Житомирський апеляційний суд
Справа №295/3992/22 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ч.2 ст.436-2 КК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2024 року Житомирський апеляційний суд

в складі: головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю: секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі кримінальне провадження № 0000552 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Богунського районного суду м. Житомира від 26 січня 2024 року щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Житомира, громадянина України, неодруженого, немаючого на утриманні неповнолітніх дітей, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,-

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 436-2 КК України,-

в с т а н о в и в:

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 просить вирок суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким визнати його невинуватим та виправдати у зв`язку з відсутністю складу злочину, передбаченого ч.2 ст.436-2 КК України. Вважає, вирок незаконним та необґрунтованим. Зазначає, що в матеріалах кримінального провадження відсутні докази, які б беззаперечно підтверджували його винуватість у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення. Вказує, що дійсно скопіював собі матеріал із Інтернету з відеохостингу «YouTube» під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_2 », оскільки цікавився думкою різних громадян різних країн щодо війни в Україні. ОСОБА_9 та ОСОБА_10 помилково направив вищевказаний матеріал, за що в подальшому вибачився перед ними. Посилається на те, що не мав умислу на розповсюдження цього матеріалу, відправив його випадково в один день - 08.04.2022 та одразу ж видалив надіслане повідомлення ОСОБА_10 . Звертає увагу, що допитані в судовому засіданні свідки пояснили, що не спілкувались з обвинуваченим після початку повномасштабного вторгнення, а їх пояснення щодо наявності у нього проросійських поглядів стосується періоду до 16.03.2022. Вказує, що протиправність своїх дій усвідомив лише після ознайомлення з висновком відповідної експертизи, а наявність у його квартирі речей із російською символікою не є кримінально-караним діянням. Зазначає, що призначене судом покарання є несправедливим, а враховуючи, що він раніше не притягувався до кримінальної відповідальності вважає за можливе призначити йому покарання не пов`язане з ізоляцією від суспільства.

Вироком Богунського районного суду м. Житомира від 26 січня 2024 року ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.436-2 КК України та призначено йому покарання у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки 6 (шість) місяців обмеження волі, без конфіскації майна.

Початок строку покарання вирішено рахувати з дня прибуття до установи для відбування покарання.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави процесуальні витрати, пов`язані з проведенням судової експертизи, в сумі 16 728 (шістнадцять тисяч сімсот двадцять вісім) грн. 60 коп.

Вирішено питання щодо речових доказів.

Як встановлено судом та зазначено у вироку, 24.02.2022 року о 05 годині президент російської федерації оголосив рішення про початок військової операції в Україні. Того ж дня, близько 05 год. 10 хв. збройними силами рф здійснено запуск крилатих та балістичних ракет по аеродромах, військових штабах, складах, підрозділах Збройних Сил України та інших військових формувань. Тоді ж війська рф вдерлися сухопутним шляхом на територію суверенної держави Україна.

У зв`язку з чим, Указом Президента України «Про введення воєнного стану в України» від 24.02.2022 № 64/2022 в Україні введено воєнний стан з 05 год.30 хв. 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який продовжено до 19 лютого 2023, в подальшому неодноразово продовжено до теперешнього часу.

Незважаючи на вищевикладені події в Україні у громадянина України ОСОБА_7 при невстановлених обставинах виник та сформувався стійкий злочинний умисел, направлений на вчинення кримінального правопорушення, що полягає у поширені матеріалів, які містять виправдування збройної агресії російської федерації проти України, розпочатої у 2014 році, відвідувачам занять з йоги фітнес центру «AEROBICS».

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_7 08 квітня 2022 року, діючи з метою поширення матеріалів, які містять виправдування збройної агресії російської федерації проти України, розпочатої у 2014 році, перебуваючи за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , за допомогою мобільного телефону з сім-карткою НОМЕР_1 , через додаток «Viber», надіслав ОСОБА_12 відеоматеріал з відеохостингу «YouTube» під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_2 » проросійського та антиукраїнського характеру.

Також, реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_7 у квітні 2022 року, точна дата в ході досудового розслідування не встановлена, діючи з метою поширення матеріалів, які містять виправдування збройної агресії російської федерації проти України, розпочатої у 2014 році, перебуваючи за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , за допомогою мобільного телефону з сім картою НОМЕР_2 , надіслав ОСОБА_10 відеоматеріал з відеохостингу «YouTube» під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_2 » проросійського та антиукраїнського характеру.

Тобто, ОСОБА_7 , усвідомлюючи протиправний характер власних намірів, в тому числі сформованих в умовах швидкого розвитку інформаційного суспільства в Україні та глобального інформаційного простору, використанні інформаційно-телекомунікаційних технологій у всіх сферах життя, де особливого значення набувають проблеми інформаційної безпеки, як складової державної безпеки України, здійснив діяння, пов`язане з поширенням матеріалів, які містять виправдування збройної агресії російської федерації проти України, розпочатої у 2014 році.

Під час апеляційного розгляду клопотань про дослідження доказів від сторін не надходило.

Заслухавши доповідача, доводи обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 в підтримання апеляційної скарги, думку прокурора в заперечення апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали кримінального провадження в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

З матеріалів провадження вбачається, що, дослідивши в судовому засіданні зібрані докази, які були оцінені судом у сукупності, суд першої інстанції обґрунтовано прийшов до висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_7 в поширенні матеріалів, у яких міститься виправдовування збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році. Дії обвинуваченого ОСОБА_7 за ч.2 ст.436-2 КК України судом кваліфіковано вірно.

В судовому засіданні суду першої інстанції обвинувачений ОСОБА_7 вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.436-2 КК України, не визнав та показав, що мав усну домовленість з власником та неофіційно працював тренером з йоги у фітнес центрі «AEROBICS». Проводив заняття в групі з 6 осіб: 5 жінок і 1 чоловік. 23.02.2022 було останнє заняття, після цієї дати з групою він не зустрічався. 26.02.2022 власниця фітнес центру повідомила, що фітнес центр не працює, заняття проводитись не будуть, а тому з 15.04.2022 по 18.04.2022 в приміщенні фітнес центру його не було. Щодо виправдовування дій збройних сил російської федерації, він не висловлювався, оскільки ні з ким не зустрічався. Мав власні інші погляди на події. В мобільному додатку «Viber» була група, яку створила власниця фітнес центру під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_3 » і там були прізвища осіб, які входили до групи та їх номери телефонів, які він зберіг собі в контакти і спілкувався з кожним окремо. Зі свідком ОСОБА_14 - це донька ОСОБА_10 в останнє бачився в 2021 році, в 2022 році з нею не бачився і не спілкувався, про політику ніколи не говорили, остання мала види на нього, як чоловіка, однак взаємністю він не відповів. Він дійсно скопіював собі матеріал з Інтернету з відеохостингу «YouTube» під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_2 », оскільки цікавився думкою різних фахівців щодо подій, які відбуваються в України. 08.04.2022 він дійсно ОСОБА_12 та ОСОБА_10 помилково направив скопійований матеріал з відеохостингу «YouTube» під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_2 ». На той час він не вважав, що цей матеріал виправдовує збройну агресію рф.

В судовому засіданні апеляційного суду обвинувачений ОСОБА_7 підтвердив свої показання, надані під час судового розгляду в суді першої інстанції. Зазначив, що в подальшому він вибачився перед свідками, яким надіслав вказаний відеозапис. Уточнив, що він не є інвалідом.

Проте, вина ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.436-2 КК України, підтверджується сукупністю доказів, оцінених судом першої інстанції у відповідності до вимог ст. 94 КПК України з точки зору належності, допустимості, достовірності.

Зокрема, висновки суду ґрунтуються на:

- показах свідка ОСОБА_12 , яка в судовому засіданні суду першої інстанції пояснила, що знає обвинуваченого з 2020 як тренера з йоги у фітнес центрі «AEROBICS», тренувались групами, але більшість занять були індивідуальними. Перестала відвідувати заняття з кінця 2021 року та з обвинуваченим більше не зустрічалась. Її знайома, яка порекомендувала ОСОБА_15 як тренера з йоги, попередила уникати з останнім розмов про політику. Однак, такі розмови відбувалися, під час яких обвинувачений повідомляв, що має знайомих на окупованих територіях, його погляди були проросійськими, він стверджував, що наші ЗМІ розповідають неправду, а в рф все по іншому. 08.04.2022 на її телефон ОСОБА_15 направив повідомлення з посиланням на сайт. Відкривши це посилання вона була шокована, оскільки інформація була про події в Бучі, які виправдовували російську агресію. Про отримання від ОСОБА_15 такої інформації вона повідомила і своїх знайомих ОСОБА_14 і ОСОБА_16 , остання теж отримувала від нього таке ж повідомлення. Також зазначила, що на її думку обвинувачений може бути використаний спецслужбами незаконних збройних формувань д/лнр, через його проросійські погляди. Також їй відомо, що з ОСОБА_7 неодноразово мав розмову власник фітнес залу, який вимагав, щоб той не нав`язував свої проросійські погляди відвідувачам фітнес-центру;

- показах свідка ОСОБА_10 , яка в судовому засіданні суду першої інстанції пояснила, що знає обвинуваченого з 2015, а з 2017 працювали разом у фітнес клуб. Обвинуваченого характеризує як проросійську особу, яка жила в Україні та чекала приходу російської влади, останній є прихильником «руського мира», підтримував політику росії, наводив наклепи на українських військових, а тому запитала «чому він не їде в росію?» у відповідь почула «що він потрібен тут». Після повномасштабного вторгнення зустрічалася з обвинуваченим, який розповів, що недоречно пожартував на рахунок війни і його ледве не побили. Точної дати не пам`ятає на свій телефон від обвинуваченого отримала відео про Бучу, була шокована він побаченого, а тому заблокувала обвинуваченого і більше з ним не спілкувалась;

- показах свідка ОСОБА_14 , яка, будучи допитаною у судовому засіданні суду першої інстанції, дала показання про те, що знає обвинуваченого з 2009-2010 років, познайомились у фітнес-клубі на тренуванні з йоги, в останнє його бачила в жовтні 2021 рок. Особисто обвинувачений жодних відео їй не надсилав, оскільки знав її позицію з приводу агресії російської федерації, а відео по Бучі останній надіслав її знайомим, які в послідуючому заблокували будь-яке спілкування з ОСОБА_7. Також, що між нею та ОСОБА_7 були неодноразові сварки з приводу поглядів останнього на війну, яка розпочалася у 2014 році. Під час яких обвинувачений стверджував, що на Донбасі українці стріляють в українців, цитував пушкіна, «що України не існує», нав`язував свої проросійські ідеї.

Крім того, суд першої інстанції дійшов висновку, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_7 підтверджується письмовими доказами, які були досліджені судом у відповідності до вимог ст.94 КПК України, а саме:

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 26.04.2022 за участю свідка ОСОБА_10 , яка вказала, що на фото №2 зображено особу, яка протягом тривалого часу заперечує здійснення російською федерацією збройної агресії проти України та публічно висловлює підтримку рішень, дій держави агресора. На фото під №2 зображений ОСОБА_7 (т.1 а.с.44-47);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 26.04.2022 за участю свідка ОСОБА_12 , яка вказала, що на фото №2 зображено особу, яка протягом тривалого часу заперечує здійснення російською федерацією збройної агресії проти України та публічно висловлює підтримку рішень, дій держави агресора. На фото під №2 зображений ОСОБА_7 (т.1 а.с.48-51);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 26.04.2022 за участю свідка ОСОБА_14 , яка вказала, що на фото №2 зображено особу, яка протягом тривалого часу заперечує здійснення російською федерацією збройної агресії проти України та публічно висловлює підтримку рішень, дій держави агресора. На фото під №2 зображений ОСОБА_7 (т.1 а.с.52-55);

- протоколом обшуку від 28.04.2022, який проводився на підставі ухвали слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 27.04.2022, у житловому приміщенні, де зареєстрований та проживає обвинувачений, за адресою: АДРЕСА_1 , виявлено та вилучено наступні речі: паперову карту з написом « ОСОБА_18 » з однієї сторони, з іншої - схема ОСОБА_19 , аркуш паперу А4 з написом «на майдані хлопці домайданились», чотири значка з надписами цифри «2» та значок з зображенням червоної зірки СРСР, поштову листівку з написом «300 лет воссоединения Украины с россией», куртку з військовими емблемами російської федерації, п`ять флеш-носіїв (а.с.58-62);

- протоколом огляду предмету від 28.04.2022, під час якого оглянуто паперову карту з написом « ОСОБА_18 » з однієї сторони, з іншої - схема ОСОБА_19 , аркуш паперу А4 з написом «на майдані хлопці домайданились», чотири значки з надписами цифри «2» та значок з зображенням червоної зірки ССРР, поштову листівку з написом «300 лет воссоединения Украины с россией», куртку з військовими емблемами російської федерації, п`ять флеш-носіїв. (а.с.63-68);

- повідомленням про вчинене кримінальне правопорушення від 20.04.2022 № 18/8/2-744 2 відділу 8 управління ДВКР СБ України, що в ході контррозвідувального забезпечення об`єктів військових формувань ЗСУ на території Житомирської області та здійснення заходів з виявлення, попередження та припинення проявів колабораціонізму в їх оточенні, отримана інформація щодо факту публічних закликів громадянином України ОСОБА_7 до підтримки дій збройних формувань держави-агресора, підтримки рішень та/або дій держави-агресора, невизнання поширення державного суверенітету України на тимчасово окупованій території України. Так, ОСОБА_7 , будучи фітнес-тренером у фітнес-клубі «Аеробікс» (гуртожиток №2 Житомирського агротехнічного коледжу) публічно на заняттях «Йоги» неодноразово висловлював підтримання дій збройних формувань держави-агресора та нав`язував учасникам спортивних занять свої проросійські погляди. Разом з тим, ОСОБА_7 учасникам занять « Йоги » за допомогою Інтернет-утилітів миттєвих повідомлень «Viber» та «Telegram» поширював інформацію проросійського та антиукраїнського спрямування, зі свого мобільного номеру телефону НОМЕР_2 , який фактично він використовує (т.1 а.с.96-97);

- протоколом огляду від 30.01.2023, під час якого здійснено перегляд відеоматеріалу з відеохостингу «YouTube» під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_2 », який безпосередньо досліджений в судовому засіданні судом першої інстанції (т.1 а.с.151-158);

- висновком судової лінгвістичної семантико-текстуальної експертизи № 6135/23-36 від 09.10.2023 у відеоматеріалі з відеохостингу «YouTube» під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_2 » містяться висловлювання, які за своїм об`єктивним змістом спрямовані на виправдовування збройної агресії російської федерації проти України, розпочатої у 2014 році. Висловлювання стверджувального змісту, які виражають виправдовування збройної агресії російської федерації проти України, розпочатої у 2014 році адресовані масовому реципієнту (користувачам ЗМК-Інтернет та ЗМІ) і мають публічний характер (т.1 а.с.199-218).

Проаналізувавши сукупність зібраних доказів, суд першої інстанції прийшов до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.436-2 КК України, доведена повністю.

З висновками суду першої інстанції погоджується і апеляційний суд.

З огляду на наведене, доводи апеляційної скарги обвинуваченого про відсутність доказів, які б беззаперечно підтверджували його винуватість у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки вони суперечать встановленим судом першої інстанції фактичним обставинам.

Кримінальна відповідальність за диспозицією ч.2 ст.436-2 КК України передбачена, в тому числі, за поширення матеріалів, у яких міститься виправдовування, визнання правомірною, заперечення збройної агресії російської федерації проти України, розпочатої у 2014 році.

Відповідно до висновку експерта №6135/23-36 від 09.10.2023 у відеоматеріалі, який поширював обвинувачений ОСОБА_7 шляхом надсилання через мобільний додаток «Viber» ОСОБА_12 та ОСОБА_10 під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_2 » міститься виправдовування збройної агресії російської федерації проти України та висловлювання, які за своїм об`єктивним змістом спрямовані на виправдовування збройної агресії російської федерації проти України, розпочатої у 2014 році.

Таким чином, колегія суддів вважає безпідставними доводи апеляційної скарги обвинуваченого про те, що він помилково направив вищевказаний матеріал та не мав умислу на його розповсюдження, враховуючи його стійкі проросійські погляди, та розцінює таку позицію обвинуваченого як спосіб захисту та намагання ним уникнути кримінальної відповідальності.

Апеляційний суд також не приймає до уваги доводи обвинуваченого ОСОБА_7 про те, що допитані в судовому засіданні свідки пояснили, що не спілкувались з ним після початку повномасштабного вторгнення, а їх пояснення щодо наявності у нього проросійських поглядів стосується періоду до 16.03.2022, тобто до того, як Кримінальний кодекс України було доповнено ст.436-2.

Так, у своїх поясненнях свідки ОСОБА_12 та ОСОБА_14 під час допиту в суді першої інстанції підтвердили, що не спілкуються з ОСОБА_7 з кінця 2021 року та з жовтня 2021 року відповідно. Проте, 08.04.2022 на телефон ОСОБА_12 надійшло повідомлення від ОСОБА_7 в якому були відеоматеріали, які виправдовують російську агресію в Україні. Водночас, на переконання колегії суддів, пояснення свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_10 та ОСОБА_14 в тій частині, що обвинувачений ОСОБА_7 мав проросійські погляди, є прихильником «руського миру», нав`язував свої проросійські ідеї до 16.03.2022, тобто до того, як Кримінальний кодекс України було доповнено ст.436-2, є лише характеризуючими даними особи ОСОБА_7 , за які не передбачено кримінальної відповідальності та які не інкримінувались органом досудового розслідування.

Крім того, колегія суддів звертає увагу апелянта на те, що наявність у його квартирі речей із російською символікою не інкримінувалась останньому стороною обвинувачення.

Так, відповідно до ст.ст. 50, 65 КК України та постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Суд, призначаючи покарання, зобов`язаний врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_7 суд першої інстанції врахував характер, ступінь суспільної небезпечності та тяжкість вчиненого ним кримінального правопорушення, яке згідно ст. 12 КК України відноситься до категорії нетяжкого злочину, дані про особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 судом не встановлено.

Судом також враховано, що обвинувачений ОСОБА_7 раніше не судимий, не перебуває на спеціалізованих обліках в медичних закладах.

З урахуванням наведеного, суд першої інстанції дійшов висновку про можливість призначення ОСОБА_7 покарання у виді обмеження волі без конфіскації майна в межах санкції ч.2 ст.436-2 2 КК України та вважав, що виправлення обвинуваченого неможливо без ізоляції від суспільства.

Колегія суддів погоджується з призначеним обвинуваченому ОСОБА_7 покаранням у виді обмеження волі, в наближеному до мінімального розміру, передбаченому санкцією ч.2 ст.436-2 КК України.

Окрім того, колегія суддів вважає, що про неможливість застосування до обвинуваченого ОСОБА_7 інституту звільнення від відбування покарання з випробуванням, свідчить і те, що він вчинив кримінальне правопорушення, яке відповідно до розділу ХХ КК України відноситься до кримінальних правопорушень проти миру, безпеки людства та міжнародного правопорядку в той час, коли відповідно до Указу Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, відповідно до п. 20 ч.1 ст.106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено воєнний стан на всій території України, що свідчить про підвищену суспільну небезпечність цих правопорушень.

Така позиція узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 18.05.2023 року справа №127/12127/22 (провадження №51-4009км22).

На переконання колегії суддів, ОСОБА_7 , будучи дорослою людиною, яка має відповідний життєвий досвід, не міг не усвідомлювати тих подій, які відбувалися в Україні, зокрема, з початком 24 лютого 2022 року повномасштабної збройної агресії російської федерації проти України та українського народу в цілому, коли засоби масової інформації, соціальні мережі та мобільні месенджери були переповнені інформацією у тому числі й ілюстраційного характеру щодо численних злочинів країни-терориста, тотального насильства, масових вбивств та руйнувань, які засуджував і засуджує увесь цивілізований світ.

Не дивлячись на це, ОСОБА_7 , всупереч елементарним нормам моралі, не проявляючи жодних сентиментів та емпатії, та навіть банального співчуття через масову загибель як військовослужбовців, які стали на захист своєї Батьківщини, так і мирного населення, розповсюджував публікації, зміст яких виправдовував збройну агресію росії, метою якої є намагання знищити Україну як державу.

Така позиція узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 15.11.2023 року справа №344/4586/23 (провадження № 51-5203 км 23).

Колегія суддів звертає увагу, що виходячи з принципів співмірності й індивідуалізації, покарання за своїм видом та розміром має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Норми кримінального закону України наділяють суд правом вибору у визначених законом межах заходу примусу певного виду і розміру. Справедливість покарання має визначатися з урахуванням інтересів усіх суб`єктів кримінально-правових відносин, а також інших осіб з погляду підвищення рівня їх безпеки шляхом запобігання вчиненню нових злочинів і надання підстав правомірно очікувати відповідну протиправному діянню реакцію держави.

З врахуванням наведеного, суспільної небезпечності обвинуваченого та відсутності обставин, які пом`якшують покарання, колегія суддів погоджується з призначеним судом першої інстанції покаранням обвинуваченому.

На підставі наведеного, з урахуванням фактичних обставин кримінального провадження, відсутності істотних порушень кримінального процесуального законодавства, які б безумовно тягнули за собою скасування судового рішення, колегія суддів не вбачає підстав для скасування вироку суду, який є законним та обґрунтованим.

Керуючись ст.ст.404, 407 КПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Вирок Богунського районного суду м. Житомира від 26 січня 2024 року щодо ОСОБА_7 без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді: