Єдиний унікальний № 501/296/24
Провадження № 1-кс/501/228/24
УХВАЛА

14 березня 2024 року м. Чорноморськ

Слідчий суддя Іллічівського міського суду Одеської області ОСОБА_1

Секретар судового засідання ОСОБА_2

Кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000015 від 20.01.2024.

Сторона обвинувачення слідчий ОСОБА_3 , прокурор ОСОБА_4 ,

Власник майна підозрюваний

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Одеса, громадянин України, офіційно не працює, маючий повну середню освіту, не одружений, на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей не маючий, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий.

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Суть питання, що вирішується

Слідчий звернулася з погодженим прокурором клопотанням про арешт майна підозрюваного з метою забезпечення можливої конфіскації майна.

Встановлені слідчим суддею обставини

Оскільки майно не було тимчасово вилучене, слідчий суддя на підставі ч. 2 ст. 172 КПК України, з метою забезпечення арешту майна здійснив розгляд клопотання без повідомлення підозрюваної.

07.02.2024 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, як незаконне придбання, зберігання особливо небезпечних наркотичних засобів, з метою збуту, про що свідчить копія повідомлення про підозру.

Санкція ч. 2 ст. 307 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна.

Відповідно до даних інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, підозрюваному належить на праві власності земельна ділянка площею 0,1 га.

Мотиви, з яких він виходив при постановлені ухвали

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, передачі, відчуження.

Згідно п. 3 ч. 2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання.

Враховуючи, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.307 КПК України, санкція якого передбачає покарання у вигляді конфіскації майна, то з метою забезпечення можливої конфіскації майна, а також враховуючи, що незабезпечення збереження вищевказаного майна підозрюваного може призвести до його зникнення, втрати або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, існують підстави для накладення арешту на майно.

Керуючись ст. ст. 110, 131-132, 170-173, 370 372 КПК України, суд

ухвалив:

Накласти арешт на земельну ділянку кадастровий номер :02:001:0697 за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, с/рада Сухолиманська, площею 0,1 га, яка на праві власності належить підозрюваному ОСОБА_5 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1