Справа № 148/947/24
Провадження №1-кс/148/175/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2024 року м. Тульчин

Слідчий суддя Тульчинського районного суду Вінницької області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчої ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Тульчина клопотання старшого слідчого Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_7 у кримінальному провадженні № 0000130, внесеному до ЄРДР 19.04.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Михайлівка Тульчинського району Вінницької області, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , українцю, громадянину України, з неповною середньою освітою, одруженому, військовослужбовцю, в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,

встановив:

Старший слідчий Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_7 звернулася в суд з вказаним вище клопотанням, яке погоджено з прокурором Гайсинського відділу Вінницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_8 .

Клопотання мотивоване тим, що Тульчинським РВП ГУНП у Вінницькій області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000130 від 19.04.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, підозрюваним у якому є ОСОБА_5 .

В межах досудового розслідування в даному кримінальному провадженні установлено, що наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №42 від 22.03.2022, солдата запасу ОСОБА_5 призначено на посаду начальника польової лазні військової частини НОМЕР_1 , ВОС-000915, шпк «молодший сержант».

Згідно до ст. 1 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ та організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» № 64/2022 від 24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України в Україні уведено воєнний стан із 05:30 24.02.2022 строком на 30 діб, який продовжено указами №133/2022 від 14.03.2022, № 259/2022 від 18.04.2022, № 341/2022 від 17.05.2022, № 573/2022 від 12.08.2022, №757/2022 від 07.11.2022, №58/2023 від 06.02.2023, №254/2023 від 01.05.2023 та № 451/2023 від 26.07.2023, та який триває по даний час.

Солдат запасу ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем, згідно до ст. ст. 11, 16, 49, 127-128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, окрім іншого, зобов`язаний свято та непорушно додержуватись Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно й чесно виконувати військовий обов`язок, бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим, постійно підвищувати рівень військових професійних знань, удосконалювати свою виучку та майстерність, знати та виконувати свої обов`язки й додержуватись вимог Статутів Збройних Сил України, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою, постійно бути зразком високої культури, скромності й витримки, берегти військову честь, завжди пам`ятати, що за його поведінкою судять не лише про нього, а й про Збройні Сили України в цілому, точно та вчасно виконувати покладені на нього обов`язки та поставлені йому завдання, додержуватись військової дисципліни, не допускати негідних учинків, точно, вчасно та сумлінно виконувати накази командирів (начальників).

Статтями 3-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України передбачено, окрім іншого, що військова дисципліна досягається шляхом особистої відповідальності кожного військовослужбовця за дотримання Конституції та законів України, Військової присяги, виконання своїх обов`язків, вимог Статутів Збройних Сил України, а також зобов`язує кожного військовослужбовця додержуватись Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги Статутів Збройних Сил України, накази командирів.

Водночас, у порушення зазначених вище норм законодавства України військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 солдат запасу ОСОБА_5 учинив кримінальне правопорушення за наступних обставин.

Так, 19.04.2024 близько 10:30 год., ОСОБА_5 прибув до контрольно пропускного пункту, через який здійснюється вхід до пункту постійної дислокації військової частини НОМЕР_1 , де проходив військову службу, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , де в нього виникла словесна суперечка із іншими військовослужбовцями, які несли службу в добовому наряді, через те, що ОСОБА_5 перебував в стані алкогольного сп`яніння. Після чого останній, зайшовши на вищевказану територію, пройшовши до основного приміщення, зустрів там старшого наряду ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя АДРЕСА_3 , який наказав йому йти спати в приміщення, що розташоване на цій ж території, поблизу основного приміщення та разом з ОСОБА_9 пройшов туди, де залишився, а ОСОБА_9 в свою чергу пішов на контрольно пропускний пункт до інших військовослужбовців. В цей момент ОСОБА_5 повернувся до основного приміщення постійного пункту дислокації, де піднявся на 3 поверх, шляхом вільного доступу, зайшовши, до кімнати відпочинку наряду знайшов в даній кімнаті штатну автоматичну зброю АКМ 74 серійний номер НОМЕР_2 у зборі з магазином спорядженим бойовими набоями калібру 5,45 мм у кількості 30 шт., яка закріплена за військовослужбовцем ВЧ НОМЕР_1 ОСОБА_9 та яку останній залишив під час несення добового чергування без нагляду.

Після вище вказаних дій ОСОБА_5 , тримаючи у руках вище вказану зброю, перебуваючи в приміщенні пункту постійної дислокації військової частини НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння, грубо порушуючи громадський порядок, діючи з прямим умислом, направленим на вчинення хуліганських дій, з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю та винятковим цинізмом та з метою продемонструвати свою перевагу, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання використав автоматичну зброю АКМ 74 серійний номер НОМЕР_2 , здійснивши один постріл в стелю, а після вийшовши з будівлі, усвідомлюючи, що за його діями спостерігають інші військовослужбовці та його дії носять суспільно небезпечний характер, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи з прямим умислом та з особливою зухвалістю, з хуліганських мотивів та з метою грубого порушення громадського порядку, ігноруючи норми моралі та етики, із застосуванням вогнепальної зброї, бажаючи самоутвердитися та протиставити себе іншим військовослужбовцям, суспільству, діючи з нахабним та зневажливим ставленням до норм громадського порядку та існуючих у суспільстві загальновизнаних правил поведінки і моральності використав автомат АКМ 74 серійний номер НОМЕР_2 , із якого здійснив 6 пострілів вгору, після чого направившись в напрямку контрольно пропускного пункту, де зустрів військовослужбовця ОСОБА_10 та, продовжуючи порушувати громадський порядок, діючи з особливою зухвалістю, нахабним та зневажливим ставленням до норм громадського порядку та існуючих у суспільстві загальновизнаних правил поведінки і моральності, використав автоматичну зброю АКМ 74 серійний номер НОМЕР_2 , здійснивши один постріл поблизу ОСОБА_10 в землю.

19.04.2024 о 13:20 год. в межах вказаного кримінального провадження згідно п. 2 ч. 1 ст. 208 КПК України ОСОБА_5 затримано. 20.04.2024 йому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, а саме у грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю чи винятковим цинізмом із застосуванням вогнепальної зброї.

Необхідність обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_5 обґрунтована тим, що останній підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, а також існують ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме підозрюваний може: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду з метою уникнення відповідальності; незаконно впливати на свідків, знищити, сховати або спотворити речі, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, вчинити інше кримінальне правопорушення.

А тому слідчий просить обрати підозрюваному ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком 60 діб.

У судовому засіданні слідчий та прокурор клопотання підтримали в повному обсязі за обставин, викладених вище. Вважають, що інші більш м`які запобіжні заходи не зможуть забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_5 , оскільки він підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, а тому може переховувавтись від суду та слідства, свідки є його колегами по службі, тому він може впливати на них для зміни ними показів. Також просили врахувати, що він підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, який має зухвалий характер, адже вчинений серед білого дня із застосуванням вогнепальної зброї. Не заперечили того, що підозрюваний співпрацює зі слідством, на виклики слідчого зявляється. Просили клопотання задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_5 , його захисник ОСОБА_6 у судовому засіданні заперечили щодо клопотання слідчого та просили обрати підозрюваному запобіжний захід у виді домашнього арешту, посилаючись на те, що обвинувачений має постійне зареєстроване місце проживання по АДРЕСА_1 ,має сталі соціальні звязки: одружений, має сина, постійне місце роботи, є військовослухбовцем, також у нього достатній матеріальний стан, позитивно характеризується за місцем проживання. Захисник вважає, що прокурором не доведено існування ризиків, які б вказували на необхідністю обрання найсуворішого запобіжного заходу. Обвинувачений пояснив, що він визнає свою провину, дуже шкодує про вчинене, співпрацює зі слідством, на першу вимогу буде з`являтися до слідчого та суду.

Вивчивши доводи клопотання, вислухавши думку учасників щодо нього, дослідивши додані до клопотання докази, суд доходить наступного.

Пунктом 9 ч. 2 ст. 131 КПК України визначено, що заходами забезпечення кримінального провадження є: запобіжні заходи.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам, переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

На підставі ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, що свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

У постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про узагальнення судової практики застосування судами першої та апеляційної інстанції процесуального законодавства щодо обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою» № 14 від 19.12.2014 зазначено, що відповідно до ч. 6 ст. 22 КПК України суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків. У ході судового провадження сторона обвинувачення зобов`язана доводити реальність ризиків, що виправдовують обмеження свободи.

Крім того, з аналізу ч.2 ст. 177 КПК України вбачається, що, крім наявності ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першої статті 177 КПК, слід враховувати, що підставою застосування запобіжного заходу має бути наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення.

Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) у рішенні по справі «Нечипорук і Йонкало проти України» у пункті 175 зазначив, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Крім того, згідно рішення ЄСПЛ у справах «Фокс, Камбел і Харлі проти Об`єднаного Королівства» від 30.08.1990, «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

На час розгляду клопотання органом досудового слідства ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

З досліджених в судовому засіданні доказів слідчий суддя дійшов переконання, що слідчим, прокурором доведено наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

Обґрунтуваність даної підозри підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, зокрема: копією рапорту від 19.04.2024 (а.с. 6), протоколом огляду від 19.04.2024 (а.п. 8, 9), протоколом затримання особи від 19.04.2024 (а.с. 12, 13), протоколами допиту свідків від 19.04.2024 (а.п.24-25, 26-27, 28-29, 30-32, 33-35, 36-37).

Також, на переконання суду, прокурором в судовому засіданні доведено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме: можливості підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування або суду з метою уникнення відповідальності, оскільки він підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, покарання за який передбачено у виді позбавлення волі від 3 до 7 років; можливості впливати на свідків,які є жителями с. Михайлівка, яких він добре знає та військовослужбовців, з якими разом проходить військову службу; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки місцем кримінального правопорушення є місце проходження обвинуваченим військової служби.

Вказане свідчить про необхідність обрання підозрюваному запобіжного заходу з метою запобігання вказаним ризикам та забезпечення його належної процесуальної поведінки.

Вирішуючи питання про те, чи підлягає застосуванню до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, чи більш м`який запобіжний захід, слідчий суддя керується вимогами ст. 29 Конституції України, статті 9 Загальної Декларації прав людини, ст. 5 Конвенції «Про захист прав людини та основоположних свобод», ст. 12 КПК України, за змістом яких обмеження права особи на свободу й особисту недоторканість можливе лише у передбачених законом випадках, за встановленою процедурою.

У відповідності до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Також слідчим суддею приймається до уваги, що відповідно до ч. 1 ст. 176 КПК України тримання під вартою є найбільш суворішим запобіжним заходом.

З врахуванням тяжкості інкримінованого підозрюваному кримінального правопорушення, яке має високий ступінь суспільної небезпеки, вчинений в зухвалий спосіб серед білого дня із застосуванням вогнепальної зброї, існуючих ризиків, особи підозрюваного, слідчий суддя не вбачає ґрунтовних підстав та можливості застосування щодо ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді домашнього арешту, як на тому наполягала сторона захисту, як такого, що достатній для запобіганню наявним ризикам та виконанню підозрюваним процесуальних обов`язків. На переконання слідчого судді, таким запобіжним заходом в даному випадку може бути саме тримання під вартою.

З огляду на вказане слідчий суддя доходить висновку про обгрунтованість клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою та вважає, що воно підлягає задоволенню.

Разом з тим, відповідно ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті. В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Враховуючи вік підозрюваного ОСОБА_5 , стан його здоровя, зокрема, що з 22.04.2024 по 24.04.2024 він перебував в реанімаціному відділенні ІНФОРМАЦІЯ_3 , куди доставлений із зали суду через втрату свідомості, з приводу розладів психіки та поведінки внасллідок вживання алкоголю, синдром залежності ІІ ступеню. Судомний синдром. ІХС а/с міокардіоклерд аорти вінцевих судин ІХ ІІ 2 ст. СНІ. Ризик ССУ ІІІ ФКІ (епікриз); його соціальні звязки, які є сталими, адже він має сімю: сина, дружину, з якою проживає разом в батьківському будинку, де й зареєстрований: АДРЕСА_1 ; його репутацію, а саме позитивну характеристику за місцем проживання, характеристуку за місцем служби підозрюваного суд не приймає як належний доказ, оскільки вона не підписана уповноваженою особою, не містить дати, а тому не може бути розцінена як достовірний документ; задовільний майновий стан, про що свідчить наявність в нього стабільного заробітку, земельної ділянки на праві власності, відсутність непогашених судимостей та нових повідомлень про підозру у вчиненні інших кримінальних правопорушень, слідчий суддя доходить висновку про можливість в даному конкретному випадку визначити підозрюваному ОСОБА_5 як альтернативу - заставу в межах п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України у розмірі двадцяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб в сумі 60560 грн. Визначаючи обвинуваченому заставу, слідчий суддя виходить із того, що такий її розмір під загрозою її втрати утримуватиме підозрюваного від намірів та спроб порушувати покладені на нього обов`язки, при цьому не буде таким, щоб через очевидну неможливість виконання умов цього запобіжного заходу, це фактично призвело б до подальшого його ув`язнення, яке в останньому випадку перетворилось би на безальтернативне.

Крім того, слідчий суддя вважає необхідними покласти на підозрюваного обовязки, передбачені пп. 1-4 ч. 5 ст. 194 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 177, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 350 КПК України, слідчий суддя,-

постановив:

Клопотання задовольнити.

Застосувати щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 60 (шістдесят) днів, взявши під варту з зали суду.

Визначити розмір застави, який здатний забезпечити виконання підозрюваним ОСОБА_5 покладених на нього обов`язків, у розмірі двадцяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб в сумі 60560 грн., після внесення якої ОСОБА_5 підлягає звільненню з-під варти в порядку, передбаченому ч. 4 ст. 202 КПК України.

З дня внесення застави строком на два місяці покласти на підозрюваного ОСОБА_5 обов`язки, передбачені пп. 1-4 ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати за викликом до слідчого, прокурора, суду;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу прокурора чи суду;

- повідомляти слідчого, суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утриматись від спілкування зі свідками: ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_9 , ОСОБА_13 , ОСОБА_10 .

Строк дії ухвали про тримання під вартою - до 21.06.2024 включно.

Копію ухвали вручити підозрюваному, захиснику та прокурору, а також направити для виконання начальнику СІЗО ДУ "Вінницька установа виконання покарань № 1".

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Вінницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повна ухвала складена 26.04.2024 .

Слідчий суддя ОСОБА_1