ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-п/803/399/24 Справа № 210/513/24 Суддя у 1-й інстанції - Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2024 року м.Кривий Ріг

колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

судді-доповідача ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Кривому Розі питання щодо вирішення територіальної підсудності скарги ОСОБА_5 на бездіяльність службових осіб відділення поліції №2 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області, -

в с т а н о в и л а :

ухвалою слідчого судді Дзержинського районного суду м.Кривого Рогу від 31 січня 2024 року скаргу ОСОБА_5 на бездіяльність службових осіб відділення поліції №2 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви про кримінальне правопорушення, направлено до Дніпровського апеляційного суду для визначення територіальної підсудності.

Ухвала обґрунтована тим, що ОСОБА_5 оскаржує бездіяльність Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення, а не ВП № 2 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області, оскільки останній не звертався до ВП № 2 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області. У зв`язку з чим, слідчий суддя дійшов висновку, що скарга подана з порушенням правил територіальної підсудності.

Учасники судового процесу до Дніпровського апеляційного суду не з`явились, про дату, час та місце розгляду вказаного подання повідомлені належним чином, заяв про перенесення розгляду подання до суду не надходило.

Заслухавши суддю доповідача, перевіривши доводи ухвали, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 34 КПК України кримінальне провадження передається на розгляд іншого суду, якщо:

1) до початку судового розгляду виявилося, що кримінальне провадження надійшло до суду з порушенням правил територіальної підсудності;

2) після задоволення відводів (самовідводів) чи в інших випадках неможливо утворити новий склад суду для судового розгляду;

3) обвинувачений чи потерпілий працює або працював у суді, до підсудності якого належить здійснення кримінального провадження;

4) ліквідовано суд, який здійснював судове провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 34 КПК України питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції одного суду апеляційної інстанції вирішується колегією суддів відповідного суду апеляційної інстанції за поданням місцевого суду або за клопотанням сторін чи потерпілого не пізніше п`яти днів з дня внесення такого подання чи клопотання, про що постановляється вмотивована ухвала.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскарженні дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, а саме: бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, володільцем тимчасово вилученого майна.

За нормами КПК вбачається, що законодавець у більшості випадків прямо зазначає, що судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування здійснюється слідчим суддею суду першої інстанції, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування (п. 18 ч. 1 ст.3, ч. 7 ст.100, ч. 2 ст.132, ч. 1 ст.184, ч. 1 ст.192, ч. 2 ст.199, ч.1 ст.201, ч. 3 ст.244, ч. 10 ст.290 КПК України). З урахуванням положень ч.6 ст.9 КПК України правильним є застосування зазначеного правила і до розгляду клопотань та скарг, територіальна підсудність щодо яких прямо не визначена процесуальним законом, в тому числі скарг, поданих в порядку ст.ст. 303-307 КПК України.

У даному випадку не можна керуватися положенням ч. 1ст. 32 КПК України, яке, з огляду на зміст цієї статті та її місце у структурі КПК України, стосується лише суду, який здійснює кримінальне провадження як орган, що розглядає справу по суті (пункти 20-22 ч. 1 ст.3, ст.30, ст.31 КПК України) та не регламентує діяльність слідчого судді.

З аналізу статей глави 26 КПК України вбачається, що територіальна підсудність скарг не визначена, однак, відповідно до норм КПК України клопотання, заяви, скарги під час досудового розслідування розглядає слідчій суддя місцевого суду, у межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування. З урахуванням положень ч.6 ст.9 КПК України, зазначене правило слід застосовувати і до розгляду скарг, клопотань, територіальна підсудність, щодо яких прямо не визначена процесуальним законом (лист Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 05.04.2013 року № 223-559/0/4-13).

Згідно з пунктом 1ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод(надалі - Конвенція) «кожен при встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на розгляд судом, встановленим законом». А відповідно до ч. 1ст. 8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом.

За допомогою правил про підсудність забезпечується також рівність всіх громадян перед законом і судом (ст. 24 Конституції України та ст. 10 КПК України). Будучи одним з проявів цієї конституційної засади, чітко встановлена законом підсудність набуває ознак суб`єктивного права людини на законного суддю, тобто права будь-якої людини знати наперед, який саме суд і в якому складі відповідно до закону правомочний здійснювати стосовно нього судове провадження, якщо така необхідність виникне.

Важливість суворого дотримання правил про підсудність доводиться і практикою Європейського суду з прав людини.

Як вбачається з тексту скарги, ОСОБА_5 звернувся із заявою до Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області про вчинення кримінального правопорушення з приводу недопуску адміністрацією КП «Криворізька міська лікарня № 1» його до пільгових палат. 25.01.2024р. Криворізьким РУП ГУ Національної поліції України в Дніпропетровській області була надана довідка про те, що ознак кримінального правопорушення не виявлено, тому згідно ст. 214 КПК України підстави, для внесення викладених у зверненні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань та початку досудового розслідування відсутні. Тому було прийнято рішення про надсилання їх для розгляду до ВП № 2 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області (вих. № 45/4-559 від 24.01.2024). З огляду на що, ОСОБА_5 просить зобов`язати ВП №2 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області.

Відповідно до п.2 ч.2 ст.304 КПК України скарга повертається, якщо вона не підлягає розгляду в цьому суді.

За вказаних обставин, якщо слідчий суддя зробив висновок, що вказана скарга не підлягає розгляду у Дзержинському районному суді м.Кривого Рогу, відповідно до вимог вищевказаної статті, зобов`язана повернути скаргу скаржнику із роз`ясненням права звернення з даною скаргою до суду у межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.

При цьому, направлення скарги до апеляційної інстанції для вирішення територіальної підсудності, в даному випадку, не ґрунтується на вимогах КПК.

Разом з тим, матеріали вказаного провадження №210/513/24, не містять подання місцевого суду, або адресоване апеляційному суду клопотання сторін кримінального провадження, які відповідно до вимог ч. 2 ст. 34 КПК України можуть бути підставою для вирішення судом апеляційної інстанції питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції одного суду апеляційної інстанції.

Чинним КПК України не передбачено вирішення судом апеляційної інстанції питання про направлення матеріалів судового провадження на розгляд до іншого суду у порядку ст.34 КПК України на підставі лише ухвали місцевого суду, якою прийнято рішення про направлення справи до суду апеляційної інстанції для визначення підсудності.

Відсутність подання місцевого суду унеможливлює вирішення питання про зміну підсудності, у порядку ст. 34 КПК України.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що підстав, які визначені процесуальним законом для направлення скарги ОСОБА_5 на бездіяльність службових осіб відділення поліції №2 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області на розгляд до іншого суду немає.

Керуючись ст.ст.32, 34 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а :

скаргу ОСОБА_5 на бездіяльність службових осіб відділення поліції №2 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області, повернути до Дзержинського районного суду м.Кривого Рогу для подальшого розгляду.

Копію цієї ухвали надіслати учасникам судового провадження, голові Дзержинського районного суду м.Кривого Рогу.

Ухвала оскарженню не підлягає

Судді