ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Провадження № 11кп/818/621/24 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.5 ст.27, ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України
УХВАЛА

Іменем України

21 лютого 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду в складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю прокурора - ОСОБА_6 ,

обвинуваченого - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду м. Харкова в режимі відеоконференції кримінальне провадженняза апеляційною скаргою обвинуваченого на вирок Харківського районного суду Харківської області від 05.12.2023 року стосовно ОСОБА_7 ,-

ВСТАНОВИЛА:

Вказаним вироком:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Першотравневе, Зміївського району, Харківської області, громадянин України, з середньо спеціальною освітою, не працевлаштований, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

засуджений за:

- ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК України до арешту на строк 1 (один) місяць,

- ч. 4 ст. 358 КК України до арешту на строк 1 (один) місяць.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України ОСОБА_7 призначено покарання за сукупністю злочинів передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, шляхом повного складання призначених покарань, остаточно визначено покарання у виді арешту на строк 2 (два) місяці.

Крім того, цим же рішенням суду вирішена доля речових доказів та процесуальних витрат.

Згідно вироку, ОСОБА_7 , добре знаючи порядок видачі посвідчення водія та допуск до керування транспортним засобом, визначений чинним законодавством, не бажаючи дотримуватися його вимог, з метою отримання документу, що посвідчуватиме його особу та спеціальний статус у частині підтвердження його права на керування транспортними засобами, маючи умисел на пособництво у виготовлення підробленого офіційного документу - посвідчення водія, з метою подальшого його використання, шляхом надання анкетної інформації про свою особу, в літку 2023 року, більш точний час та дату встановити не представилось можливим, перебуваючи за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , знайшов у мережі інтернет сайт з продажу посвідчень водія та передав невстановленим у ході досудового розслідування особам свої персональні данні, надав копію паспорту громадянина України на своє ім`я, грошові кошти у сумі 4000 грн. за виготовлення підробленого документу посвідчення водія та у подальшому у невстановлені досудовим розслідуванням час та дату, в невстановленої досудовим розслідуванням особи отримав фіктивне посвідчення водія серії НОМЕР_1 , категорії «В» на власне ім`я, яке було незаконно виготовлене та почав зберігати його з метою подальшого використання при керуванні транспортним засобом.

Після придбання вищезазначеного посвідчення і до 03.11.2023, ОСОБА_7 усвідомлюючи, що він порушує вимоги постанови Кабінету Міністрів України № 340 від 8 травня 1993 року «Про затвердження положення про порядок видачі посвідчення водія та допуск громадян до керування транспортним засобом», почав свідомо використовувати завідомо підроблений документ - посвідчення водія серії НОМЕР_1 , категорії «В» на власне ім`я, у власних потребах, а саме для керування транспортним засобом.

03.11.2023 більш точного часу під час досудового розслідування встановити не виявилось можливим, ОСОБА_7 , рухаючись автомобілем Jeep RENEGADE державний номерний знак НОМЕР_2 автошляхом "Харків-Сімферополь" через блок-пост по АДРЕСА_2 в бік м. Харків, згідно ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію», був зупинений співробітниками поліції для перевірки документів.

При перевірці документів ОСОБА_7 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, розуміючи, що не має права на керування транспортними засобами, так як у встановленому законом порядку не отримував посвідчення водія, на законну вимогу працівників поліції надав, тим самим використав, завідомо підроблений офіційний документ, посвідчення водія серії НОМЕР_1 , категорії «В» на власне ім`я, яке містило ознаки підробки.

В апеляційній скарзі обвинувачений просить вирок змінити, призначивши покарання у вигляді штрафу в межах санкції даних статей кримінального кодексу України.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення обвинуваченого, який просив задовольнити його апеляційну скаргу, думку прокурора, який не заперечував проти апеляційної скарги, перевіривши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовільнити, виходячи з наступних підстав.

Так, згідно ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційних скарг.

Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Згідно вироку (а. с. 16 - 17), який ухвалений за результатами спрощеного провадження передбаченого ст. 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засідання або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок суду обвинуваченим оскаржується в частині призначеного покарання.

Оцінюючи доводи обвинуваченого про невідповідність призначеного йому покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок суворості колегія суддів виходить з наступного.

Як вбачається зі змісту вироку, призначаючи обвинуваченому ОСОБА_7 покарання, суд врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального проступку, обставини вчинення кримінального проступку, особу винного, який раніше не судимий, працевлаштований, на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, обставини, що пом`якшують покарання щире каяття та відсутність обставин, які обтяжують покарання.

Врахувавши наведені обставини суд першої інстанції прийшов до висновку про доцільність призначити ОСОБА_7 покарання у межах санкції ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358, ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом повного складання призначених покарань, остаточно визначивши покарання у виді арешту на строк 2 (два) місяці.

Колегія суддів вважає, що при обранні ОСОБА_7 покарання у виді 1 року арешту судом першої інстанції не в повній мірі були дотримані вимоги ст. ст. 65, 66, 67 КК України тож призначене покарання не відповідає тяжкості правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок суворості.

У відповідності до статті 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Згідно з положеннями ст. 65 КК України, суд призначає покарання відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу та враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Згідно з роз`ясненнями наданими в п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24 жовтня 2003 року № 7 звернуто увагу судів на те, що висновки з усіх питань, пов`язаних із призначенням покарання, необхідно належним чином мотивувати у вироку.

У суді апеляційної інстанції як і в суді першої інстанції обвинувачений ОСОБА_7 вину у вчиненому визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненому. Пояснив, що має міцні соціальні зв`язки, освіту та професію, має постійне місце проживання, працює за трудовим договором, а тому матеріально спроможний сплатити штраф.

Вищевказані обставини свідчать про обґрунтованість доводів апеляційних скарг щодо призначення обвинуваченому занадто суворого покарання у зв`язку з чим такі доводи та апеляційні вимоги підлягають задоволенню, а вирок, згідно з положеннями п. 1 ч. 1 ст. 408, п. 4 ч. 1 ст. 409, ст. 414 КПК України, слід пом`якшити,призначивши ОСОБА_8 покарання у виді штрафу.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 408 КПК України, суд апеляційної інстанції змінює вирок у разі пом`якшення призначеного покарання, якщо визнає, що покарання за своєю суворістю не відповідає тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

Враховуючи наведене, апеляційна скарга обвинуваченого підлягає задоволенню, а вирок суду першої інстанції зміні з пом`якшенням призначеного судом покарання.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407,408, 409, 419 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу задовільнити.

Вирок Харківського районного суду Харківської області від 05.12.2023 року стосовно ОСОБА_7 змінити шляхом пом`якшення призначеного покарання.

Вважати ОСОБА_7 засудженим за:

- ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК України до штрафу в розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 тисяч гривен;

- ч. 4 ст. 358 КК України до штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривен.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України ОСОБА_7 призначено покарання за сукупністю злочинів передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, шляхом поглинання призначити покарання у виді штрафу в розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 тисяч гривен.

В решті вирок залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення.

Головуючий

Судді