Справа № 157/514/24
Провадження №1-кс/157/144/24
УХВАЛА

28 березня 2024 рокумісто Камінь-Каширський

Слідчий суддя Камінь-Каширського районного суду Волинської області ОСОБА_1 , з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , потерпілого ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу потерпілого ОСОБА_3 на постанову начальника СД Камінь-Каширського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Волинській області про закриття кримінального провадження,

встановив:

ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді зі скаргою на постанову начальника сектору дізнання Камінь-Каширського РВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_4 від 29 лютого 2024 року про закриття кримінального провадження №0000038 від 16 лютого 2024 року.

У скарзі зазначається, що 15 лютого 2024 року до Камінь-Каширського РВП ГУНП у Волинській області від ОСОБА_3 надійшла заява про те, що цього дня біля 17 год 45 хв в адміністративному приміщенні по АДРЕСА_1 , біля кабінету ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 схопив його за руку та штовхнув об стіну, внаслідок чого заявник відчув фізичний біль. Відомості за вищевказаною заявою внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16 лютого 2024 року за №0000038 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України. Постановою начальника сектору дізнання Камінь-Каширського РВП ГУНП у Волинській ОСОБА_4 від 29 лютого 2024 року вказане кримінальне провадження закрито у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення. Вважає вказану постанову безпідставною, необґрунтованою та такою, що не відповідає завданням кримінального провадження, передбаченим ст. 2 КПК України. На обґрунтування цього зазначає, що у приміщенні сектору превенції, де проводилося його опитування, скоріш за все розміщені камери відеоспостереження, до того ж, вказані камери також можуть бути розташовані поблизу та мали б фіксувати події, які стали підставою для внесення відомостей до ЄРДР. Крім того, при вчиненні працівниками ІНФОРМАЦІЯ_2 неправомірних дій щодо нього, потерпілий увімкнув камеру на власному мобільному телефоні та здійснював відеозйомку. Така відеофіксація вказує на невідповідність відібраних показань у свідків з подіями, які фактично відбулися. Вказана інформація зафіксована у його поясненнях та міститься у постанові про закриття кримінального провадження, проте вказані відеоматеріали начальником сектору дізнання не були взяті до уваги та не приєднані до матеріалів кримінального провадження, що свідчить про неповноту слідчих дій та зібрання доказової бази. Таким чином, начальником сектору дізнання не вжито заходів про витребування доказів та передчасно винесено оскаржувану постанову. Також вважає, що досудове розслідування в рамках цього кримінального провадження проведено неповно та поверхнево. При прийнятті кінцевого процесуального рішення слідчий не витребував та не взяв до уваги відеозаписи заявника, зокрема й ті, що розміщені на території сектору превенції та Камінь-Каширського РВП ГУНП у Волинській області.

Посилаючись на викладені обставини, потерпілий просить скасувати постанову про закриття кримінального провадження №0000038 від 16 лютого 2024 року.

Потерпілий ОСОБА_3 у судовому засіданні скаргу підтримав.

Представник СД Камінь-Каширського РВП у судове засідання не з`явився.

Заслухавши пояснення потерпілого, вивчивши зміст скарги та матеріали кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що скарга підлягає до задоволення повністю.

Завданням кримінального провадження, згідно зі статтею 2 КПК України, є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура..

Відповідно до ч. 2 ст. 214 КПК України досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Згідно зі статтею 215 КПК України досудове розслідування злочинів здійснюється у формі досудового слідства, а кримінальних проступків у формі дізнання в порядку, передбаченому цим Кодексом.

За змістом ст. 40-1 КПК України дізнавач при здійсненні дізнання наділяється повноваженнями слідчого. Дізнавач несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення дізнання. Дізнавач уповноважений: починати дізнання за наявності підстав, передбачених цим Кодексом; проводити огляд місця події, обшук затриманої особи, опитувати осіб, вилучати знаряддя і засоби вчинення правопорушення, речі і документи, що є безпосереднім предметом кримінального проступку або виявлені під час затримання, а також проводити слідчі (розшукові) дії та негласні слідчі (розшукові) дії у випадках, установлених цим Кодексом; доручати проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій у випадках, установлених цим Кодексом, відповідним оперативним підрозділам; звертатися за погодженням із прокурором до слідчого судді з клопотаннями про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій; повідомляти за погодженням із прокурором особі про підозру у вчиненні кримінального проступку; за результатами розслідування складати обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру та подавати їх прокурору на затвердження; приймати процесуальні рішення у випадках, передбачених цим Кодексом, у тому числі щодо закриття кримінального провадження за наявності підстав, передбачених статтею 284 цього Кодексу; здійснювати інші повноваження, передбачені цим Кодексом. Дізнавач зобов`язаний виконувати доручення та вказівки прокурора, які надаються в письмовій формі. Дізнавач, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення дізнавача.

Згідно з частинами 1 та 2 ст. 223 КПК України слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні. Підставами для проведення слідчої (розшукової) дії є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети.

У судовому засіданні встановлено, що 16 лютого 2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000038 були внесені відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України. Підставою для внесення відомостей та початку досудового розслідування в кримінальному провадженні стала заява ОСОБА_3 про спричинення йому фізичного болю працівником ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 .

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що заяву про вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_3 подав 15 лютого 2024 року, в якій повідомив, що цього дня в 17 год 15 хв військовий ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_5 схопив його за праву руку та здійснив удар об стіну, від чого потерпілий відчув біль у руці.

В ході дізнання 19 лютого 2024 року була проведена судово-медична експертиза потерпілого ОСОБА_3 , за результатами якої судово-медичний експерт ОСОБА_6 склав висновок №25, згідно з яким у ОСОБА_3 виявлено тілесне ушкодження у вигляді синця в ділянці верхньої правої кінцівки, яке по ступеню тяжкості відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень.

Постановою начальника СД Камінь-Каширського РВП ГУНП у Волинській області від 26 лютого 2024 року змінено правову кваліфікацію кримінального правопорушення на ч. 1 ст. 125 КК України.

Згідно зі ст. 94 КПК України в кримінальному провадженні підлягають доказуванню: подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання; обставини, які підтверджують, що гроші, цінності та інше майно, які підлягають спеціальній конфіскації, одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна, або призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи винагороди за його вчинення, або є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом, або підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення; обставини, що є підставою для застосування до юридичних осіб заходів кримінально-правового характеру. Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

У відповідності до ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, на потерпілого. Обов`язок доказування належності та допустимості доказів, даних щодо розміру процесуальних витрат та обставин, які характеризують обвинуваченого, покладається на сторону, що їх подає.

Закриваючи кримінальне провадження №0000038 від 16.02.2024 у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення начальник СД Камінь-Каширського РВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_4 не навела переконливих мотивів свого рішення, які б ґрунтувалися на всебічному аналізі зібраних у справі доказів. За наявності висновку судово-медичної експертизи, який підтвердив наявність у ОСОБА_3 тілесних ушкоджень травматичного характеру, дізнавач не з`ясувала, за яких обставин потерпілий отримав ці ушкодження. В ході досудового розслідування дізнавач допитала ряд свідків, частина з яких взагалі не повідомила про обставини отримання ОСОБА_3 тілесних ушкоджень, а інша частина показала, що ОСОБА_3 отримав тілесне ушкодження внаслідок необережних дій ОСОБА_5 , що суперечить висновку судово-медичної експертизи в частині визначення механізму отримання тілесних ушкоджень (удар) та показанням самого потерпілого.

Крім того, на наданому потерпілим відеозаписі зі свого мобільного телефону зафіксовано короткий епізод подій при яких, як стверджує потерпілий, він отримав тілесне ушкодження.

Зазначені вище суперечності в показаннях потерпілого та свідків, які не усунуті дізнавачем у ході досудового розслідування шляхом проведення повторних або одночасних допитів очевидців події, з`ясування наявності засобів відеофіксації у приміщенні, де відбувалися події, дослідження наданого потерпілим відеозапису, свідчать про неповноту проведеного дізнання та потребують додаткової перевірки.

За такої кількості нез`ясованих обставин та протиріч начальник сектору дізнання передчасно прийняла рішення про закриття кримінального провадження. Лише після того, коли будуть вичерпані всі можливі засоби для отримання доказів у кримінальному провадженні, дізнавачу слід приймати остаточне процесуальне рішення в межах своєї компетенції відповідно до ч. 2 ст. 40-1 КПК України.

Підсумовуючи наведене, слідчий суддя вважає, що дізнання за заявою ОСОБА_3 з приводу нанесення йому тілесних ушкоджень проведено поверхнево та неповно, а винесена за її результатами постанова про закриття кримінального провадження в зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення є передчасною.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Оскільки в судовому засіданні були встановлені процесуальні порушення, допущені начальником СД Камінь-Каширського РВП ОСОБА_4 при здійсненні дізнання, тому постанова про закриття кримінального провадження не може вважатися законною та підлягає скасуванню.

Керуючись статтями 303, 306, 307 КПК України, слідчий суддя

постановив:

Скаргу потерпілого ОСОБА_3 задовольнити повністю.

Постанову начальника сектору дізнання Камінь-Каширського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Волинській області ОСОБА_4 від 29 лютого 2024 року про закриття кримінального провадження №0000038 від 26.02.2024 скасувати.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1