Справа № 346/1941/24
Провадження № 1-кс/346/400/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2024 р.м. Коломия

Слідчий суддя Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань: ОСОБА_2 , розглянувши в судовому засіданні клопотання слідчого слідчого відділення Коломийського районного відділу поліції ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Коломийської окружної прокуратури: ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; громадянка України; місце народження: АДРЕСА_1 ; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ; фактичне місце проживання: АДРЕСА_3 ; одружена; на утриманні має малолітню дитину; освіта середньо-спеціальна; не працевлаштована; судимостей не має), яка підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України,

сторонами та іншими учасниками кримінального провадження є: з боку обвинувачення - прокурор: ОСОБА_4 , з боку захисту, підозрювана: ОСОБА_5 ,

в с т а н о в и в:

Cлідчий, за погодженням із прокурором, подав до Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області клопотання про обрання підозрюваній запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання. Тож суд вирішував це питання на підставі клопотання сторони обвинувачення.

Позиція сторони обвинувачення.

Зібрані на досудовому розслідуванні по кримінальному провадженню докази, підтверджують наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 злочину, передбаченого частиною 1 статті 263 КК України. Наявними є ризики того, що:

- підозрювана може переховуватись від органів досудового розслідування та суду (про що свідчить тяжкість покарання, яке їй загрожує у разі визнання її винною);

- вчинити інше кримінальне правопорушення (оскільки у підозрюваної відсутнє офіційне місце працевлаштування, у зв`язку із чим підозрювана може продовжити свою злочинну діяльність).

Тому тільки особисте зобов`язання може убезпечити від настання вказаних ризиків.

Позиція сторони захисту.

Підозрювана не заперечувала проти обрання судом запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання.

Оцінка суду щодо клопотання.

Слідчий суддя - це суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому КПК України, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні (пункт 18 частини 1 статті 3 КПК України).

І суд одразі відзначає, що при розгляді клопотань сторони обвинувачення щодо застосування такого запобіжного заходу, як особисте зобов`язання, слідчий суддя здійснює контроль за дотриманням права будь-якої людини на свободу пересування та право на сімейне і приватне життя, залежно від конкретних обов`язків.

Кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом (частина 1 статті 33 Конституції України).

Ніхто не може зазнавати втручання в його особисте і сімейне життя, крім випадків, передбачених Конституцією України (частина 1 статті 32 Конституції України).

Також слідчий суддя враховує, що за положеннями частини 1 статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: b) законний арешт для забезпечення виконання будь-якого обов`язку, встановленого законом; c) законний арешт, здійснений з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення, або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

При цьому суд враховує і практику застосування цієї норми права Європейським судом з прав людини, зокрема висновок цього суду з рішення у справі «Ассанідзе проти Грузії» (Assanidze v. Georgia), заява № 71503/01, п. 171, ECHR 2004-II) за яким Суд повторив, що слово «законний» і словосполучення «відповідно до процедури, встановленої законом» у пункті 1 статті 5 Конвенції за своєю суттю відсилають до національного законодавства та встановлюють зобов`язання забезпечувати дотримання його матеріально-правових і процесуальних норм.

А в силу положень статті 8 цієї ж Конвенції кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя; органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.

При цьому практика Європейського суду з прав людини з приводу тлумачення словосполучення "згідно із законом" є аналогічною до тлумачення статті 5 Конвенції, тобто відсилає до національного законодавства (Halford проти Сполученого Королівства).

Отже, право людини на свободу пересування та право на приватне і сімейне життя не є абсолютними і може бути обмеженими, на підставах та в порядку, встановлених Конституцією України та законами України.

Тому слідчий суддя застосовує положення КПК України, напряму.

Зокрема, положення частини 1 статті 131 КПК України передбачають, що заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. І відповідно до частини 1 статті 176 КПК України, запобіжними заходами є: особисте зобов`язання; особиста порука; застава; домашній арешт; тримання під вартою. При цьому згідно з частиною 4 статті 176 КПК України, запобіжні заходи під час досудового розслідування застосовуються слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженого із прокурором, або за клопотанням прокурора.

А отже, з метою досягнення дієвості кримінального провадження заходи його забезпечення (в тому числі й особисте зобов`язання) можуть бути застосованими і під час досудового розслідування.

Проте суд відзначає, що за положеннями частини 1 статті 177 КПК України метою застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як запобіжного заходу, є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам (на які вказував прокурор): 1) переховуватись від органів досудового розслідування та суду; 2) незаконно впливати на потерпілого та свідка; 3) вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити те, в якому він підозрюється.

При цьому частина 2 статті 177 КПК України вказує на те, що підставою застосування будь-якого запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. І в силу положень частини 1 та 3 статті 184 КПК України, саме прокурор повинен довести і наявність обґрунтованої підозри, і наявність зазначених ризиків.

З огляду на зміст повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення від 12 квітня 2024 року, ОСОБА_5 підозрюється у тому, що вона у невстановлений слідством час та місці, придбала корпус ручної осколкової гранати Ф-1, який виготовлений промисловим способом та споряджений бризантною вибуховою речовиною тротил, масою 50-56 грамів, запал дистанційної дії УЗРГМ для ручних гранат Ф-1, РГД-5 та РГ-42, який виготовлений промисловим способом та містить заряд комбінованої вибухової речовини ТНРС+азид свинцю, масою 0,1+0,2 грама та ТЕН або гексоген, масою 1 грам та ручну осколкову гранату типу М-67 (1од.), виготовлену промисловим (заводським) способом та споряджену вибуховими речовинами, де усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, розуміючи, що вона не має дозволу на право зберігання та придбання боєприпасів передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки, зберігала корпус ручної осколкової гранати Ф-1, який виготовлений промисловим способом та споряджений бризантною вибуховою речовиною тротил, масою 50-56 грамів, запал дистанційної дії УЗРГМ для ручних гранат Ф-1, РГД-5 та РГ-42, який виготовлений промисловим способом та містить заряд комбінованої вибухової речовини ТНРС+азид свинцю, масою 0,1+0,2 грама та ТЕН або гексоген, масою 1 грам та ручну осколкову гранату типу М-67 (1од.), виготовлену промисловим (заводським) способом та споряджену вибуховими речовинами, за місцем свого фактичного проживання, що за адресою: АДРЕСА_3 .

26 березня 2024 в період часу із 13 годин 00 хвилини по 13 годин 40 хвилини, в ході проведення огляду місця події за місцем фактичного проживання ОСОБА_5 , за адресою: АДРЕСА_3 , було виявлено та вилучено, корпус ручної осколкової гранати Ф -1, який виготовлений промисловим способом та споряджений бризантною вибуховою речовиною тротил, масою 50-56 грамів, запал дистанційної дії УЗРГМ для ручних гранат Ф-1, РГД-5 та РГ-42, який виготовлений промисловим способом та містить заряд комбінованої вибухової речовини ТНРС+азид свинцю, масою 0,1+0,2 грама та ТЕН або гексоген, масою 1 грам та ручну осколкову гранату типу М-67 (1од.), виготовлену промисловим (заводським) способом та споряджену вибуховими речовинами, які ОСОБА_5 не маючи дозволу на право придбання та зберігання боєприпасів, усвідомлюючи незаконність своїх дій у порушення «Положення про дозвільну систему», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 576 від 12.10.1992 «Про затвердження положення про дозвільну систему» із наступними змінами та доповненнями, «Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 622 від 21.08.1998 зі змінами та доповненнями, незаконно придбала та зберігала за місцем свого фактичного проживання.

Згідно висновку експерта від 04.04.2024, надані на дослідження предмети є корпусом ручної осколкової гранати Ф-1, який виготовлений промисловим способом та споряджений бризантною вибуховою речовиною тротил, масою 50-56 грамів, запалом дистанційної дії УЗРГМ для ручних гранат Ф -1, РГД-5 та РГ-42, який виготовлений промисловим способом та містить заряд комбінованої вибухової речовини ТНРС+азид свинцю, масою 0,1+0,2 грами, та ТЕН або гексоген, масою 1 грам. У конструктивному поєднанні надані на дослідження корпус ручної осколкової гранати Ф-1 з запалом дистанційної дії УЗРГМ, будуть являтися бойовим припасом ручною осколковою гранатою Ф-1.

За результатами проведеного експериментального випробування надані на дослідження: корпус ручної осколкової гранати Ф-1, містить заряд бризантної вибухової речовини яка придатна до вибуху від засобу підриву (засобу ініціювання), запал УЗРГМ для ручних гранат Ф -1, РГД-5 та РГ-42 перебуває у справному стані та придатний до вибуху та збудження вибухового перетворення (ініціювання) зарядів бризантних вибухових речовин.

У конструктивному поєднанні надані на дослідження корпус ручної осколкової гранати Ф-1 з запалом УЗРГМ, являються бойовим припасом ручною осколковою гранатою Ф-1 яка придатна до вибуху.

Згідно висновку експерта від 05.04.2024, наданий на дослідження предмет є ручною осколковою гранатою типу М-67 (1од.), виготовлена промисловим (заводським) способом. Дана граната остаточно споряджена (наявність та конструктивне поєднання штатного запалу типу М213), а також споряджена вибуховими речовинами. Конструктивно передбачено спорядження корпусів гранат даного типу вибуховою речовиною групи бризантних типу «Composition B» масою 6.5 унцій (приблизно 184,3 г). Надана на дослідження граната типу М-67 відноситься до категорії бойових припасів (а.с.16-17).

Слідчий суддя погоджується із тим, що вказані обставини підтверджуються наступними доказами, у їх сукупності: витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань (а.с. 5); рапорт працівника поліції (а.с. 6); заявою ОСОБА_6 (а.с.7); протоколом огляду місця події (а.с. 8-9) протоколом допиту свідка (а.с. 10-11), висновками експертів (а.с. 12-13,14-15), повідомленням про підозру у вчиненні кримінального правопорушення (а.с.16-17), протоколом допиту підозрюваної (а.с. 18-19), довідкою про реєстрацію місця проживання особи (а.с. 20), вимогою працівників поліції (а.с.21), довідкою з КНП «Коломийська ЦРЛ» КМР (а.с. 22), довідкою про склад сім`ї (а.с.23) свідоцтвом про народження ОСОБА_7 (а.с. 24)

Слідчий суддя також відзначає, що за положеннями частини 1 статті 263 КК України, носіння, зберігання, придбання, передача чи збут вогнепальної зброї (крім гладкоствольної мисливської), бойових припасів, вибухових речовин або вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу є окремим і самостійним складом злочину.

Як наслідок, слідчий суддя вважає, що прокурор довів наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 злочину, передбаченого саме частиною 1 статті 263 КК України.

Слідчий суддя також згоден із тим, що прокурор довів наявність ризику, що підозрювана може переховуватись від органів досудового розслідування та суду (про що свідчить тяжкість покарання, яке їй загрожує у разі визнання її винним), але вірогідність такого ризику, зважаючи на дані про особу підозрюваної не є високим. А от із наявністю ризику вчинення іншого кримінального правопорушення суд не згоден, оскільки не вважає його доведеним належним чином.

Отже слідчий суддя погоджується із тим, що прокурор довів наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 263 КК України та наявність вказаного вище ризику, що передбачений частиною 1 статті 177 КПК України, зокрема ризик того, що підозрювана може переховуватись від органів досудового розслідування та суду. І тому, суд погоджується із тим, що підозрюваній слід обрати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

При цьому суд враховує, що: докази про вчинення підозрюваною злочину, передбаченого частиною 1 статті 263 КК України є вагомими; їй загрожує покарання у виді позбавлення волі до 7 років; підозрюваній 20 повних років; вона має добрий стан здоров`я; має на утриманні дитину; перебуває в декретній відпустці по догляду за дитиною; не навчається; освіта середня; раніше не судима; раніше запобіжні заходи не застосовувались.

Тож зважаючи на те, що прокурор довів наявність обгрунтованої підозри у вчиненні підозрюваною кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існують два ризики і достатність для їх запобігання застосування до підозрюваної особистого зобов`язання, на неї слід покласти, строком на 2 місяці, наступні доведені прокурором обов`язки:

- прибувати за першим викликом до слідчого, який здійснює досудове розслідування чи прокурора, який здійснює процесуальне керівництво, у даному кримінальному провадженні, чи до Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області;

- повідомляти слідчого, який здійснює досудове розслідування чи прокурора, який здійснює процесуальне керівництво у даному кримінальному провадженні, а також Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області про зміну свого місця проживання;

- не відлучатись із м.Коломия Івано-Франківської області, без дозволу слідчого, який здійснює досудове розслідування чи прокурора, який здійснює процесуальне керівництво у даному кримінальному провадженні, чи Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області.

Тож, у даному випадку суд вважає, що прокурор довів необхідність втручання держави у право підозрюваної на свободу пересування, а також у її право на приватне і сімейне життя. Оскільки таке втручання має місце з підстав, передбаченим законом, переслідує легітимну мету, а обраний засіб втручання є пропорційним засобом для досягнення цієї мети.

Отже, керуючись статтями 2,7-29, 30-33, 36, 37, 42, 45-47, 55-57, 73, 75-83, 84-117, 131-132, 133-146, 176-206, 276-279, 291-293, 314-372, 376, 392-395 КПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Клопотання слідчого, погоджене прокурором, про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання підозрюваній - задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Покласти на ОСОБА_5 , на строк з 18 квітня 2024 року по 12 червня 2024 року, зобов`язання виконувати наступні обов`язки:

- прибувати за першим викликом до слідчого, який здійснює досудове розслідування чи прокурора, який здійснює процесуальне керівництво, у даному кримінальному провадженні, чи до Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області;

- повідомляти слідчого, який здійснює досудове розслідування чи прокурора, який здійснює процесуальне керівництво у даному кримінальному провадженні, а також Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області про зміну свого місця проживання;

- не відлучатись із м.Коломия Івано-Франківської області, без дозволу слідчого, який здійснює досудове розслідування чи прокурора, який здійснює процесуальне керівництво у даному кримінальному провадженні, чи Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області.

Роз`яснити ОСОБА_5 , що в разі невиконання покладених на неї обов`язків до неї може бути застосовано більш жорсткий запобіжний захід, а також накладено грошове стягнення в розмірі від 757 гривень до 6056 гривень.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та підлягає негайному виконанню.

Ухвала оскарженні не підлягає, але заперечення проти неї може бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Копію цієї ухвали невідкладно вручити прокурору та підозрюваній.

Контроль за виконанням особистого зобов`язання покласти на слідчого Коломийського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області, який здійснює досудове розслідування по даному кримінальному провадженню.

Слідчий суддя: ОСОБА_1