Справа № 296/1419/24
УХВАЛА

Іменем України

19 лютого 2024 року м.Житомир

Слідчий суддя Корольовського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі клопотання слідчого групи слідчих у кримінальному провадженні слідчого СВ відділу поліції №1 Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_4 , поданого в межах кримінального провадження №0000173 про арешт майна

В С Т А Н О В И В :

Слідчий за погодженням прокурора звернувся до суду із вказаним клопотанням в обґрунтування якого зазначив, що у провадженні СУ ГУ Національної поліції в Житомирській області перебувають матеріали досудового розслідування №0000173 від 19 грудня 2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Досудовим розслідуванням у встановлено, що у період з грудня 2023 по лютий 2024 року, ОСОБА_5 , тримаючись в слідчому ізоляторі при ДУ «Житомирська установа виконання покарань (№ 8)», діючи за попередньою змовою групою осіб спільно із ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , використовуючи свої мобільні пристрої, здійснивши моніторинг соціальних мереж на предмет виявлення публікацій щодо надання допомоги у пошуку безвісті зниклих військовослужбовців ЗСУ, після чого ОСОБА_5 , дотримуючись засобів конспірації, змінюючи при цьому сім-карти та використовуючи банківські картки, що зареєстровані у тому числі на вищевказаних осіб, телефонує на абонентські номери, що вказані у публікаціях, або створюючи фіктивні аккаунти про надання допомоги у пошуку, отримує вхідні дзвінки від громадян, після чого видаючи себе за працівника ТЦК, повідомляє їм неправдиву інформацію про нібито встановлення місцезнаходження їх рідних, які зникли безвісті, перебувають у полоні, та в подальшому вимагає перерахувати на підконтрольні йому банківські картки та картки інших причетних до вказаних діянь осіб грошові кошти за нібито доставку таких військовослужбовців додому, однак після перерахування коштів, останній блокує номери своїх співрозмовників, на вхідні дзвінки не відповідає, а грошовими коштами розпоряджається на власний розсуд.

Так зокрема, 24.10.2023 ОСОБА_5 , відбуваючи покарання в ДУ «Житомирська УВП (№ 8)», що в м. Житомир по просп. Незалежності, 172, підшукавши завчасно публікацію в соціальній мережі «Фейзбук», здійснив дзвінок зі свого мобільного номеру НОМЕР_1 на мобільний телефон ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та представившись працівником координаційного штабу, в ході розмови повідомив, що йому відомі обставини, місцезнаходження безвісті зниклого брата військовослужбовця ЗСУ в/ч НОМЕР_2 ОСОБА_10 , який зник безвісті у зоні бойових дій на території Запорізької області. В ході розмови ОСОБА_5 вказав, що допоможе у поверненні її брата за грошову винагороду, що ОСОБА_9 і зробила та перерахувала з використанням мобільного інтернет-банкінгу грошові кошти у розмірі 8 300 грн на надані ОСОБА_5 банківські картки, тим самим останні вчинили відносно ОСОБА_9 шахрайські дії шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, під час дії воєнного стану.

12.01.2024 відомості по даному факту внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000032, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, а 23.01.2024 матеріали досудових розслідувань за №0000173 та №0000032 об`єднано в одне кримінальне провадження, якому присвоєно №0000173.

На даний час встановлюються всі обставини скоєння кримінальних правопорушень, встановлюються інші потерпілі, яким було завдано матеріальних збитків наслідок протиправних діянь ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , та ОСОБА_6 .

За матеріалами гласних та негласних слідчих (розшукових) дій встановлено понад 60 осіб, відносно яких останніми було вчинено таким чином шахрайські дії, а також здійснено замах на заволодіння їх майном.

Крім того, в ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_5 залучив до вчинення шахрайських дій:

- цивільну дружину ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка з метою приховання протиправної діяльності, а також накопичення грошових коштів, отриманих в результаті вчинення шахрайських дій, здійснює зняття готівки зі своїх банківських карток та частину з них пересилає на адресу ОСОБА_7 ;

- матір ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка отримуючи готівкові кошти від ОСОБА_6 , зберігає їх за місцем свого проживання.

- ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка у тому числі отримує на свої банківські картки привласнені шахрайським шляхом грошові кошти потерпілих, після чого пересилає їх на підконтрольні ОСОБА_5 рахунки.

В ході досудового розслідування кримінального провадження надійшли достовірні відомості про те, що до вказаного злочину окрім ОСОБА_5 , причетні ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , та в ході реалізації вказаної інформації було проведено ряд санкціонованих обшуків за місцями їх проживання та тримання в УВП, де було виявлено та вилучено речі, що мають вагоме значення для даного кримінального провадження.

Так, в період з 20 год. 20 хв. по 22 год. 29 хв. 15.02.2024, на підставі ухвали слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира ОСОБА_11 №296/1342/24 проведено обшук за місцем реєстрації та фактичного проживання ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , проведено обшук, під час якого виявлено та вилучено наступне майно: - мобільний телефон марки «Samsung A12» ІМЕІ НОМЕР_3 та НОМЕР_4 з флеш-картою «Micro SD» ємністю «2Gb; - 7 банківських карток, а саме № НОМЕР_5 ; № НОМЕР_6 ; НОМЕР_7 ; НОМЕР_8 ; НОМЕР_9 ; НОМЕР_10 ; НОМЕР_11 ; - аркуш паперу А-4 з рукописними написами; - банківський договір АТ «Райффайзен Банк» на ОСОБА_8 , на 4 арк,

16.02.2024 винесено постанову про визнання речовими доказами вищевказаного майна у кримінальному провадженні.

Слідчим зазначено, що в органу слідства є підстави вважати, що вказані речі ОСОБА_8 прямо використовувались як засоби та знаряддя скоєння злочину, при використанні вказаних мобільних телефонів, сім-карт та банківських карток здійснювались незаконні дії, що полягають у вчиненні шахрайських дій відносно потерпілих осіб та отримання здобутих злочинним шляхом їх грошовими коштами, в квитанціях, записниках, чеках можуть міститися відомості, що мають вагоме значення для даного кримінального провадження щодо причетності вказаних осіб до незаконної діяльності.

Прокурор клопотання підтримав та просив задовольнити з підстав викладених в ньому.

Власник майна в судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду клопотання була повідомлена.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його пошкодження, знищення, відчуження.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до санкції ч. 4 ст. 189 КК України, передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років з конфіскацією майна.

Ч. 5 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Ч. 10 ст. 170 КПК України: арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

При цьому закон не вимагає, щоб докази на підтвердження вчинення кримінального правопорушення були повними та достатніми на даній стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого кримінального правопорушення. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно застосувати зазначений вид заходу забезпечення кримінального провадження з метою досягнення дієвості цього провадження та уникнення негативних наслідків.

Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Виходячи з змісту вимог ч. 3ст. 132 КПК України, доведення необхідності застосування заходів забезпечення кримінального провадження покладено на слідчого, прокурора.

Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених КПК України (ч.1 ст. 26 КПК України).

Слідчий суддя визнає, що матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують забезпечення кримінального провадження шляхом накладення арешту на майно, що визнано речовими доказами в кримінальному провадженні №0000173.

З огляду на обставини вчиненого кримінального правопорушення, представлених доказів за матеріалами клопотання в їх сукупності, слідчий суддя з метою забезпечення дієвості досудового розслідування, запобігання можливості приховування та зникнення майна та насамперед збереження речового доказу для можливості проведення експертизи , а також враховуючи правову підставу для арешту майна та наслідки арешту майна для інших осіб, вважає наявними підстави для задоволення клопотання.

Керуючись статтями 98, 170-172, 369-372 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на майно, вилучене 15.02.2024 у період часу з 20 год. 20 хв. по 22 год. 29 хв. за місцем реєстрації та фактичного проживання ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , під час якого виявлено та вилучено наступне майно:

- мобільний телефон марки «Samsung A12» ІМЕІ НОМЕР_3 та НОМЕР_4 з флеш-картою «Micro SD» ємністю «2Gb ;

- 7 банківських карток, а саме № НОМЕР_5 ; № НОМЕР_6 ; НОМЕР_7 ; НОМЕР_8 ; НОМЕР_9 ; НОМЕР_10 ; НОМЕР_11 ;

- аркуш паперу А-4 з рукописними написами; банківський договір АТ «Райффайзен Банк» на ОСОБА_8 , на 4 арк,

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання, про скасування арешту повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядатиметься слідчим суддею, а під час судового провадження судом.

Слідчий суддя ОСОБА_1