ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/821/88/24 Справа № 695/4964/23 Категорія: 199 КПК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2024 року Черкаський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючої ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участі секретаря ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 , (в режимі відеоконференції

з ДУ «Черкаський слідчий ізолятор»)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси в режимі відеоконференції апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 28 лютого 2024 року про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Чорнобай, Черкаської області, одруженого, непрацюючого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 186, ч. 1 ст. 135 КК України,

в с т а н о в и в :

Заступник начальника СВ Золотоніського РВП ГУНП у Черкаській області ОСОБА_8 звернувся до суду з клопотанням про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 в кримінальному провадженні № 0001590 від 24.12.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 186, ч. 1 ст. 135 КК України.

Ухвалою слідчого судді Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 28 лютого 2024 року клопотання задоволено.

Продовжено строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на 35 діб в межах строку досудового розслідування, тобто до 02.04.2024.

Задовольняючи клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_7 , слідчий суддя дійшов висновку, що на даний час ризики, передбачені ст. 177 КПК України, що також підтверджені в попередній ухвалі слідчого судді про обрання ОСОБА_7 запобіжного заходу, не зменшилися та є достатні підстави вважати, що підозрюваний може: переховуватись від органу досудового розслідування; незаконно впливати на потерпілу та свідків; може вчинити інше кримінальне правопорушення; перешкоджати кримінальному провадженню іншим способом.

Також слідчий суддя зазначив, що нових обставин, які б спростували наявність підтверджених ризиків на даний час не встановлено та стороною захисту не надано. У зв`язку з цим запобігти даним ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів не є можливим.

Не погоджуючись із ухвалою слідчого судді, підозрюваний ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 28.02.2024 та постановити нову, якою обрати відносно нього більш м`який запобіжний захід, а саме цілодобовий домашній арешт.

Апеляційна скарга мотивована тим, що ухвала слідчого судді незаконна та необґрунтована, постановлена за відсутності доказів про існування передбачених в ч. 1 ст. 177 КПК України ризиків.

Вказує, що слідчий суддя не взяв до уваги те, що ОСОБА_7 одружений, має на утриманні двох малолітніх дітей ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , які проживають разом із ним у смт. Чорнобай, що свідчить про міцні соціальні зв`язки.

Стосовно уникнення слідства та суду, перешкоджання істини по справі, ухилення від явки до органів досудового розслідування та суду, то суд не аргументує його та не зазначає доказів, які б підтверджували дані ризики.

Також зазначає, що перебування його в розшуку та затримання є безпідставним, оскільки йому не приходило жодного виклику і сторона обвинувачення не надала доказів про вручення повідомлення про виклик до слідчого.

Крім того, пред`явлена підозра є необґрунтованою, оскільки відсутній склад правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

В зв`язку з вищевикладеним просив суд апеляційну скаргу задовольнити в повному обсязі.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового розгляду, вивчивши матеріали клопотання та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Частина 1 ст. 404 КПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

При розгляді зазначеного кримінального провадження відповідно до ст. 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» апеляційний суд застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.

Згідно з ст. 5 Конвенції, кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури встановленої законом: п. с) законний арешт або затримання особи, здійснене з метою до провадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчинені нею правопорушення, або обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 392 КПК України, апеляційному оскарженню підлягають ухвали суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою або про продовження строку тримання під вартою, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті.

Положенням ст. 199 КПК України прямо передбачено, що клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою стосується як досудового розслідування, під час якого воно подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого воно здійснюється, так і судового провадження.

Крім того, під час судового розгляду з`ясування питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою також входить в обов`язки суду, незалежно від наявності клопотання прокурора, що передбачено положеннями ст. 331 КПК України, як вже зазначалося вище.

Згідно із ст. 197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею, за умови доведення прокурором в клопотанні, поданому до суду в порядку ст. 199 КПК України, обставин, які свідчать про те, що заявлені ризики не зменшилися, або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, а також обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення строку дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Такий вид запобіжного заходу як тримання під вартою за положеннями ч. 1 ст. 183 КПК України є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.

Приписами ст. 177 КПК України встановлено, що підставою як для застосування, так і для продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають суду достатні підстави вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною 1 цієї статті.

Наявність «обґрунтованої підозри» передбачає наявність фактів або інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла таки вчинити злочин. В той же час, факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Згідно положень ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, крім ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні. Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Встановлено, що в провадженні слідчого відділу Золотоніського районного відділу поліції ГУНП в Черкаській області знаходиться кримінальне провадження №0001590 від 24.12.2023, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 186, ч. 1 ст. 135 КК України.

29.12.2023 ОСОБА_7 , з дотриманням вимог ст.ст. 276-278 КПК України повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

ОСОБА_7 був затриманий 04.01.2024 о 08 год. 45 хв. у с. Вільна Монастирищенського району Черкаської області на підставі ухвали Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області №695/4964/23 від 03.01.2024.

05.01.2024 ухвалою слідчого судді Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області відносно підозрюваного ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 02.03.2024.

Постановою керівника Золотоніської окружної прокуратури ОСОБА_11 від 23.02.2024 строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001590 від 24.12.2023, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 186, ч. 1 ст. 135 КК України, продовжено до трьох місяців, тобто до 02.04.2024.

Завершити досудове розслідування в установлений строк неможливо у зв`язку з необхідністю проведення ряду слідчих дій в ньому, зокрема: отримати від ДНДЕКЦ висновок судової молекулярно-генетичної експертизи по виявленій крові людини з вирізки куртки, вилученої в ОСОБА_7 , після отримання всіх необхідних експертиз, вирішити питання про оголошення остаточної підозри ОСОБА_7 , виконати вимоги ст. 290 КПК України, щодо відкриття матеріалів сторонам кримінального провадження.

Строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного закінчується 02.03.2024.

При вирішенні питання доцільності продовження строку тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 , слідчий суддя виходив з необхідності уникнення ризиків, визначених ч. 1 ст. 177 КПК України та встановлених під час досудового розслідування слідчим суддею при обрані запобіжного заходу та його продовженні.

Судом першої інстанції встановлено, що підстави, за яких слідчим суддею було застосовано до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, а також обставини, які при цьому враховувались при продовженні строку обраного запобіжного заходу, не змінились, а ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, не зменшились.

Доводи скаржника стосовно недоведеності належними доказами та необґрунтованості існування вказаних ризиків є безпідставними, оскільки Кримінальний процесуальний кодекс України не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому. Отже, ризики, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначений дій. Таким чином, встановлено, що наявність ризиків не зменшилася, проміжок часу, що пройшов з моменту затримання підозрюваного не може, в даному випадку, переважати над вагомістю для суспільства забезпечення відповідальності особи у разі доведення вини у вчиненні злочинів у сфері обігу наркотичних засобів, особливо, що стосується їхнього розповсюдження.

Доводи підозрюваного про необґрунтовану підозру є безпідставними, оскільки слідчий суддя на даному етапі провадження не в праві вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точку зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені дані в клопотанні та в матеріалах, долучених до нього та дослідивши кримінальне провадження є всі підстави вважати про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінальних правопорушень.

Матеріали провадження не містять інших переконливих відомостей, зокрема медичних показань, які б засвідчували неможливість перебування підозрюваного ОСОБА_7 під вартою, та в судовому засіданні апеляційного суду не встановлені.

Отже, слідчий суддя, задовольняючи клопотання врахував наявні ризики, визначені ст. 177 КПК України, а також те, що будь-який інший запобіжний захід, передбачений ст. 176 КПК України, не зможе запобігти доведеним під час розгляду клопотання ризикам.

При постановленні оскаржуваної ухвали вказані обставини не змінились.

Будь-яких істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді ухвалити законне та обґрунтоване рішення, колегією суддів не встановлено, а наведені в апеляційній скарзі доводи не дають підстав для скасування оскаржуваної ухвали слідчого судді.

Зважаючи на викладене, колегія суддів апеляційної інстанції остаточно дійшла висновку, що апеляційна скарга з викладеними в ній доводами, задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 177, 183, 199, 376, 404, 405,407, 419,422 КПК України, апеляційний суд,-

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 28 лютого 2024 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали проголошено 14 березня 2024 року.

Головуюча ОСОБА_2

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4