печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 квітня 2024 року слідчий суддя Печерського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю особи, яка звернулась за скаргою: ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві скаргу ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві ОСОБА_4 від 13.03.2024 про повну відмову в задоволенні клопотання у кримінальному провадженні № 0001036 від 19.10.2021, -

В С Т А Н О В И В :

09.04.2024 до суду надійшла скарга ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві ОСОБА_4 від 13.03.2024 про повну відмову в задоволенні клопотання у кримінальному провадженні № 0001036 від 19.10.2021, з вимогою: скасувати постанову слідчого від 13.03.2024 та зобов`язати його провести слідчі дії - допитати чиновників ШУП, вказаних у клопотанні № 3 від 08.12.2021.

В обґрунтування скарги ОСОБА_3 зазначає, що вказана постанова є незаконною, необґрунтованою, невмотивованою та безпідставною, постановленою без належної перевірки доводів, викладених у заяві, а тому просить скасувати рішення слідчого про відмову у задоволенні клопотання.

Особа, яка звернулась за скаргою ОСОБА_3 в судовому засіданні скаргу підтримав, посилаючись на викладені в ній доводи. Просив скаргу задовольнити в повному обсязі. Зазначивши, що оскаржувана постанова, щодо відмови в задоволенні клопотання безпосередньо суперечить закону, а тому просив її скасувати в повному обсязі.

Представник Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києвів судове засідання не з`явився, про розгляд скарги повідомлявся належним чином, заяв, клопотань, заперечень до суду не надходило.

За вказаних обставин, слідчим суддею з метою забезпечення дотримання розумних строків розгляду скарги, визнано можливим його розгляд у відсутність представника Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві. При цьому, слідчим суддею враховано положення ст.ст. 22, 26, 306 КПК України.

Вивчивши скаргу, заслухавши позицію представника особи, яка звернулась зі скаргою, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, приходить до наступного висновку.

Статтею 13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини визначено, що кожен, чиї права та свободи, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі.

Відповідно до ст. 55 Конституції України, права і свободи громадянина України захищаються судом. Суть такого захисту полягає в тому, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення прокурора, дізнавача, слідчого про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.

Відповідно до ст. 304 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Слідчим суддею встановлено, що другим слідчим відділом Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві перебуває кримінальне провадження № 0001036 від 19.10.2021 за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.367 КК України.

13.03.2024 на адресу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, надійшла ухвала слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 22.02.2024 у справі № 757/15752/23-к, якою зобов`язано уповноважену особу Територіального управління Державного бюро розслідувань у м. Києві розглянути клопотання ОСОБА_3 від 18.11.2021 №32387-21 та від 08.12.2021 №34931-21, у кримінальному провадженні № 0001036, відповідно до ст. 220 КПК України, та прийняти вмотивоване рішення.

13.03.2024 старшим слідчим Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві ОСОБА_4 винесено постанову про повну відмову в задоволенні клопотання у кримінальному провадженні № 0001036 від 19.10.2021, мотивуючи це тим, що клопотання адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 про ознайомлення з матеріалами кримінального провадження № 0001036 в порядку ст. 221 КПК України підлягає повній відмові в задоволенні клопотання у зв`язку з його подачею суб`єктом не передбаченим ч. 1 ст. 220 КПК України.

Відповідно до положень ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником.

Інститут оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого чи прокурора є одним з елементів судового контролю за стадією досудового розслідування кримінальних проваджень.

Частиною 2 ст. 22 КПК України встановлено, що сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до ст. 93 КПК України, збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим у порядку, передбаченому цим Кодексом.

Частиною 3 ст. 93 КПК України зазначено, що сторона захисту, потерпілий здійснює збирання доказів шляхом витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, службових та фізичних осіб речей, копій документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій, актів перевірок; ініціювання проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій та інших процесуальних дій, а також шляхом здійснення інших дій, які здатні забезпечити подання суду належних і допустимих доказів.

Ініціювання стороною захисту, потерпілим проведення слідчих (розшукових) дій здійснюється шляхом подання слідчому, прокурору відповідних клопотань, які розглядаються в порядку, передбаченому ст. 220 цього Кодексу. Частиною 1 ст. 220 КПК України встановлено, що клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.

На стадії досудового розслідування особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником можуть бути оскарженні рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій, що встановлено п. 7 ч. 1 ст. 303 КПК України.

Частиною 1 ст. 223 КПК України визначено, що слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні. Підставами для проведення слідчої (розшукової) дії є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети (ч. 2 ст. 223 КПК України).

Враховуючи зазначене, приходжу до висновку про незаконність оскаржуваної постанови та необхідність її скасування, оскільки мотивувальна частина постанови не має ніякого відношення до кримінального провадження № 0001036 від 19.10.2021.

Разом з цим, вимога ОСОБА_3 в частині зобов`язання провести слідчі дії - допитати чиновників ШУП, вказаних у клопотанні № 3 від 08.12.2021, не підлягає задоволенню, оскільки слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог КПК України, є самостійними у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється, що узгоджується з ч. 1 ст. 36, ч. 5 ст. 40 КПК України.

За встановлених обставин та наведених норм законодавства, слідчий суддя приходить до переконання про часткове задоволення скарги ОСОБА_3 .

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 58, 110, 220, 303, 305, 307, 309 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві ОСОБА_4 від 13.03.2024 про повну відмову в задоволенні клопотання у кримінальному провадженні № 0001036 від 19.10.2021 - задовольнити частково.

Скасувати постанову старшого слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві ОСОБА_4 від 13.03.2024 про повну відмову в задоволенні клопотання у кримінальному провадженні № 0001036 від 19.10.202.

Зобов`язати старшого слідчого Другого слідсого відділу Територіального управління Держаного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві ОСОБА_4 повторно розглянути клопотання ОСОБА_3 від 08.12.2021 вх. № 34931-21.

В решті вимог скарги відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1