ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

іменем України

Справа № 210/3132/22

Провадження № 1-кп/210/227/24

14 лютого 2024 року

Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2

за участю сторін кримінального провадження: прокурора Криворізької південної окружної прокуратури ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кривий Ріг кримінальні провадження відносно ОСОБА_4 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень за ч.3 ст.15, ч.4 ст.185, ч.4 ст.185 КК України, відомості про які внесено 24 червня 2022 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000682, 15 травня 2023 року за № 0000538,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні судді Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1 перебуває кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень за ч.3 ст.15, ч.4 ст.185, ч.4 ст.185 КК України, відомості про яке внесено 24 червня 2022 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000682, 15 травня 2023 року № 0000538.

Прокурор звернулась з клопотанням про продовження обвинуваченому строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки, ризики які існували на момент обрання та продовження вказаного запобіжного заходу не відпали.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник адвокат ОСОБА_5 (кожен окремо), заперечували з приводу клопотання прокурора щодо про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки, обвинувачений не має наміру переховуватися від суду та уникати відповідальності, має місце проживання. Просили суд змінити запобіжний захід на домашній арешт.

Суд, вислухавши доводи учасників кримінального провадження, дослідивши обвинувальний акт, приходить до наступних висновків.

09 березня 2023 року в кримінальному провадженні яке внесено 24 червня 2022 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000682, Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу винесено ухвалу про зміну ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, та покладено на останнього процесуальні обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України. Контроль за виконанням ухвали Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу було покладено на ВП №2 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області, де в ході перевірки були виявлені систематичні порушення покладених на ОСОБА_4 процесуальних обов`язків.

Ухвалою слідчого судді Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29 травня 2023 року застосовано до підозрюваного у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000538 від 15.05.2023 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Ухвалою суду кримінальні провадження, відомості про які внесено 24 червня 2022 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000682, та 15.05.2023 року за № 0000538 об"єднані в одне

Крім того до Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області направлено кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення за за ч.3 ст. 15, ч.4 ст.185 КК України (внесено в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000559 від 19.04.2023 року).

07 листопада 2023 року зменшено розмір попередньо обраного альтернативного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 - застави, з 60-ти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, до 30-ти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 80 520,00 (вісімдесят тисяч п"ятсот двадцять гривень 00 копійок) гривень, у національній грошовій одиниці, з покладенням попередньо вказаних обов`язків у випадку внесення застави.

Ухвалою Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20 грудня 2023 року продовжено ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 17 лютого 2024 року включно.

Відповідно до частини 1 статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статті 177 КПК України.

Під час вирішення питання про доцільність продовження обвинуваченому строку дії міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує вимоги статті 29 Конституції України, статті 12 КПК України, за змістом яких обмеження права особи на свободу й особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках, за встановленою процедурою, а також той факт, що взяття під варту є найбільш суворим запобіжним заходом.

Ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а розглядається з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення. У цьому контексті має враховуватися, зокрема, особистість обвинуваченого, його моральні переконання, майновий стан і зв`язки з державою, в якій він зазнає судового переслідування.

Врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності певної особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства.

Відповідно до вимог частини 1 статті 184 КПК України, під час обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого встановлено обґрунтованість підозри та наявність ризиків, передбачених у частині 1 статті 177 КПК України.

Суд враховує те, що дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч.4 ст.185, ч.4 ст.185 КК України, за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, в умовах воєнного стану, а також те, що після звільнення ОСОБА_4 під домашній арешт, останній був затриманий та йому повідомлено про підозру у вчиненні нового злочину.

Також встановлено, що ОСОБА_6 перебував на іспитовому строці, іспитовий строк не сплинув.

Крім того, в провадженні Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області перебуває кримінальне провадження (внесено в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000559 від 19.04.2023 року) за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень за ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України .

Тобто, домашній арешт виявився неефективним запобіжним заходом, що спростовує доводи обвинуваченого, що останній не має наміру порушувати закон.

Вбачається, що за період перебування ОСОБА_4 під домашнім арештом, останньому пред"явлено два обвинувачення у вчиненні аналогічних злочинів.

За результатами судової психіатричної експертизи № 730 від 30.11.2023 року ОСОБА_4 в період інкримінованих йому діянь виявляв і в теперішній час виявляє психічний розлад у формі психічних та поведінкових розладів внаслідок комбінованого вживання наркотичних речовин та алкоголю. Відзначені особливості психіки ОСОБА_4 виражені не такою значною мірою, не супроводжуються хворобливими порушеннями пам`яті, мислення, критичних здібностей, психотичною симптоматикою і не позбавляли його можливості в період інкримінованих йому діянь в повній мірі усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними. За своїм психічним станом ОСОБА_4 у теперішній час в повній мірі може усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними.

Наразі судове слідство триває, а зміна запобіжного заходу на більш м"який може призвести до того, що ОСОБА_4 , який не працює, має умовний термін покарання, будучи обвинуваченим у вчиненні корисливих злочинів, зокрема перебуваючи під домашнім арештом та на іспитовому строці, може стати на шлях переховування.

ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні корисних кримінальних правопорушень під час дії правового режиму воєнного стану, лише в даному провадженні йому інкримінують п`ять епізодів крадіжок. ОСОБА_4 у серпні 2022 року був засуджений за коисливий злочин, йому призначено умовну міру покарання, при уьому частину епізодів, які ставляться в обвинувачення за своїм часом співпадають з кримінальним провадженням, у якому ОСОБА_4 26.08.2022р. був засуджений за ч. 3 ст. 185 КК України.

Один із епізодів, які інкримінуються ОСОБА_4 , мав місце в день ухвалення вироку, інші два - під час перебування на домашньоу арешті, що вказує на стійку протиправну поведінку.

ОСОБА_4 не працює, не одружений, дітей на утриманні не має, за місцем проживання характеризується негативно.

Відомості, які б виключали можливість перебування обвинуваченого під вартою, судом не встановлено..

Станом на 14 лютого 2024 року наявні ризики, передбачені пунктами 1,5 статті 177 КПК України, на які посилається прокурор, і які не зменшились з часу застосування найсуворішого запобіжного заходу, що не дає достатніх правових підстав суду для зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт чи інший, більш м"який запобіжний захід.

Суд зазначає, що ризик втечі обвинуваченого не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись із посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня. Ризик втечі може оцінюватись у світлі факторів, пов`язаних із характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню.

Суд вважає, що доводи захисника та обвинуваченого, не є цілком обґрунтованими, а тому підстав для зміни запобіжного заходу на більш м"який на теперішній час не вбачається. Інші, менш суворі запобіжні заходи, не забезпечать належної процесуальної поведінки обвинуваченого і продовження раніше обраного щодо нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою є необхідним.

Суд враховує, що тяжкість покарання не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте обвинувачення ОСОБА_4 у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.

Згідно з пунктом 5 частини 2 статті 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

З урахуванням встановлених обставин суд вважає, що запобігти ризикам, визначених у пунктах 1, 5 частини 1 статті 177 КПК - переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачюється, - можливо лише шляхом продовження застосування обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою на строк, що не перевищує двох місяців, тобто до 13 квітня 2024 року.

Щодо альтернативного заходу.

Відповідно до пункту 2 частини 5 статті 182 КПК України розмір застави визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

Оцінюючи національне законодавство, ЄСПЛ у справі "Істоміна проти України" зауважив, що відповідно до ч. 4 ст. 182 Кримінального процесуального кодексу України (КПК) слідчий суддя визначає розмір застави «…з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього».

Відносно ОСОБА_4 при застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначено розмір застави у розмірі 60-ти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 161 040,00 (сто шістдесят одна тисяча сорок гривень 00 копійок) гривень, який було зменшено ухвалою суду від 07 листопада 2023 року до 30-ти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 80 520,00 (вісімдесят тисяч п"ятсот двадцять гривень 00 копійок) гривень.

Застава має на меті не забезпечення відшкодування шкоди, завданої у справі, а передусім забезпечення явки особи на судове засідання. Тому розмір застави повинен оцінюватись залежно від особи, про яку йде мова, із урахуванням його/її матеріального стану та інших релевантних критеріїв, що свідчать на користь чи проти явки особи до суду.

КПК України імперативно визначив межі розміру застави, яка може бути призначена в залежності від кваліфікації і тяжкості кримінального правопорушення, та в даній справі він становить від 20 до 80 прожиткових мінімумів

У відповідності до положень статті 182 КПК України, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави буде достатнім стримуючим засобом, щоб запобігти бажанню особи, щодо якої застосовано заставу, будь-яким чином перешкодити встановленню істини у кримінальному провадженні. А тому розмір застави повинен бути встановлений з урахуванням належної особі власності, якою він може безперешкодно і без шкоди для близьких розпоряджатися для внесення застави, її майнового і сімейного стану, іншими словами, з огляду на особу обвинуваченого впевненість у тому, що перспектива втрати застави у випадку його неявки до слідчого, прокурора, слідчого судді або суду буде достатньою для того, щоб утримати його від втечі. Проте поряд з цим особа повинна мати реальну здатність внести заставу відповідного розміру..

Зважаючи на природу та обсяг злочинів, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_4 та необхідність забезпечення запобігання спробам переховуватися від суду, відсутність ризику впливу на свідків знищення доказів, а так само й майновий стан обвинуваченого, який не має доходів, суд вважає, що розмір на рівні 80 520,00 (вісімдесят тисяч п"ятсот двадцять гривень 00 копійок), тобто в межах від 20 до 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, забезпечить належну поведінку обвинуваченого.

Керуючись ст.ст. 177, 183, 199, 314-316, 291, 370, ч. 2 ст. 376 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу - залишити без задоволення.

Клопотання прокурора Криворізької південної окружної прокуратури ОСОБА_3 про продовження запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 - задовольнити .

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , раніше застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою в Державній установі "Криворізька установа виконання покарань №3" строком на 60 /шістдесят/ днів, а саме до 13 квітня 2024 року включно.

Попередньо обраний альтернативний захід обвинуваченому ОСОБА_4 у вигляді застави у межах 30-ти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 80 520,00 (вісімдесят тисяч п"ятсот двадцять гривень 00 копійок) гривень, у національній грошовій одиниці, з покладенням попередньо вказаних обов`язків у випадку внесення застави - залишити без змін.

З моменту звільнення з-під варти у разі внесення застави обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Копію даної ухвали направити до ДУ "Криворізька установа виконання покарань (№3)". Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору, захиснику.

Ухвала суду про продовження строку тримання під вартою, постановлена під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Подання апеляційної скарги на ухвалу суду про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції, не зупиняє судовий розгляд у суді першої інстанції.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню. Подання апеляційної скарги зупиняє набрання ухвалою законної сили, але не зупиняє її виконання.

Повний текст ухвали складено 15 лютого 2024року та проголошено 15 лютого 2024 року о 15 год.35 хв. в залі судового засідання № 309 Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області (Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, пр-т Миру, 24).

Суддя: ОСОБА_1