ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 553/3364/22 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження апел.суду №11-кп/818/750/24 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря - ОСОБА_5 ,

захисника - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду м. Харкова матеріали за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_6 на ухвалу Червонозаводського районного суду м. Харкова від 26 січня 2024 року про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000585 від 05.07.2022 за частиною 4 статті 187 КК України, -

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 26 січня 2024 року задоволено клопотання прокурора та продовжено строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 до 25.03.2024. Захисник ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_6 , не погоджуючись з ухвалою суду, подала апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати та постановити нову, визначивши обвинуваченому запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання. В обґрунтування апеляційних вимог захисник зазначає, що судом не було враховано вік та стан здоров`я обвинуваченого. ОСОБА_7 жодним чином не перешкоджає судовому розгляду. Ризики, на які посилається суд, нічим не підтверджені. ОСОБА_7 у розшуку не перебував, має захворювання, погано почувається в слідчому ізоляторі.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення захисника, яка підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення.

Перевіряючи обгрунтованість ухвали суду про продовження обвинуваченому строку тримання під вартою, апеляційний суд виходить з наступного.

Статтею 199 КПК України передбачено порядок продовження строку тримання під вартою.

Відповідно до частини 1 статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченими статтею 177 цього Кодексу.

Згідно із статтею 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Розглядаючи клопотання про продовження строку тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, слідчий суддя, суд, відповідно до статті 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен враховувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховуватися від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Задовольняючи клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 , суд першої інстанції врахував тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, обставини інкримінованого злочину, та дійшов небезпідставного висновку, що ризики вчинення обвинуваченим дій, передбачених пунктами 1, 3, 5 частини 1 статті 177 КПК України не зменшилися, продовжують існувати, та вважав, що застосування на даний час до ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу недостатнє для запобігання вказаним ризикам, з чим погоджується апеляційний суд.

Колегія суддів вважає оскаржуване судове рішення обґрунтованим та вмотивованим, мотиви прийнятого рішення є такими, що відповідають вимогам статей 193-194, 196, 199 КПК України, пунктів 3, 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини та практиці Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58). Серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»), а наявність судимості може стати підставою для обґрунтування того, що обвинувачений може вчинити новий злочин («Сельчук проти Туреччини», «Мацнеттер проти Австрії»).

Надаючи оцінку можливості обвинуваченого переховуватися від суду, незаконно впливати на учасників кримінального провадження, вчинити інше кримінальне правопорушення, колегія суддів бере до уваги, що існує певна ймовірність того, що останній з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення кримінального правопорушення, може вдатися до відповідних дій.

З матеріалів провадження встановлено, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого корисливого злочину, під час воєнного стану, не одружений, не працює, раніше притягався до кримінальної відповідальності за вчинення корисливого злочину, передбаченого частиною 3 статті 185 КК України та вироком Кремінського районного суду Луганської області від 26.09.2017 року був засуджений на підставі частини 1 статті 71, частини 5 статті 72 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк до 5 років позбавлення волі, 30.06.2022 звільнений за відбуттям строку покарання. В даному кримінальному провадженні ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні нового корисливого злочину, який вчинив вже 05.07.2022, тобто через 6 днів після звільнення. Наведені обставини свідчать про реальну можливість вчинення ОСОБА_7 дій, передбачених пунктами 1, 3, 5 частини 1 статті 177 КПК України. Дані, що характеризують обвинуваченого, є недостатніми для запобігання встановленим ризикам у випадку застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу. Доводи захисника не спростовують встановлених судом обставин, які на даний час виправдовують подальше утримання особи під вартою, оскільки судовий розгляд триває, а обвинувачений ОСОБА_7 не має достатніх міцних соціальних зв`язків, які б гарантували його належну процесуальну поведінку, у випадку застосування до нього іншого запобіжного заходу. Посилання адвоката на незадовільний стан здоров`я обвинуваченого, не знайшли свого підтвердження. Суду апеляційної інстанції не надано належних медичних документів, які б підтверджували неможливість перебування ОСОБА_7 за станом здоров`я в умовах слідчого ізолятора та неможливість отримання ним належної медичної допомоги.

З огляду на наведене, порушень кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити суду першої інстанції ухвалити законне та вмотивоване рішення, судом апеляційної інстанції не встановлено, а наведені в апеляційній скарзі доводи, колегія суддів не вбачає достатніми для скасування оскаржуваної ухвали та застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, як про це просить захисник.

Керуючись статтями 177, 178, 404, 405, 407, 418, 419, 422-1 КПК України,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу Червнозаводського районного суду м. Харкова від 26 січня 2024 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги оскарженню в касаційному порядку не підлягає відповідно до статті 424 КПК України.

Головуючий:

Судді: