Провадження №1-кс/127/8436/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2024 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю:

адвоката ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції скаргу адвоката ОСОБА_3 , подану в інтересах ОСОБА_5 на постанову слідчого четвертого СВ (з дислокацією у м. Вінниця) ТУ ДБР, розташованого у м. Хмельницькому ОСОБА_4 від 22.05.2024 про відмову в задоволенні клопотання ОСОБА_5 , в порядку ст. 220 КПК України, в рамках кримінального провадження №0000093 від 18.04.2024, -

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшла скарга адвоката ОСОБА_3 , подану в інтересах ОСОБА_5 на постанову слідчого четвертого СВ (з дислокацією у м. Вінниця) ТУ ДБР, розташованого у м. Хмельницькому ОСОБА_4 від 22.05.2024 про відмову в задоволенні клопотання ОСОБА_5 , в порядку ст. 220 КПК України, в рамках кримінального провадження №0000093 від 18.04.2024.

Скарга мотивована тим, що 21.05.2024 ОСОБА_5 звернувся з клопотанням до четвертого СВ (з дислокацією у м. Вінниця) ТУ ДБР, розташованого у м. Хмельницький, про визнання його потерпілим у вказаному кримінальному провадженні. Постановою слідчого ОСОБА_4 від 22.05.2024 було відмовлено у задоволенні клопотання заявника.

Адвокат вважає, що слідчим четвертого СВ (з дислокацією у м. Вінниця) ТУ ДБР, розташованого у м. Хмельницький ОСОБА_4 неправомірно винесено постанову від 22.05.2024, тому останній просить її скасувати.

Адвокат ОСОБА_3 в судовому засіданні скаргу підтримав та просив задовольнити.

Слідчий ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечував щодо задоволення скарги, оскільки ОСОБА_5 не було зазначено наявність шкоди, а також суму на яку спричинено матеріальну шкоду.

Заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали скарги та кримінального провадження, слідчий суддя встановив наступне.

Четвертим СВ (з дислокацією у м. Вінниця) ТУ ДБР, розташованого у м. Хмельницький проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000093 від 18.04.2024, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України.

З матеріалів справи встановлено, що відомості до ЄРДР внесено на підставі ухвали ВМС ВО від 26.03.2024 (справа № 127/8830/24), якою зобов`язано уповноважену особу четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Вінниці) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, у відповідності до ст. 214 КПК України внести відомості, викладені у заяві ОСОБА_5 від 22 січня 2024 року, за фактом внесення службовою особою до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, що призвело до порушення прав ОСОБА_5 .

В ході досудового розслідування ОСОБА_5 21.05.2024 звернувся з клопотанням про визнання його потерпілим у вказаному кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 55 КПК України, потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 55 КПК України, права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

Згідно положень ч. 5 ст. 55 КПК України, за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

22.05.2024 постановою слідчого ОСОБА_4 у задоволенні клопотання ОСОБА_5 відмовлено.

Разом з тим, відповідно до ч. 5 ст. 110 КПК України, постанова складається з вступної, мотивувальної та резолютивної частини. При цьому мотивувальна частина постанови повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення КПК України.

Однак, зміст оскаржуваної постанови свідчить про недотримання слідчим вищевказаних вимог закону щодо всебічного, повного і неупереджено дослідження усіх обставин кримінального провадження, а також належної обґрунтованості прийнятої постанови, яке б не викликало жодних сумнівів в правильності прийнятого рішення.

Таким чином, слідчим суддею встановлено, що при винесенні оскаржуваної постанови, слідчим, в порушення вимог ч.2 ст. 9 КПК України не взято до уваги відомостей зазначених заявником у клопотанні, не надано їм належної оцінки, що призвело до винесення невмотивованого рішення.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) розслідування не буде ефективним доти, доки всі докази не будуть ретельно вивчені. А висновки не будуть обґрунтовані. Органи влади завжди повинні добросовісно намагатися з`ясувати те, що трапилось, та не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки, як підставу для своїх рішень (справа "Ассенов та інші проти Болгарії" (Assenov та Others v. Bulgaria). Вони повинні вживати всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, inter alia, показань очевидців та експертних висновків (рішення у справі "Танрікулу проти Туреччини" (Tanhkulu v. Turkey) [ВП], заява № 23763/94, п. 104 і подальші посилання, ECHR 1999-IV, "Ґюль проти Туреччини" (Gul v. Turkey), заява № 22676/93, п. 89, від 14 грудня 2000 року).

Статтею 94 КПК України визначено, що слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора; скасування повідомленні про підозру; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги.

Враховуючи, що слідчим поверхнево досліджено клопотання ОСОБА_5 та не з`ясовано усі обставини звернення з клопотанням, що приводить до порушення прав заявника, слідчий суддя приходить до висновку, що скарга адвоката ОСОБА_3 підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 303, 305, 306, 307, 309, 370, 372 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу адвоката ОСОБА_3 задовольнити.

Скасувати постанову слідчого четвертого СВ (з дислокацією у м. Вінниця) ТУ ДБР, розташованого у м. Хмельницькому ОСОБА_4 від 22.05.2024 про відмову в задоволенні клопотання ОСОБА_5 , в порядку ст. 220 КПК України, в рамках кримінального провадження №0000093 від 18.04.2024.

Зобов`язати слідчого четвертого СВ (з дислокацією у м. Вінниця) ТУ ДБР, розташованого у м. Хмельницькому ОСОБА_4 визнати ОСОБА_5 потерпілим у кримінальному провадженні №0000093 від 18.04.2024 та видати потерпілому пам`ятку про права та обов`язки потерпілого.

Ухвала слідчого судді не підлягає апеляційному оскарженню.

Слідчий суддя