Справа № 351/2390/23
Провадження № 11-кп/4808/174/24
Категорія ч. 4 ст. 186 КК України
Суддя-доповідач Шигірт
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 травня 2024 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю: секретаря с/з ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в м. Івано-Франківську справу за апеляційними скаргами прокурора, обвинуваченого та захисника на вирок Снятинського районного суду від 11.01.2024 року, у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.4 ст.186 КК України, -

в с т а н о в и в:

Вказаним вироком ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чорноморська Одеської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого в АДРЕСА_2 , з середньо-спеціальною освітою, неодруженого, не працевлаштованого, раніше неодноразово судимого, громадянина України,

визнано винуватим за ч.2 ст.15, ч.4 ст.186 КК України та призначено покарання у виді 7 років позбавлення волі.

Згідно вироку, обвинувачений ОСОБА_7 , будучи неодноразово судимим за вчинення кримінальних правопорушень проти власності, на шлях виправлення не став та вчинив новий злочин проти власності за наступних обставин:

20 липня 2023 року у період дії воєнного стану на території України, ОСОБА_7 , зайшов до магазину «Кондитерські вироби «Вацак», що знаходиться по АДРЕСА_3 , перед входом до якого знаходився велосипед марки «Shark», який на праві власності належав ОСОБА_8 та який остання, здійснюючи покупки у вказаному магазині, залишила без нагляду.

Вийшовши з приміщення зазначеного магазину, ОСОБА_7 вирішив таємно заволодіти велосипедом марки «Shark», який належав ОСОБА_8 .

Реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, 20.07.2023 приблизно о 10:15 год. ОСОБА_7 , діючи умисно, таємно, повторно, з метою особистого збагачення, шляхом вільного доступу заволодів велосипедом марки «Shark», який належав ОСОБА_8 .

В момент заволодіння ОСОБА_7 велосипедом марки «Shark» його дії були викриті потерпілою ОСОБА_8 , яка спостерігаючи за діями останнього та оцінюючи їх як викрадення, вибігла із магазину та, переслідуючи обвинуваченого, закликала зупинитись і повернути викрадене майно.

Однак, ОСОБА_7 , розуміючи, що його дії викриті сторонніми особами, усвідомлюючи, що за його діями спостерігає ОСОБА_8 і оцінює їх як викрадення, не реагуючи на численні зауваження щодо припинення протиправної поведінки, з метою заволодіння та уникнення затримання, діючи умисно, сів на велосипед марки «Shark» вартістю 3 700 грн. та з метою його відкритого викрадення почав втікати від потерпілої. Таким чином, ОСОБА_7 виконав всі дії, які вважав необхідними для завершення кримінального правопорушення, проте воно не було закінчено з причин, які не залежали від волі обвинуваченого - через деформацію трансмісії велосипеда, не маючи реальної можливості розпорядитись викраденим велосипедом, покинув його у провулку неподалік від пам`ятника «Воїнам-інтернаціоналістам» та втік у невідомому напрямку.

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_7 вчинив закінчений замах на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно, в умовах воєнного стану, тобто кримінальне правопорушення передбачене ч.2 ст.15, ч.4 ст.186 КК України.

Не погоджуючись з вказаним вироком суду прокурор та сторона захисту подали апеляційні скарги.

Прокурор вважає вирок незаконним, та таким, що підлягає зміні у зв`язку з неправильним застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Зазначає, що суд при призначенні покарання не врахував вимоги ч.3 ст.68 КК України.

Відповідно до цієї норми, покарання за ч.4 ст.186 КК України не могло бути більшим ніж позбавлення волі на строк 6 років 8 місяців.

Просить вирок змінити та зменшити строк призначеного покарання обвинуваченому ОСОБА_7 до 6 років 8 місяців.

Обвинувачений та захисник з ідентичними апеляційними доводами, вважали вирок незаконним та необґрунтованим, у зв`язку з невідповідністю висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження.

Зокрема зазначають, що висновки суду не підтверджуються доказами, дослідженими під час судового розгляду. Суд не мотивував, чому не прийняв показання обвинуваченого, який стверджував, що не чув криків потерпілої та не бачив переслідування. Його умисел обмежувався вчиненням лише крадіжки велосипеду. Будь-яких доказів, що обвинувачений усвідомлював виявлення своїх протиправних дій, суд у вироку не навів. Показання потерпілої, що обвинувачений чув її крики, містять суб`єктивні припущення.

Просили вирок скасувати та ухвалити новий вирок, яким кваліфікувати дії ОСОБА_7 за ч.2 ст.15 ч.4 ст.185 КК та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років.

В решті вирок залишити без змін.

Обвинувачений ОСОБА_7 належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, проте не подав до суду клопотань про особисту участь в судовому засіданні. Захисник не заперечував проти розгляду справи у відсутність обвинуваченого.

В судовому засіданні апеляційного суду захисник підтримав апеляційні скарги сторони захисту та просив їх задовольнити. Заперечував проти скарги прокурора.

Прокурор підтримав свою апеляційну скаргу та заперечував проти задоволення апеляційних скарг сторони захисту.

Заслухавши пояснення та промови учасників апеляційного розгляду, вивчивши матеріали справи, перевіривши апеляційні доводи сторін, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що скарги підлягають частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст.404 КПК суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Доводи апеляційних скарг сторони захисту, щодо неправильної оцінки доказів судом першої інстанції та перекваліфікації дій обвинуваченого з ч.2 ст.15, ч.4 ст.186 КК України на ч.2 ст.15, ч.4 ст.185 КК України, апеляційний суд вважає необґрунтованими.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що суд першої інстанції ретельно перевірив доводи сторони захисту, аналогічні тим, що викладені в апеляційній скарзі. Зазначені у вироку мотиви про визнання цих доводів безпідставними, апеляційний суд вважає обґрунтованими і такими, що кореспондують дослідженим у судовому засіданні доказам.

Судом першої інстанції враховано, що для притягнення особи до кримінальної відповідальності за ст.186 КК України має бути встановлено і доведено, що особа усвідомлювала те, що майно, яким вона заволодіває, є чужим для неї, свої дії вона вчиняє у присутності потерпілого або інших осіб, її дії помічені й оцінюються іншими як протиправні, а також передбачала суспільно небезпечні наслідки своїх протиправних дій і бажала їх настання.

Дії, розпочаті як крадіжка, але виявлені потерпілим чи іншими особами і, незважаючи на це, продовжені винною особою з метою заволодіння майном, належить кваліфікувати як грабіж.

Будучи допитаними під час судового розгляду потерпіла ОСОБА_8 та свідок ОСОБА_9 пояснили, що вони помітили факт викрадення обвинуваченим велосипеда, переслідували його та намагалися зупинити злочинні дії. Потерпіла стверджувала, що обвинувачений постійно озирався, їх бачив та чув, йому було зрозуміло, що він продовжує відкрито викрадати велосипед. Вони майже наздогнали обвинуваченого, оскільки швидко їхати йому заважали пішоходи та рух інших транспортних засобів.

Факт переслідування викрадача підтвердила і свідок ОСОБА_10 , яка перша виявила крадіжку та повідомила про це потерпілу.

При цьому, суд першої інстанції обґрунтовано прийняв ці показання, оскільки вони не є суперечливими та узгоджуються між собою.

Доводи, що потерпіла вибігала з магазину протягом 15 секунд, а за цей час обвинувачений міг подолати значну відстань, спростовуються показаннями потерпілої, яка вказує, що обвинувачений не міг швидко втекти через перешкоди у вигляді пішоходів та транспортних засобів. Нічим не підтверджено і твердження, що потерпілій знадобилося 15 секунд щоб вибігти з магазину.

Не заслуговують на увагу апеляційного суду і доводи, що обвинувачений не міг чути потерпілу, оскільки на вулиці були сторонні звуки від дорожнього руху автомобілів, музики кафе і т.і. Зазначені обставини спростовуються як показаннями потерпілої, так і діями обвинуваченого, який залишив велосипед, як тільки у нього злетів ланцюг і він не зміг втікати від потерпілої. При цьому, в суді обвинувачений не пояснив, чому не покатив велосипед у руках, або не встановив ланцюг на місце.

З огляду на викладене кваліфікація дій обвинуваченого за ч.2 ст.15, ч.4 ст.186 КК України, є правильною.

Щодо апеляційних доводів прокурора, вони заслуговують на увагу апеляційного суду.

Відповідно до ч.3 ст.68 КК України, за вчинення замаху на кримінальне правопорушення строк або розмір покарання не може перевищувати двох третин максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини цього Кодексу.

З огляду на наведену норму права, за ч.2 ст.15 ч.4 ст.186 КК України судом може бути призначене покарання у виді позбавлення волі на строк, який не перевищує 6 років 8 місяців.

За таких обставин, вирок суду першої інстанції підлягає зміні в частині строку призначеного ОСОБА_7 покарання.

При визначенні строку покарання апеляційний суд враховує, що велосипед без пошкоджень повернутий потерпілій, матеріальної шкоди злочином не заподіяно, а тому покарання у виді позбавлення волі строком на 6 років 6 місяців буде достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407 КПК України, апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційні скарги прокурора та сторони захисту задовольнити частково.

Вирок Снятинського районного суду від 11.01.2024 року щодо ОСОБА_7 в частині призначеного покарання змінити.

Вважати ОСОБА_7 засудженим за ч.2 ст.15, ч.4 ст.186 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років 6 місяців.

В решті вирок залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а обвинуваченим з моменту отримання копії ухвали.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2 ОСОБА_3