САДГІРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. ЧЕРНІВЦІ
Справа № 726/508/24
Провадження № 1-кп/726/74/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.04.2024 м. Чернівці

Садгірський районний суд м. Чернівці у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі

судових засідань ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0000010 по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чернівці, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, туркмена по національності, неодруженого, із середньою освітою, не працюючого, раніше неодноразово судимого, а саме:

1) 12.08.2003 Садгірським районним судом м. Чернівці за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді 3 років 1 місяця позбавлення волі;

2) 16.01.2007 Садгірським районним судом м. Чернівці за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК

України до покарання у виді 4 років 6 місяців позбавлення волі;

3) 07.12.2011 Садгірським районним судом м. Чернівці за ч. 1 ст. 309, 395 КК України до покарання у виді арешту строком на 8 місяців;

4) 26.06.2012 Садгірським районним судом м. Чернівці за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 263, 395 КК України до покарання у виді 2 років 7 місяців позбавлення волі;

5) 23.05.2014 Садгірським районним судом м. Чернівці за ч. 1 ст. 263 КК України до покарання у виді 1 року 6 місяців позбавлення волі;

6) 10.07.2014 Садгірським районним судом м. Чернівці за ч. 2 ст. 309 КК України до покарання у виді 2 років 6 місяців позбавлення волі;

7) 08.06.2017 Садгірським районним судом м. Чернівці за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді арешту строком на 6 місяців;

8) 12.07.2017 Садгірським районним судом м. Чернівці за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді 3 років 1 місяця позбавлення волі;

9) 08.08.2017 Садгірським районним судом м. Чернівці за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді 3 років 2 місяців позбавлення волі;

10) 28.10.2020 Садгірським районним судом м. Чернівці за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді арешту строком на 6 місяців;

11) 01.06.2022 Першотравневим районним судом м. Чернівці за ст. 395 КК України до покарання у виді арешту строком на 1 місяць;

12) 01.02.2024 Саднгірським районним судом м. Чернівці за ст.395 КК України до покарання у виді арешту строком на 3 місяці,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

28.12.2023, в період часу близько з 20:00 год. по 20:30 год., ОСОБА_4 , перебуваючи у приміщенні квартири АДРЕСА_2 , в умовах дії воєнного стану, введеного відповідно до Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №64/2022 від 24.02.2022, діючи з корисливих мотивів, маючи на меті особисте збагачення, умисно, протиправно, повторно, шляхом вільного доступу, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, з куртки, таємно викрав мобільний телефон марки «Iphone 7 Plus» чорного кольору, моделі MN4D2ZP/A, серійний номер НОМЕР_1 , IMEI: НОМЕР_2 , вартість якого, згідно висновку експерта №CE-19/126-24/232-ТВ від 09.01.2024, могла становити 2683 грн 33 коп, із сім-картою «ВФ Україна» НОМЕР_3 , яка матеріальної цінності не становить, у червоному чохлі, який матеріальної цінності не становить, а також грошові кошти в сумі 1000 грн. Після цього, ОСОБА_4 покинув місце вчинення злочину, а викраденим розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_6 матеріальних збитків на суму 3683 грн 33 коп.

У пред`явленому обвинуваченні ОСОБА_4 у судовому засіданні свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України визнав повністю. Обвинувачений підтвердив факти викладені в обвинувальному акті. Просив суворо його не карати, врахувати, що він щиро розкаявся у скоєному, просить вибачення.

Суд, відповідно до ч.3 , оскільки проти цього не заперечували учасники судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясував, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумніви у добровільності їх позиції у суду відсутні. Окрім того, учасникам судового провадження роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд вважає доведеним, що обвинувачений ОСОБА_4 28.12.2023 року умисно, таємно, із корисливих спонукань та повторно в умовах воєнного стану, скоїв таємне викрадення чужого майна (крадіжку), ці дії необхідно кваліфікувати за ч.4 ст.185 КК України.

При обранні виду та розміру покарання, суд приймає до уваги ступінь суспільної небезпеки скоєного кримінального правопорушення. Відповідно до ст.12 КК України, злочин передбачений ч.4 ст. 185 КК України є тяжким.

Враховуються дані про особу обвинуваченого, зокрема те, що ОСОБА_4 був раніше неодноразово засудженим, неодноразово був зареєстрований з діагнозами: гостра алкогольна та канабіоїдна інтоксикація в ОКНП «ЧОНД», останній раз 16.07.2023 р., неодноразово проходив стаціонарне лікування з 2016 р. по 2022 р., відповідно до інформаційної довідки ЧОПЛ знаходився на стаціонарному лікуванні, останнє перебування з 25.09.2022 р. по 05.10.2022 р., діагноз: легка розумова відсталість з порушенням поведінки та емоцій. Перебував на обліку в ЧОПЛ, відповідно до довідки-характеристики - скарг та зауважень не надходило.

Згідно ст. 65 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Обставинами, які пом`якшують покарання, згідно зі ст.66 КК України , суд вважає те, що обвинувачений розкаявся у вчиненому, відшкодував шкоду, повернувши викрадене. Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 , на підставі ст. 67 КК України - судом не встановлено.

Визначаючи вид та міру покарання суд керується положеннями частини 2 ст.50 КК України, відповідно до якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Враховуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, беручи до уваги вказані обставини в сукупності зі ставленням ОСОБА_4 до вчиненого, суд приходить до висновку про призначення останньому основного покарання у виді позбавлення волі в межах санкцій норм закону, які передбачають відповідальність за вчинений ним злочин.

Крім того, враховуючи думку потерпілої ОСОБА_6 , яка просила суворо не карати обвинуваченого, приймаючи до уваги наявність кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, суд вважає необхідним, визначаючи обвинуваченому покарання за це діяння, застосувати ч. 1 ст. 69 КК України та призначити покарання нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ч. 4 ст. 185 КК України за це кримінальне правопорушення.

Таке покарання, на переконання суду, необхідне для виправлення обвинуваченого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

Призначаючи остаточне покарання обвинуваченому, суд вважає доцільним призначити покарання на підставі ч.4 ст.70 КК України, за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

Виходячи з приписів кримінального закону правила призначення покарання, передбачені ч. 4 ст. 70 КК, застосовуються в разі, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У такому випадку суд може при призначенні покарання за другим вироком як поглинути покарання за першим вироком, так і приєднати його повністю або частково, однак таким чином, щоб обраний захід примусу не перевищував максимального покарання, встановленого статтею (частиною статті), за якою особу засуджено, і водночас не був меншим строку покарання, визначеного за перший злочин. При цьому суд зобов`язаний в остаточне, призначене за сукупністю злочинів, покарання зарахувати покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в ст. 72 цього Кодексу.

З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_4 було засуджено вироком Садгірського районного суду м. Чернівці від 01.02.2024 року за ст. 395 КК України до покарання у виді 3 місяці арешту, зміненого ухвалою Шевченківського районного суд м. Чернівці від 29.03.2024 р. невідбуту частину покарання у виді 2 (двох) місяців 2 (двох) днів арешту на покарання у виді 4 (чотирьох) місяців 4 (чотирьох) днів пробаційного нагляду.

Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 можливе лише в умовах ізоляції від суспільства, а тому вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі, з врахуванням тяжкості вчиненого, даних про особу обвинуваченого, повернення викраденого майна потерпілій, пом`якшуючих покарання обставин, позиції сторони обвинувачення та захисту висловлену під час судових дебатів, в межах санкції ч.4 ст.185 КК України, та з врахувнням думки потерпілої, застосувати принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим із застосуванням ст. 70 КК України, 72 КК України та 69 КК України остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на строк 1 років 6 місяців. Таке покарання, буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Під час досудового розслідування до обвинуваченого застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою, необхідним є вважати продовженою дію запобіжного заходу до набрання вироком законної сили. Початок строку відбування покарання суд вважає правильним рахувати з моменту затримання ОСОБА_4

Цивільний позов не заявлявся.

У відповідності до ч. 2 ст. 124 КПК України з обвинуваченого ОСОБА_4

необхідно стягнути на користь держави витрати на залучення експертів.

Питання про речові докази та документи суд вирішить відповідно до ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368-374 КПК України суд, -

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

Призначити ОСОБА_4 покарання за ч. 4 ст. 185 КК України із застосуванням ст. 69 КК України, до відбуття покарання у виді позбавлення волі строком 1 (один) рік 6 (шість) місяців.

На підставі ст. 70 ч. 4 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання, призначеного за вироком Садгірського районного суду м. Чернівці від 01.02.2024 року, зміненого ухвалою Шевченківського районного суд м. Чернівці від 29.03.2024 р. невідбуту частину покарання у виді 2 (двох) місяців 2 (двох) днів арешту на покарання у виді 4 (чотирьох) місяців 4 (чотирьох) днів пробаційного нагляду, застосувавши правила передбачені ст. 72 ч. 1 КК України, а саме одному дню позбавлення волі відповідають два дні пробійного нагляду, більш суворим покаранням, призначеного за цим вироком та остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді 1 (одного) року 6 (шести) місяців позбавлення волі.

Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу ОСОБА_4 залишити раніше застосований - тримання під вартою.

Строк відбування покарання рахувати з моменту фактичного затримання, тобто з 25.01.2024 року, в строк відбування покарання за правилами, передбаченими ст. 72 ч. 5 КК України, зарахувати час попереднього ув`язнення з 25.01.2024 року до вступу вироку в законну силу.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати, пов`язані із проведенням експертизи № СЕ-19/126-23/232-ТВ від 09.01.2024 року в розмірі 1135 (одна тисяча сто тридцять п`ять) грнивень 92 коп.

Речові докази по справі - вважати повернутими законному володільцю.

Вирок може бути оскаржений до Чернівецького апеляційного суду через Садгірсьий районний суд м. Чернівці впродовж 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не подано. У разі її подання, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий суддяОСОБА_1