Справа № 953/7562/23
н/п 1-кс/953/1492/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" лютого 2024 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:

слідчого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора - ОСОБА_3 ,

підозрюваного - ОСОБА_4 ,

захисника - адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Київського районного суду м. Харкова клопотання слідчого СВ ХРУП №1 ГУНП в Харківській області лейтенанта поліції ОСОБА_6 , за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001884 від 20.08.2023, про обрання запобіжного заходу відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Балаклія, громадянина України, із неповною середньою освітою, не одруженого, не працевлаштованого, є інвалідом 2 групи безстроково, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , 14.06.2023 направлено до Московського районного суду м. Харкова обвинувальний акт за ч. 4 ст. 185 КК України, (рішення на даний час не має).

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України,

Встановив:

20.01.2024 слідчий СВ ХРУП №1 ГУНП в Харківській області ОСОБА_6 , за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001884 від 20.08.2023, звернувся до суду з клопотанням відносно ОСОБА_4 про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

В обгрунтування вказує, що 19.08.2023 в період часу з 14:30 по 16:00, точний час в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_4 , шляхом проникнення через отвір у стіні приміщення квартири, який утворився внаслідок обстрілу, проник до приміщення квартири АДРЕСА_2 , реалізуючи свій раптово виниклий прямий умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, з корисливих мотивів, в умовах воєнного стану, введеного в дію Указом Президента України ОСОБА_7 №64/2022 від 24.02.2022 та неодноразово продовженого, останній раз Указом Президента України ОСОБА_7 №451/2023 від 26.07.2023 на всій території України, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки у вигляді заподіяння майнової шкоди потерпілому і бажаючи їх настання, розуміючи протиправність своїх злочинних дій, упевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає та вони є непомітними для оточуючих, шляхом вільного доступу взяв з приміщення квартири, тим самим таємно викрав наступні предмети: Кабель електроживлення ЧП «СИНТЕК-ПРО» ПВС 3х2,5 ГОСТ 7399-97, 2008, а саме 17 відрізків вказаного кабелю загальною довжиною: 106 метрів 59 сантиметрів, вартістю, згідно з висновком судової-товарознавчої експертизи №24833 від 15.11.2023, - 2078,51 грн. Кабель електроживлення CATEC-ELECTRO «VDE», 0281-5, H05VV-F, 3G, 1,5, 2008, а саме 16 відрізків вказаного кабелю загальною довжиною: 85 метрів 98 сантиметрів, вартістю, згідно з висновком судової-товарознавчої експертизи №24833 від 15.11.2023, - 2082,44 грн. Радіотелефон ТМ «Panasonic», модель KX-TGA 250 RU, вартістю, згідно з висновком судової-товарознавчої експертизи №24833 від 15.11.2023, - 50 грн.

Після чого, ОСОБА_4 , покинув місце вчинення злочину та викраденим майном розпорядився у подальшому на власний розсуд, внаслідок чого спричинив потерпілому ОСОБА_8 матеріальну шкоду на загальну суму 4210,95 грн.

ОСОБА_4 підозрюється у вчинені кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, - тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у житло, вчинена в умовах воєнного стану.

Підставою застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно підозрюваного вказує наявність обґрунтованої підозри у вчиненні умисного корупційного кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, та у органу досудового розслідування є достатні підстави вважати, що існують ризики передбачені п.п.1,3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а тому просить обрати відносно ОСОБА_4 запобіжний захід домашній арешт.

В судовому засіданні прокурор підтримав подане клопотання, просив про його задовольнити, посилаючись на існування ризиків.

Підозрюваний та адвокат в судовому засіданні не заперечували проти задоволення даного клопотання у вигляді цілодобового домашнього арешту, вказуючи про те, що ніяким чином права не порушуються.

Слідчий суддя, вислухавши доводи сторін кримінального провадження та дослідивши надані докази встановив, що в провадженні ХРУП № 1 ГУНП в Харківській області на розгляді перебуває кримінальне провадження № 0001884 від 20.08.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України.

15.01.2024 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у житло, вчинена в умовах воєнного стану.

Надані стороною кримінального провадження докази свідчать про обґрунтованість повідомленої підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, що підтверджується: Заявою ОСОБА_8 про вчинення кримінального правопорушення;Протоколом допиту потерпілого ОСОБА_8 від 07.11.2023;Протоколом огляду місця події від 19.08.2023;Протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 25.09.2023;Протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 25.09.2023;Протоколом огляду предметів від 05.09.2023;Протоколом огляду предметів від 08.11.2023;Висновком судової дактилоскопічної експертизи від 16.11.2023;Висновком судової товарознавчої експертизи від 15.11.2023;Іншими матеріалами кримінального провадження в сукупності.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду, перешкоджати кримінальному провадженню, незаконно впливати на потерпілих, свідків, тощо, вчинити інше кримінальне правопорушення, а підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити такі дії: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, згідно ст. 178 КПК України, враховується: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; міцність соціальних зав`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; майновий стан підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Таким чином, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: - наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; - наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; - недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні (ч. 1 ст. 194 КПК України).

Щодо наявності обґрунтованої підозри слідчий суддя зазначає наступне.

Відповідно до ч.5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі -ЄСПЛ), яка відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права.

Оскільки положення кримінального процесуального законодавства не розкривають поняття «обґрунтованості підозри», в оцінці цього питання слідчий суддя користується практикою ЄСПЛ.

У своїх рішеннях, зокрема, «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук та Йонкало проти України», Європейський суд з прав людини наголошує, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

«Обґрунтована підозра» існує тоді, коли факти, якими обґрунтовується затримання, можна «розумно» вважати такими, що підпадають під опис одного з правопорушень, визначених у законі про кримінальну відповідальність. Тобто явно не може йтися про наявність «обґрунтованої підозри», якщо дії, у вчиненні яких підозрюється особа, не становлять кримінального правопорушення на момент учинення (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Волох проти України»).

При цьому, факти що підтверджують обґрунтовану підозру не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок. Стандарт доказування «обґрунтована підозра» не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав особи

Уявлення про «обґрунтовану підозру» має ґрунтуватися поміж інших факторів, на двох ключових критеріях: суб`єктивному та об`єктивному.

Перший критерій означає, що підозра має бути добросовісною, тобто особа, яка виконала затримання та оголосила підозру, має щиро підозрювати особу у вчиненні кримінального правопорушення, другий - що об`єктивно існують дані про скоєне кримінальне правопорушення і причетність особи до вчинення правопорушення. Такими даними можуть бути дії самого підозрюваного, наявні документи, речові докази, показання очевидців тощо.

Крім цього, у рішенні ЄСПЛ у справі «Феррарі-Браво проти Італії» №9627/81 від 14 березня 1984 року суд зазначив, що «питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому має й тримання під вартою»; у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 23 жовтня 1994 року «факти, які є причиною виникнення підозрі не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування вирок) чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процес) кримінального розслідування».

З огляду на зазначене, не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_4 , виходячи з наявних у суду матеріалів клопотання, слідчий суддя дійшов висновку про наявність обґрунтованої підозри щодо вчинення ОСОБА_4 , кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України за викладених у клопотанні обставин.

А тому, вказане може бути підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у виді запобіжного заходу. Заперечень з даного питання не надійшло.

Слідчий суддя станом на теперішній час враховує наявність ризиків, передбачених п.п. 1,3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме те, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, продовжити вчиняти кримінальне правопорушення, вчиняти незаконний вплив на недопитаних свідків, що обґрунтовуються суворістю можливого покарання за кримінальне правопорушення, яке інкримінується ОСОБА_4 , обставинами вчиненого, даними по його особистості, відносно якого розглядаються і ніші справи в судах, не має стійких соціальних зв*язків, є інвалідом, та особливістю процедури допиту потерпілих та свідків в суді.

Ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58). Серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»), а наявність судимості може стати підставою для обґрунтування того, що обвинувачений може вчинити новий злочин («Сельчук проти Туреччини», «Мацнеттер проти Австрії»).

Слідчий суддя враховує всі дані по особі підозрюваного, що той раніше не судимий, однак відносно нього перебувають в судах інші кримінальні справи, неодружений, дітей не має, проживає в м. Харкові, не працевлаштований, є інвалідом 2 групи.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для обрання запобіжного заходу має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.

Згідно сформованої практики Європейського суду з прав людини, право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес. Запобіжний захід може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи.

З урахуванням конкретних обставин вчинення кримінального правопорушення, яке інкримінується підозрюваному, даних про особу підозрюваного, з урахуванням характеру та тяжкості злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , сукупність обставин, на підставі яких встановлено наявність ризиків, передбачених у статті 177 КПК України, вказує на недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для забезпечення підозрюваним виконувати покладених на нього процесуальних обов`язків та запобіганню спробам вчинити дії, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України, та відсутність заперечень з його боку щодо обрання даного запобіжного заходу.

За таких підстав, та з врахуванням того, що у цьому кримінальному провадженні наявний суспільний інтерес, який полягає у необхідності захисту високих стандартів охорони прав як інтересів суспільства, слідчий суддя вважає, що для запобігання доведеним у суді ризикам, слід обрати запобіжний захід підозрюваному саме у вигляді домашнього арешту цілодобово, і саме цей запобіжний захід є найбільш сприятливий, з врахуванням всіх обставин справи та забезпечений не порушувати інтереси як держави, так і учасників справи.

Таким чином, спираючись на норми ст. 178 КПК України, якими встановлено ті обставини, що враховуються при обрані та продовжені запобіжного заходу, слідчий суддя приходить до висновку про можливість обрання запобіжного захожу у вигляді цілодобового домашнього арешту, який заявлений у клопотанні та за відсутності заперечень з боку захисту.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 181, 193, 194, 196, 309, 372, 395 КПК України, слідчий суддя,

ухвалив:

Клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу - задовольнити.

Обрати відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за адресою мешкання АДРЕСА_1 , а саме: заборонити підозрюваному ОСОБА_4 залишати цілодобово житло за адресою: АДРЕСА_1 без дозволу слідчого, прокурора та суду, зі строком на 25 днів до 15 березня 2024 року включно, тобто в межах строку досудового розслідування.

Відповідно до ч.5 ст. 194 КПК України, зобов`язати підозрюваного ОСОБА_4 : прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, суду; не залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора чи суду; не виїжджати за межі міста Харкова та Харківської області; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; утримуватися від спілкування з потерпілим та свідками у даному провадженні; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Ухвалу направити для виконання до відділу поліції за місцем проживання підозрюваного через прокурора, який присутній в залі суду - ОСОБА_3 .

Встановити строк дії ухвали до 15.03.2024 року включно.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а підозрюваним в той же строк, але з моменту отримання копії ухвали слідчого судді.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя - ОСОБА_1