Номер провадження: 11-сс/813/410/24
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.02.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 14.02.2024 року, відносно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця селища Хлібодарське, Одеського району, Одеської області, громадянина України, неодружений, дітей не має, офіційно не працює, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

підозрюваного у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0001198 від 07.09.2023 року, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.263, ч.2 ст.307 КК України, -

установив

Зміст оскарженого судового рішення

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 14.02.2024 року частково задоволено клопотання слідчого та відносно ОСОБА_8 продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, до 26.03.2024 року, без зміни раніше визначеного розміру застави, а саме у розмірі 300 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто у сумі 805 200 (вісімсот п`ять тисяч двісті) гривень.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що прокурором надано матеріали (докази), які є достатніми для переконання що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти доведеним під час розгляду клопотання ризикам.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала

Не погодившись із зазначеною ухвалою слідчого судді захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій, вважає оскаржувану ухвалу необґрунтованою, просить її скасувати та постановити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого та застосувати до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 20 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовує тим, що ризики, заявлені слідчим не підтверджені жодними доказами; судом не враховано особу підозрюваного, а саме наявність у нього соціальних зв`язків, зокрема наявності у нього родини, постійного місця проживання, а розмір застави є занадто великим для його родини

Крім того, захисник зазначає, що розмір застави, визначений слідчим суддею є завідомо непомірним для підозрюваного та його родини.

Позиції учасників апеляційного розгляду

Заслухавши суддю-доповідача, захисника ОСОБА_7 , який підтримав апеляційну скаргу; прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги захисника, дослідивши матеріали судового провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов таких висновків.

Мотиви апеляційного суду

Згідно частини 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду 1-ї інстанції в межах апеляційної скарги.

Стаття 370 КПК України вказує, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Як вбачається з мотивувальної частини ухвали, слідчий суддя зазначених вище вимог кримінального процесуального закону не дотримався, з огляду на наступне.

Згідно із приписом п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно до положень ст. 199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування.

Клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у ст. 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад ошбставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків передбачених ч. 5 ст. 177 цього Кодексу.

Так, з матеріалів провадження вбачається, що слідчим управлінням ГУНП в Одеській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001198 від 07.09.2023 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 307 Кримінального кодексу України.

27.12.2023 о 22:13 ОСОБА_8 затримано в порядку ст.ст.208,615 КПК України та в той же день він повідомлений про підозру у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.263, ч.2 ст.307 КК України.

28.12.2023 слідчим суддею Київського районного суду міста Одеси стосовно підозрюваного ОСОБА_8 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 22.02.2024.

Органами досудового розслідування ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.263, ч.2 ст.307 КК України.

Оскільки чинне законодавство не розкриває поняття «обґрунтованої підозри», слідчий суддя, враховуючи ст. 8, 9 КПК, керується усталеною практикою ЄСПЛ, згідно з якою обґрунтованість підозри - це певний стандарт доказування, який означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення ЄСПЛ від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», п. пунктом 175; рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182). Водночас факти, які викликали підозру, не обов`язково мають бути одного рівня з тими, які необхідні для того, щоб не лише обґрунтувати засудження, а й пред`явити обвинувачення, що є наступною стадією в процесі розслідування кримінальної справи (рішення у справі «Murrаy v.United Kingdom», 14310/88, 28.10.1994, п. 55).

Слідчий суддя дійшов правильного висновку про те, що підозра ОСОБА_8 у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.263, ч.2 ст.307 КК України, на даному етапі досудового розслідування є обґрунтованою та перевірялась під час розгляду клопотань слідчого про застосування та продовження запобіжного заходу у кримінальному провадженні, в тому числі в апеляційному порядку.

Апеляційний суд наголошує, що на даній стадії провадження, лише вирішується питання про обґрунтованість підозри та наявність вказаних вище ризиків для обрання або продовження відповідного запобіжного заходу та не може давати оцінку допустимості та належності доказів, оскільки триває досудове розслідування, а відповідно до ст.ст. 89, 94 КПК України, оцінка допустимості та належності доказів буде надана судом 1-ої інстанції при розгляді кримінального провадження по суті, а підстав для визнання доказів недопустимими, які передбачені в ч. 2 ст. 87 КПК України, стороною захисту в апеляційній скарзі не наведено.

Не вирішуючи питання про доведеність вини та остаточну кваліфікацію дій ОСОБА_8 , дослідження цих документів у сукупності формують у слідчого судді та апеляційного суду внутрішнє переконання щодо того, що мали місце обставини, про які зазначається у клопотанні та що до їх вчинення може бути причетний ОСОБА_8 , тому колегія суддів дійшла висновку про доведеність стороною обвинувачення обґрунтованості підозри тією мірою, щоб виправдати застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Колегія суддів враховує, що метою запобіжного заходу є необхідність попередити виникнення названого ризику, а не застосувати запобіжний захід за наслідками вчинення підозрюваним відповідних дій. З огляду на викладене, той чи інший ризик слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірної можливості здійснення підозрюваним таких спроб. Водночас, КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Аналізуючи доводи апеляційної скарги про те, що слідчим та прокурором не підтверджена наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, апеляційним судом встановлено наступне.

Так, під час розгляду клопотання слідчого встановлена наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, про що зазначено в ухвалі слідчого судді, який колегія суддів вважає доведеним, та який хоча дещо зменшився, оскільки досудове розслідування триває вже п`ять місяців, проте не настільки, щоб стверджувати, про відсутність зазначених ризиків. Так, апеляційний суд вважає такими, що продовжують існувати ризик:

- переховування від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки ОСОБА_8 підозрюється у скоєнні тяжких умисних та корисливих злочинів. Наразі він неодружений, без дітей, та без офіційного місця роботи, що вказує про відсутність міцних соціальних зв`язків;

- незаконного впливу на свідків, яким відомі обставини злочину у скоєнні якого підозрюється ОСОБА_8 та які, на теперішній час, не допитані, оскільки підозрюваний знає місце їх проживання та може здійснювати вплив на вказаних осіб з метою зміни їх показів чи відмову від них;

- вчинити інше кримінальне правопорушення, так як ризик обумовлений тим, що підозрюваний офіційно не працевлаштований, засобів до існування не має, тобто може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Також, апеляційним судом приймаються до уваги відомості про особу підозрюваного, однак вони не дають підстав для застосування інших більш м`яких запобіжних заходів відносно ОСОБА_8 зокрема, застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту та особистого зобов`язання, з огляду на м`якість, а також встановлені в судовому засіданні ризики, не забезпечать належне виконання підозрюваним обов`язків.

В зв`язку з викладеним ризики, передбачені ч.1 п.п.1,3,5 ст. 177 КПК України, є доведеними, а також зазначені обставини свідчать, що заявлені ризики не зменшились.

Згідно ч.1 ст.194 КК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Враховуючи викладене, а також надані прокурором матеріали, апеляційний суд вважає, що прокурором доведені обставини, викладені в п.п.1, 2 і 3 ч.1 ст.194 КК України, і вказаний запобіжний захід у виді тримання під вартою є відповідним, згідно ст.178 КК України, тяжкості покарання, що загрожує підозрюваному, а також тяжкості кримінальних правопорушень, в яких підозрюється ОСОБА_8 та доходить висновку про неможливість запобігання ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Обставин, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, не має.

Окрім того, згідно матеріалів провадження, у кримінальному провадженні необхідно ще скласти та вручити обвинувальний акт та ознайомити сторону захисту з матеріалами досудового розслідування.

Таким чином, апеляційний суд приходить до переконання, що органом досудового розслідування була доведена неможливість застосування на даному етапі досудового розслідування відносно підозрюваного ОСОБА_8 більш м`якого, ніж тримання під вартою, запобіжного заходу, для запобігання встановленим ризикам та забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного та продовження їх існування, у зв`язку з чим неможливо застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою.

Разом з тим, апеляційний суд вважає частково обґрунтованими доводи апеляційної скарги про непомірність визначеного слідчим суддею розміру застави, з огляду на таке.

Позиція Європейського суду стосовно питання обрання національними судами запобіжного заходу у вигляді застави та призначення її розміру, цілковито прослідковується в рішенні Суду у справі «Мангурас проти Іспанії» (Mangouras v. Spain) від 28.09.2010 року, в якому судом зазначено, що при встановленні суми застави, яка перевищує платоспроможність обвинуваченого, слід враховувати тяжкість злочину, у вчиненні якого він підозрюється, а також його професійне становище. Розмір застави, встановлений виключно з урахуванням майнового стану підозрюваного, не є достатнім для забезпечення його належної процесуальної поведінки.

Ризики вчинення підозрюваним дій, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, вважаються наявними за умови встановлення слідчим суддею обґрунтованої ймовірності реалізації ним таких дій.

У клопотанні слідчим зазначається про продовження існування всіх ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що підозрюваний ОСОБА_8 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків та інших підозрюваних, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Разом з тим, перевіряючи доводи апеляційної скарги захисника про те, що слідчий суддя, порушивши вимоги діючого КПК України, не надав оцінки всім обставинам справи та не розглянув можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, апеляційний суд вважає їх частково обґрунтованими, адже, продовживши строк тримання під вартою підозрюваного, слідчий суддя, встановивши наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, не врахував те, що ризики, які раніше мали місце, зменшились у зв`язку з плином часу, що дещо послаблює ризик переховування, тому повинен був розглянути питання щодо можливості зменшення розміру застави.

Апеляційний суд враховує те, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні злочинів, які пов`язані із незаконним обігом зброї та наркотичних речовин, натомість, з урахуванням даних про особу підозрюваного, його майнового стану, це свідчить про обставини, які можуть бути визнані достатніми для застосування більш м`яких альтернативних запобіжних заходів для запобігання ризикам, передбаченим статтею 177 КПК, а саме застави, яка забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків заставою.

Натомість, колегія суддів враховує, що застава, у межах розміру, визначеному для особи підозрюваної у вчиненні тяжкого злочину не буде достатнім альтернативним запобіжним заходом, можливі приховані активи.

При цьому, на переконання апеляційного суду, щодо підозрюваного ОСОБА_8 можливо застосувати альтернативний захід у виді застави у розмірі 200 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб для запобігання встановленому ризику, передбаченому статтею 177 КПК, з огляду на таке: підозрюваний понад 5 місяців перебуває під вартою; досудове розслідування ще триває, ризики, які раніше мали місце, зменшились у зв`язку з плином часу.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді, суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

Пункт 2 ч. 1 ст. 409 КПК України передбачає, що підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження.

Разом з тим, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 411 КПК України судове рішення вважається таким, що не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, якщо висновки суду не підтверджуються доказами, дослідженими під час судового розгляду.

Отже, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга захисника ОСОБА_7 підлягає частковому задоволенню, а ухвала слідчого судді скасуванню, з постановленням нової ухвали про часткове задоволення клопотання слідчого.

Керуючись ст. ст. 182, 183, 196, 376, 404, 405, 407, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд, -

постановив

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 - задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 14.02.2024 року, відносно ОСОБА_8 , підозрюваного у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0001198 від 07.09.2023 року, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.263, ч.2 ст.307 КК України скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити частково.

Продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_8 в ДУ «ОСІ» МЮ України на 60 днів, а саме 26.03.2024 року включно.

Визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_8 , обов`язків, передбачених КПК України, в розмірі 200 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 605600 гривень.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь який момент внести заставу на розрахунковий рахунок №UA1086720, код отримувача (ЄДРПОУ) - 42268321, банк отримувача ДКСУ м. Київ, код банку отримувача (МФО): 820172, з призначенням платежу: застава за підозрюваного ОСОБА_8 , згідно ухвали Одеського апеляційного суду від 26.02.2024 року по справі № 947/39397/23 (судді ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ).

Підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави.

У разі внесення застави, покласти на підозрюваного ОСОБА_8 обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України:

- прибувати до органу досудового розслідування або суду за першою вимогою;

- не відлучатись із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання або місця роботи;

- утримуватися від спілкування з потерпілими та свідками з обставин скоєння кримінального правопорушення;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_8 наслідки невиконання вказаних обов`язків, а саме: у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомлений не з`явився за викликом до прокурора, суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави. У разі звернення застави в дохід держави суд вирішує питання про застосування до підозрюваного/обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4