справа № 952/69/24
провадження № 1-кп/952/26/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.04.2024 Зачепилівський районний суд Харківської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

потерпілої - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в с. Зачепилівка Харківської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000016 від 03.01.2024 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , уродженця с. Олександрівка Зачепилівського району Харківської області, українця, громадянина України, освіта базова середня, пенсіонера, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, -

в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, -

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 проживає разом зі своєю співмешканкою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_1 , та систематично вчиняє відносно останньої домашнє насильство, у зв`язку з чим з 08.10.2023 перебуває на обліку в СПД №1 Красноградського РВП ГУНП в Харківській області, як особа, що вчиняє домашнє насильство.

Так, в період з 07.10.2023 по 28.12.2023 ОСОБА_4 діючи умисно, в порушення вимог ст. 28 Конституції України, згідно якої кожен має право на повагу до його гідності та ніхто не може бути підданий катуванню, жорстокому, нелюдському або такому, що принижує його гідність, поводженню, а також в порушення Закону України «Про запобігання та протидії домашньому насильству», безпричинно, умисно, систематично вчиняв психологічне насильство щодо своєї співмешканки ОСОБА_5 , шляхом словесних образ та погроз, залякування, що призвело до психологічних страждань потерпілої та завдання шкоди її психологічному здоров`ю у формі емоційної невпевненості, нездатності захистити себе, втрати повноцінного побуту та відпочинку, заниження самооцінки, втрати позитивних емоцій, тощо.

Зокрема, 07.10.2023 близько 17:00 год. ОСОБА_4 , перебуваючи за своїм місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , умисно та безпричинно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, вчинив психологічне насильство щодо своєї співмешканки ОСОБА_5 , яке виразилось у словесних образах, погрозах, приниженні та залякуванні, що спричинило емоційну невпевненість останньої та призвело до психологічного страждання.

Крім того, ОСОБА_4 28.12.2023 близько 09:30 год., перебуваючи за своїм місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , умисно та безпричинно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, вчинив психологічне насильство щодо своєї співмешканки ОСОБА_5 , яке виразилось у словесних образах, погрозах, приниженні та залякуванні, що спричинило емоційну невпевненість останньої та призвело до психологічного страждання.

За вчинення домашнього насильства постановами Зачепилівського районного суду Харківської області від 09.10.2023 та 29.12.2023 ОСОБА_4 за епізодами 07.10.2023 та 28.12.2023 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 173-2 та ч.2 ст. 173-2 КУпАП.

Крім того, ОСОБА_4 03.01.2024 близько 12:00 год., будучи неодноразово притягнутим до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства, перебуваючи за своїм місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , умисно та безпричинно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, вчинив психологічне насильство щодо своєї співмешканки ОСОБА_5 , яке виразилось у словесних образах, погрозах, приниженні та залякуванні, що спричинило емоційну невпевненість останньої та призвело до психологічного страждання, чим завдав шкоди психологічному здоров`ю потерпілої та призвело до погіршення якості її життя, що виразилось у зміні характеру повсякденного життя.

Будучи допитаним в судовому засіданні в якості обвинуваченого ОСОБА_4 свою вину в скоєнні інкримінуємого йому кримінального правопорушення визнав повністю, щиро розкаявся в скоєному та підтвердив, що кримінальне правопорушення було скоєно ним при обставинах, про які він дав добровільно та правдиво свідчення під час досудового розслідування у кримінальному провадженні і які правильно вказані в обвинувальному акті.

Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні зазначила, що претензій до обвинуваченого ОСОБА_4 вона не має.

Показання ОСОБА_4 є послідовними та логічними, не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, а тому суд вважає ці показання достовірними та такими, що знайшли підтвердження в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 349 КПК України та приймаючи до уваги повне визнання ОСОБА_4 своєї вини, а також те, що він не піддає сумніву фактичні обставини справи, викладені в обвинувальному акті, правильно розуміє зміст цих обставин, у суду не виникає сумніву в добровільності та істинності позиції обвинуваченого, його вина є доведеною, суд, з урахуванням думки учасників процесу, вважає, що у подальшому дослідженні доказів по справі, отриманих під час досудового слідства, не має потреби, обмежившись дослідженням матеріалів справи, якими характеризується ОСОБА_4 . Судом роз`яснено учасникам процесу, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 в скоєнні інкримінуємого йому кримінального правопорушення доказана повністю і його дії кваліфікує за ст. 126-1 КК України - умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо іншої особи з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призводить до психологічних страждань, емоційної залежності, погіршення якості життя потерпілої особи.

При призначенні міри покарання суд враховує позицію потерпілої особи, характер та фактичні обставини вчиненого кримінального правопорушення, його тяжкість, особу обвинуваченого ОСОБА_4 , раніше не судимого, який за місцем проживання характеризується позитивно, пенсіонера, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває.

Відповідно до ст. 66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому, є його щире каяття у вчиненому.

В силу ст. 67 КК України обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому, судом не встановлено.

Відповідно до ст. 50 КК України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку, що обвинуваченому ОСОБА_4 слід визначити покарання в межах санкції, передбаченої ст. 126-1 КК України, а саме: у виді позбавлення волі, з подальшим звільненням його від відбування покарання з випробуванням, вважаючи можливим виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства.

Частиною 2 ст. 76 КК України передбачено, що на осіб, засуджених за злочини, пов`язані з домашнім насильством, суд може покласти інші обов`язки та заборони, передбачені статтею 91-1 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 91-1 КК України в інтересах потерпілого від злочину, пов`язаного з домашнім насильством, одночасно з призначенням покарання, не пов`язаного з позбавленням волі, або звільненням з підстав, передбачених цим Кодексом, від кримінальної відповідальності чи покарання, суд може застосувати до особи, яка вчинила домашнє насильство, один або декілька обмежувальних заходів, відповідно до якого (яких) на засудженого можуть бути покладені такі обов`язки: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання з особою, яка постраждала від домашнього насильства; 2) обмеження спілкування з дитиною у разі, якщо домашнє насильство вчинено стосовно дитини або у її присутності; 3) заборона наближатися на визначену відстань до місця, де особа, яка постраждала від домашнього насильства, може постійно чи тимчасово проживати, тимчасово чи систематично перебувати у зв`язку з роботою, навчанням, лікуванням чи з інших причин; 4) заборона листування, телефонних переговорів з особою, яка постраждала від домашнього насильства, інших контактів через засоби зв`язку чи електронних комунікацій особисто або через третіх осіб; 5) направлення для проходження програми для кривдників.

Зважаючи на позицію потерпілої, кількість випадків домашнього насильства та обставини справи, суд вважає за недоцільне застосовувати обвинуваченому ОСОБА_4 обмежувальні заходи, передбачені ч.1 ст.91-1 КК України.

Судових витрат та речових доказів по справі немає.

Цивільний позов не заявлявся.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.12, 50, 66, 67, 395 КК України, ст.ст. 368, 370, 371, 374, 376, 395, 532 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Визнати винним ОСОБА_4 за ст. 126-1 КК України і призначити йому покарання за ст. 126-1 КК України у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік, із покладенням обов`язків, передбачених п.п.1,2 ч.1 ст.76 КК України: періодично з`являтись на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили не обирати.

Вирок може бути оскаржений протягом 30 днів з моменту його проголошення в кримінальну палату Харківського апеляційного суду через Зачепилівський районний суд Харківської області, засудженим ОСОБА_4 в той же строк з моменту отримання копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1