Справа №592/372/22 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/816/190/24 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Справи в порядку виконання судових рішень у кримінальних провадженнях
УХВАЛА

Іменем України

06 березня 2024 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

судді-доповідача - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми кримінальне провадження № 592/372/22 за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Ковпаківського районного суду м. Суми від 21.01.2022 щодо відмови в задоволенні клопотання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким,

установила:

У поданій апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу суду та призначити новий розгляд в суді першої інстанції, оскільки ухвала постановлена з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону і порушує його права, судове засідання відбулося без представника Сумського слідчого ізолятора, який міг би належним чином охарактеризувати його та надати докази позитивних змін, зроблені ним під час відбування покарання. Також розгляд справи в суді першої інстанції відбувся без його участі та участі його захисника.

12.01.2022 до Ковпаківського районного суду м. Суми надійшло клопотання засудженого ОСОБА_8 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким на підставі ст. 82 КК, яке обґрунтоване тим, що за час перебування в місцях позбавлення волі характеризується позитивно, відсутні стягнення, дотримується правил поведінки та розпорядку дня, вину у вчиненні злочину визнає в повному обсязі та під час відбування покарання довів своє виправлення.

Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 21.01.2022 засудженому ОСОБА_8 було відмовлено в задоволенні зазначеного клопотання. Своє рішення суд першої інстанції умотивував тим, що відповідне клопотання не підсудне Ковпаківському районному суду м. Суми та роз`яснив, що засуджений не позбавлений можливості звернутися до відповідного суду, в межах територіальної юрисдикції якого відбуває покарання.

Будучи належним чином повідомленими про час і місце апеляційного розгляду, сторони кримінального провадження в судове засідання не з`явились, від прокурора ОСОБА_9 та захисника ОСОБА_10 надійшли заяви про розгляд апеляційної скарги без їх участі, тому колегія суддів вважає за можливе здійснити апеляційний розгляд без участі сторін провадження, що не суперечить вимогам кримінального процесуального закону.

Вислухавши суддю-доповідача про зміст оскарженого судового рішення, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи поданої апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Зокрема, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ст. 19 Конституції України).

Порядок кримінального провадження визначений законодавцем у ст. 1 КПК, згідно якої на території України цей порядок визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України, яке складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України, а завданнями кримінального провадження, крім іншого, є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура (ст. 2 КПК). При цьому законодавство України про кримінальну відповідальність становить КК, який ґрунтується на Конституції України та загальновизнаних принципах і нормах міжнародного права; застосування закону про кримінальну відповідальність за аналогією заборонено; зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до КК та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення (ч. 1, 4, 6 ст. 3 КК).

Відповідно до загальних засад кримінального провадження, викладених у ч. 1 ст. 7 КПК, зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати, крім іншого, такій засаді судочинства як законність (п. 2 ч. 1 ст. 7 і ст. 9 КПК), згідно якої під час кримінального провадження суддя/суд зобов`язаний неухильно додержуватися вимог Конституції України, КПК, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства; закони та інші нормативно-правові акти України, положення яких стосуються кримінального провадження, повинні відповідати КПК; при здійсненні кримінального провадження не може застосовуватися закон, який суперечить КПК.

Конституційний Суд України в своєму рішенні від 29.06.2010 у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини зазначив, що «одним із елементів верховенства права є принцип правової визначеності, у якому стверджується, що обмеження основних прав людини та громадянина і втілення цих обмежень на практиці допустиме лише за умови забезпечення передбачуваності застосування правових норм, встановлених такими обмеженнями» (абз. 3 пп. 3.1 п. 3), а у рішенні від 22.09.2005 № 5-рп/2005 той же Високий Суд вказав, що із конституційних принципів рівності і справедливості випливає вимога визначеності, ясності і недвозначності правової норми, оскільки інше не може забезпечити її однакове застосування, не виключає необмеженості трактування у правозастосовній практиці і неминуче призводить до сваволі (абз. 2 пп. 5.4 п. 5).

У справі «Стіл та інші проти Сполученого Королівства» (Steel and Others v. the United Kingdom) від 23.09.1998, п. 54) ЄСПЛ наголосив, що «Конвенція вимагає, щоб усе право, чи то писане, чи неписане, було достатньо чітким, щоб дозволити громадянинові, якщо виникне потреба з належною порадою, передбачати певною мірою за певних обставин наслідки, які може спричинити певна дія; вислови «законний» та «згідно з процедурою, встановленою законом», зумовлюють повне дотримання основних процесуальних норм внутрішньодержавного права».

Відповідно ст. 370 КПК, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим; законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбаченим цим Кодексом; обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно ст. 94 цього Кодексу; вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Так, ОСОБА_8 був засуджений вироком Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 27.03.2018 за ч. 2 ст. 309, ч. 1 ст. 311, ч. 1 ст. 70, ч. 1 ст. 71 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк три роки шість місяців. Вирок суду першої інстанції набрав законної сили 27.09.2018 та був звернутий до виконання.

Компетентним органом засудженому ОСОБА_8 визначено відбувати призначене судом покарання в ДУ «Олексіївська виправна колонія (№ 25)», а 23.04.2021 засуджений тимчасово переведений до ДУ «Сумський слідчий ізолятор» згідно ухвали Конотопського міськрайонного суду Сумської області для розгляду відносно нього кримінального провадження за ч. 2 ст. 309 КК.

Вироком Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 24.06.2021 ОСОБА_8 був засуджений за ч. 2 ст. 309, ч. 4 ст. 70 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк три роки шість місяців. В строк остаточного покарання зараховане покарання частково відбуте за попереднім вироком суду, а саме час знаходження в місцях позбавлення волі з 27.03.2018 до 24.06.2021.

Ухвалою Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 07.07.2021 була виправлена описка у резолютивній частині вказаного вироку і зазначено, що в строк остаточного покарання ОСОБА_8 зараховане покарання частково відбуте за попереднім вироком, а саме з 27.03.2018 до 25.05.2018 та з 08.10.2020 до 24.06.2021.

Ухвалою Сумського апеляційного суду від 08.02.2022 вирок Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 24.06.2021 залишений без змін. Вирок суду першої інстанції набрав законної сили 08.02.2022 та був звернутий до виконання.

Розглянувши кримінальне провадження, суд першої інстанції дійшов висновку, що клопотання про заміну невідбутої частини покарання на більш м`яке має розглядатись за місцем відбування засудженим покарання, що є цілком обґрунтованим та відповідає вимогам кримінального процесуального закону, зокрема ч. 2 ст. 539 КПК, оскільки судове рішення відносно ОСОБА_8 набрало законної сили і останньому компетентним органом визначено відбувати призначене судом покарання у ДУ «Олексіївська виправна колонія (№ 25). При цьому у разі необхідності вирішення питання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, клопотання про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, повинно подаватись до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання, тобто за місцем знаходження відповідного місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться ДУ «Олексіївська виправна колонія (№ 25).

Іншого порядку вирішення цього питання кримінальним процесуальним законом не передбачено.

Колегія суддів не може погодитися з тим, що перебуваючи в Сумському СІЗО ОСОБА_8 подав своє клопотання про заміну невідбутої частини покарання на більш м`яке в межах територіальної юрисдикції, оскільки переведення засудженого до слідчого ізолятору є вимушеним тимчасовим заходом для забезпечення оперативності та ефективності кримінального провадження та не свідчить про зміну місця відбування ним призначеного покарання.

Що стосується доводів апеляційної скарги засудженого про розгляд справи в районному суді без його участі та без участі захисника, то вони не заслуговують на увагу, оскільки згідно журналу судового засідання ОСОБА_8 був присутнім в судовому засіданні при розгляді його клопотання 21.01.2022 і не заявляв клопотань про залучення захисника.

На підставі викладеного, враховуючи положення ст. 2, 9 КПК щодо обов`язку суду неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства, колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції є належним чином обґрунтованою та вмотивованою, внаслідок чого вона підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга без задоволення.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 418 і 419 КПК України,

постановила:

Ухвалу Ковпаківського районного суду м. Суми від 21.01.2022 відносно ОСОБА_11 залишити без змін, а його апеляційну скаргу на цю ухвалу без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4