ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/847/24 Справа № 175/9204/23 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2024 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

судді-доповідача: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю

секретаря судового засідання: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дніпровського апеляційного суду у м.Кривий Ріг апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 який діє в інтересах ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 22.03.2024р., про відмову в задоволенні скарги представника ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_6 на бездіяльність посадових осіб ТУ ДБР розташованого у м.Краматорську, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР,-

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 22.03.2024р.було відмовлено в задоволенні скарги представника ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_6 на бездіяльність посадових осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Ухвала слідчого судді обґрунтована тим, що заява ОСОБА_7 фактично стосується незгоди заявника зі складеним поліцейським протоколом про адміністративне правопорушення, а так само з винесеною за результатами розгляду цього протоколу постановою суду про притягнення до адміністративної відповідальності, а також не містить достатніх даних про наявність ознак кримінально-караного діяння. Посадовими особами Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську, не було допущено протиправної бездіяльності при розгляді цієї заяви.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, адвокат ОСОБА_6 який діє в інтересах ОСОБА_7 оскаржив в апеляційному порядку з пропуском строку на апеляційне оскарження.

Зазначає, що ухвала була отримана на електронну адресу представника скаржника лише 10.04.2024 року та просить поновити строк на подання цієї апеляційної скарги.

Що ж стосується оскаржуваної ухвали слідчого судді, то апелянт просить зобов`язати слідчого Першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Краматорську) Територіального управління ДБР, розташоване у місті Краматорську Максима Теличко внести відомості про кримінальне правопорушення викладені у заяві ОСОБА_7 , що містить ознаки ч.1 ст. 384 Кримінального кодексу України до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування. В обґрунтування вимог вказує, що в оскаржуваній ухвалі суд першої інстанції не обґрунтовано прийшов до висновку про відсутність суспільної небезпеки в дії поліцейського із створення та подання підробленого доказу. Навпаки, такі дії з боку особи що наділена владою має підвищену суспільну небезпеку. Проведення об`єктивного досудового розслідування за вказаною заявою дасть можливість встановити всі дійсні обставин справи і лише тоді можна або стверджувати, або спростовувати наявність суспільної небезпеки в діях поліцейського, наразі такі висновки суду першої інстанції є передчасними та необґрунтованими

Сторони кримінального провадження про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги повідомлені належним чином, це підтверджується наявними матеріалами справи, клопотань про відкладення слухання справи не надходило.

У апеляційній скарзі апелянт просить розглянути її без участі скаржника та його представника. Крім того від ОСОБА_6 надійшла заява про розгляд справи без участі ОСОБА_7 та адвоката ОСОБА_6 .

Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши надані матеріали, колегія суддів вважає за наступне.

Згідно ч.1 ст.117 КПК України, пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.

Як вбачається з матеріалів справи, скаржник не був присутній при постановлені ухвалу слідчого судді. Лише 10.04.2024р. було отримано на електронну адресу копію оскаржуваного рішення та направлено апеляційну скаргу 14.04.2024 р.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 22.03.2024р. підлягає задоволенню, оскільки причини пропуску строку на апеляційне оскарження ухвали суду є поважними та підтверджуються матеріалами справи.

Згідно із ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Згідно матеріалів справи 10 жовтня 2023 року до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську, надійшла заява ОСОБА_7 про вчинення кримінального правопорушення. Однак, передбачені законом відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені не були.

В зв`язку з чим, заявник таку бездіяльність оскаржив до слідчого судді і в своїй скарзі вважає, що посадові особи Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську своїми діями порушують кримінальне процесуальне законодавство України. Просив суд зобов`язати уповноважених осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську, внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості за заявою ОСОБА_7 від 10 жовтня 2023 року та розпочати розслідування.

Відмовляючи у задоволенні скарги слідчий суддя виходив з того, що заява ОСОБА_7 не містить викладу обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

З таким висновком погоджується і колегія суддів, виходячи з наступного.

Згідно з ч. 1ст. 214 КПК України, слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь - якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Відповідно до ч. 5 ст. 214 КПК України передбачено, що до Єдиного реєстру досудових розслідувань, серед іншого, вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела.

Положення ст. 214 КПК України перебувають у взаємозв`язку з ч. 1ст. 2 КК України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом, і саме тому відомості, які вказують на ознаки складу злочину, кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

До ЄРДР вносяться не будь-які заяви, які надходять до органів досудового розслідування, а лише відомості про кримінальне правопорушення, коли такі відомості викладені особою в заяві чи повідомленні про кримінальне правопорушення.

Відповідно до висновку зробленого у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 818/1526/18 у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Згідно ч. 1 ст. 11 КК України кримінальним правопорушенням є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом кримінального правопорушення.

Як слідує з матеріалів провадження, в заяві про вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_7 просить внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.384 КК України за заявою ОСОБА_7 від 10 жовтня 2023 року та розпочати розслідування.

Однак, як вірно зазначив в ухвалі слідчий суддя, в заяві не наведено відомостей, які б вказували на об`єктивні ознаки введення в оману суду або іншого уповноваженого органу, тобто подання завідомо недостовірних або підроблених доказів, які могли б бути вчинені спеціальним суб`єктом кримінального правопорушення свідком, потерпілим, експертом, спеціалістом, перекладачем, оцінювачем, які попереджені про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання, висновок, звіт або переклад, та свідчили про наявність в діях певної особи ознак передбачених КК України кримінальних правопорушень.

В заяві ОСОБА_7 не наведено відомостей, про обставини вчинення кримінального правопорушення, які б об`єктивно підтверджували реальність події злочину в розумінні положень ст. 11 КК України, а викладення даних, щодо фактичної незгоди заявника зі складеним поліцейським протоколом про адміністративне правопорушення, а так само з винесеною за результатами розгляду цього протоколу постановою суду про притягнення заявника до адміністративної відповідальності, на переконання колегії суддів, дозволяє зробити висновок про відсутність правової підстави для виникнення обов`язку вчинити певні дії за такою заявою щодо початку досудового розслідування кримінального провадження відповідно до положень ст. 214 КПК України.

Отже, всупереч доводам адвоката ОСОБА_6 який діє в інтересах ОСОБА_7 , висновки слідчого судді про відмову у задоволенні скарги його скарги ґрунтуються на вимогах закону та підтверджуються матеріалами судового провадження, а тому доводи апелянта в цій частині є неспроможними.

Що стосується доводів апеляційної скарги, про те, що уповноважена особа не виконала вимоги ст. 214 КПК України щодо необхідності внесення відомостей до ЄРДР, то колегія суддів зауважує, що не будь-яка заява про вчинене кримінальне правопорушення виключно з огляду на її назву набуває статусу цього документа і її подання до ДБР не тягне за собою процесуальні наслідки у виді внесення відомостей до ЄРДР, оскільки вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, яких ОСОБА_7 наведено не було, а відтак, не було і бездіяльності по невнесенню відомостей до ЄРДР.

Будь - яких істотних порушень вимог КПК України, які б перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді ухвалити законне та обґрунтоване рішення, колегія суддів не вбачає.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку про законність, обґрунтованість та вмотивованість постановленої слідчим суддею ухвали за скаргою адвоката ОСОБА_6 який діє в інтересах ОСОБА_7 та підстав для її скасування не має.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Клопотання апелянта ОСОБА_6 про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 22.03.2024р. задовольнити.

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 який діє в інтересах ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 22.03.2024р., про відмову в задоволенні скарги представника ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_6 на бездіяльність посадових осіб ТУ ДБР розташованого у м.Краматорську, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, залишити без змін.

Ухвала є остаточною та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді