Справа № 727/7631/22
Провадження № 1-кп/727/1/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 квітня 2024 року м.Чернівці

колегія суддів Шевченківського районного суду м.Чернівці в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю:

секретарів судового засідання - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

прокурора - ОСОБА_7 ,

потерпілого - ОСОБА_8 ,

обвинуваченого - ОСОБА_9 ,

захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Чернівці, кримінальне провадження № 0000171 від 02.06.2022 року за обвинуваченням

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Херсон, громадянина України, українця, освіта професійно-технічна, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , вдівця, не маючого неповнолітніх дітей, працюючого слюсарем з ремонту автомобілів у ФОП ОСОБА_11 , раніше судимого вироком Першотравневого районного суду м. Чернівці від 12.07.2021 року за ч.1 ст. 359 КК України до штрафу у сумі 5100 грн. (штраф сплачений 12.07.2021 року), у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 14, ч.3 ст.27, п.11 ч.2 ст.115 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_9 , керуючись мотивом ревнощів, готував організацію умисного протиправного заподіяння смерті іншій людині - вбивства, вчиненого на замовлення, потерпілого ОСОБА_8 , за наступних обставин.

Після смерті у 2017 році своєї дружини - ОСОБА_12 обвинувачений почав проживати спільно за адресою: АДРЕСА_1 , з її донькою - ОСОБА_13 , яка у 2019 році познайомилась з ОСОБА_8 та підтримувала з останнім близькі стосунки. Дізнавшись про це приблизно у 2020 році, ОСОБА_9 , оскільки постійні переслідування ним ОСОБА_13 та ОСОБА_8 , а також погрози їм фізичною розправою та знищенням майна у разі, якщо ОСОБА_13 не розірве стосунки з ОСОБА_8 та не повернеться до нього, бажаного результату для нього не мали, звернувся до свого знайомого - ОСОБА_14 . з пропозицією організації вбивства ОСОБА_8 , за що пообіцяв матеріальну винагороду, проте ОСОБА_14 , усвідомивши злочинність намірів ОСОБА_9 , незаконність його дій та не бажаючи брати участь у вчиненні злочину,з метою запобігання вбивству повідомив про його готування правоохоронні органи та погодився на проведення заходів, спрямованих на викриття протиправних дій обвинуваченого .

05 червня 2022 року, о 14 год. 40 хв. ОСОБА_14 зустрівся із обвинуваченим на території Торгового Центру «Боянівка», розташованого по вулиці Хотинська,43 в місті Чернівці. Рухаючись разом в автомобілі ОСОБА_14 , ОСОБА_9 показав останньому місце проживання ОСОБА_8 по АДРЕСА_2 та його гараж, розташований на АДРЕСА_3 , вказав на місця знаходження камер зовнішнього відеоспостереження в районі проживання ОСОБА_8 та обумовив спосіб, яким потерпілий мав би бути позбавлений життя, а саме те, що його вбивство має виглядати як нещасний випадок, а також вид і спосіб винагороди за виконання замовлення: частину - грошовими коштами, а частину - транспортним засобом.

06 червня 2022 року, приблизно о 13 год. 40 хв., під час зустрічі у АДРЕСА_4 , ОСОБА_9 передав ОСОБА_14 мобільний термінал (смартфон) марки «Iphone», серійний номер НОМЕР_1 , ІМЕІ НОМЕР_2 із зображеннями у ньому ОСОБА_8 для впізнання потерпілого, з яким ОСОБА_14 не був особисто знайомий, вкотре при цьому наполягаючи саме на вбивстві потерпілого .

14 червня 2022 року, об 11 год.31 хв. ОСОБА_14 та ОСОБА_9 знову зустрілися поблизу робочого місця ОСОБА_9 : по АДРЕСА_5 , де обвинувачений остаточно визначив спосіб повідомлення йому про виконане на замовлення вбивства ОСОБА_8 та вид і спосіб оплати за нього.

Таким чином, ОСОБА_9 вчинив умисні дії, спрямовані на організацію вчинення умисного вбивства, які виявились у підшуканні безпосередніх виконавців вчинення злочину, визначенні об`єкту злочинного посягання, керуванні його підготовкою, здійсненні інструктажу залученої особи щодо виконання злочинних дій, а також вчинив інші дії, направлені на створення умов для вчинення злочину.

15 червня 2022 року, з метою переконання ОСОБА_9 у реалізації його злочинного умислу позбавлення життя ОСОБА_8 , під час проведення негласної слідчої (розшукової) дії - контролю за вчиненням злочину у формі імітування обстановки злочину, співробітниками Національної поліції до відома ОСОБА_8 була доведена інформація про намір вчинення його вбивства та отримано добровільну згоду останнього на участь у проведенні вказаної негласної слідчої (розшукової) дії. Після цього органом досудового розслідування було зімітовано вбивство ОСОБА_8 та з метою створення уяви про вчинення реального злочину повідомлено у засобах масової інформації про виявлення неопізнаного трупа, а ОСОБА_14 почав передавати ОСОБА_9 мобільним зв`язком повідомлення щодо виконання замовленого ним вбивства.

ОСОБА_9 , будучи переконаним у вбивстві ОСОБА_8 , зрозумівши з розмови з ОСОБА_13 , яка його звинуватила у скоєнні цього злочину, що підозрювати будуть тільки його, почав переховуватись, однак був викритий та 16.06.2022 року затриманий працівниками поліції.

Отже, ОСОБА_9 не зміг до кінця реалізувати свій злочинний умисел, направлений на умисне протиправне заподіяння смерті (вбивство) ОСОБА_8 , вчинений на замовлення, з причин, що від нього не залежали, оскільки злочин був припинений працівниками правоохоронних органів на стадії готування внаслідок проведення негласної слідчої (розшукової) дії - контролю за вчиненням злочину у формі імітування його обстановки.

В судовому засіданні ОСОБА_9 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 14 ч. 3 ст. 27 п. 11 ч. 2 ст. 115 КК України, визнав повністю.

Суду обвинувачений показав, що після смерті своєї дружини почав співмешкати з її донькою - ОСОБА_13 , але приблизно у 2020 році остання повідомила йому, що має стосунки з іншим чоловіком, і з цього часу він почав дізнаватись, з ким саме вона зустрічається, постійно просив припинити ці відносини, а також встановив в її автомобіль пристрій, щоб слідкувати за нею. Проте ОСОБА_15 продовжувала зустрічатися з ОСОБА_8 , а тому він запропонував ОСОБА_14 вбити потерпілого за грошову винагороду, на що той погодився, після чого він показав йому фото ОСОБА_8 в телефоні, повідомив адресу його проживання та показав маршрут, по якому той зазвичай пересувається, а також вони обговорили та спланували подальші дії, а також повідомлення його ОСОБА_14 про вчинення злочину. Про вчинене дуже шкодує, щиро розкаюється, просить у потерпілого вибачення, а суд - суворо його не карати.

Винуватість обвинуваченого ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованого йому злочину, крім її повного визнання ним, доводиться також сукупністю зібраних та безпосередньо досліджених судом під час судового розгляду наступних доказів.

Потерпілий ОСОБА_8 в судовому засіданні показав, що він з 2021 року проживає спільно з ОСОБА_13 . До цього остання співмешкала з чоловіком її померлої матері - ОСОБА_16 , від якого просила його триматися подалі, оскільки той дуже ревнивий. Про те, що ОСОБА_15 не жартує він переконався пізніше, коли ОСОБА_9 почав надсилати йому провокативні повідомлення у месенджерах, систематично слідкувати за ними, і, навіть, встановив в автомобіль Ірини приховані спецпристрої для аудіоконтролю та стеження, за що був притягнутий судом до кримінальної відповідальності. Крім того, обвинувачений особисто або через знайомих намагався відмовити його від стосунків з ОСОБА_13 , а одного разу - поблизу клубу «Космо» під час їх розмови в автомобілі погрожував насильством та говорив, що зробить усе можливе, щоб ОСОБА_15 не була з ним. Під час їх спілкування ОСОБА_9 постійно був збудженим, поводився імпульсивно та агресивно, а в червні 2022 року від працівників поліції він довідався про те, що обвинувачений замовив його вбивство, а тому необхідно деякий час не виходити на зв`язок з ОСОБА_15 , щоб імітувати цей злочин з метою переконання ОСОБА_9 у виконанні його замовлення, на що він погодився та приймав участь у фотографуванні його нібито з розбитою головою з метою подальшої демонстрації цих знімків обвинуваченому. Будь-яких претензій до обвинуваченого на даний час він не має та просить суворо його не карати.

Свідок ОСОБА_14 показав суду, що з ОСОБА_9 він протягом останніх десяти років підтримував доволі товариські стосунки, а тому обвинуваченому було відомо про його судимість у минулому за вчинення кримінального правопорушення, пов`язаного із заподіянням тяжких тілесних ушкоджень. На початку літа 2022 року ОСОБА_9 звернувся до нього з проханням « фізично прибрати» потерпілого, оскільки він кохає ОСОБА_17 , а той йому в цьому заважає. Надалі обвинувачений уточнив, що ОСОБА_8 потрібно саме вбити: «зарізати», «задушити», назвав адресу останнього, а також показав, де той проживає, яким маршрутом пересувається та яким автомобілем користується, місце розташування належного йому гаражу, телефонний номер останнього, надав телефон з його фото та з фото його автомобіля та пообіцяв оплатити «роботу» після вбивства потерпілого. Він спочатку вважав такі розмови несерйозними, проте через деякий час його знайшли працівники поліції, яким він надав добровільну згоду на конфіденційне співробітництво та участь у проведенні негласних слідчих діях для попередження вчинення особливо тяжкого злочину та документування злочинних дій ОСОБА_9 . З цього часу всі його зустрічі з обвинуваченим фіксувалися відео- та аудіо- пристроями, а після імітації вбивства потерпілого він, за відповідною попередньою домовленістю, зателефонував ОСОБА_9 , однак останній не відповідав.

Свідок ОСОБА_13 суду показала, що обвинувачений був одружений з її матір`ю приблизно з 2001 року; всі разом вони проживали за адресою: АДРЕСА_1 . Через деякий час після смерті матері у 2017 року між нею та обвинуваченим виникли близькі стосунки як у чоловіка та жінки, а коли він дізнався, що у неї з`явився інший хлопець, ОСОБА_9 почав її контролювати та постійно слідкувати за ними, навіть, вмонтувавши технічний засіб в її автомобілі для негласного отримання інформації, звинувачував у зраді та взагалі поводився агресивно, вимагав кинути потерпілого та повернутись до нього, погрожував спалити їх разом в її автомобілі, а надалі забрав ключі від нього. Також він надсилав ОСОБА_8 телефонні повідомлення загрозливого змісту, скаржився його батькові на те, що син увів у нього наречену, вимагав від потерпілого розірвати стосунки між ними. Крім того, обвинувачений постійно телефонував їй, запитував, де вона знаходиться, казав, що вона належить тільки йому, а всім, хто захоче з нею мати стосунки, він «зробить погано». Також ОСОБА_9 надсилав ОСОБА_8 телефонні повідомлення, які принижували чоловічу гідність останнього. 15.06.2022 року, приблизно о 19 год. ОСОБА_8 пішов з дому та не повернувся. Цілу ніч його не було, а тому, коли вона наступного дня у соціальній мережі «Instagram» побачила повідомлення про те, що виявлено тіло молодого чоловіка, схожого за віком та статурою з ОСОБА_8 і ще і в схожому одязі, то одразу ж зателефонувала ОСОБА_9 , оскільки була впевнена, що вбити потерпілого міг тільки останній, але то під час їх розмови все заперечував.

У відповідності із протоколом прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від 02.06.2022 року прийнято заяву ОСОБА_14 про те, що ОСОБА_9 запропонував йому підшукати особу, яка організує та виконає на замовлення умисне вбивство ОСОБА_8 за 10 000 доларів США, оскільки останній почав зустрічатися, а надалі і спільно проживати з його падчеркою - ОСОБА_13 (т.1 а.к.п.24-26).

Згідно із рапортом оперативного працівника УСР в Чернівецькій області ДСР НПУ від 01.06.2022 року до УСР в Чернівецькій області ДСР НПУ надійшла оперативна інформація про те, що ОСОБА_9 має намір організувати умисне вбивство на замовлення співмешканця своєї падчерки за грошову нагороду, про що також надійшла заява ОСОБА_14 (т.1 а.к.п.29-31).

З витягів з єдиного реєстру досудових розслідувань від 03.06.2022 року, 16.06.2022 року, 17.06.2022 року, 25.08.2022 року вбачається внесення відомостей 02.06.2022 року за заявою ОСОБА_14 про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 14, ч.3 ст.27, п.11 ч.2 ст.115 КК України, та реєстрація кримінального провадження № 0000171від 02.06.2022 року (т.1 а.к.п.1 -7).

Відповідно до протоколу отримання добровільно наданих доказів від 19.08.2022, ОСОБА_14 видав мобільний телефон Айфон 4, ІМЕІ НОМЕР_2 без сім-картки (т.1 а.к.п.42), який постановою від 19.08.2022 року визнаний речовим доказом та долучений до матеріалів кримінального провадження № 0000171 (т.1 а.к.п.46-47).

В ході огляду вказаного телефону, згідно протоколу огляду речей від 19.08.2022 та фототаблиці до нього, встановлено, що у ньому знаходяться зображення (фото) ОСОБА_13 , потерпілого ОСОБА_8 та його автомобіля (т.1 а.к.п.43-45).

У відповідності із протоколом отримання добровільно наданих доказів від 16.06.2022 року, від ОСОБА_13 отримано картку пам`яті формату mikro sd об`ємом пам`яті 64 GB з адаптером «ADATA» (т.1 а.к.п.71), яку постановою від 14.07.2022 року визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні (т.1 а.к.п.74). З протоколу її огляду від 14.07.2022 року вбачається, що на ній зафіксована розмова, яка відбулась між ОСОБА_13 та ОСОБА_9 16.06.2022 року після зникнення ОСОБА_8 , та в ході якої ОСОБА_13 звинувачує ОСОБА_9 у вбивстві останнього, мотивуючи це тим, що інших ворогів у потерпілого не було, а також згадує про те, що обвинувачений обіцяв їй помститися; ОСОБА_9 ж при цьому свою причетність до злочину відносно потерпілого заперечує (т.1 а.к.п.72-73).

У відповідності із протоколом огляду документів від 17.06.2022 року в публікації на веб-сайті «Букінфо», до якої додано відповідні фотознімки, у рубриці «Кримінал» повідомляється про виявлення 16.06.2022 року в лісосмузі неподалік села Магала Чернівецького району трупу чоловіка з ознаками насильницької смерті (т.1 а.к.п.85).

У відповідності із протоколом обшуку транспортного засобу від 16.06.2023 року, дозвіл на проведення якого надано ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду Чернівецької області від 16.06.2022 року, виявлено та вилучено автомобіль «Фольксваген Пассат» , д.н.з НОМЕР_3 , власником якого є обвинувачений ОСОБА_9 (т.1 а.к.п. 98, 92-94).

Відповідно до постанови від 17.06.2022 року вилучені під час санкціонованого ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м.Чернівці обшуку 16.06.2022 року за місцем тимчасового перебування ОСОБА_9 : АДРЕСА_6 (т.1. а.к.п.132 -137) грошові кошти в іноземній та національній валюті, засоби зв`язку, комп`ютерну техніку та банківські картки визнано речовими доказами (т.1 .а. к.п.191-193).

Згідно протоколу за результатами негласної слідчої (розшукової) дії - контроль за вчиненням злочину у формі імітування обстановки злочину від 17.06.2022 року з доданими до нього фотознімками зафіксовано обставини імітування вбивства ОСОБА_8 . ОСОБА_14 на замовлення ОСОБА_9 (т.2 а.к.п.10-17).

У відповідності із протоколами за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій у вигляді аудіо-, відеоконтролю особи від 11.07.2022 року , а також, як вбачається з відтворених та переглянутих і прослуханих в ході судового розгляду відео- та - аудіозаписів зустрічей і розмов, які відбувалися 05.06.2022 року, 06.06.2022 року, 14.06.2022 року, ОСОБА_9 та ОСОБА_14 обговорювали умови, спосіб, деталі, спосіб підтвердження вбивства ОСОБА_8 та його оплату, а саме: під час їх руху на автомобілі обвинувачений показав ОСОБА_14 де проживає потерпілий, гараж, в якому останній зберігає свій автомобіль та розміщення камер відео нагляду в цих місцях при цьому ОСОБА_9 вказував, що найкраще місце для вбивства - територія гаражного кооперативу або маршрут від нього до дому потерпілого, а злочин повинен виглядати ніби ОСОБА_8 позбавлено життя під час випадкового конфлікту. Крім того, обвинувачений передав ОСОБА_14 смартфон, повідомивши, що у ньому містяться фото та дані ОСОБА_8 , а також вказав, що платою за виконання замовленого ним вбивства потерпілого є переданий ним ОСОБА_14 автомобіль, вартість якого за це є достатньою (т.2 а.к.п.24-53).

Крім того, відповідно до протоколу за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій у вигляді аудіо-, відеоконтролю особи від 11.07.2022 року зафіксовано розмову між ОСОБА_9 та ОСОБА_13 від 16.06.2022 року о 10-19 год., яка також безпосередньо досліджена судом в ході судового слідства, та під час якої ОСОБА_13 плаче та розпитує обвинуваченого, куди подівся ОСОБА_8 , зазначаючи при цьому, що останній не виходить на зв`язок, а вона ж бачила новину про знайдення вбитого хлопця та впізнала по фото капці потерпілого, також їй відомо, що ОСОБА_9 обіцяв помститися потерпілому і, можливо, «когось підіслав» для цього, обвинувачений же свою причетність до злочину заперечує та стверджує, що він «усе забув», «нічого не робив» та «не трогав » потерпілого (т.2 а.к.п.60-62).

Ці записи суд вважає безспірними доказами умислу обвинуваченого саме на організацію вбивства потерпілого ОСОБА_8 . Слід також зазначити, що їх автентичність ні обвинуваченим, ні його захисниками не заперечувалась. Навпаки, сам обвинувачений ОСОБА_9 заявив, що всі обставини на цих носіях інформації зафіксовані вірно та відповідають дійсності. Також, з його показів та з показів допитаної у судовому засіданні свідка ОСОБА_13 суд установив, що ОСОБА_9 дорожив стосунками із колишньою співмешканкою, намагався її повернути та відновити їх стосунки, що у своїй сукупності свідчить про реальну можливість виникнення у обвинуваченого неприязного ставлення до ОСОБА_8 , через якого він втратив надію на відновлення сімейних відносин зі своєю колишньою співмешканкою.

Згідно вироку від 12.07.2021 Першотравневого районного суду м. Чернівці, яким ОСОБА_9 засуджено за ч. 1 ст. 359 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі триста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 5100 грн., обвинувачений незаконно придбав та використав спеціальні технічні засоби негласного отримання інформації, а саме: отримавши GPS- трекер та маючи вільний доступ до автомобіля, яким володіє та користується ОСОБА_13 , встановив його 01.10.2020 року в салоні цього транспортного засобу для негласного отримання інформації (т.2 а.п.126)

У відповідності із висновком судової - психіатричної експертизи від 28.06.2022 року № 330 ОСОБА_9 на період часу, до якого відноситься інкриміноване йому діяння та на дату проведення експертизи ознак хронічного психічного захворювання не виявляв, а виявляв та виявляє ознаки психічного розладу у формі тривожного розладу, за своїм психічним станом він міг та може усвідомлювати свої дії та керувати ними,застосування примусових заходів медичного характеру не потребує (т.2. а.к.п. 140-141).

Також, згідно висновку судової комплексної психолого-психіатричної експертизи № 561 від09.06.2023 року, на даний час ОСОБА_9 тяжким психічним розладом не страждає, виявляє генералізований тривожний розлад з панічними атаками. За своїм психічним станом ОСОБА_9 може усвідомлювати свої дії та керувати ними. У період інкримінованих йому дій ОСОБА_9 тяжким психічним розладом хронічного чи тимчасового характеру не страждав, виявляв генералізований розлад з панічними атаками. За своїм психічним станом ОСОБА_9 у період інкримінованих дій міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. Застосування примусових дій медичного характеру ОСОБА_9 не потребує (т.3 а.к.п.189-192). Безпосередньо дослідивши і проаналізувавши всі вищеперелічені докази, колегія суддів дійшла висновку про те, що підстави для їх визнання неналежними, недопустимими та недостовірними відсутні, ці докази узгоджуються між собою та іншими матеріалами кримінального провадження, отримані в порядку, визначеному КПК, не викликають сумніву в законності їх збирання (формування) та процесуального закріплення. Будь-яких зауважень та заперечень щодо них від учасників кримінального провадження не заявлялось.Відтак, сукупність цих доказів є достатньою для висновку про доведення вини обвинуваченого у вчиненні інкримінуємих їм кримінальних правопорушень поза розумним сумнівом.

Дії ОСОБА_9 колегія суддів кваліфікує за ч.1 ст.14, ч.3 ст.27, п.11 ч.2 ст.115 КК України як готування до організації вчинення умисного вбивства, тобто умисного протиправного заподіяння смерті іншій людині, вчиненого на замовлення.

При призначенні покарання обвинуваченому колегія суддів враховує, що кримінальне правопорушення скоєне ОСОБА_9 у період непогашеної судимості, належить до категорії особливо тяжких злочинів проти життя людини, що згідно зі ст. 3 Конституції України є найвищою соціальною цінністю, характер вчинених обвинуваченим дій, ступінь участі (організатор) та здійснення його наміру, а також причини, внаслідок яких його не було реалізовано, а саме те, що злочин не було доведено до кінця, оскільки було попереджено на стадії готування до нього своєчасними діями органів поліції, відомості про особу обвинуваченого, який за місцем роботи та проживання характеризується позитивно, вдівець, неповнолітніх дітей не має, на медичних обліках не перебуває, з 23.10.2020 по 02.11.2020 р. знаходився на стаціонарному лікуванні в ЦХПНР ЧОПЛ, з діагнозом : генералізований тривожний розлад, є осудним, ставлення ОСОБА_9 до скоєного, повне визнання ним своєї вини, розкаяння у вчиненому, а також думку прокурора про доцільність призначення обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі у мінімальному розмірі санкції ч.2 ст.115 КК України та думку потерпілого, який просив суворо обвинуваченого не карати.

Обставиною, яка відповідно до ст.67 КК України обтяжує покарання ОСОБА_9 , є рецидив злочину по відношенню до ч.1 ст.359 КК України.

Обставин, які б пом`якшували покарання обвинуваченому відповідно до ст.66 КК України, колегією суддів не встановлено.

При цьому доводи захисника обвинуваченого про те, що такими обставинами є щире каяття обвинуваченого, активне сприяння ним розкриттю злочину та ненастання тяжких наслідків колегія суддів вважає необґрунтованими з огляду на наступне.

Тяжких наслідків злочину у даному випадку не настало лише завдяки своєчасному викриттю та припиненню злочину правоохоронними органами, що не залежало від волі ОСОБА_9 .

Обвинувачений не сприяв розкриттю вчиненого ним кримінального правопорушення, оскільки факт злочину було виявлено та отримано всі докази на підтвердження його вини під час проведення слідчих дій , тобто жодних активних дій для розкриття злочину ОСОБА_9 не вчиняв, відомості про добровільну допомогу ним слідству будь-яким чином у справі відсутні. Отже, визнання засудженим своєї вини та надання правдивих показань не підтверджує наявності такої обставини, що пом`якшує покарання, як активне сприяння розкриттю злочину

Верховний Суд неодноразово наголошував на тому, що щире каяття - це не формальна вказівка на визнання своєї вини, а відповідне ставлення до скоєного, яке передбачає належну критичну оцінку винним своєї протиправної поведінки, її осуд та бажання залагодити провину, що має підтверджуватися конкретними діями, спрямованими на виправлення зумовленої кримінальним правопорушенням ситуації. Факт щирого каяття особи у вчиненні злочину повинен знайти своє відображення у матеріалах кримінального провадження.

Матеріали справи не містять будь-якого доказу про наявність дійсно щирого каяття з боку обвинуваченого ОСОБА_9 ..

З огляду на наведене, враховуючи не встановлення судом пом`якшуючих обставин, а також - обставин, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, колегія суддів дійшла до висновку про відсутність підстав для застосування при призначенні обвинуваченому покарання вимог ст.69 КК України, на чому наполягала сторона захисту.

Слід також зазначити, що згідно з санкцією ч. 2 ст.115 КК України найбільш суворим видом покарання за вчинення злочинів, передбачених у диспозиції цієї статті, є покарання у виді довічного позбавлення волі. Це покарання є безстроковим, тобто не має строкового виміру. При призначенні покарання за вчинення готування до злочину, за який найсуворішим покаранням є довічне позбавлення волі (ч.2 ст.115 КК України), застосуванню підлягає ч.4 ст.68 КК України, а не частина 2 цієї статті.

Аналогічний висновок наведений у постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 02.12.2019 у справі №664/425/16-к, а також у постанові Першої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 30 червня 2020 року у справі № 202/5869/15, в якій зокрема зазначено, що якщо в санкції норми Особливої частини КК альтернативно передбачено довічне позбавлення волі, то положення частини 2 статті 68 КК не можуть застосовуватися до таких осіб, виходячи з максимального покарання у виді позбавлення волі на певний строк, оскільки найбільш суворим видом покарання, передбаченим санкцією, залишається довічне позбавлення волі, а це покарання виключає можливість визначення його половини.

Отже, виходячи з наведеного, у даному випадку у колегії суддів відсутні і підстави для призначення покарання обвинуваченому у розмірі, встановленому частиною 2 статті 68 КК України

Таким чином, з урахуванням тяжкості та обставин вчинення ОСОБА_9 кримінального правопорушення, тобто посягання на найцінніше - людське життя,що свідчить про його підвищену небезпеку для оточуючих і суспільства, даних про його особу, відсутності обставин, які пом`якшують покарання та наявності обставини, що обтяжує покарання, колегія суддів дійшла до висновку, що у відповідності до вимог КК та передбачених ним санкцій виправлення та перевиховання обвинуваченого та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень можливе лише в умовах ізоляції від суспільства. У зв`язку з цим, виходячи з принципів соціальної доцільності та співмірності відповідальності вчиненому злочину, ОСОБА_9 необхідно призначити покарання у виді 10 років позбавлення волі, тобто в мінімальних межах санкції ч. 2 ст. 115 КК України, що при зазначеному вище є в повній мірі справедливим, необхідним та достатнім для його виправлення і попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, а також, у відповідності до вимог ст.ст. 50, 65 КК України, відповідатиме завданням, загальним засадам призначення покарання та його меті.

З метою досягнення дієвості цього кримінального провадження, здійснення контролю за поведінкою обвинуваченого та забезпечення виконання вироку суд не вбачає підстав для зміни раніше обраного обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки саме такий захід забезпечить належну його процесуальну поведінку і виконання всіх необхідних процесуальних дій у кримінальному провадженні.

У строк покарання ОСОБА_9 необхідно зарахувати попереднє ув`язнення з 16.06.2022 року відповідно до ч.5 ст.72 КК України з розрахунку: один день попереднього ув`язнення відповідає одному дню позбавлення волі.

За ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду Чернівецької області від 22.06.2022 року у даному кримінальному провадженні було накладено арешт на майно ОСОБА_9 , який підлягає скасуванню.

Цивільний позов по справі не заявлявся.

Питання про речові докази необхідно вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України, а про судові витрати - згідно ст. 124 КПК України. Керуючись ст.ст. 368- 374 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 14 ч. 3 ст. 27 п. 11 ч. 2 ст. 115 КК України, та призначити йому покарання у виді 10 (десяти) років позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_9 обчислювати з 16.06.2022 року, тобто з моменту його фактичного затримання.

Зарахувати ОСОБА_9 у строк відбування покарання строк його попереднього ув`язнення: з 16.06.2022 року по день набрання вироком законної сили включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

До набрання вироком законної сили залишити ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою незмінним.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді від 22.06.2022 року (т.1 а.к.п.197-198).

Стягнути з ОСОБА_9 на користь держави 1132 грн.68 коп. за проведення у кримінальному провадженні експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин та їх прекурсорів (т.1. а.к.п.105).

Речові докази:

- Мобільний телефон Айфон 4S, модель MF257LL/A, модель на задній панелі НОМЕР_4 , серійний номер НОМЕР_5 , IMEI НОМЕР_2 (том № 1, а.к.п. 46-47) - повернути ОСОБА_9 , за належністю;

- карту пам`яті формату micro sd «Kingston», об`єм пам`яті 64 GB та адаптер до неї «Adata» ( том № 1, а.к.п. 74-75) - залишити в матеріалах кримінального провадження;

- гроші в сумі 196 000,00 грн., гроші в сумі 150 доларів США, гроші в сумі 420 євро( том №1, а.к.п. 191-193) - повернути за належністю ОСОБА_18 ; грошові кошти в сумі 4000 грн., мобільний телефон марки «Iphone 6» IMEI НОМЕР_6 , сім-картку НОМЕР_7 ; мобільний телефон марки «Iphone Х» IMEI НОМЕР_8 , сім-картку НОМЕР_9 ; планшетний комп`ютер марки «Ipad Pro» , серійний номер НОМЕР_10 ; банківські платіжні картки АТ КБ «Приватбанк» НОМЕР_11 , НОМЕР_12 , НОМЕР_13 ( том №1, а.к.п. 191-193) - повернути обвинуваченому ОСОБА_9 , за належністю.

Вирок може бути оскаржений у порядку, передбаченому КПК України, до Чернівецького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м.Чернівці, протягом 30 днів з дня його проголошення, а засудженим ОСОБА_9 - у той же строк з моменту отримання ним копії вироку.

Відповідно до ст. 532 КПК України вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення слід вручити обвинуваченому та прокурору, а іншим учасникам судового провадження роз`яснити, що вони мають право отримати копію вироку в суді.

Головуюча суддя ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_3

ОСОБА_2