Дата документу 03.06.2024 Справа № 333/4044/24
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 333/4044/24 Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/807/373/24 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія ст. 303 КПК України
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

3 червня 2024 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Запорізького апеляційного суду провадження за апеляційною скаргою представника військової частини НОМЕР_1 - ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 1 травня 2024 року, якою повернуто скаргу командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_7 на бездіяльність службових осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань в м. Мелітополі щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, -

В С Т А Н О В И Л А:

30 квітня 2024 року до Комунарського районного суду м. Запоріжжя надійшла скарга командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_7 на бездіяльність службових осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань в м. Мелітополі щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Ухвалою слідчого судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 1 травня 2024 року було повернуто скаргу командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_7 з тих підстав, що клопотання про поновлення пропущеного строку для подання скарги не містить поважних причин пропуску строку та такі причини ніяким чином не підтверджені.

В апеляційній скарзі представник військової частини НОМЕР_1 - ОСОБА_6 просить скасувати оскаржувану ухвалу та постановити нову ухвалу, якою поновити заявнику строк звернення до слідчого судді зі скаргою на неправомірну бездіяльність слідчого ТУ ДБР у м. Мелітополі, зобов`язати уповноважену службову особу ТУ ДБР у м. Мелітополі внести відомості до ЄРДР за наслідками подання 23 березня 2024 року військовою частиною НОМЕР_1 повідомлення про вчинення військовослужбовцем ВЧ НОМЕР_1 - командиром 3 танкового взводу 2 танкової роти 1 танкового батальйону старшим лейтенантом ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України та розпочати досудове розслідування.

В обґрунтування своєї скарги вказує, що 23 березня 2024 року військова частина НОМЕР_1 звернулась до керівника ТУ ДБР у м. Мелітополі із письмовим повідомленням про вчинення військовослужбовцем ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України. Листом від 10 квітня 2024 року заступник керівника першого слідчого відділу ТУ ДБР у м. Мелітополі письмово повідомив військову частину НОМЕР_1 про те, що ним розглянуто повідомлення та додані до нього матеріали, але на даний час відсутні достатні правові підстави для внесення відомостей до ЄРДР.

Звертає увагу на те, що посадова особа ТУ ДБР у м. Мелітополі повідомила заявника про своє рішення, яке було ухвалене за наслідками розгляду повідомлення, але це рішення оформлено не у вигляді постанови як того вимагає чинне законодавство, зокрема ч. 1 ст. 304 КПК України, а у вигляді листа, що жодним чином не змінює змісту рішення.

Зауважує, що вказаний лист військовою частиною НОМЕР_1 було отримано 17 квітня 2024 року, що підтверджується штампом вхідної кореспонденції, тобто поза межами строків на оскарження, встановлених ч. 1 ст. 304 КПК України, у зв`язку із чим заявник об`єктивно був позбавлений можливості своєчасно звернутись до слідчого судді із скаргою на неправомірну бездіяльність слідчого.

Вказує, що після отримання листа з відмовою уповноваженої особи внести відомості до ЄРДР, 25 квітня 2024 року, тобто в межах десятиденного строку, визначеного ч. 1 ст. 304 КПК України, військова частина НОМЕР_1 звернулась до слідчого судді зі скаргою, в якій містилось клопотання про поновлення строку звернення до слідчого судді.

Повідомлений належним чином представник військової частини НОМЕР_1 до судового засідання апеляційного суду не з`явився, надавши клопотання, в якому просив розглядати апеляційну скаргу у його відсутність та апеляційну скаргу задовольнити.

Повідомлений належним чином прокурор до судового засідання апеляційного суду не з`явився, клопотань про відкладення розгляду апеляційної скарги не подано.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.

Згідно до ч. 1 ст. 304 КПК України, скарги на рішення дії, чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 КПК України, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Із ч. 2 ст. 304 КПК України випливає, що скарга повертається, якщо скаргу подала особа, яка не має права подавати скаргу, скарга підлягає розгляду в цьому суді, скарга подана після закінчення строку, передбаченого частиною першою цієї статті, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або слідчий суддя за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.

Так, як вбачається із матеріалів скарги, 30 квітня 2024 року до слідчого судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя командиром військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_9 була подана скарга на бездіяльність службових осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань в м. Мелітополі щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, за повідомленням, поданим 23 березня 2024 року.

Окрім того, представник військової частини НОМЕР_1 в своїй скарзі просив поновити строк на звернення зі скаргою на бездіяльність.

Приймаючи рішення про повернення скарги, слідчий суддя виходив з того, що скарга подана до суду після закінчення строку, передбаченого ч. 1 ст. 304 КПК України і підстави для поновлення строку для звернення із нею відсутні.

Однак, з таким висновком слідчого судді колегія суддів не погоджується з таких підстав.

Право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності слідчого судді, прокурора, керівника слідчого органу, слідчого є однією із найважливіших гарантій захисту громадянами своїх прав та свобод від їх порушення як з боку органів, що здійснюють розслідування та судовий контроль у кримінальному провадженні, так і з боку інших осіб, що беруть участь у ньому.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду. Проте таке право не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 117 КПК України, пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду. Тобто, можливість поновлення вищезазначеного строку кримінальний процесуальний закон пов`язує з тим, чи були причини його пропуску поважними.

Причина пропуску строку звернення до суду може вважатися поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: 1) це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; 2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

В обґрунтування клопотання про поновлення строку на звернення зі скаргою до слідчого судді представник військової частини зазначив, що про результати розгляду повідомлення про вчинення військового кримінального правопорушення представнику військової частини стало відомо лише 17 квітня 2024 року, зокрема, після отримання ними листа з ТУ ДБР у м. Мелітополі.

Згідно правової позиції Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного суду, висловленої в постанові від 27 травня 2019 року (справа № 461/1434/18), у випадку необізнаності у заінтересованих осіб з мотивами прийнятого слідчим суддею рішення, вказане за їх клопотанням може бути визнано поважною причиною пропуску строку апеляційного оскарження та підставою для його поновлення в порядку, передбаченому ч. 1 ст. 117 КПК України.

Колегія суддів вважає, що вказана правова позиція є релевантною до обставин цієї справи та можливою до застосування в даному випадку, оскільки необізнаність заінтересованої особи, у даному випадку представника військової частини із прийнятим рішенням органом досудового розслідування за його заявою, є аналогічною за своєю правовою природою з необізнаністю з мотивами прийнятого рішення слідчим суддею.

На переконання колегії суддів, доводи представника військової частини залишились поза увагою слідчого судді, який не надав їм належної оцінки та, незважаючи на наявність об`єктивних обставин, що перешкодили своєчасно звернутись зі скаргою до слідчого судді, слідчий суддя безпідставно відмовив у поновленні строку на оскарження бездіяльності органу досудового розслідування.

Згідно ст. 409 КПК України, підставою для скасування або зміни судового рішення судом апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 412 КПК України, істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Колегія суддів вважає, що слідчий суддя передчасно відмовив в задоволенні клопотання про поновлення пропущеного строку на оскарження бездіяльності органу досудового розслідування та безпідставно прийняв рішення щодо повернення скарги на бездіяльність службових осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань в м. Мелітополі щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР за повідомленням командира військової частини НОМЕР_2 про вчинення кримінального правопорушення від 23 березня 2024 року.

Враховуючи, що прийняття рішення про відкриття провадження за скаргою, відповідно до вимог ст. 304 КПК України, є прерогативою слідчого судді місцевого суду і за змістом ст. 407 КПК України не входить до повноважень апеляційного суду за наслідками розгляду скарги на ухвалу слідчого судді, матеріали провадження підлягають поверненню до того ж суду для вирішення питання про відкриття провадження.

На підставі зазначеного, керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника військової частини НОМЕР_1 - ОСОБА_6 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 1 травня 2024 року, якою повернуто скаргу командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_7 на бездіяльність службових осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань в м. Мелітополі щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, скасувати.

Матеріали провадження повернути до Комунарського районного суду м. Запоріжжя для вирішення питання про відкриття провадження.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення і касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4