Провадження № 1-кп/161/1017/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Луцьк 13 червня 2024 року

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря

судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань кримінальне провадження, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001307 від 08.12.2023, про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у с.Великий Окорськ Володимирського району, Волинської області, зареєстрований та проживає в АДРЕСА_1 , громадянин України, освіта середня спеціальна, не працює, неодружений, раніше судимий, востаннє вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 01.07.2020 за ч.2 ст.15 ч.2 ст.185, ч.2 ст.185 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі. 14.03.2023 звільнений умовно-достроково на невідбутий термін покарання 6 місяців 8 днів,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст.395 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В

Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 27 березня 2023 року у справі №161/4745/23 ОСОБА_3 встановлено адміністративний нагляд строком на 1 (один) рік, яким визначено тимчасові обмеження відносно ОСОБА_3 : 1. заборонити вихід з будинку з 22:01 години по 06:00 години; заборонити перебування в місцях підприємств торгівлі і громадського харчування, де продаються спиртні напої на розлив; 3. заборонити виїзд в особистих справах за межі населеного пункту за місцем проживання без дозволу територіального органу Національної поліції, який здійснює адміністративний нагляд; 4. зобов?язати з?являтися на реєстрацію до територіального органу Національної поліції, який здійснює адміністративний нагляд, один раз на місяць у день тижня-понеділок. З вказаною ухвалою ОСОБА_3 ознайомлено під особистий підпис та попереджено про настання відповідальності за порушення правил адміністративного нагляду. Однак в подальшому, ОСОБА_3 діючи умисно, достовірно знаючи, що за невиконання покладених на нього рішенням суду обов?язків йому загрожує кримінальна відповідальність, без поважної причини, будучи в належній формі ознайомленим із порядком і умовами проведення адміністративного нагляду, які були йому призначені судом, достовірно знаючи про наслідки невиконання покладних на нього обов?язків, будучи зобов?язаним дотримуватись встановлених умов адміністративного нагляду, про що був попереджений, однак ігноруючи вимоги законодавства, умисно ухилявся від покладених на нього обов?язків. Так, в ході перевірки працівниками поліції Луцького РУП ГУНП у Волинській області дотримання ОСОБА_5 правил адміністративного нагляду встановлено, що 09.11.2023, 20.11.2023, 22.11.2023, 23.11.2023, 25.11.2023, 30.11.2023 останній самовільно, без поважних причин, в особистих справах без дозволу органів поліції, залишив місце свого проживання, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , поїхавши з метою ухилення від адміністративного нагляду в АДРЕСА_3 , таким чином виїхав за межі міста Луцьк Волинської області, чим порушив правила адміністративного нагляду, де і проживав без повідомлення та дозволу органу поліції. На реєстрацію до територіального органу поліції ОСОБА_6 не з?являвся, про нове місце проживання не повідомив, злісно ухилявся від явки до Луцького РУП ГУНП у Волинській області з метою ухилення від адміністративного нагляду, що суперечить вимогам п.«в», п.«г» ст.9, п.«в» ч.1 ст.10, ст.11 Закону України «Про адміністративний нагляд за особами звільненими з місць позбавлення волі».

Таким чином, ОСОБА_3 інкримінується самовільне залишення особою місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду, тобто вчинення кримінального проступку, передбаченого ст.395 КК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину в інкримінованому йому кримінальному проступку, передбаченому ст.395 КК України, визнав повністю та не оспорюючи фактичних обставин, місця та часу події, про які зазначено в обвинувальному акті, показав, що дійсно залишив місце проживання, без дозволу, порушував встановлений щодо нього адміністративний нагляд у зв`язку із скрутним матеріальним становищем та необхідністю заробітку. У вчиненому щиро розкаявся.

Суд, у відповідності до вимог ч.3 ст.349 КПК України, з`ясувавши правильність розуміння учасниками судового провадження зміст обставин, викладених в обвинувальному акті, які ніким не оспорюються, не маючи сумніву у добровільності їх позицій, а також роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що ОСОБА_3 своїми умисними діями, які виразилися у самовільному залишенні особою місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду, вчинив кримінальний проступок, передбачений ст.395 КК України.

Визначаючи ступінь суспільної небезпечності вчиненого кримінального проступку, суд повинен виходити із сукупності всіх обставин справи, зокрема, форми вини, мотиву і цілі, способу, обстановки і стадії вчинення кримінального правопорушення, тяжкості наслідків, що настали.

У відповідності до вимог ст.ст. 50, 65 КК України, при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке, відповідно до вимог ст.12 КК України, відноситься до категорії кримінального проступку, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, у відповідності до ст.66 КК України, суд визнає щире каяття, оскільки така обставина підтверджена у судовому засіданні.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, у відповідності до ст.67 КК України, суд визнає рецидив злочину.

Обвинувачений ОСОБА_3 повністю визнав свою винуватість, має постійне місце проживання, інформація про негативну характеристику відсутня, на обліку в нарколога чи психіатра не перебуває, однак раніше судимий.

На підставі викладеного, враховуючи обставини вчиненого кримінального проступку, дані про особу обвинуваченого, з урахуванням позиції прокурора щодо міри покарання, суд, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, з огляду на положення ч.2 ст.50 КК України, обираючи серед альтернативних видів покарань, передбачених санкцією закону, за яким визнав ОСОБА_3 винуватим, вважає за необхідне призначити останньому покарання у виді штрафу в мінімальному розмірі.

Підстав для призначення більш суворого покарання у виді обмеження волі суд не вбачає, з огляду на особу обвинуваченого.

На думку суду, таке покарання є необхідним і достатнім для виправлення й попередження вчинення як обвинуваченим, так і іншими особами, нових кримінальних правопорушень.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 366-368, 371, 374, 376 Кримінального процесуального кодексу України, суд,

У Х В А Л И В

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст.395 Кримінального кодексу України, та призначити йому покарання у вигляді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що в грошовому еквіваленті становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду може бути оскаржений учасниками судового провадження до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Луцький міськрайонний суд Волинської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Головуючий