Дата документу 22.04.2024 Справа № 333/2419/24
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 333/2419/24 Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/807/251/24 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія ст. 303 КПК України
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2024 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю заявника ОСОБА_6 ,

представника заявника - адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Запорізького апеляційного суду провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 21 березня 2024 року, якою відмовлено у задоволенні його скарги на бездіяльність уповноваженої особи Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И Л А:

18 березня 2024 року до Комунарського районного суду м. Запоріжжя надійшла скарга ОСОБА_6 на бездіяльність уповноваженої особи Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань та зобов`язання вчинити певні дії.

В обґрунтування своєї скарги вказував, що 5 березня 2024 року ним було направлено заяву до ТУ ДБР у м. Мелітополі у зв`язку із неправомірними діями посадових осіб прокуратури Запорізької області, прокуратури м. Запоріжжя, прокуратури Хортицького району м. Запоріжжя під час розслідування кримінальних справ, де заявник виступає в якості потерпілого. 13 квітня 2024 року ним отримано відповідь із ТУ ДБР у м. Мелітополі, відповідно до якої йому було відмовлено у внесенні відомостей до ЄРДР, оскільки заява не містить об`єктивних даних, які б вказували на вчинення будь-якого кримінального правопорушення.

Просив зобов`язати уповноважену особу ТУ ДБР, розташованого у м. Мелітополі внести до ЄРДР відомості про кримінальне правопорушення, викладені в його заяві та почати досудове розслідування.

Ухвалою слідчого судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 21 березня 2024 року відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_6 , з тих підстав, що його повідомлення не свідчить про вчинення службовими особами органів досудового розслідування та прокуратури кримінального правопорушення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 вважає оскаржувану ухвалу такою, що суперечить закону.

В обґрунтування своєї скарги вказує, що в його заяві вказується про кримінальне правопорушення, яке вчинили посадові особи прокуратури і цей факт можливо перевірити лише у межах кримінального провадження.

Зазначає, що лише при проведенні досудового розслідування є можливість допитати всіх осіб, вказаних в його заяві, а також виконати дії з пошуку викраденого в нього майна і в разі необхідності накладення на нього арешту.

Крім того вказує, що не відповідає дійсності твердження суду про те, що в його заяві відсутні дані про наявність в діях службових осіб прокуратури ознак кримінального правопорушення, адже він прямо вказує на те, що при розгляді його заяв посадові особи прокуратури діяли за домовленістю з його колишньою дружиною та сином, аби останні уникнули кримінальної відповідальності за вчинений злочин.

Звертає увагу на те, що факт того, що посадовими особами прокуратури було порушено свої службові обов`язки та вчинено кримінальне правопорушення підтверджується і тим, що Хортицьким районним судом м. Запоріжжя було зобов`язано уповноважених осіб внести відомості за фактом крадіжки до ЄРДР, а також внесенням відомостей за фактом вчинення злочину, передбаченого ст. 190 КК України.

Вказує, що щодо ствердження суду про відсутність підстав для внесення відомостей про скоєний злочин, передбачений ст. 364 КК України, то він просить внести відомості за ст. 190 КК України.

Просить скасувати оскаржувану ухвалу та його скаргу задовольнити.

У судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_6 підтримав подану ним апеляційну скаргу та зазначив, що з 1997 року не проводиться розслідування кримінальних проваджень, де він є потерпілим.

Представник ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_7 підтримав апеляційну скаргу та вказав, що відносно дружини та сина ОСОБА_6 вже є кримінальні провадження за ст. 190 КК України, однак не вони розслідуються, у зв`язку із чим просив внести відомості до ЄРДР відносно працівників органів досудового розслідування.

Від прокурора та представника ДБР, розташованого у м. Мелітополі надійшли заяви про розгляд апеляційної скарги ОСОБА_6 без їх участі, у задоволенні скарги просять відмовити.

Заслухавши доповідь судді, ОСОБА_6 та його представника, перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги та провівши судові дебати, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 214 КПК України, слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Положення ст. 214 КПК України перебувають у взаємозв`язку з ч. 1 ст. 2 КК України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу злочину кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Відповідно до п. 2 Розділу ІІ Положення про порядок ведення ЄРДР, затвердженого наказом Генерального прокурора України №298 від 30 червня 2020 року, відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела повинні відповідати вимогам п. 4 ч. 5 ст. 214 КПК України, зокрема, мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела.

Аналіз вищезазначених положень закону дає підстави для висновку, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення та можуть об`єктивно свідчити про вчинення особою такого кримінального правопорушення.

Це є гарантією для кожної особи від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу.

Підставами вважати, що в заяві чи повідомленні містяться відомості саме про злочин є наявність об`єктивних даних, які дійсно свідчать про наявність ознак злочину, фактичне існування доказів, що підтверджує реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину).

Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до ЄРДР.

Також Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у своїй постанові від 16 травня 2019 року (справа №761/20985/18, провадження 51-8007км18) наголосив, якщо не було події кримінального правопорушення або в діях особи немає складу кримінального правопорушення, то за таких обставин кримінальне провадження не може бути розпочато. А якщо через помилку чи з інших причин таке провадження було розпочато, то воно негайно має бути припинено і з позиції вимог правопорядку, і з огляду дотримання інтересів всіх учасників правосуддя.

Отже, закон передбачає необхідність попередньої оцінки (аналізу) слідчим, прокурором, слідчим суддею (у разі оскарження заявником бездіяльності уповноваженої особи щодо невнесення відомостей до ЄРДР) змісту заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення на предмет викладення в ньому інформації саме про кримінальне правопорушення.

Так, як вбачається із матеріалів скарги, ОСОБА_6 подано до ТУ ДБР, розташованого у м. Мелітополі заяву про вчинення злочину, в якій він просив внести відомості до ЄРДР (а.с. 3-4).

Зі змісту вказаної заяви випливає, що в провадженні Хортицького ВП ГУНП в Запорізькій області знаходились кримінальні провадження, де він був потерпілим. По вказаним кримінальним провадженням фактично досудове розслідування не здійснювалось, йому постійно відмовлялось у задоволенні клопотань про проведення слідчих дій та справи неодноразово були закриті. Вважає, що посадові особи прокуратури Запорізької області, прокуратури м. Запоріжжя та прокуратури Хортицького району м. Запоріжжя виявляють зацікавленість у не проведенні досудового розслідування за фактом шахрайства (а.с. 3-4).

Із листа ТУ ДБР, розташованого у м. Мелітополі убачається, що за результатами розгляду обставин, викладених в заяві ОСОБА_6 , не вбачається підстав для внесення відомостей до ЄРДР (а.с. 5).

На переконання колегії суддів, висновки суду першої інстанції з приводу того, що заява ОСОБА_8 , яка датована 5 березня 2024 року, не містить ознак кримінальних правопорушень, передбачених Особливою частиною КК України, а також не підтверджує факту вчинення таких правопорушень, є переконливими та обґрунтованими, з огляду на наступне.

Так, враховуючи положення ч. 1 ст. 2, ст. 11 КК України, підставами вважати заяву чи повідомлення саме про злочин є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину.

Об`єктивна сторона злочину - це сукупність ознак, які визначають зовнішню сторону злочину і характеризують суспільно - небезпечне діяння (дію або бездіяльність), його негативні наслідки та причинний зв`язок між діяннями та наслідками, який обумовив настання останніх, а також місце, час, обстановку, спосіб, знаряддя та засоби вчинення злочину.

Таким чином, до Єдиного реєстру досудового розслідування, крім іншого вноситься інформація про сукупність ознак, які свідчили б про вчинення того чи іншого злочину, і дали змогу кваліфікувати дії або бездіяльність, про яку йдеться в повідомленні про злочин, за відповідними статтями кримінального кодексу.

В заяві ОСОБА_6 фактично не погоджується з проведеним досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні, де він був потерпілим, зокрема, не проведенням слідчих та процесуальних дій.

Крім того, зі змісту скарги ОСОБА_6 випливає, що він вважає, що діями працівників прокуратури скоєно кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 190 КК України.

Також, із викладених обставин поданої до слідчого судді скарги, убачається, що ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та працівники поліції обманним шляхом заволоділи документами ОСОБА_6 на житлові приміщення та підробивши його підпис, оформили договори купівлі - продажу квартир.

Так, ч. 2 ст. 190 КК України передбачає кримінальну відповідальність за шахрайство, вчинене повторно, або за попередньою змовою групою осіб, або таке, що завдало значної шкоди потерпілому.

Як випливає зі змісту скарги, ОСОБА_6 не вказує такі обставини, які б свідчили про наявність об`єктивної сторони злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, вчиненого працівниками прокуратури.

Крім того, із наданого листа з ТУ ДБР, розташованого у м. Мелітополі випливає, що була розглянута цивільна справа за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_9 про визнання договору купівлі - продажу спірної квартири недійсним, де у задоволенні позову було відмовлено.

Також, із вказаного листа убачається, що за наслідками досудового розслідування кримінальної справи за зверненнями ОСОБА_6 , слідчим було винесено постанову про закриття кримінального провадження, яка не скасована.

Відтак, вказані обставини в заяві ОСОБА_6 про вчинення злочину, на переконання апеляційного суду, фактично зводяться до його незгоди з прийнятим рішенням органу досудового розслідування у кримінальній справі, тобто з винесеною постановою слідчого про закриття кримінального провадження.

Отже, колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді про те, що в заяві ОСОБА_6 не було наведено відомостей, які можуть свідчити про вчинення кримінальних правопорушень, а тому, викладені в заяві відомості не підлягали внесенню до Єдиного реєстру досудових розслідувань відповідно до положень ст. 214 КПК України.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що слідчий суддя прийняв законне і обґрунтоване рішення, тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а ухвала слідчого судді підлягає залишенню без змін.

На підставі зазначеного, керуючись ст.ст. 304, 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 21 березня 2024 року, якою відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність уповноваженої особи Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань та зобов`язання вчинити певні дії, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення і касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4