Справа № 283/1110/24
Провадження №1-кп/283/155/2024
В И Р О К

І м е н е м У к р а ї н и

24 червня 2024 року м. Малин

Малинський районний суд Житомирської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 (в режимі ВКЗ), захисника - адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28.03.2024 за №0000166, про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Києва, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , з середньою освітою, розлученого, особи з інвалідністю 2 групи з дитинства, засудженого вироком Великоберезнянським районним судом Закарпатської області від 06.03.2023за ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років з іспитовим строком 2 роки,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Указом Президента № 64/2022 від 24.02.2022, затвердженим Законом України № 2102-ІХ від 24.02.2022, в Україні введено воєнний стан, дію якого продовжено, зокрема Указом Президента № 49/2024 від 14.02.2024 до 13.05.2024.

ОСОБА_4 будучи засудженим вироком Великоберезнянським районним судом Закарпатської області від 06.03.2023 за ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років з іспитовим строком 2 роки на шлях виправлення не став та повторно скоїв новий умисний корисливий злочин за наступних обставин.

Так, 28.03.2024 у ОСОБА_4 , який перебував у гостях за місцем проживання ОСОБА_6 , що за адресою: АДРЕСА_2 , виник умисел, направлений на таємне викрадення майна, належного ОСОБА_6 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, повторно, з корисливих мотивів, в умовах воєнного стану, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, враховуючи сприятливу для нього обстановку, а саме те, що потерпілий ОСОБА_6 покинув кімнату квартири та його злочинні дії ніким не помічені, та за ним ніхто не спостерігає, ОСОБА_4 того ж дня близько 09 год. 30 хв., перебуваючи у кімнаті квартири за вказаною адресою, шляхом вільного доступу, таємно, викрав мобільний телефон марки «TECNO» модель «SPARK 7 4/128 Gb», ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , вартістю 1933 грн 03 коп., у чохлі типу «книжка» з маркуванням «Getman case» вартістю 110 грн, із карткою оператора стільникового зв`язку ТОВ «Лайфселл» НОМЕР_3 , вартістю 100 грн та картою пам`яті micro SD торгівельної марки «T&G», об`ємом пам`яті 128 Gb, вартістю 285 грн та грошові кошти у загальній сумі 400 грн. В подальшому, потерпілий ОСОБА_6 , повернувшись до кімнати квартири, виявив крадіжку зазначеного майна та, наздогнавши ОСОБА_4 , забрав у нього частину майна, а саме: мобільний телефон марки «TECNO» модель «SPARK 7 4/128 Gb», IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , вартістю 1933 грн 03 коп. у чохлі типу «книжка» з маркуванням «Getman case», вартістю 110 грн, із карткою оператора стільникового зв`язку ТОВ «Лайфселл» вартістю 100 грн та картою пам`яті micro SD торгівельної марки «T&G» об`ємом пам`яті 128 Gb, вартістю 285 грн.

Після цього ОСОБА_4 з викраденими грошовими коштами зник з місця вчинення кримінального правопорушення, розпорядившись ними на власний розсуд, тим самим завдавши ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 2828 грн 03 коп.

Обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, визнав повністю, підтвердив, що обставини обвинувачення викладені правильно.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 надав показання про те, що, перебуваючи на платформі електрички у м. Києві, познайомився із потерпілим. Останній запропонував йому допомогу з роботою та запросив до себе в гості. На пропозицію потерпілого він погодився та на електричці разом з потерпілим поїхали до м. Малина. Вдома у потерпілого повечеряли та заночували. Наступного дня, коли потерпілий вийшов з кімнати, обвинувачений викрав телефон та гроші, зібрався та вийшов з будинку в напрямку зупинки. Але його наздогнав потерпілий та попросив повернути викрадене майно, на що обвинувачений відмовлявся, говорячи, що в нього нічого немає. Після неодноразових прохань про повернення речей та коштів, потерпілий викликав поліцію. Про вчинене він щиро шкодує та просить вибачення у потерпілого.

Потерпілий в судовому засіданні надав показання про те, що повертаючись з м. Києва додому, зустрів на станції «Святошин» обвинуваченого. Розговорились, обвинувачений повідомив, що перебуває у скрутному становищі і він запропонував ОСОБА_4 допомогу з роботою. Сіли в електричку і приїхали до м. Малина. Вдома потерпілий накормив обвинуваченого, дозволив переночувати. Вранці потерпілий вийшов з кімнати, а коли повернувся, то помітив зникнення телефону, який залишився від мами та знаходився у вільному доступі в кімнаті. Потерпілий приблизно 15 хвилин шукав телефон по квартирі, а ОСОБА_4 тим часом швидко почав збиратись. Тоді потерпілий запідозрив, що телефон вкрав ОСОБА_4 . ОСОБА_4 вийшов з будинку та намагався сховатись за гаражами, але потерпілий його наздогнав та попросив повернути вкрадене. Телефон знайшов у кишені куртки ОСОБА_4 , умовляв повернути гроші, але обвинувачений відмовлявся зізнатись, що він їх взяв. Потім обвинувачений почав втікати і потерпілий викликав поліцію. Коли працівники поліції затримали ОСОБА_4 та доставили в поліцію, то у нього знайшли 400 грн, належних потерпілому. Викрадене йому повернуто, претензій до обвинуваченого потерпілий не має, прийняв вибачення обвинуваченого.

Судом було досліджено письмові докази, надані стороною обвинувачення, а саме:

-протоколи огляду місця події від 28.03.2024, в яких зафіксовано місце, з якого ОСОБА_4 було викрадено речі;

-постанову про визнання речовими доказами мобільного телефону в чохлі із карткою оператора стільникового зв`язку та картою пам`яті;

-протокол затримання ОСОБА_4 від 28.03.2024 та протокол огляду відеозапису затримання, згідно з якими обвинуваченого затримали на підставі ст. 208 КПК України та при його особистому обшуку у правій шкарпетці було виявлено та вилучено грошові кошти у сумі 400 грн купюрами: одна 200 грн, дві по 100 грн;

-постанову про визнання грошових коштів у сумі 400 грн речовими доказами;

-ухвалу слідчого судді Малинського районного суду від 01.04.2024 про накладення арешту на майно та грошові кошти, які були предметом злочину;

-акт приймання-передавання речових доказів від 27.04.2024, згідно з яким вказані вище речові докази передані на відповідальне зберігання потерпілому;

- висновки експертів № СЕ-19/106-24/5196-ТВ від 05.04.2024, СЕ-19/106-24/5194-ТВ від 04.04.2024, довідка ТОВ «Цифрова Ера» від 27.04.2024, якими підтверджується ринкова вартість викрадених речей на дату вчинення злочину.

Оцінюючи викладене, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні таємного викрадення чужого майна (крадіжки), вчиненого повторно, в умовах воєнного стану, повністю доведена, а його дії правильно кваліфіковані за ч. 4 ст. 185 КК України.

Судом було досліджено характеризуючі матеріали на обвинуваченого ОСОБА_4 , а саме:

- копію паспорта;

- вимогу про судимості та лист Оболонського РВ у м. Києві та Київській області філії ДУ «Центр пробації» від 16.04.2024, згідно з якими ОСОБА_4 засудженого вироком Великоберезнянським районним судом Закарпатської області від 06.03.2023за ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років з іспитовим строком 2 роки, станом на 16.04.2024 перебуває на обліку Оболонського РВ; з 01.08.2023 перебуває в розшуку як психічно хвора чи безпорадна особа, яка залишила спецустанову;

- висновок судово-психіатричної експертизи №399 від 16.04.2024, згідно з яким ОСОБА_4 страждає на легку розумову відсталість з емоційно-вольовою нестійкістю, за своїм психічним станом може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними; у період часу, до якого відносяться інкриміновані йому дії, страждав на легку розумову відсталість з емоційно-вольовою нестійкістю, будь якого тимчасового хворобливого психічного розладу не виявляв, міг усвідомлювати свої дії та керувати ними; за своїм психічним станом не потребує застосування до нього примусових заходів медичного характеру;

- довідку до акта огляду МСЕК серії 12 ААВ № 796030, згідно з якою з 01.06.2021 ОСОБА_4 встановлена друга група інвалідності;

- з листа директорки ІНФОРМАЦІЯ_2 від 30.04.2024 встановлено, що ОСОБА_4 є підопічним вказаного закладу та перебуває на повному державному утриманні. На підставі вироку Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 06.03.2023 ОСОБА_4 був засуджений до 5 років позбавлення волі, звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки. Опікун ОСОБА_4 забрав його із ДУ «Львівська установа виконання покарань № 19» і доставив його в інтернат 07.03.2023. 03.03.2024 ОСОБА_4 самовільно залишив установу та перебував у розшуку, знятий з розшуку на підставі ухвали Малинського районного суду від 29.03.2024 про обрання йому запобіжного заходу у виді тримання під вартою. За своїм психосоматичним станом ОСОБА_4 схильний до втеч, крадіжок, волоцюжництва, педофілії, проявляє агресію до підопічних та персоналу.

При обранні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення тяжкого злочину, його суспільну небезпеку, дані, що характеризують особу обвинуваченого, його ставлення до скоєного.

Відповідно до положень ст. 66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , суд визнає активне сприяння розкриттю злочину, наявність статусу особи з інвалідністю 2 групи.

Відповідно до положень ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , судом не встановлено.

Беручи до уваги те, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових правопорушень, враховуючи обставини справи, особу обвинуваченого, наявність обставин, які пом`якшують, та відсутність обтяжуючих покарання обставин, суд вважає, що обвинуваченому слід призначити покарання в межах санкції ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі.

Оскільки ОСОБА_4 засуджений вироком Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 06.03.2023 за ч. 4 ст. 185 КК України та йому призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років, з іспитовим строком 2 роки, тобто злочин за даним вироком він вчинив в період іспитового строку, то остаточне покарання ОСОБА_4 слід визначити за правилами ч.3 ст. 78, ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 06.03.2023 у виді позбавлення волі, зарахувавши на підставі ч. 5 ст. 72 КК України у строк покарання строк попереднього ув`язнення з часу фактичного затримання.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до вступу вироку у законну силу залишити без змін тримання під вартою.

Цивільний позов у справі не заявлено.

Арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді, підлягає скасуванню, а доля речових доказів - вирішенню на підставі ст. 100 КПК України.

Судові витрати на залучення експерта у даному провадженні становлять 3029 грн 12 коп., які слід покласти на обвинуваченого відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368-374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити йому покаранняу виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 06.03.2023 № 298/499/22, визначити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , остаточне покарання за сукупністю вироків у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 5 (п`ять) місяців.

Початок строку відбування покарання обчислювати з 28 березня 2024 року часу фактичного затримання, зарахувавши у строк покарання строк попереднього ув`язнення згідно з правилами ч. 5 ст. 72 КК України.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до вступу вироку у законну силу залишити без змін тримання під вартою.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судові витрати у розмірі 3029 (три тисячі двадцять дев`ять) гривень 12 копійок.

Заходи забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту, накладеного на підставі ухвали слідчого судді Малинського районного суду від 01.04.2024, скасувати.

Речові докази: мобільний телефон марки «TECNO» модель «SPARK 7 4/128 Gb» у чохлі типу «книжка» з маркуванням «Getman case» із карткою оператора стільникового зв`язку ТОВ «Лайфселл» НОМЕР_3 , та картою пам`яті micro SD торгівельної марки «T&G», об`ємом пам`яті 128 Gb та грошові кошти у загальній сумі 400 грн, які передані на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_6 , залишити у його розпорядженні; оптичний диск до протоколу затримання залишити у матеріалах кримінального провадження; оптичні диски до протоколів слідчого експерименту за участю обвинуваченого та потерпілого залишити у розпорядженні прокурора.

Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Вирок може бути оскаржений протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Малинський районний суд Житомирської області, а обвинуваченим у той же строк з дня вручення копії вироку.

Суддя ОСОБА_1