ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 553/519/23 Номер провадження 11-кп/814/723/24Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2024 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем судового засідання ОСОБА_5 ,

з участю прокурора ОСОБА_6 ,

засудженого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції з ДУ «Полтавська виправна колонія (№ 64)» провадження за апеляційною скаргою із внесеними доповненнями адвоката ОСОБА_9 - захисника в інтересах засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Ленінського районного суду м. Полтави від 10 травня 2023 року,-

ВСТАНОВИЛА:

Зміст оскарженого судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини.

Ухвалою суду відносно засудженого

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Полтави, громадянина України, з середньою-спеціальною освітою, не одруженого, місце проживання: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 1) 05.09.2018 Київським районним судом м. Полтави за ч. 1 ст. 190 КК України до 240 годин громадських робіт; 2) 06.02.2020 Київським районним судом м. Полтави за ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 389 КК України, із застосуванням ст. 70, 71 КК України, до 6 років 10 днів позбавлення волі з конфіскацією всього особистого майна,

відмовлено у задоволенні подання Державної установи «Полтавська виправна колонія (№ 64)» про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання із встановленням адміністративного нагляду.

Приймаючи вказане рішення, суд послався на те, що із встановлених судом обставин вбачається, що у поведінці ОСОБА_7 спостерігаються позитивні тенденції та останній стає на шлях виправлення, однак за увесь час відбування покарання поведінка засудженого не була стабільною та послідовною, про що свідчить наявність стягнення від 28.06.2019, погашеного рішенням дисциплінарної комісії, стягнення від 28.10.2020, погашено рішенням дисциплінарної комісії, характеристика від 01.03.2021, згідно з якою адміністрацією установи було визнано недоцільним застосування пільги в порядку статей 100, 101 КВК України у зв`язку із невпевненістю в правослухняній поведінці засудженого в умовах неповної ізоляції.

Таким чином, суд дійшов висновку, що матеріалами, які надані в розпорядження суду, не доведено, що поведінка засудженого протягом усього періоду відбування покарання вказувала на його неухильне бажання стати на шлях виправлення.

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі із внесеними доповненнями адвоката ОСОБА_9 - захисника в інтересах засудженого ОСОБА_7 ставиться питання про скасування ухвали районного суду з постановленням нової ухвали, якою просить задовольнити подання Державної установи «Полтавська виправна колонія (№ 64)»про застосування до ОСОБА_7 умовно-дострокового звільнення.

На обґрунтування вимог посилається на те, що місцевим судом допущено неповноту судового розгляду, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи.

Вказує, що судом не враховано соціальне позитивне оточення засудженого, сімейний стан та родинні зв`язки, що надає уявлення про можливу адаптацію після звільнення.

Також вказує, що судом не взято до уваги, що у відношенні підзахисного до суду надано клопотання господарської установи про гарантію працевлаштування та контролю на стадії адаптації.

Зазначає, що засуджений став на шлях виправлення, оскільки характеризується зразковою поведінкою й сумлінним ставленням до навчання та праці. В адміністрації колонії є впевненість у тому, що при правильно організованій роботі з засудженим він зможе довести своє виправлення, побороти негативні погляди, переконання, звички, риси характеру й без позбавлення волі.

Вказує, що засуджений довів своє виправлення сумлінною поведінкою, сумлінним ставленням до праці та навчання, не потребує контролю за поведінкою з боку представників адміністрації. Найвищий ступінь виправлення засудженого (засуджений довів своє виправлення) передбачає такі зміни особистості та поведінки засудженого, коли є підстави вважати, що засуджений у разі звільнення, спроможний свідомо дотримуватися соціальних норм життя та не має мотивації до повернення на шлях злочинної діяльності.

Вказує, що аналіз співвідношення отриманих ОСОБА_10 заохочень та стягнень, вказує на значну перевагу заохочень (в сукупності до засудженою застосовано: 8 заохочень, на даний час вже 9 заохочень і 2 стягнення: після останнього стягнення, що мало місце 28.10.2020, жодного разу ОСОБА_7 не притягувався до відповідальності та 8 заохочувався: 3 рази у 2021 році: 4 рази у 2022 році та 1 раз у 2023 році.

Зазначає, що судом не враховано, що протягом майже 3 років після останнього притягнення до дисциплінарної відповідальності, яке мало місце 28.10.2020, засуджений не лише більше жодного разу не притягувався до відповідальності, тобто став на шлях виправлення, а й довів своє виправлення, отримавши 8 заохочень в установі виконання покарань.

Позиції учасників судового провадження.

В суді апеляційної інстанції засуджений та його захисник підтримали апеляційні вимоги та просили їх задовольнити. Прокурор заперечив проти скарги сторони захисту, просив ухвалу суду залишити без змін.

Мотиви суду.

Згідно зі ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

У відповідності до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» від 26.04.2002, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання того, що засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

Як вбачається з матеріалів провадження та особової справи засудженого, суд першої інстанції в повній мірі дотримався вимог вказаного закону та дійшов правильного висновку про те, що на даний час рішення про застосування умовно-дострокового звільнення відносно ОСОБА_7 є передчасним.

Застосування умовно-дострокового звільнення вимагає обов`язкової наявності двох підстав: матеріальної (ч. 2 ст. 81 КК України) та формальної (ч. 3 ст. 81 КК України). Єдність цих підстав є основою, за наявності якої суд отримує можливість ухвалити рішення про зміну правового статусу засудженого.

Судом встановлено наявність формальних підстав для звільнення ОСОБА_7 , що полягає у вимозі до засудженого відбути певну частину покарання.

Висновки суду першої інстанції про відсутність матеріальних підстав для звільнення ОСОБА_7 є правильними з огляду на таке.

Показниками, за якими суд може констатувати, що людина виправилася, є чітко визначені у ч. 2 ст. 81 КК України критерії: сумлінна поведінка засудженого та його сумлінне ставлення до праці.

При визначенні сумлінності в поведінці засудженого та його ставленні до праці мають значення не окремі вчинки, а стабільна, постійна лінія поведінки та спосіб життя засудженого. Відомості про це повинні отримуватися з матеріалів, що характеризують поведінку засудженого, не лише за період, що безпосередньо передує поданню до умовно-дострокового звільнення, а за весь час відбування ним покарання.

Аналізуючи наявні матеріали щодо ОСОБА_7 в цілому, колегія суддів звертає увагу на наступне.

З характеристики від 01.03.2023 вбачається, що засуджений ОСОБА_7 в місцях позбавлення волі перебуває з 15.02.2019.

Перебуваючи в державній установі «Полтавська установа виконання покарання (№23)» допустив одне порушення встановлених вимог режиму утримання, за що один раз притягувався до дисциплінарної відповідальності. Заохочень не мав. До праці не залучався.

3 21.10.2020 міру покарання відбуває в державній установі «Полтавська виправна колонія (№ 64)». На початку відбування покарання в установі один раз притягувався до дисциплінарної відповідальності. Накладене дисциплінарне стягнення погашено в установленому законом порядку. Але після проведення виховної роботи засуджений змінив свою поведінку на кращу. Адміністрацією установи заохочувався вісім разів за виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки, встановлених Кримінально-виконавчим кодексом України та правил внутрішнього розпорядку, дотримання правил трудового розпорядку та вимог безпеки праці.

Працевлаштований старшим днювальним на відділенні. До виконання поставлених завдань ставиться сумлінно, поставлені завдання виконує своєчасно та якісно. Дотримується правомірних взаємовідносин та ввічливого ставлення з персоналом установи. Спальне місце та приліжкову тумбочку утримує у чистоті і порядку, має охайний зовнішній вигляд.Дбайливо ставиться до майна установи і предметів якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснює за ним належний догляд. Виконує передбачені законодавством вимоги персоналу установи. Виконує роботи із самообслуговування, має достатній рівень необхідних навичок. До виконання робіт із благоустрою установи ставиться з розумною ініціативою. Не допускає порушень вимог пожежної безпеки та безпеки праці. У вільний час читає художню літературу, дивиться програми телепередач. Негативно ставиться до злодійських традицій, підтримує стосунки із засудженими потенційно позитивної спрямованості.

Відповідно до ст. 123 Кримінально-виконавчого кодексу України приймає участь у реалізації програм диференційованого виховного впливу на засуджених «Правова просвіта», «Підготовка до звільнення». Відвідує лекції правового характеру культурно-масові заходи, пройшов курси підготовки до звільнення. За час відбування покарання реалізована програма диференційованого виховного впливу «Професія», а саме отримав спеціальність «Столяр-будівельний» у Полтавському навчальному центрі (№64) при установі.

За висновком характеристики, засуджений ОСОБА_7 сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення, з чим колегія суддів погодитися не може.

З довідки про заохочення та стягнення на засудженого слідує, що ОСОБА_7 має 8 заохочень (17.05.2021, 16.08.2021, 15.11.2021, 15.02.2022, 17.05.2022, 15.08.2022, 15.11.2022, 15.02.2023) за виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки, встановлених КВК України та Правилами внутрішнього розпорядку колонії, дотримання правил трудового розпорядку та вимог безпеки праці. В той же час засуджений має 2 стягнення (28.06.2019, 28.10.2020).

Колегія суддів враховує, що ОСОБА_7 був працевлаштований з листопада 2020 року до моменту розгляду подання відносно нього, мав виконавчі листи на суму 2785, 80 грн., які погасив у повному обсязі, проте надані матеріали не дають підстав вважати, що останній своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення, оскільки поведінка засудженого не була стабільною протягом всього часу відбування призначеного за вироком суду покарання через допущення ОСОБА_7 порушень правил утримання 2 рази.

І з огляду на отримані в подальшому ОСОБА_7 заохочення, можливо дійти висновку, що поведінка засудженого змінилася на краще, однак на переконання колегії суддів, пройшло недостатньо часу щоб переконливо стверджувати, що ОСОБА_7 перш за все своєю сумлінною поведінкою, а також ставленням до праці довів своє виправлення та до нього можливо застосувати умовно-дострокове звільнення.

За наведених обставин, рішення районного суду є законним та вмотивованим, а тому апеляційні вимоги не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів апеляційного суду ,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу із внесеними доповненнями адвоката ОСОБА_9 - захисника в інтересах засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Ленінського районного суду м. Полтави від 10 травня 2023 року щодо ОСОБА_7 - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4