Справа № 464/2005/24
пр.№ 1-кп/464/332/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.03.2024 року Сихівський районний суд м. Львова у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000099 від 07.03.2024, про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Березина Миколаївського району Львівської області, громадянина України, із професійно-технічною освітою, одруженого, здійснює господарську діяльність, як фізична особа-підприємець, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч.1 ст.309 Кримінального кодексу України (далі - КК України),

з участю сторін судового провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 05.03.2024 о 17:38 год у месенджері «Telegram» у каналі «ІНФОРМАЦІЯ_3» придбав для власного вживання особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено, а саме МДМА, вагою, не менше 0,0153 грама, та здійснив перерахунок коштів через платіжний термінал на точно невстановлений досудовим розслідуванням картковий рахунок «Ukrgasbank» НОМЕР_1 у сумі 500 гривень, та незаконно зберігав їх у кишені штанів, без мети збуту. У подальшому, 06.03.2024 у період часу із 18:35 год по 18:40 год за адресою: м.Львів, вул. Дністерська, 22 , в ході проведення огляду місця події, працівниками поліції виявлено та вилучено раніше незаконно придбану ОСОБА_3 особливо небезпечну психотропну речовину, а саме зіп пакет з трикутною таблеткою рожевого кольору МДМА (3,4-метилендіоксиметамфетамін), загальною масою 0,1553 грам.

Під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_3 визнав себе винуватим у пред`явленому обвинуваченні та підтвердив викладені в обвинувальному акті обставини. Зазначив, що його дружина поїхала відпочивати, а він вирішив розслабитись. Пригадавши, що у 2017 році пробував «екстезі», вирішив цього разу також придбати даний наркотик. Знайшовши через «Телеграм» продавця даної речовини, замовив та оплатив кошти, а у подальшому знайшов куплений ним наркотичний засіб (таблетку) по координатах, наданих продавцем. Зберігав при собі таблетку для власного вживання. У вчиненому розкаявся, просив суворо не карати. Запевнив, що у майбутньому подібне не повториться.

За згодою сторін, згідно із ч.3 ст.349 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України) судом було визнано недоцільним дослідження доказів, зібраних в ході досудового розслідування стосовно фактичних обставин справи, оскільки учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів в добровільності їх позицій, а також фактичні обставини справи ніким не оспорюються. При цьому судом сторонам було роз`яснено, що в цьому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. Тому суд обмежився допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів, що характеризують його особу.

Оцінивши показання обвинуваченого, які він надав вільно, без примусу та тиску, будучи ознайомленим із правилами ст. ст. 349, 394 КПК України, і які узгоджуються між собою та не суперечать обвинувальному акту, суд приходить до висновку, що ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення (проступок), передбачене ч.1 ст.309 КК України.

Його дії органом досудового розслідування, вірно кваліфіковано за ч.1 ст.309 КК України, оскільки він незаконно придбав та зберігав психотропну речовину без мети збуту.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, суд враховує ступінь тяжкості скоєного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, дані про особу обвинуваченого.

Так, ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок, на обліках у КНП ЛОР « Львівський обласний клінічний психоневрологічний диспансер », у КНП ЛОР «Львівський обласний медичний центр превенції та терапії узалежнень», та у лікарів нарколога та психіатра КНП «Новороздільська міська лікарня» не перебуває, раніше не судимий.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 суд, відповідно до ст. 66 КК України, визнає активне сприяння досудовому розслідуванню.

Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України, обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , судом не встановлено.

Враховуючи сукупність наведених обставин справи, та дотримуючись принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для подальшого виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень, ставлення обвинуваченого до вчиненого, позицію сторони обвинувачення, та враховуючи, що за приписами ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, суд приходить до висновку про можливість призначення ОСОБА_3 покарання у виді штрафу.

Питання про долю речових доказів слід вирішити у відповідності до ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні слід стягнути із ОСОБА_3 в дохід держави.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого у даному кримінальному провадженні не обирався.

Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України,

у х в а л и в:

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 309 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн.

Стягнути із ОСОБА_3 в дохід держави процесуальні витрати, пов`язані з проведенням експертизи, у розмірі 2 271 (дві тисячі двісті сімдесят одна) грн 84 коп.

Речові докази:

-таблетку трикутної форми МДМА, яка поміщена у спец пакет, та який зберігається у камері схову ВП №2 ЛРУП №2 ГУ НП у Львівській області - знищити;

-диск із відеозаписом з місця події, який зберігається про матеріалах кримінального провадження, - залишити при таких;

-мобільний телефон марки «Motorola» моделі Edge 40 neo IMEI НОМЕР_2 , який переданий ОСОБА_3 на відповідальне зберігання, - повернути останньому.

Вирок суду в частині встановлення обставин справи, дослідження яких було визнане недоцільним відповідно до положень ч.3 ст. 349 КПК України, оскарженню не підлягає, в іншій частині може бути оскаржений шляхом подачі апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду через Сихівський районний суд м. Львова протягом 30-ти днів з дня його проголошення.

Вирок суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Відповідно до ч.6 ст.376 КПК України копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_5