Іванівський районний суд Одеської області
Справа № 499/461/24
Провадження № 1-кс/499/18/24
У Х В А Л А

Іменем України

02 травня 2024 року селище Іванівка

Слідчий суддя Іванівського районного суду Одеської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в селищі Іванівка Березівського району Одеської області скаргу ОСОБА_3 , в інтересах якого діє адвокат ОСОБА_4 , на постанову дізнавача сектору дізнання відділення поліції № 1 Березівського РВП ГУНП в Одеській області про закриття кримінального провадження, -

В С Т А Н О В И В :

Скаржник звернувся зі скаргою в порядку ст. 303 КПК України, із змісту якої вбачається, що 02.03.2024 року ОСОБА_3 звернувся із заявою до відділення поліції № 1 Березівського РВП ГУНП в Одеській області відповідно до якої повідомив що 02.03.20224 року, після 20 год. 00 хв. знаходячись біля території приватного домоволодіння розташованого за адресою АДРЕСА_1 на ОСОБА_3 здійснив напад ОСОБА_5 , а саме: виказуючи погрози потерпілому ОСОБА_5 та завдав ОСОБА_3 декілька ударів ногами по тулубу та збивши з ніг потерпілого наносив удари руками та ногами по спині та в область попереку. ОСОБА_3 звернувся до медичної установи задля отримання медичної допомоги та фіксації слідів заподіяних йому ОСОБА_5 тілесних ушкоджень. Копії відповідних документів потерпілим ОСОБА_3 в подальшому було надано дізнавачу. Проте, 19.04.2024 року ОСОБА_3 вручено постанову про закриття кримінального провадження.

Автор скарги вважає, що органом досудового розслідування не було проведено слідчі (розшукові) дії направленні на встановлення обставин заподіяння йому тілесних ушкоджень та притягнення до кримінальної відповідальності винних осіб, призначення у встановленому порядку експертизи тощо. Посадовими особами органу дізнання не було навіть допитано потерпілого, не вручено пам`ятку про процесуальні права та обов`язки, не проведено допит осіб які стали свідками заподіяння тілесних ушкоджень. Сам факт не проведення слідчих дій за участю ОСОБА_3 порушує його права визначені у ст. 56 КПК України та свідчить про бездіяльність працівників органу досудового розслідування. Зокрема, органом досудового розслідування не допитано свідків наявних у потерпілого, яким відомо про події та обставини отримання тілесних ушкоджень заподіяних ОСОБА_5 . Більш того, після отриманих тілесних ушкоджень потерпілий ОСОБА_3 змушений був лікуватись та отримав загострення хронічних хвороб.

29.04.2024 року до Березівського районного суду Одеської області скаржником подано скару на постанову про закриття кримінального провадження винесену начальником сектору дізнання відділення поліції № 1 Березівського РВП ГУНП в Одеській області.30.04.2024 року без розгяду повернуто судом скаргу на постанову про закриття кримінального провадження винесену начальником сектору дізнання відділення поліції № 1 Березівського РВП ГУНП в Одеській області, на підставі пунктом 2 ч. ч ст. 304 КПК України, оскільки скарга не підлягає розгляду в цьому суді. Оскільки повернення без розгляду скарги не перешкоджає зверненю до слідчого судді Іванівського районного суду Одеської області за нележною підсудністю, дану скаргу направлено до розгляду за належністю.

Скаржник просить: визнати причину пропущення строку на звернення до суду з огляду на те що в межах строку на оскарження представником потерпілого (29.04.2024 року) було направлено до Березівського районного суду Одеської області скаргу на постанову про закриття кримінального провадження винесену начальником сектору дізнання відділення поліції № 1 Березівського РВП ГУНП в Одеській області та скасувати постанову начальника сектору дізнання відділення поліції № 1 Березівського РВП ГУНП в Одеській області про закриття кримінального провадження №0000012 від 03.03.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

Представник скаржника надав до суду заяву, відповідно до змісту якої просив скаргу розглянути за їх відсутності.

Представник СД ВП № 1 Березівського РВП ГУНП в Одеській області повідомлений належним чином про дату, час та місце розгляду скарги, до судового засідання не з`явився, що не перешкоджає розгляду скарги відповідно до вимог ч.3 ст.306 КПК України.

Суд констатує, що така процесуальна поведінка представника СД ВП № 1 Березівського РВП ГУНП в Одеській області пов`язана з неявкою до Іванівського районного суду Одеської області та ненаданням суду для дослідження матеріалів кримінального провадження інтерпретуються на користь скаржника та, враховуючи принцип змагальності, свідчить, що дізнавач погоджується з доводами скаржника щодо неповноти та неправильності проведеного досудового розслідування, оскільки жодного заперечення на скаргу не подано, матеріалів кримінального провадження для огляду в судовому засіданні для спростування доводів скаржника дізнавачем слідчому судді не надано.

Дослідивши наявні матеріали справи, слідчий суддя приходить до такого висновку.

Частиною 1 ст.303 КПК України визначено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування. Зокрема, п.3 ч.1 ст. 303 КПК України передбачена можливість оскарження у досудовому провадженні рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Інститут оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого чи прокурора є одним з елементів судового контролю за стадією досудового розслідування кримінальних проваджень. Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ч. 2ст. 9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити, як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно положень ч. 1 ст. 304 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 КПК України, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого, дізнавача чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Зважаючи, що копія постанови про закриття кримінального провадження отримана потерпілим ОСОБА_3 19.04.2024 року, а звернення до Березівського районного суду Одеської області зі скаргою на постанову про закриття кримінального провадження винесену начальником сектору дізнання відділення поліції № 1 Березівського РВП ГУНП в Одеській області направлена 29.04.2024 року, тобто в межах строку на оскарження, що підтверджується ухвалою Березівського районного суду Одеської області від 30.04.2024 року. Тож, суд задовольняє клопотання скаржника та визнає причину пропуску строку на оскарження потерпілим у судовому порядку постанови про закриття кримінального провадження при зверненні до Іванівського районного суду Одеської області - поважною.

Судом встановлено, що начальником сектору дізнання відділення №1 Березівського РВП ГУНП в Одеській області здійснювалось дізнання кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000012 від 03.03.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України. 28.03.2024 року начальником сектору дізнання відділення №1 Березівського РВП ГУНП в Одеській області винесено постанову про закриття кримінального провадження у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення (проступку).

Не погодившись з такими діями, ОСОБА_3 , подав скаргу на постанову дізнавача про закриття кримінального провадження до Березівського районного суду Одеської області. Ухвалою від 30.04.2024 року вказана скарга повернута ОСОБА_3 та роз`яснено право повторного звернення до слідчого судді в порядку, передбаченому КПК України.

Враховуючи, що представник СД ВП № 1 Березівського РВП ГУНП в Одеській області в судове засідання не з`явився, матеріалів кримінального провадження не надав, то у суду відсутні інші докази, ніж ті, які долучені до скарги, та неможливо встановити обставини відмінні від тих, які описані в скарзі.

Відповідно до п. 2 ч.1ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення. Для закінчення провадження ця підстава застосовується, коли встановлено, що подія, з приводу якої проводиться розслідування, мала місце, була результатом діянь певної особи, проте це діяння не є кримінальним правопорушенням внаслідок: а) відсутності хоча б одного з елементів складу правопорушення (об`єкта, суб`єкта, об`єктивної та суб`єктивної сторін); б) непричетності особи до кримінального правопорушення. Ця обставина виявляється: якщо достовірно встановлено, що правопорушення вчинене не даною особою, а іншою, і цю особу встановлено, та якщо встановлено, що правопорушення вчинене не цією особою, а іншою, проте невідомо ким саме).

Закриття кримінального провадження є одним із способів її остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин та оцінки слідчим/дізнавачем всіх зібраних та перевірених доказів. Постанова слідчого має бути вмотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема, в ній має бути викладена суть заяви особи, яка звернулась з метою захисту своїх прав та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій прав та законних інтересів учасників процесу. Зокрема, якщо слідчим/дізнавачем закрито провадження за відсутністю в діях особи складу кримінального правопорушення, то слідчий суддя звертає увагу на те, чи містить постанова детальний виклад обставин, за яких заявник вважав, що особою (особами) вчинено кримінальне правопорушення. Таким чином, прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливо лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, безпосереднього дослідження та оцінки слідчим/дізнавачем доказів, які стосуються цього провадження в сукупності.

З постанови про закриття кримінального провадження від 28.03.2024 року вбачається, що в ході досудового розслідування було відібрано письмове пояснення від ОСОБА_5 , який на підставі ст. 63 Конституції України відмовився надавати покази проти себе. Додаткового встановити свідків та учасників події сектором дізнання не надалось можливим. Відсутність свідків по кримінальному провадженню не надає можливість зібрання достатньо доказів для встановлення особи, яка вчинила кримінальне правопорушення та повідомлення особі про підозру. У зв`язку з встановленням відсутності в діянні складу кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч.1 ст. 125 КК України, кримінальне провадження закрито.

Натомість суд, погоджуючись з думкою скаржника, зазначає, що органом досудового розслідування не допитано потерпілого, не вручено пам`ятку про процесуальні права та обов`язки, не проведено допит осіб які стали свідками заподіяння тілесних ушкоджень, свідків наявних у потерпілого, яким відомо про події та обставини отримання тілесних ушкоджень заподіяних ОСОБА_5 . Доказів зворотнього у суду немає.

Відповідно до вимог ст. 110 КПК України, постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема, в ній має бути викладено зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення КПК України.

Частиною 1ст. 94 КПК України, передбачено, що слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Згідно зі ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду як джерело права.

Так, Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово вказував, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати те, що трапилось, та не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень (справа «Ассенов та інші проти Болгарії»). Вони повинні вживати всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, inter alia, показань очевидців та експертних висновків (рішення у справах «Танрікулу проти Туреччини» та «Ґюль проти Туреччини»).

Враховуючи вищенаведене, положення ст. 94 КПК України, слідчий суддя вважає за необхідне скасувати постанову про закриття кримінального провадження, як таку, що винесена без дотримання вимог ст. 9 КПК України.

На думку слідчого судді, з метою усунення недоліків дізнання, є законні підстави для проведення слідчих дій, на які вказує скаржник, та проведення інших слідчих дій для перевірки його заяви про вчинення кримінального правопорушення (проступку). З огляду на наведене, слідчий суддя приходить до висновку, що постанова дізнавача про закриття кримінального провадження прийнята передчасно, тому підлягає скасуванню з метою відновлення дізнання.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 9, 303-307 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ :

Скаргу ОСОБА_3 , в інтересах якого діє адвокат ОСОБА_4 - задовольнити.

Скасувати постанову начальника сектору дізнання відділення поліції № 1 Березівського РВП ГУНП в Одеській області про закриття кримінального провадження №0000012 від 03.03.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СуддяОСОБА_6