Справа № 199/5380/23
ВИРОК

іменем України

19.04.2024 місто Дніпро

Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

номер кримінального провадження у Єдиному реєстрі досудових розслідувань №000297 від 21.03.2023 відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м.Дніпропетровська, з середньою спеціальною освітою, неодруженого, не маючого на утриманні неповнолітніх дітей та непрацездатних осіб, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , не офіційно працюючого різноробочим, раніше судимого:

- 22.11.2022 Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 289 КК України до позбавлення волі на строк 5 років, на підставі ст.ст.75, 76, 104 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком 2 роки,-

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 4 ст. 186 КК України,-

за участю:

прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції),

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань, в режимі дистанційного судового провадження вказане кримінальне провадження

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 , будучи засуджений 22.11.2022 вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська за вчинення умисного кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України та достовірно знаючи, про введення воєнного стану в Україні, затвердженого Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», відповідних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став та повторно вчинив кримінальне правопорушення проти власності при наступних обставинах.

Так, 20.03.2023 приблизно о 20:00 годині ОСОБА_3 прибув разом зі своїми знайомими ОСОБА_8 , ОСОБА_9 до бару «Секрет», розташованого за адресою: АДРЕСА_3 в, де зустрів раніше незнайомого ОСОБА_6 , з якими спільно почали розпивати алкогольні напої. В цей же день, приблизно о 23:00 годині ОСОБА_3 запропонував присутнім: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_6 продовжити вживати алкогольні напої за місцем його проживання за адресою: АДРЕСА_2 . Прибувши за вищевказаною адресою, де знаходились співмешканка ОСОБА_3 ОСОБА_10 та її подруга ОСОБА_11 , які усі разом почали розпивати алкогольні напої.

21.03.2023 приблизно о 02:00 годині, знаходячись за адресою: АДРЕСА_2 , під час спільного вживання алкогольних напоїв, ОСОБА_6 , запропонував ОСОБА_3 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 ще придбати алкогольні напої, при цьому повідомив, що його грошові кошти знаходяться за місцем тимчасового проживання, яке розташоване на 3 поверсі будинку АДРЕСА_3 , що є хостелом.

Далі, 21.03.2023 приблизно о 02:30 годині ОСОБА_3 разом з ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 прибули до воріт входу в хостел, що розташований на 3 поверсі будинку АДРЕСА_3 , після чого ОСОБА_6 разом з ОСОБА_3 пішли до приміщення хостелу за грошима, а ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 залишились чекати біля воріт.

Знаходячись в приміщенні вищевказаного хостелу, ОСОБА_3 побачив, що ОСОБА_6 бере грошові кошти в сумі 800,00 гривень, та достовірно знаючи, що останній має при собі мобільний телефон марки «LG модель Р713», іmei НОМЕР_1 , білого кольору, у ОСОБА_3 виник злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров?я потерпілого, в умовах воєнного стану.

Тим часом ОСОБА_6 , взявши з собою гроші в сумі 800,00 гривень, поклав їх до речей одягнутих на ньому, після чого разом з ОСОБА_3 попрямували до воріт входу в хостел.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров?я потерпілого, в умовах воєнного стану, діючи умисно, з корисливих мотивів, ОСОБА_3 21.03.2023 приблизно о 02:40 годині, перебуваючи біля воріт входу до хостелу, що розташований на 3 поверсі будинку АДРЕСА_3 , знаходячись у безпосередній близькості до ОСОБА_6 , балоном зі слізогінним газом, який був при ньому розпилив в обличчя потерпілому ОСОБА_6 та наніс один удар правою ногою по лівій нозі потерпілого, внаслідок чого, потерпілий не втримав рівновагу та впав лівим коліном на асфальтну поверхню. Підвівшись, ОСОБА_6 почав бігти в напрямку вхідних дверей хостелу, а ОСОБА_3 , стоячи позаду, схопив його за капюшон та наніс ще один удар своєю правою рукою зжатою в кулак в область обличчя ліворуч, після чого ОСОБА_6 забіг до приміщення хостелу, де на сходинковому майданчику ОСОБА_3 стоячи позаду ОСОБА_6 , своєю лівою ногою наніс останньому один удар по лівій нозі, внаслідок чого потерпілий не втримав рівновагу та впав на підлогу. Далі, ОСОБА_6 підвівся та продовжив тікати по сходам, однак на сходинковому майданчику між 2 та 3 поверхами ОСОБА_3 , знаходячись позаду, наніс один удар лівою ногою по лівій нозі ОСОБА_6 , в результаті чого потерпілий знов не втримав рівновагу та впав на підлогу і в цей час ОСОБА_3 , розуміючи, що його дії є очевидними для ОСОБА_6 та оточуючих, своєю правою рукою з правої кишені куртки, одягненої на ОСОБА_6 , дістав його мобільний телефон марки «LG модель Р713», imei НОМЕР_1 , білого кольору, вартістю 916,00 гривень, після чого своєю лівою рукою дістав з лівої кишені куртки потерпілого грошові кошти в сумі 400,00 гривень (купюрами номіналом по 200,00 гривень кожна), а також своєю лівою рукою дістав з лівої кишені штанів, одягнених на ОСОБА_6 грошові кошти в сумі 400,00 гривень (купюрами номіналом по 200 гривень кожна), всього заволодів грошовими коштами потерпілого на загальну суму 800,00 гривень.

Доводячи свій злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, в умовах воєнного стану, до кінця, ОСОБА_3 , утримуючи при собі викрадені речі, з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 1716,00 гривень.

В результаті умисних злочинних дій ОСОБА_3 потерпілому ОСОБА_6 були спричинені тілесні ушкодження у вигляді: внутрішньо-шкірного крововиливу - в скроневій області ліворуч на волосистій частині голови, ледве помітного синця - в проекції гайморової пазухи ліворуч, не менше 13-ти саден - в проекції зовнішнього кута лівої брови та гайморової пазухи ліворуч, по задній поверхні правого променево-п`ясного суглобу по ліктьовому краю, по тильній поверхні правої кисті: в проекції 4-ї п?ясної кістки, міжфалангового суглобу та основної 5 фаланги 5-го пальця, міжфалангового суглобу 2-го пальця, в проекції гребня правої клубової кістки, в проекції правого кульшового суглобу, по передній поверхні правого та лівого колінних суглобів, по зовнішній поверхні правої гомілки у середній третині, які за своїм характером відносяться до легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки.

Умисні дії ОСОБА_3 , які виразились у відкритому викрадені чужого майна (грабіж), поєднаному з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, в умовах воєнного стану, кваліфікуються за ознаками складу кримінального правопорушення, відповідальність за який передбачена ч. 4 ст. 186 КК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 4 ст. 186 КК України, визнав частково та суду пояснив, що він 20.03.2023 перебував із своїми знайомими ОСОБА_9 та ОСОБА_8 у барі «Секрет» по АДРЕСА_3 , з приводу святкування дня народження ОСОБА_8 , де зустрів незнайомого йому потерпілого ОСОБА_6 , який був разом із товаришем. Надалі вони всі разом попрямували до магазину «Компот», де придбали 3 пляшки спиртних напоїв (коньяк, вино) та пішли до його квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 . На той час в квартирі перебувала його дівчина ОСОБА_12 та її подруга ОСОБА_13 із дитиною. Всі разом, а саме: він, ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_6 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , знаходились у нього в квартирі. ОСОБА_6 був дуже п`яним та почав залицятися до його дівчини ОСОБА_14 , яка була дуже стурбована. Він почав кричати на ОСОБА_6 , однак останній не заперечував та спокійно повідомив, що дійсно він залицявся до ОСОБА_14 , вони почали вести словесну перепалку. Потім усі чоловіки, ОСОБА_12 вийшли із квартири, а ОСОБА_13 разом із дитиною залишилися вдома. Перебуваючи на вулиці у комендантську годину після 00:00 години вже 21.03.2023, потерпілий ОСОБА_6 запропонував ще вжити алкоголь та зазначив, що йому потрібно зайти додому та взяти гроші. Усі погодилися і попрямували до хостелу, який розташований за адресою: АДРЕСА_3 . Прибувши за вказаною адресою, а саме до воріт хостелу, ОСОБА_6 знову почав розмову, що він не хотів образити його дівчину ОСОБА_14 . Між ним та ОСОБА_6 розпочався конфлікт. ОСОБА_6 вдарив його кулаком по губі, на що він також відповів ударом своєї лівої руки в обличчя та, діставши балончик, здійснив розпил у сторону. ОСОБА_6 почав тікати від нього та кричав про допомогу. Коли ОСОБА_6 тікав, він бачив, що потерпілий падав на землю. Після даних подій він, ОСОБА_12 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 пішли до його квартири ( АДРЕСА_2 ) та продовжили відпочивати, гуляти. 21.03.2023 приблизно о 03:30 годині він побачив, що за його адресою прибув екіпаж поліцейських, однак двері своєї квартири він не відчинив. Він зрозумів, що потерпілий звернувся до поліції та останні до нього обов`язково ще раз приїдуть. Вранці цього ж дня приблизно о 07:00 годині до нього повторно приїхали працівники поліції, які зазначили, що ОСОБА_6 із заявою звернувся до відділку поліцію, вказавши, що у нього зник мобільний телефон та грошові кошти в розмірі 800,00 гривень. Він стверджує, що у ОСОБА_6 він не викрадав телефон та гроші, за капюшон куртки він хватав. Мобільний телефон ОСОБА_6 сам залишив у нього вдома та поставив на підзарядку в приміщенні кухні, а саме на столі, під час спільного вживання спиртних напоїв. Тілесні ушкодження ОСОБА_6 отримав від падіння, коли між ними сталася сутичка біля воріт хостелу по АДРЕСА_3 , при цьому визнає, що дійсно потерпілому під час конфлікту здійснив один удар в обличчя, а також поштовхи.

Після уточнення обвинувального акту, обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні 15.04.2024 пояснив, що згідно нової редакції обвинувачення свою вину він визнає частково, не оспорюючи події спільного проводження 20-21 березня 2023 року в компанії серед своїх знайомих, разом з потерпілим ОСОБА_6 до їх приходу до хостелу. Він дійсно побився з потерпілим і спричинив йому всі тілесні ушкодження, які були зафіксовані у останнього. Крім нього потерпілого ніхто не бив, що стосується майна ОСОБА_6 , а саме: мобільного телефону марки «LG модель Р713», іmei НОМЕР_1 , білого кольору та грошей в сумі 800,00 гривень, то він ними не заволодівав.

Незважаючи на часткове визнання обвинуваченого ОСОБА_3 своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, в межах пред`явленого обвинувачення, за обставин, викладених у вироку, підтверджується повністю дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме:

- показами потерпілого ОСОБА_6 , який суду пояснив, що з обвинуваченим ОСОБА_3 він познайомився за день до пригоди. 20.03.2023 у вечірній час він, його товариш, ОСОБА_3 та два друга обвинуваченого перебували біля бару «Секрет», що розташований по АДРЕСА_3 , де святкували день народження ОСОБА_15 . Потім ОСОБА_3 запросив їх до себе додому продовжити святкування. Приблизно о 23:00 годині вони прийшли до місця проживання ОСОБА_3 , а саме за адресою: АДРЕСА_2 . Спиртні напої принесли з собою. В квартирі перебували дві дівчини ОСОБА_12 та ОСОБА_13 з малою дитиною. Вони всі разом продовжили на кухні вживати спиртні напої. В ході святкування дня народження, у той же день, дівчина ОСОБА_3 - ОСОБА_12 покликала його до кімнати, де й запропонувала обмінятися мобільними телефонами. ОСОБА_16 конфлікту із нею та іншими особами, що перебували у квартирі у нього не було. Закінчивши розпивати спиртні напої, вони вирішили вийти на вулицю, щоб придбати ще алкоголь та продовжити святкувати. У нічний час, а саме 21.03.2023, він, ОСОБА_3 , інші хлопці та ОСОБА_12 вийшли з квартири та попрямували до хостелу, де він проживав, для того, щоб він взяв гроші на алкоголь. Прийшовши до хостелу за адресою: АДРЕСА_3 , він, ОСОБА_3 та ОСОБА_17 пройшли до приміщення хостелу, інші залишилися чекати на вулиці. У адміністратора він узяв гроші в сумі 800,00 гривень, кожна купюра якої по 200,00 гривень та із хлопцями направився з будинку, де біля воріт хостелу на них чекали інші. Неочіковано від обвинуваченого ОСОБА_3 він отримав удар по лівій нозі, від якого впав на ліве коліно асфальтного покриття. Піднявшись, він почав бігти до дверей хостелу, однак в цей момент ОСОБА_3 розпилив у його сторону речовину із балончика та схопив його за капюшон, після чого наніс йому один удар своєю правою рукою зжатою у кулак в область обличчя ліворуч. Він забіг до приміщення хостелу, де на сходинковому майданчику обвинувачений ОСОБА_3 , стоячи позаду нього, своєю лівою ногою наніс йому один удар по лівій нозі, внаслідок чого він не втримав рівновагу та впав на підлогу. Підвівшись з підлоги, він почав бігти по сходах, однак між другим та третім поверхами, ОСОБА_3 , знаходячись позаду нього, наніс один удар лівою ногою по його лівій нозі, від чого він знову впав на підлогу. Перебуваючи на підлозі, він відчув, як саме обвинувачений ОСОБА_3 з правої кишені куртки дістає мобільний телефон марки «LG модель Р713», imei НОМЕР_1 , білого кольору, а потім з лівої кишені куртки взяв кошти в розмірі 400,00 гривень та з лівої кишені штанів взяв решту коштів у розмірі 400,00 гривень. Забравши його речі, ОСОБА_3 та інший хлопець вибігли з приміщення хостелу. Він підвівся та пішов до приміщення хостелу і викликав поліцію. Дійсно, коли він перебував у квартирі обвинуваченого ОСОБА_3 , в кухонній кімнаті він заряджав свій мобільний телефон, однак то був інший телефон марки «XIAOMI Redmi», і він не залишав його у квартирі ОСОБА_3 . Мобільний телефон марки «LG модель Р713», imei НОМЕР_1 , білого кольору, у той день у квартирі ОСОБА_3 він не заряджав. Наразі мобільний телефон марки «LG модель Р713», imei НОМЕР_1 , білого кольору та грошові кошти в розмірі 800,00 гривень йому повернуто, претензій до обвинуваченого ОСОБА_3 він не має. Він украй був здивований таким відношенням ОСОБА_3 до нього після спільного проведення часу;

- показами свідка ОСОБА_8 , який суду пояснив, що з ОСОБА_3 він знайомий чотири роки. 20.03.2023 приблизно о 18:00 годині біля ринку «Образцовий» у м. Дніпрі він зустрівся із своїми знайомими: ОСОБА_18 та ОСОБА_19 , щоб відсвяткувати свій день народження, а також у той же день він познайомився із потерпілим ОСОБА_20 . Зайшовши до кафе «Секрет» вони помітили багато людей, нащо ОСОБА_21 запропонував піти до нього за адресою: АДРЕСА_2 . Прийшовши за місцем проживання ОСОБА_3 , в квартирі були дівчата ОСОБА_12 та ОСОБА_13 разом із своєю дитиною. Вони почали вживати спиртні напої. В ході спілкування та вживання спиртних напоїв, він чув, як потерпілий ОСОБА_22 залицявся до ОСОБА_23 та вів розмову про мобільний телефон. Після того, як скінчилося спиртне, а це було приблизно о 01:00 годині 21.03.2023, потерпілий ОСОБА_22 запропонував вийти на вулицю та придбати ще напої. Вийшовши з квартири, ОСОБА_22 , як йому здається, залишив на зарядці мобільний телефон. Прямуючи до магазину, ОСОБА_22 сказав, що він за спиртне сплатить, однак йому потрібно зайти до хостелу та взяти гроші. Дійшовши до хостелу, що розташований у АДРЕСА_3 , між потерпілим та обвинуваченим виник конфлікт, який перетворився в бійку, під час якої потерпілий впав на землю. Підвівшись, ОСОБА_22 забіг до приміщення хостелу, а він, ОСОБА_21 та інші попрямували до квартири обвинуваченого, де і знаходились до прибуття працівників поліції;

- показами свідка ОСОБА_11 , яка суду пояснила, що в період з 20.03.2023 по 21.03.2023 вона перебувала в гостях у її знайомого ОСОБА_3 , який проживає у АДРЕСА_2 . У вечірній час 20.03.2023 за вказаною адресою вона разом із ОСОБА_18 , ОСОБА_20 , ОСОБА_24 , ОСОБА_19 та ОСОБА_25 святкували день народження ОСОБА_15 . Коли закінчилася випивка, вони всі разом вийшли на вулицю, щоб придбати алкоголь. Потерпілий ОСОБА_22 запропонував піти до хостелу, де він на той час проживав, щоб взяти гроші. Вони прийшли до хостелу і залишилися біля входу. Вона не бачила, як наносилися удари потерпілому, оскільки вона та ОСОБА_12 перебували на вулиці. Повернувшись додому, де проживає ОСОБА_3 , вони усі разом, крім Мриги ОСОБА_26 продовжили вживати спиртні напої. Вранці приїхали працівники поліції, які знайшли у квартирі ОСОБА_3 мобільний телефон, який як виявився належить потерпілому ОСОБА_27 ;

- показами свідка ОСОБА_9 , який суду пояснив, що приблизно в березні місяці 2023 року вони разом із ОСОБА_18 та ОСОБА_25 перебували у барі «Секрет» по АДРЕСА_3 , так як збиралися святкувати день народження ОСОБА_8 . В барі зустріли незнайомого йому потерпілого ОСОБА_6 , який був разом із товаришем. Надалі ОСОБА_21 запропонував піти до нього за адресою: АДРЕСА_2 , і разом відсвяткувати, на що усі погодилися. Прибувши до квартири ОСОБА_3 , він побачив ОСОБА_28 та ОСОБА_13 разом із своєю дитиною. Вони всі разом почали вживати спиртні напої. Після того, як скінчилося спиртне, а це було пізно вночі 21.03.2023, потерпілий ОСОБА_22 запропонував придбати ще напої, тому вони вийшли з квартири. Йшовши до магазину, ОСОБА_22 сказав, що він за спиртне сплатить, однак йому потрібно зайти до хостелу та взяти гроші. Дійшовши до хостелу, що розташований у АДРЕСА_3 , дівчата залишилися на вулиці, а він, ОСОБА_17 , ОСОБА_22 та ОСОБА_21 зайшли в будинок. Він залишився стояти на першому поверсі будинку. Мрига ОСОБА_26 почав підніматися по сходах, але до третього поверху не дійшов, оскільки між ОСОБА_18 та ОСОБА_20 розпочався конфлікт, який переріс у бійку. Він бачив, як ОСОБА_21 наносив потерпілому два або три удари в область обличчя, від яких ОСОБА_22 впав на підлогу. Підвівшись, ОСОБА_22 почав бігти уверх по сходах та кричати, що викличить поліцію. Під час бійки ОСОБА_17 намагався розборонити хлопців, а він продовжував стояти на першому поверсі. Коли скінчилася бійка між ОСОБА_18 та ОСОБА_20 , вони вийшли з будинку та пішли додому до ОСОБА_3 продовжувати пити. Він бачив, що в руках ОСОБА_21 тримав гроші, однак сума на його думку була не значною. Вранці до будинку ОСОБА_3 приїхали працівники поліції, він із обвинуваченим вийшли на вулицю, однак ОСОБА_29 почав тікати. Надалі їх було затримано та доставлено до відділку поліції;

- показами свідка ОСОБА_10 , яка суду пояснила, що з обвинуваченим ОСОБА_3 станом на березень 2023 вони перебували у цивільних стосунках, а наразі вони не зустрічаються і не проживають разом. 20.03.2023 по 21.03.2023 вона знаходилась у ОСОБА_3 у АДРЕСА_2 . У вечірній час 20.03.2023 за вказаною адресою вона разом із ОСОБА_18 , ОСОБА_20 , ОСОБА_13 , ОСОБА_19 та ОСОБА_25 святкували день народження ОСОБА_15 та вживали спиртне. У той вечір між нею та потерпілим ОСОБА_20 сталася сутичка, про яку вона розповіла ОСОБА_30 . Коли у них закінчилося спиртне, вона разом із хлопцями вийшли на вулицю та між ОСОБА_18 та ОСОБА_20 стався конфлікт, який переріс у бійку, яка мала місце між магазином «АТБ» та дорогою до хостелу. Чи заходив хтось із чоловіків разом із потерпілим до хостелу вона не пам`ятає. Бачила, як ОСОБА_3 біг за потерпілим ОСОБА_20 у сторону хостелу, останній падав на землю. У той вечір вона надавала ОСОБА_6 свій зарядний пристрій для підзарядки телефону, яким ОСОБА_22 на кухні заряджав телефон, однак то був інший мобільний телефон, а не той який у нього пропав. Вранці 21.03.2023 за місцем проживання ОСОБА_3 приїхав екіпаж поліції та вони усі направилися до відділку поліції, де їй стало відомо, що ОСОБА_3 викрав у ОСОБА_31 телефон та гроші.

Крім вказаного, винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 підтверджується письмовими доказами, дослідженими у судовому засіданні:

- протоколом прийняття заяви про вчинене правопорушення від 21.03.2023, відповідно до якого ОСОБА_6 просив органи поліції прийняти заходи до хлопців на ім`я: ОСОБА_29 (близько 18 років, зріст приблизно 170 см, худорлявої статури); Вадим (близько 23 років, зріст приблизно 180 см, міцної статури), які 21.03.2023 приблизно о 02:40 годині за адресою: АДРЕСА_3 , нанесли йому тілесні ушкодження. Даних осіб ОСОБА_6 зможе упізнати за індивідуальними рисами обличчя (т. 4, а.к.п. 13);

- протоколом огляду місця події з фото-таблицею до нього від 21.03.2023, відповідно до якого слідчим в присутності спеціаліста було оглянуто приміщення сходової клітки, що розташована у під`їзді будинку АДРЕСА_3 . (т. 4, а.к.п 12);

- заявою обвинуваченого ОСОБА_3 від 21.03.2023, відповідно до якої останній добровільно видав слідчому: мобільний телефон марки «LG модель Р713», imei НОМЕР_1 , білого кольору; перцевий балончик, який обмотаний червоною ізолентою; пістолет сигнальний моделі «EKOL VOLDA» та магазин до нього (т. 4, а.к.п. 39);

- протоколом огляду предмету від 21.03.2023 з фото-таблицею до нього, згідно з яким за участі ОСОБА_3 , двох понятих було оглянуто мобільний телефон марки «LG модель Р713», imei НОМЕР_1 , білого кольору, який належить потерпілому ОСОБА_6 та знаходився у робочому стані, а також інші предмети, серед яких: перцевий балончик, який обмотаний червоною ізолентою; пістолет сигнальний моделі «EKOL VOLDA» та магазин до нього, які добровільно видав ОСОБА_3 (т. 4, а.к.п. 40-43);

-протоколом пред`явлення особи для впізнання з диском до нього від 21.03.2023, переглянутим в судовому засіданні, відповідно до якого потерпілий ОСОБА_6 під № 4 впізнає за загальним рисами обличчя (форма очей, колір волосся) особу, котра 21.03.2023 приблизно о 02:30 годині із застосуванням насильства, заволоділа його мобільним телефоном «LG модель Р713» та грошовими коштами у сумі 800,00 гривень. Під № 4 знаходиться ОСОБА_3 (т. 4, а.к.п. 55-58);

- висновком судово-товарознавчої експертизи № 1577/23 від 22.03.2023, відповідно до якого ринкова вартість мобільного телефону марки «LG модель Р713», imei НОМЕР_1 , білого кольору, який перебував у використанні, з урахуванням зносу, станом на 21.03.2023 могла становити 916,00 гривень (т. 4, а.к.п. 67-71);

- довідками КЗ «Дніпропетровська шоста міська клінічна лікарня» ДОР від 22.03.2023, відповідно до яких у ОСОБА_6 було встановлено забій м`яких тканин обличчя, бокової стінки черева, правого коліна, правої кисті (т. 4, а.к.п. 91, 92);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 23.03.2023 разом із відеозаписом, переглянутим та дослідженим в судовому засіданні, згідно з яким ОСОБА_6 в присутності судово-медичного експерта, понятих пояснив та показав механізм нанесення йому тілесних ушкоджень, які він отримав 21.03.2023 в нічний час як біля воріт хостелу, що розташований за дресою: АДРЕСА_3 , так і на сходинковому майданчику за даною адресою з подальшим заволодінням його мобільного телефону та грошовими коштами у сумі 800,00 гривень ОСОБА_3 (т. 4, а.к.п. 93-100);

- висновком судово-медичного експерта № 843е від 28.03.2023, відповідно до якого у ОСОБА_6 виявлені тілесне ушкодження у вигляді тілесні ушкодження у вигляді: внутрішньо-шкірного крововиливу - в скроневій області ліворуч на волосистій частині голови, ледве помітного синця - в проекції гайморової пазухи ліворуч, не менше 13-ти саден - в проекції зовнішнього кута лівої брови та гайморової пазухи ліворуч, по задній поверхні правого променево-п`ясного суглобу по ліктьовому краю, по тильній поверхні правої кисті: в проекції 4-ї п?ясної кістки, міжфалангового суглобу та основної 5 фаланги 5-го пальця, міжфалангового суглобу 2-го пальця, в проекції гребня правої клубової кістки, в проекції правого кульшового суглобу, по передній поверхні правого та лівого колінних суглобів, по зовнішній поверхні правої гомілки у середній третині.

Виявлені тілесні ушкодження не відображають на собі характерологічні особливості травмуючого предмету, можливо лише вказати, що вони могли утворитися від дії тупого твердого предмету (предметів), частина яких при ударі об такий (такі).

Враховуючи характер, локалізацію та кількість виявлених у нього тілесних ушкоджень, можливо вказати, що йому було спричинено не менш як двох механічних дій тупого твердого предмету (предметів), частина яких при ударі об такий (такі).

Враховуючи характер, локалізацію та ступінь ознак загоєння виявлених у нього тілесних ушкоджень, дані медичної документації, можливо вказати, що ушкодження утворилися незадовго до звернення за медичною допомогою у приймальне відділення КНП «МКЛ № 6» ДМР, тобто можливо і в термін, на який вказує обстежений та слідчий у постанові.

За своїм характером, виявлені тілесні ушкодження відносяться до ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки. 4 На підставі: п. 2.3.5. „Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості «тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995 № 6.

Виявлені у нього тілесні ушкодження не є небезпечними для життя, так як останні не спричинили загрозливі для життя явища. На підставі: п. 2.1.3. «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень", затверджені Наказом МОЗ України від 17.01.1995 № 6.

Локалізація та характер виявлених тілесних ушкоджень у ОСОБА_6 в області обличчя ліворуч та нижніх кінцівок, не суперечить механізму їх утворення, на який вказує потерпілий в ході проведення слідчого експерименту за його участю (т. 4, а.к.п. 105-107);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 25.03.2023 разом із відеозаписом, переглянутим та дослідженим в судовому засіданні, згідно з яким ОСОБА_3 в присутності захисника, понятих пояснив та показав механізм нанесення ним тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_6 21.03.2023 в нічний час, як біля воріт хостелу, що розташований за адресою: АДРЕСА_3 , так і на сходинковому майданчику за даною адресою з подальшим заволодінням мобільного телефону та грошовими коштами у сумі 800,00 гривень, які належать потерпілому ОСОБА_6 (т. 4, а.к.п. 149-154);

- протоколом перегляду відеозапису від 28.06.2023, переглянутим та дослідженим в судовому засіданні, згідно з яким за участі ОСОБА_3 , його захисника та понятих було переглянуто відеозапис на диску, з записом із камер відеоспостереження наданого ОСОБА_32 за адресою: АДРЕСА_3 . На відеозаписі зафіксована прилегла територія будинку АДРЕСА_3 , де з`являється шість чоловік, троє з яких залишились за воротами прилеглої території, а троє чоловіків прямують по території до приміщення вищевказаного будинку. Надалі, два чоловіки середньої статури прямують до воріт, де на зустріч йде третя особа, з якою попрямували в напрямку воріт даної території. Далі, всі особи вийшли за територію через ворота. Один із чоловіків почав бігти в напрямку будинку АДРЕСА_3 , а за ним інший та ще два чоловіки, з подальшим поверненням до воріт. Після перегляду відеозапису підозрюваний ОСОБА_3 повідомив, що на відеозаписі: він, ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , чоловік на ім`я ОСОБА_33 . Вони всі разом прямували в напрямку хостелу, який розташований за адресою: АДРЕСА_3 , де тимчасово мешкав ОСОБА_6 . На відеозапису, коли йшли два чоловіки в напрямку воріт, то ОСОБА_3 зазначив, що саме він йшов із ОСОБА_6 , а чоловік на ім`я ОСОБА_33 залишився у хостелі. Також ОСОБА_3 впізнав себе та зазначив, що коли наніс тілесні ушкодження ОСОБА_6 , останній почав тікати, а він, ОСОБА_8 , ОСОБА_9 бігли за ним. ОСОБА_3 вказав, що кримінальне правопорушення відносно ОСОБА_6 вчиняв самостійно, а ОСОБА_8 , ОСОБА_9 намагались припинити його дії (т. 4, а.к.п.116, а.к.п. 237-239);

-речовими доказами.

Оцінюючи докази в їх сукупності, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, знайшла своє повне підтвердження в процесі судового розгляду.

Судом достатньо дослідженні всі обставини кримінальних правопорушень в їх сукупності, які підтверджують встановлені судом обставини вчинення ОСОБА_3 кримінального правопорушення.

Суд, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, відповідно до ст. 94 КПК України, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Таким чином, умисні дії обвинуваченого ОСОБА_3 , в межах висунутого прокурором обвинувачення, правильно кваліфіковані за ч. 4 ст. 186 КК України як такі, що виразилися у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), поєднаному з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, в умовах воєнного стану.

Доводи сторони захисту про те, що обвинувачений ОСОБА_3 21.03.2023 приблизно о 02:30 годині на сходинковому майданчику хостелу, розташованого між 2 та 3 поверхами будинку АДРЕСА_3 , не заволодівав майном потерпілого ОСОБА_6 , а саме: мобільним телефоном марки «LG модель Р713», imei НОМЕР_1 , білого кольору та грошовими коштами в сумі 800,00 гривень, тобто у нього був відсутній умисел на вчинення грабежу, а ОСОБА_3 лише завдав тілесні ушкодження ОСОБА_6 з причин ревнощів, суд вважає їх неспроможними і не може прийняти до уваги, оскільки такі доводи адвоката та обвинуваченого ОСОБА_3 спростовуються показами потерпілого ОСОБА_6 , який безпосередньо в суді надав послідовні покази про обставини скоєння обвинуваченим злочину відносно нього: як ОСОБА_3 у вказану дату, час та місці наносив йому численні удари по різним частинам тіла, від яких він падав на підлогу, і уподальшому з його одягу відкрито заволодів належними йому речами, а саме: мобільним телефоном марки «LG модель Р713», imei НОМЕР_1 , білого кольору та грошовими коштами в сумі 800,00 гривень, і на своїх показах наполягав.

Суд вважає покази потерпілого ОСОБА_6 об`єктивними та незалежними, оскільки він не пов`язаний ніякими відносинами з обвинуваченим, під час розгляду кримінального провадження не було встановлено фактів того, що потерпілий ОСОБА_6 має неприязне відношення до ОСОБА_3 та може оговорювати його, а навпаки потерпілий не наполягав на призначенні суворого покарання. Допитаний потерпілий ОСОБА_6 був попереджений судом про кримінальну відповідальність за надання завідомо неправдивих показів, давав покази під присягою, його покази отримані в порядку визначеному Законом, співпадають між собою, не суперечать іншим зібраним доказам, тому підстав недовіряти показам потерпілого, сумніватися в їх об`єктивності, недостовірності немає. В силу вимог ст. 84 КПК України покази потерпілого ОСОБА_6 є процесуальним джерелом доказів і тому, як один із процесуальних доказів покладені в основу обвинувального вироку.

Твердження сторони захисту про те, що в ході досудового розслідування не були усунуті протиріччя в показах потерпілого, які він надавав слідчому під час його допиту 21.03.2023 та 23.03.2023, суд не може взяти їх до уваги виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 23 КПК України суд досліджує докази безпосередньо. Показання учасників кримінального провадження суд отримує усно.

Як слідує з ч. 4 ст. 95 КПК України суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання, або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 цього Кодексу. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них, крім порядку отримання показань, визначеного статтею 615 цього Кодексу.

Крім того, під час судового розгляду такі протиріччя були усунуті шляхом допиту потерпілого стороною обвинувачення. В ході якого під час судового розгляду потерпілий ОСОБА_6 підтвердив, що ОСОБА_3 21.03.2023 завдав тілесні ушкодження та відкрито викрав його майно, а саме: мобільним телефоном марки «LG модель Р713», imei НОМЕР_1 , білого кольору, гроші в сумі 800,00 гривень.

Також, аналогічні покази потерпілий ОСОБА_6 надав і під час проведення слідчого експерименту 23.03.2023 за його участю, який фіксувався відеозйомкою та був предметом дослідження в ході судового розгляду.

Крім того, покази потерпілого ОСОБА_6 щодо вчинення ОСОБА_3 відкритого викрадення майна, а саме: мобільного телефону марки «LG модель Р713», imei НОМЕР_1 , білого кольору, грошових коштів в сумі 800,00 гривень, 25.03.2023 підтвердив своїми показами й сам обвинувачений ОСОБА_3 при проведенні за його участю слідчого експерименту, під час якого в присутності адвоката ОСОБА_34 він свою винуватість визнав у повному обсязі, надавши детальні пояснення вчиненого ним грабежу по відношенню до потерпілого ОСОБА_6 . Вказана слідча дія проводилася під відеофіксацію з якої убачається, що жодних порушень прав учасників слідчого експерименту не було. ОСОБА_3 розповідав самостійно, добровільно, без примусу, що в подальшому засвідчили підписами учасники даної слідчої дії. Примітки: доповнення, зауваження та заперечення протокол не має. У зв`язку з чим доводи захисника і обвинуваченого про те, що під час слідчого експерименту працівниками поліції ОСОБА_3 надавалися настанови, суд вважає їх неспроможними на підставі вищенаведеного.

Окрім цього на підтвердження винуватості ОСОБА_3 в заволодінні майном потерпілого ОСОБА_6 , допитаний в суді свідок ОСОБА_9 підтвердив й те, що після бійки між обвинуваченим та потерпілим, ОСОБА_3 тримав в руці гроші, яких перед цим у останнього не було. А свідок ОСОБА_10 , яка давала покази в суді щодо обставин кримінального провадження відносно ОСОБА_3 показала, що під час спільного розпивання спиртних напоїв за місцем проживання ОСОБА_3 , потерпілий ОСОБА_6 в приміщенні кухні заряджав мобільний телефон, однак то був не телефон марки «LG модель Р713», білого кольору, а інший.

Тому твердження захисника про те, що ОСОБА_3 не мав умислу на заволодіння майном у ОСОБА_6 та не вчиняв злочин за ч. 4 ст. 186 КК України, суд відхиляє, оскільки обставини вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_3 спростовуються вищенаведеними доказами, та такі твердження адвоката, суд розцінює, як спосіб захисту з метою уникнення від кримінальної відповідальності та як наслідок від покарання за вчинене тяжке кримінальне правопорушення.

Посилання сторони захисту про те, що в ході оголошення ОСОБА_3 підозри, останній не надав слідству свої пояснення, суд вказує, що дане є правом ОСОБА_3 згідно положень ст. 42 КПК України, чим останній і скористався.

Суд відзначає, що в даному кримінальному провадженні в обвинувальному акті були заявлені свідки: ОСОБА_35 , ОСОБА_36 та ОСОБА_37 , які в судові засідання неодноразово не з`являлися, у зв`язку з чим сторона обвинувачення також неодноразово заявляла клопотання щодо їх виклику шляхом приводу.

Судом відповідно до ст. 327 КПК України були виконані та вичерпані всі процесуальні можливості щодо забезпечення явки вищевказаних свідків до суду, як шляхом направлення судових повісток, так і постановленням ухвал про їх привід, тобто суд сприяв стороні кримінального провадження у забезпечені явки свідків до суду.

При виконанні ухвал суду про привід вищевказаних свідків уповноваженими особами були надані рапорти, повідомлення, згідно яких ОСОБА_35 , ОСОБА_36 та ОСОБА_37 є внутрішньо переміщеними особами та за адресою: АДРЕСА_3 , що є хостелом проживали тимчасово.

Свідок ОСОБА_37 10.04.2023 перетнула кордон України та виїхала до Польщі. Свідки ОСОБА_35 та ОСОБА_36 проживають за іншими адресами, можливість яких встановити не можливо, а тому ухвали суду не підлягають виконанню (т. 2, а.к.п. 113).

08.04.2024 суд прийняв обґрунтовану відмову прокурора від допиту вказаних свідків, оскільки суд вважає, що в обставинах цього кримінального провадження неможливість забезпечити явку свідків в судове засідання для допиту має об`єктивні причини. Проти цього не заперечували обвинувачений та його адвокат, не вважаючи необхідним допитувати цих свідків.

В подальшому після скористання прокурором своїх вимог відповідно до ст. 338 КПК України, сам обвинувачений ОСОБА_3 заявив клопотання про допит свідків без зазначення прізвищ, імен, по батькові, місця їх знаходження або проживання, при цьому не обґрунтувавши необхідність допиту невідомих осіб, а тому дане клопотання було відхилено.

Суд не вважає, що неможливість обвинуваченому допитати невідомих свідків становить істотне порушення вимог кримінально-процесуального Закону.

Крім того, допит таких свідків для підтвердження чи спростування обставин кримінального правопорушення для ухвалення законного, обґрунтованого та справедливого рішення не є необхідним, враховуючи сукупність доказів кримінального провадження щодо винуватості ОСОБА_3 .

На переконання суду права обвинуваченого ОСОБА_3 на справедливий судовий розгляд кримінального провадження не порушені, а необґрунтоване клопотання останнього суд розцінює як штучне затягування розгляду справи по суті та викликаним його бажанням уникнути кримінальної відповідальності за вчинене.

Під час розгляду кримінального провадження обвинуваченим ОСОБА_3 та його адвокатом було акцентовано увагу на тому, що під час досудового розслідування, слідство не звертало увагу на психічний стан здоров`я ОСОБА_3 , у зв`язку з чим 27.12.2023 в ході судового розгляду захисником ОСОБА_7 було заявлено клопотання про призначення судової психіатричної експертизи для визначення психічного стану обвинуваченого ОСОБА_3 , яке було судом задоволено та проведена експертиза відносно останнього.

Згідно висновку судово-психіатричного експерта № 170 від 20.03.2024 убачається, що ОСОБА_3 в період часу, що відноситься до інкримінованого йому діяння, виявляв і виявляє в теперішній час органічний емоційно лабільний розлад.

За своїм психічним станом під час інкримінованого йому діяння він міг повною мірою усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними.

За своїм психічним станом в теперішній час він також може повною мірою усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними.

Застосування примусових заходів медичного характеру не потребує.

Таким чином, ОСОБА_3 за своїм психічним станом є осудною особою, та під час вчинення ним злочину й станом на день розгляду кримінального провадження останній усвідомлював та усвідомлює свої дії по відношенню до потерпілого ОСОБА_6 , а тому повинен нести відповідальність за свої суспільно небезпечні діяння.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов до висновку, що всі доводи сторони захисту, обвинуваченого зводяться до особистого тлумачення стороною захисту норм процесуального закону, аналізу і переоцінки доказів. При цьому ці докази захист оцінює і тлумачить на свій лад, спотворюючи їх зміст та відособлено від інших доказів, ігноруючи всю їх сукупність та системність.

Судом встановлено, що вказані у вироку та досліджені в ході судового розгляду докази є належними, допустимими та достовірними, а з огляду на їх системну оцінку і достатніми для обґрунтованого висновку про наявність в діях обвинуваченого ОСОБА_3 складу інкримінованого йому злочину, доведеності вини у його вчиненні та для прийняття законного та обґрунтованого рішення у кримінальному провадженні.

Досліджені судом і покладені в основу вироку докази не суперечать одне одному і узгоджуються між собою.

Оцінюючи доведеність винуватості обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого злочину, суд враховує практику Європейського суду з прав людини. Так, при оцінці доказів суд керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом". Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою. (ЄСПЛ, справа «Кобець проти України», N 16437/04, п.43, рішення від 14.02.2008).

У постанові від 21.02.2018 у справі № 701/613/16-к Верховний Суд зазначив, що обвинувальний вирок може бути постановлений судом лише в тому випадку, коли вина обвинуваченої особи доведена поза розумним сумнівом. Тобто, дотримуючись засади змагальності, та виконуючи, свій професійний обов`язок, передбачений ст. 92 КПК України, обвинувачення має довести перед судом за допомогою належних, допустимих та достовірних доказів, що існує єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити факти, встановлені в суді, а саме - винуватість особи у вчиненні кримінального правопорушення, щодо якого їй пред`явлено обвинувачення. Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розуміння пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був учинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину.

Аналіз вищенаведених показів обвинуваченого, потерпілого, свідків, та досліджених письмових доказів у їх сукупності, які суд визнає належними та допустимими, дозволяє суду зробити висновок про те, що доведеність винуватості обвинуваченого у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), поєднаному з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, в умовах воєнного стану, випливає із сукупності вищевстановлених ознак та неспростовних презумпцій достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою, що дозволяє суду поза розумним сумнівом дійти до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 в суді у скоєнні злочинних дій, зазначених у вироку, доведена повністю.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Зокрема, під врахуванням особи винного слід розуміти врахування позитивних і негативних, соціальних, фізичних, психічних і правових елементів характеристики особи, що вчинила кримінальне правопорушення, які мають кримінально-правове значення.

Так, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим ОСОБА_3 кримінального правопорушення, яке скоєно умисно, і, відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до тяжкого злочину, дані про особу обвинуваченого, який раніше судимий, вчинив нове кримінальне правопорушення через нетривалий час після його засудження вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 22.11.2022 до покарання з встановленим іспитовим строком, свою вину в інкримінованому кримінальному правопорушенні визнав частково, за місцем проживання характеризується негативно, на обліку в лікарів нарколога і психіатра не перебуває, не працює, не має на утриманні неповнолітніх та непрацездатних осіб, відсутність претензій від потерпілої сторони.

Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 згідно зі ст. 66 КК України, судом не встановлено.

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченому ОСОБА_3 згідно зі ст. 67 КК України, є рецидив злочину.

Призначаючи покарання, суд враховує вищенаведені обставини, позицію прокурора, потерпілого, обвинуваченого та його захисника, відсутність обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому, наявність обставини, що обтяжує йому покарання, дані про його особу, та, виходячи із сукупності зазначених обставин, приходить до висновку, що поведінка обвинуваченого ОСОБА_3 свідчить про його небажання ставати на шлях виправлення і поважати Закон, а тому з метою попередження скоєння ним нових злочинів, вважає за необхідне призначити покарання у виді позбавлення волі в межах строку, передбаченого статтею обвинувачення, із застосуванням вимог ст. 71 КК України, оскільки обвинувачений ОСОБА_3 вчинив дане кримінальне правопорушення, не відбувши покарання, призначене вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 22.11.2022, а більш м`які види покарання не зможуть забезпечити виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним кримінальних правопорушень.

Крім того, судом не встановлено правових підстав для призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_3 з урахуванням приписів ст.ст. 69, 75 КК України, так як встановлені судом обставини даного кримінального провадження свідчать про наявність у ОСОБА_3 стійкої направленості умислу на вчинення злочинів і небажання ставати на шлях виправлення, бути корисним для суспільства, враховуючи і те, що раніше він також притягувався до кримінальної відповідальності.

Вищевказане покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , на переконання суду, буде відповідати його меті, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, воно буде законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи) та необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Запобіжний захід, як захід забезпечення кримінального провадження, у даному кримінальному провадженні відносно ОСОБА_3 у виді тримання під вартою, до набрання вироком законної сили - залишити колишнім.

Питання про відшкодування витрат на залучення експертів суд вирішує у відповідності до приписів ст.ст. 122, 124 КПК України.

Питання про долю речових доказів суд вирішує у відповідності до приписів ч. 9 ст. 100 КПК України.

Питання щодо майна, на яке накладено арешт ухвалою слідчого судді, суд вирішує у відповідності до приписів ч. 4 ст. 174 КПК України.

На підставі ч. 15 ст. 615 КПК України, в умовах дії воєнного стану, після складання та підписання повного тексту вироку суд користується своїм правом обмежитися проголошенням його резолютивної частини з обов`язковим врученням учасникам судового провадження повного тексту вироку в день його проголошення.

Керуючись ст.ст. 370, 374, ч. 15 ст. 615 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 7 (сім) років.

На підставі ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднати покарання, невідбуте обвинуваченим за вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 22.11.2022 та остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі на строк 8 (вісім) років.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 обчислювати з 07.06.2023.

Запобіжний захід ОСОБА_3 у виді тримання під вартою залишити колишнім до набрання вироком законної сили.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь експерта ОСОБА_38 витрати, пов`язані із проведенням судової товарознавчої експертизи № 1577/23 від 22.03.2023, в сумі 220,00 (двісті двадцять) гривень 00 копійок.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 23.03.2023 на майно, яке було вилучено в ході огляду 21.03.2023 в приміщенні службового кабінету № 309, за адресою: АДРЕСА_4 , у ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: мобільний телефон марки LG, модель Р713, imei НОМЕР_1 , білого кольору, який опечатано в спеціальний пакет №PSP1165068, газовий балончик обмотаний ізолюючою стрічкою червоного кольору, який опечатано до спеціального пакету № PSP1165069, пістолет «EKOL Volga» Cal.9mm P.A.K, серійний номер НОМЕР_2 та магазин до нього без боєприпасів, який опечатано до спеціального пакету № PSP1165067 - скасувати.

Речові докази (постанови слідчого від: 22.03.2023; 22.03.2023; 22.03.2024; 24.03.2023; 24.05.2023):

- документи на мобільний телефон марки LG, модель Р713, imei НОМЕР_1 , білого кольору; DVD-R диск із відеозаписом з камер спостереження, що розташовані на приміщенні будинку АДРЕСА_3 від 21.03.2023 - залишити в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання;

- мобільний телефон марки LG, модель Р713, imei НОМЕР_1 , білого кольору - повернути за належністю, власнику ОСОБА_6 ;

- газовий балончик, обмотаний ізолюючою стрічкою червоного кольору; пістолет «EKOL Volga» Cal.9mm P.A.K, серійний номер НОМЕР_2 та магазин до нього без боєприпасів, які опечатані до спец.пакетів (квитанції з порядковими номерами 02819, 02818) знищити.

На вирок можуть бути подані апеляційні скарги протягом 30 днів з дня його проголошення, а обвинуваченим, який тримаються під вартою, - в той же строк з моменту вручення йому копії вироку, до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

На підставі ч. 15 ст. 615 КПК України, в умовах дії воєнного стану, повний текст вироку вручити учасникам судового провадження в день його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1