Справа № 161/4643/24 Провадження №11-сс/802/134/24 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 березня 2024 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції справу за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 13 березня 2024 року щодо ОСОБА_8 (ЄРДР за № 0003783),

В С Т А Н О В И В:

Старший слідчий в ОВС СУ ГУНП Волинської області ОСОБА_9 , за погодженням із прокурором у кримінальному провадженні ОСОБА_6 , звернувся до слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області з клопотанням про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування терміном до 10 травня 2024 року включно відносно підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Луцька, Волинської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , мешканця АДРЕСА_1 , з середньою-спеціальною освітою, не працюючого, одруженого, раніше не судимого,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.307 КК України, у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за №0003783.

Ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 13 березня 2023 року клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП Волинської області ОСОБА_9 задоволено, продовжено строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 до 10 травня 2024 року включно, з визначенням розміру застави 50 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 146 000 (сто сорок шість тисяч) гривень.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що заявлені органом досудового розслідування ризики, передбачені ст.177 КПК України, на цей час не зменшилися, що в свою чергу є підставою для продовження щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В поданій апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 вважає ухвалу слідчого судді незаконною. Посилається на те, що слідчий суддя обмежився формальним розглядом справи, не дослідив допустимість жодного доказу наведеного у клопотанні про обрання запобіжного заходу, не розглянув та не надав оцінки обставинам безпідставності обрання запобіжного заходу, а саме: відсутності вагомості наявних доказів про причетність та вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, обмежився вказівкою на тяжкість покарання, що може загрожувати ОСОБА_8 лише у разі визнання його винуватим у злочині, у вчиненні якого він не обґрунтовано підозрюється, вік та стан здоров`я, міцні соціальні зв`язки, репутацію, яка є позитивною, відсутність наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини, відсутність ризику та повторення протиправної поведінки. Просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою обрати ОСОБА_8 менш суворий запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.

Заслухавши суддю-доповідача, який виклав суть ухвали слідчого судді та основні доводи апеляційної скарги, підозрюваного ОСОБА_8 та його захисника, які підтримували подану апеляційну скаргу та просили змінити запобіжний захід підозрюваному ОСОБА_8 на більш м`який, прокурора, який заперечував доводи апеляційної скарги і просив залишити ухвалу слідчого судді без змін, пояснення слідчого, дослідивши матеріали провадження, апеляційний суд доходить висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з таких підстав.

Відповідно ст.197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею, за умови доведення прокурором в клопотанні, поданому до суду в порядку ст.199 КПК України, обставин, які свідчать про те, що заявлені ризики не зменшилися, або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, а також обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення строку дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Згідно положень ст.3 Загальної декларації прав людини, ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст.176-178 КПК України, п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 25 квітня 2003 року № 4 «Про практику застосування судами запобіжного заходу у виді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства», запобіжний захід тримання під вартою має застосовуватися лише за крайньою необхідністю і, як останній захід, при наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний чи обвинувачуваний буде намагатися ухилятися від слідства й суду або від виконання процесуальних рішень, перешкоджатиме встановленню істини у справі, продовжуватиме злочинну діяльність.

Положення ст.177 КПК України регламентують, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Дані вимоги закону при розгляді клопотання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_8 слідчим суддею були дотримані.

Задовольняючи клопотання старшого слідчого у ОВС СУ ГУНП Волинської області ОСОБА_9 , слідчий суддя, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_8 , а також те, що заявлені під час досудового розслідування ризики, передбачені статтею 177 КПК України, що стали підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не зменшилися і виправдовують обраний запобіжний захід, для запобігання ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, вважав необхідним продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів.

При цьому, слідчим суддею враховано, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.307 КК України, який відноситься до категорії особливо тяжких злочинів у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, не працює, не займається суспільно-корисливою справою, що свідчить про відсутність міцних соціальних зв`язків та про те, що останній може продовжувати займатися незаконним збутом наркотичних засобів у зв`язку із відсутністю постійного джерела прибутку, що будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, для застосування стосовно підозрюваного ОСОБА_8 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, в судовому засіданні не встановлено.

Апеляційний суд погоджується з такими висновками слідчого судді, виходячи з таких обставин.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що підставами для обрання підозрюваному ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою стали наявність обґрунтованої підозри, яка стверджується матеріалами провадження, а метою запобігання спробам залишити місце проживання; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Апеляційний суд вважає, що з часу обрання ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та до моменту вирішення клопотання про продовження строку тримання під вартою в даному провадженні, не змінилися обставини, які стали підставою для обрання щодо нього вказаного запобіжного заходу та не змінилася обстановка, яка дає суду підстави вважати, що належну процесуальну поведінку ОСОБА_8 зможе забезпечити більш м`який запобіжний захід.

Зазначені в апеляційній скарзі доводи та підстави, згідно з якими підозрюваний просить скасувати ухвалу слідчого судді не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи і не є визначеними законом підставами для скасування оскаржуваного судового рішення.

Суд апеляційної інстанції вважає, що порядок розгляду слідчим суддею клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_8 відповідає вимогам КПК України та пунктам 3, 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини та практиці Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Належного обґрунтування щодо нових обставин, які б свідчили про те, що заявлені ризики зменшились та не виправдовують подальше тримання ОСОБА_8 під вартою, матеріали справи не містять, не надано таких доказів суду апеляційної інстанції.

Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд не вбачає підстав для скасування ухвали слідчого судді з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, оскільки ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою.

На підставі викладеного, керуючись статтями 376, 405, 407, 422 КПК України, Волинський апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 13 березня 2024 року щодо ОСОБА_8 без зміни.

Ухвала є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді: