 від 02.08.2023 загальна ринкова вартість досліджуваного велосипеда торгової марки ««Pegasus» моделі «Тeam 26», синьо-білого кольору, бувшого у використанні, станом на момент вчинення злочину 16.05.2023, складала 2769,00 грн.

З викраденим велосипедом ОСОБА_5 з місця злочину зник та викраденим розпорядився на власний розсуд, тим самим завдавши ОСОБА_7 матеріального збитку на вказану суму.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 винуватість в інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях визнав, розкаявся у вчиненому, визнав фактичні обставини справи.

Суд, відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, оскільки проти цього не заперечували учасники судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясував, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумніви у добровільності їх позиції у суду відсутні. Окрім того, учасникам судового провадження роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

ОСОБА_5 дав показання, що в травні 2023 року біля музичної школи у м.Гнівань викрав велосипед. Того ж дня біля магазину у с. Селище також викрав велосипед. У вчиненому кається.

Суд вважає показання обвинуваченого є достовірними, правдивими, належними та допустимими, оскільки вони не спростовуються, а навпаки підтверджуються іншими доказами.

Відповідно до ч.ч.1, 2, 6 ст.22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

В силу ч.1 ст.23 КПК України суд досліджує докази безпосередньо. Показання учасників кримінального провадження суд отримує усно.

Відповідно до ст.84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Таким чином, суд дійшов висновку, що обвинувачений ОСОБА_5 повинен нести відповідальність за ч.4 ст.185 КК України, оскільки повторно вчинив крадіжки в умовах воєнного стану.

Призначаючи покарання за вчинене, суд враховує характер та ступінь тяжкості кримінальних правопорушень, особу ОСОБА_5 (раніше неодноразово судимий; не перебуває на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра, негативно характеризується за місцем несення служби та посередньо за місцем проживання), обставини, що пом`якшують покарання, до яких суд відносить визнання винуватості за вчинене суспільно небезпечне діяння, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину; обставин, які обтяжують його відповідальність, у судовому засіданні не встановлено.

Згідно положень ст.50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального праворушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Покарання не має на меті надати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Відповідно до ч.2 ст.65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003, за №7 «Про судову практику призначення судами кримінального покарання» суди при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

На основі засад законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, керуючись ст.ст. 50, 65 КК України, суд призначає обвинуваченому ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі.

Оскільки кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.185 КК України, обвинуваченим ОСОБА_5 вчинено 16.05.2023, тобто до постановлення відносно нього вироку Тульчинського районного суду Вінницької області від 25.09.2023, суд призначає йому покарання за сукупністю кримінальних правопорушень, із застосуванням ч.4 ст.70 КК України, шляхом часткового складання покарань.

Суд зараховує частину відбутого покарання за вироком Тульчинського районного суду Вінницької області від 25.09.2023.

Цивільні позови не пред`являлись.

Суд стягує з обвинуваченого ОСОБА_5 витрати за проведення судових товарознавчих та одорологічної експертиз.

Долю речових доказів вирішує відповідно до ст.100 КПК України, скасовує арешт на тимчасово вилучене майно.

Керуючись ст. ст.349, 368, 371, 373, 374, 376, 392, 395 КПК України, суд, -

у х в а л и в:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, і призначити покарання 5 (п`ять) років 1 (один) місяць позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового складання покарань, призначених за вироком Тульчинського районного суду Вінницької області від 25 вересня 2023 року, та вироком Тиврівського районного суду Вінницької області від 21 червня 2024 року, остаточно призначити ОСОБА_5 покарання - 5 (п`ять) років 2 (два) місяці позбавлення волі без конфіскації майна.

Зарахувати частину відбутого покарання за вироком Тульчинського районного суду Вінницької області від 25 вересня 2023 року.

Строк відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з дня ухвалення вироку.

Скасувати арешт, накладений ухвалою Тиврівського районного суду Вінницької області від 19.05.2023 на майно, вилучене 16.05.2023 під час проведення огляду місця події - спортивний велосипед в рамі чорно-сірого кольору із надписом на рамі «Outdoor Classic», що належить ОСОБА_6 , який передано на зберігання власнику.

Речові докази: велосипед в рамі чорно-сірого кольору із надписом на рамі "Outdoor Classic", який передано на відповідальне зберігання ОСОБА_6 , залишити власнику;

слід одорологічного походження, що поміщений до спеціального пакету НПУ WAR №1242699 та змив (ДНК), що поміщений до паперового конверту з відповідними записами та підписами учасників слідчої дії, що знаходиться в кімнаті зберігання речових доказів ВП №2 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області, знищити.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави 4192 (чотири тисячі сто дев`яносто дві) гривні 67 копійок за проведення судових товарознавчих експертиз та одорологічної експертизи.

Вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів обвинуваченим - з моменту вручення йому копії вироку, рештою учасників процесу - з моменту його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Тиврівський районний суд Вінницької області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У випадку подання апеляційної скарги, судове рішення набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Копію вироку суду після його проголошення негайно вручити прокурору та обвинуваченому.

Суддя ОСОБА_8