Провадження 1кп-932/51/24
Справа 932/639/24
УХВАЛА

Іменем України

25 квітня 2024 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська

у складі:

Головуючого-судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисників адвокатів ОСОБА_4 , ОСОБА_5

за участю:

потерпілого ОСОБА_6

обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8

розглянувши у судовому засіданні в режимі відеоконференції кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000073, відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва, громадянина України, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , без визначеного місця проживання; ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Сєверодонецька Луганської області, громадянина України, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 186 КК України, -

ВСТАНОВИВ

У провадженні Бабушкінського райсуду м. Дніпропетровська знаходиться кримінальне провадження відносно ОСОБА_7 , ОСОБА_8 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 186 КК України. Щодо обвинувачених обрані запобіжні заходи у вигляді тримання під вартою, які ухвалою суду від 27.02.2024 року продовжені на строк шістдесят днів, тобто до 26.04.2024 року включно.

Прокурором заявлені клопотання про продовження відносно обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 обраних запобіжних заходів у вигляді тримання під вартою на строк шістдесят діб з тих підстав, що ОСОБА_7 обвинувачується у скоєнні тяжкого корисливого злочину, за який передбачено покарання виключно у виді позбавлення волі строком до десяти років, він раніше судимий за вчинення корисливого злочину і відбуваючи покарання з іспитовим строком, вчинив знову корисливий злочин, він не працює, не має постійного джерела доходу, не має постійного місця проживання та міцних соціальних зв`язків, а тому існують ризики, що він може ухилитися та переховуватися від суду та може вчинити інше кримінальне правопорушення.

ОСОБА_8 обвинувачується у скоєнні тяжкого корисливого злочину, за який передбачено покарання виключно у виді позбавлення волі строком до десяти років, він раніше судимий, вчинив корисливий злочин, він не працює, не має постійного джерела доходу, не навчається, а тому існують ризики, що він може ухилитися та переховуватися від суду та може вчинити інше кримінальне правопорушення. Застосування більш м`якого запобіжного заходу вважав недоцільним, оскільки інші більш м`які запобіжні заходи не зможуть забезпечити виконання обвинуваченими процесуальних обов`язків та процесуальних рішень. У задоволенні клопотання сторони захисту просив відмовити.

Потерпілий ОСОБА_6 підтримав клопотання прокурора, а у задоволенні клопотання сторони захисту просив відмовити.

Захисник адвокат ОСОБА_4 та обвинувачений ОСОБА_7 не заперечували проти задоволення клопотання прокурора. Підтримали клопотання сторони захисту про зміну обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжного заходу.

Захисник адвокат ОСОБА_5 просив відмовити у задоволенні клопотання прокурора та змінити обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжний захід на цілодобовий домашній арешт або заставу у мінімальному розмірі, передбаченому КПК України, з тих підстав, що на цей час ризики зменшилися, прокурором не надані докази того, що ОСОБА_8 буде ухилятися від суду. ОСОБА_8 свою провину визнає повністю, співпрацював зі слідством, надаючи покази, у тому числі на слідчому експерименті.

Обвинувачений ОСОБА_8 заперечував проти задоволення клопотання прокурора та просив змінити йому запобіжний захід на цілодобовий домашній арешт, оскільки він не має грошових коштів на заставу.

Вислухавши думку учасників процесу, суд вважає необхідним задовольнити клопотання прокурора про продовження строків запобіжних заходів у вигляді тримання під вартою ОСОБА_7 та ОСОБА_8 до розгляду кримінальної справи по суті на строк шістдесят діб, а у задоволенні клопотання сторони захисту про зміну обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжного заходу на цілодобовий домашній арешт відмовити, виходячи з наступного.

ОСОБА_7 обвинувачується у скоєнні тяжкого корисливого злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, який він вчинив у період іспитового строку, не відбувши покарання за попереднім вироком суду і з врахуванням особистості обвинуваченого, який раніше судимий за вчинення корисливого злочину, не працює, не має постійного офіційного джерела доходу, не має міцних соціальних зв`язків, утриманців, постійного місця проживання, а також стадії процесу, коли не досліджені письмові докази по справі, реально існують обґрунтовані ризики, що він буде переховуватися від суду, може вчинити інше кримінальне правопорушення або іншим чином буде перешкоджати кримінальному провадженню.

ОСОБА_8 обвинувачується у скоєнні тяжкого корисливого злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, і з врахуванням особистості обвинуваченого, який раніше судимий, не навчається, не працює та не має постійного офіційного джерела доходу, а також стадії процесу, коли не досліджені письмові докази по справі, реально існують обґрунтовані ризики, що він буде переховуватися від суду, може вчинити інше кримінальне правопорушення або іншим чином буде перешкоджати кримінальному провадженню

Суд вважає, що ризики, які враховувалися судом при обранні обвинуваченим запобіжних заходів у вигляді тримання під вартою на цей час не зменшилися, залишаються реальними та продовжують існувати, враховуючи зміст пред`явленого останнім обвинувачення, а також тяжкість кримінального правопорушення, характер та обставини протиправних діянь, в яких вони обвинувачуються, їх особистості, що виправдовує тримання обвинувачених під вартою і застосування саме такого запобіжного заходу у цьому випадку буде виправданим з точки зору наявності відповідного суспільного інтересу.

Твердження сторони захисту, що не існує ризиків того, що обвинувачений ОСОБА_8 буде переховуватися від суду, може вчинити інше кримінальне правопорушення оскільки він провину визнає повністю, співпрацював зі слідством, надаючи покази, у тому числі на слідчому експерименті, суд не може розцінювати, як підставу зміни запобіжного заходу на більш м`який у вигляді цілодобового домашнього арешту, так як вищезазначені доводи з врахуванням стадії процесу, тяжкості та обставин кримінального правопорушення, суворості покарання, яке може бути призначене обвинуваченому у разі визнання його у вчиненні інкримінованого йому злочину винним, особистості обвинуваченого не свідчать про наявність у обвинуваченого перешкод або інших стримуючих факторів щодо можливості ухилитися від суду та не перешкоджати здійсненню кримінального провадження, а питання винуватості особи вирішується судом у нарадчій кімнаті за наслідками розгляду кримінального провадження.

Оцінюючи вищевказані обставини, суд, також приймає до уваги практику ЄСПЛ, зокрема про те, що тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту та суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів. Крім того, ризик втечі має оцінюватися у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню. Також суд враховує, що наразі на території України введений воєнний стан, що суттєво обмежує можливості виконання органами влади своїх повноважень та якісно погіршує криміногенну обстановку.

На підставі викладеного суд, приходить до висновку про задоволення клопотання прокурора і продовження застосування щодо обвинувачених запобіжних заходів у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, а у задоволенні клопотання сторони захисту про зміну обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжного заходу на цілодобовий домашній арешт або заставу, суд вважає необхідним відмовити.

З урахуванням положень ст.ст. 182, 183 КПК України, та вищевикладених обставин, суд вважає необхідним залишити без змін визначену обвинуваченим заставу у розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, з визначеними обов`язками, передбаченими ст. 194 КПК України.

Керуючись ст.ст. 132, 176, 177, 178, 183, 194, 331, 336, 350 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ

Клопотання прокурора про продовження застосування щодо обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 запобіжних заходів у вигляді тримання під вартою задовольнити.

У задоволенні клопотання сторони захисту про зміну обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжного заходу на цілодобовий домашній арешт - відмовити.

Продовжити застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк шістдесят діб, тобто до 23 червня 2024 року включно.

Залишити без змін визначену заставу у розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 60 560 грн., з визначеними обов`язками, передбаченими ст. 194 КПК України.

Продовжити застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк шістдесят діб, тобто до 23 червня 2024 року включно.

Залишити без змін визначену заставу у розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 60 560 грн., з визначеними обов`язками, передбаченими ст. 194 КПК України.

На ухвалу може бути подана апеляція до Дніпровського апеляційного суду до ухвалення судового рішення по суті протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя Бабушкінського районного суду

м. Дніпропетровська ОСОБА_1