Провадження №1-кп/389/221/21
У Х В А Л А

17 травня 2024 року Знам`янський міськрайонний суду Кіровоградської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду міста Знам`янка обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №000002 від 12.01.2021, стосовно

ОСОБА_4 , обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.364, ч.1 ст.366 КК України,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що призначений відповідно до наказу начальника Генерального штабу Головнокомандувача Збройних сил України (по особовому складу) від 08.02.2014 № 81 на посаду командира військової частини НОМЕР_1 , діючи відповідно до вимог Положення про військову частину НОМЕР_1 Озброєння Збройних Сил України, Статуту внутрішньої служби Збройних сил України та Положення, являється службовою особою та в межах своєї компетенції виконував адміністративно-господарські та організаційно-розпорядчі функції.

Так, відповідно до абз. 2 п. 3.1.3. Положення, командир військової частини (з`єднання), яка має права юридичної особи, у межах своїх повноважень та виділених коштів має право укладати господарські угоди або договори та несе повну відповідальність за обґрунтоване і правомірне витрачання (використання) коштів на пов`язану з цими угодами діяльність. Згідно з вимогами п. 3.1.9. Положення, усі посадові особи військової частини (з`єднання), які відають військовим (корабельним) господарством, повинні, зокрема: знати вимоги чинного законодавства України, наказів, положень, настанов, інструкцій та інших керівних документів щодо організації та ведення військового (корабельного) господарства та неухильно керуватись ними у своїй діяльності; здійснювати постійний контроль за правильним, ощадливим та доцільним витрачанням (використанням) матеріальних засобів і коштів, вживати необхідних заходів для боротьби з нераціональними їх витратами (використанням), втратами, нестачами, псуванням і розкраданням. Відповідно до п. 4.1.1. Положення, вся господарська діяльність військової частини (з`єднання) повинна своєчасно та чітко плануватися. Планування господарської діяльності - основа управління військовим (корабельним) господарством для командира частини (з`єднання), його заступників та штабу. При плануванні господарської діяльності основна увага приділяється, зокрема, забезпеченню найбільш економного та доцільного витрачання використання) матеріальних засобів і коштів. Згідно з вимогами абз. 2 п.10.3.21. Положення, при виявленні протиправних дій, пов`язаних з розтратами, крадіжками та незаконними витратами матеріальних засобів і коштів, командир військової частини (з`єднання) повідомляє про них військового прокурора. Відповідно до п. 10.3.22. Положення, за приховування чи сприяння приховуванню фактів нестач, крадіжок, псування, незаконного отримання або витрат матеріальних засобів, а також за непред`явлення документів або пред`явлення неправильних документів винні посадові особи військової частини (з`єднання) притягуються до відповідальності згідно з чинним законодавством України.

Отже, в силу наділених повноважень, ОСОБА_4 , будучи командиром військової частини НОМЕР_1 , являється службовою особою, наділеною організаційно-розпорядчими і адміністративно - господарськими функціями.

24.10.2017 між військовою частиною НОМЕР_1 , в особі командира військової частини ОСОБА_4 , та ТОВ «Сервіс-Центр-плюс» в особі директора ОСОБА_6 , укладено договір № 138/17 «Про надання послуг з комплексно-оздоровчого ремонту залізничної колії» (далі Договір), на загальну суму 1 600 668,13 грн.

Відповідно до умов Договору, Виконавець зобов`язується надати послуги з комплексно-оздоровчого ремонту залізничної колії, яка знаходиться на балансі Замовника і здати результат наданих послуг Замовнику, а Замовник зобов`язується прийняти результат наданих послуг й оплатити їх. Виконавець зобов`язується розпочати надання послуг не пізніше п`яти діб після письмового повідомлення замовником про надання дозволу на початок робіт та закінчити і здати роботи Замовнику за будь-яких умов до 01.12.2017.

Крім того, надання послуг за Договором (п.1.1. Договору) виконується Виконавцем згідно інструкції ЦП-0269 («Інструкція з улаштування та утримання колії залізниць України», затверджена наказом Укрзалізниці від 01.03.2012 р, № 472-Ц).

Згідно з п. 2.2 Договору, Замовник має право безперешкодного доступу до робіт Виконавця для перевірки перебігу та якості наданих послуг, що виконуються.

Відповідно до п.4.1. Договору, Замовник здійснює оплату за надані послуги протягом 30-ти банківських днів після підписання актів наданих послуг з наданням підтверджуючих документів вартості експлуатації машин, вартості матеріалів.

Після укладання договору та відповідно до проектно кошторисної документації (локального кошторису № 2-1-1) ОСОБА_6 , зокрема, мав розібрати звичайні стрілочні переводи з подальшим їх складанням блоками, тип рейок Р65, марка переводу 1/9 в кількості 4 комплектів, розібрати колію на дерев`яних шпалах поелементно з рейок типу Р65, кількість шпал на 1 км 1600 і 1440 шт. відстанню 730 м, демонтувати та монтувати залізобетонні плити при площі плит до 5 м2 в кількості 27 шт.

В цей час у ОСОБА_4 виник умисел на розтрату грошових коштів, які були виділені з державного бюджету на виконання робіт по вказаному об`єкту.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на розтрату грошових коштів, що виділені на виконання робіт по вказаному об`єкту, ОСОБА_4 діючи умисно та цілеспрямовано, шляхом зловживання своїм службовим становищем, достовірно знаючи про те, що відповідно до проектно кошторисної документації (локального кошторису № 2-1-1) Виконавцю необхідно розібрати колію на дерев`яних шпалах поелементно з рейок типу Р65, кількість шпал на 1 км 1600 і 1440 шт. відстанню 730 м, та укласти колію окремими елементами на залізобетонних шпалах із рейок типу Р65 довжиною 25м, кількість шпал на 1км 1840 шт., в кількості 730 м, допустив зменшення фактично виконаної відстані до 673 м, що у свою чергу, призвело до зменшення об`ємів виконаних робіт, а саме: розібрання звичайних стрілочних переводів з подальшим їх складанням блоками, тип рейок Р65, марка переводу 1/9 до кількості 3 комплектів, та демонтажу і монтажу залізобетонних плит до 5 м2 в кількості 4 шт. Після чого, ОСОБА_4 вніс до Акту № 1 приймання виконаних робіт за листопад 2017 року, Акту № 2 приймання виконаних робіт за грудень 2017 року, Акту № 3 приймання виконаних робіт за грудень 2017 року, Акту № 4 приймання виконаних робіт за грудень 2017 року, та Акту № 5 приймання виконаних робіт за грудень 2017 року, довідок про вартість виконаних будівельних робіт, витрати, які не відповідали фактично виконаним роботам.

На підставі Акту № 1 приймання виконаних робіт за листопад 2017 року, Акту № 2 приймання виконаних робіт за грудень 2017 року, Акту № 3 приймання виконаних робіт за грудень 2017 року, Акту № 4 приймання виконаних робіт за грудень 2017 року, та Акту № 5 приймання виконаних робіт за грудень 2017 року замовником військовою частиною НОМЕР_1 згідно звіту про дебетові та кредитні операції по рахунку НОМЕР_2 ТОВ «Сервіс-Центр-Плюс» перераховано на розрахунковий рахунок підрядника ТОВ «Сервіс-Центр-Плюс» грошові кошти державного бюджету в загальній сумі 1 599 951, 55 грн.

Проведеною судовою економічною експертизою № 3312/3213/4876/487718-27 від 30.11.2018, документально підтверджується завищення вартості ремонтних робіт, виконаних ТОВ «Сервіс-Центр-Плюс» по об`єкту «Комплексно-оздоровчий ремонт залізничної колії» військової частини НОМЕР_1 , на загальну суму 516 130,67 грн., а з урахуванням завершення підрядником робіт на безоплатній основі, завищення фактичної вартості проти визначеної проектно-кошторисною документацією станом на 19.07.2018 склало 173 838,00 грн.

Крім того, проведеною судовою будівельно-технічною експертизою №2144/2145/3270/3271/18-27 від 21.08.2018 встановлено, що обсяги та вартість фактично виконаних робіт по об`єкту «Комплексно-оздоровчий ремонт залізничної колії» військової частини НОМЕР_1 не відповідають обсягам та вартості, визначеними первинно звітною документацією по зазначеному об`єкту, так як відповідно до первинно звітної документації вартість будівельних робіт становить 1 599 951.55 грн., при цьому ж фактична вартість виконаних будівельних робіт становить 1 426 114.00 грн., тобто завищення вартості в даному випадку склало 173 838.00 грн. (сто сімдесят три тисячі вісімсот тридцять вісім гривень), по причині внесення до звітної документації завідомо неправдивих даних в частині кількості використаних матеріалів. Порівнюючи обсяги та вартість фактично виконаних робіт з комплексно-оздоровчого ремонту залізничної колії військової частини НОМЕР_1 , з обсягами та вартістю визначеними проектно-кошторисною документацією на зазначений об`єкт встановлено, що обсяги та вартість фактично виконаних робіт не відповідають обсягам та вартості визначеними проектно-кошторисною документацією, так як відповідно до проектно-кошторисною документацією передбачалося виконання робіт з: розбирання звичайних стрілочних переводів з подальшим їх складанням блоками тип рейок Р65, марка переводу 1/9 в кількості 4 комплектів, фактично ж зроблено 3 комплекти; розбирання колії на дерев`яних шпалах поелементно з рейок типу Р65, кількість шпал на 1 км 1600 і 1440 шт. відстанню 730 м, фактично ж зазначені роботи проведені відстанню 673 м; демонтаж, та монтаж залізобетонних плит при площі плит до 5м2 в кількості 27 шт., фактично ж зазначені роботи проведені в обсязі 4 шт.

Отже, ОСОБА_4 , будучи командиром військової частини НОМЕР_1 , діючи умисно, всупереч інтересам служби, шляхом зловживання своїм службовим становищем, вчинив розтрату грошових коштів державного бюджету на загальну суму 173 838,00 грн., чим спричинив державі в особі військової частини НОМЕР_1 майнову шкоду на вказану суму.

ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 191, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії нетяжких злочинів, покарання за вчинення якого передбачено у виді обмеження волі на строк до п`яти років або позбавленням волі на той самий строк, з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк до трьох років.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник заявили клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку зі закінченням строків давності, на підставі ст. 49 КК України.

Прокурор в судовому засіданні не заперечував щодо задоволення клопотання та звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК України.

Представник потерпілого в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Суд, заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали кримінального провадження, приходить до висновку, що обвинуваченого слід звільнити від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, а кримінальне провадження слід закрити, виходячи з наступного.

Згідно зі ст.44 КК України особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.

Аналогічне положення містить ч.1 ст.285 КПК України, відповідно до якої особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Розглядаючи вказані клопотання, суд виходить із роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, що містяться у постанові «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» № 12 від 23 грудня 2005 року, згідно яких, звільнення особи від кримінальної відповідальності із закриттям справи можливе набудь-яких стадіях судового розгляду справи, лише за умови, якщо особою вчинено суспільно-небезпечне діяння, яке містить склад злочину, передбачений Особливою частиною Кримінального кодексу України, за наявності визначених законом матеріально-правових підстав звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Також судом враховується те, що Верховний Суд колегією суддів Касаційного кримінального суду у постанові від 26.03.2020 року у справі № 730/67/16-к указав, що передбачений законом (ст.49 КК України) інститут звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності не пов`язує таке звільнення із визнанням ними своєї винуватості у вчиненні злочину. Таким чином, невизнання підозрюваним, обвинуваченим вини у вчиненні кримінального правопорушення за наявності їхньої згоди на звільнення від кримінальної відповідальності у передбачених законом випадках за умови роз`яснення їм судом суті підозри чи обвинувачення, підстав звільнення від кримінальної відповідальності та права заперечувати проти закриття кримінального провадження не є правовою підставою для відмови в задоволенні клопотання сторони кримінального провадження про таке звільнення.

Відповідно до ч.2 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину.

Згідно з правилами ч.4 ст.286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язком суду у разі настання обставин передбачених ч.1 ст.49 КК України, за наявності згоди підозрюваного, обвинуваченого, засудженого на звільнення на підставі спливу строків давності.

Таким чином, положення ст. 49 КК України є імперативною нормою, яка передбачає не право суду, а його обов`язок розглянути відповідне питання.

Відтак суд повинен невідкладно розглянути клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, якщо під час судового розгляду провадження, що надійшло до суду з обвинувальним актом, одна із сторін цього провадження звернеться до суду з таким клопотанням. При цьому, суд має з`ясувати думку сторін щодо закриття кримінального провадження за такою підставою, у разі згоди обвинуваченого (засудженого) розглянути питання про звільнення останнього від кримінальної відповідальності.

Аналогічна правова позиція викладена Колегією суддів Ксаційного кримінального суду Верховного суду у постанові від 19.11.2019 у справі № 345/2618/16-к.

Як встановлено судом, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.364 КК України, яке відповідно ст.12 КК України, є нетяжким злочином та кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.366 КК України, яке є нетяжким злочином.

Санкція ч.1 ст.364 КК України передбачає покарання у виді арешту на строк до шести місяців або обмеження волі на строк до трьох років, або позбавлення волі на той самий строк, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, із штрафом від двохсот п`ятдесяти до семисот п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Санкція статті ч.1 ст.366 КК України передбачає покарання у виді штрафу в розмірі від двох тисяч до чотирьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або обмеженням волі на строк до трьох років, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років.

З часу скоєння кримінальних правопорушень, у вчиненні яких обвинувачуються ОСОБА_4 , минуло більге п`яти років, перебіг давності не переривався, що є підставою для звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності на підставі п.3 ч.1 ст.49 КК України.

Обставин, які б виключали звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та закриття даного кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності, судом не встановлено.

За таких обставин, суд, за наявності згоди обвинуваченого, приходить до висновку про необхідність звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності та закриття кримінального провадження.

Згідно положень ч.1 ст. 129 КПК України, вирішення цивільного позову по суті заявлених вимог можливо лише у разі ухвалення обвинувального вироку або постановлення ухвали про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру.

У разі постановлення ухвали про закриття кримінального провадження у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності, заявлений у кримінальному провадженні цивільний позов по суті не вирішується, а залишається без розгляду.

У зв`язку з зазначеним заявлений у справі цивільний позов, слід залишити без розгляду.

Процесуальні витрати по кримінальному провадженню пов`язані із залученням експерта у розмірі 7894,22 грн., слід віднести на рахунок держави.

Скасувати арешти накладені на майно ОСОБА_4 .

Долю речових доказів вирішити в порядку ст.100 КПК України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.cт. 12, 49 КК України, п.2 ч.2 ст.284, ст.285, 288, 369-371, КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисника про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 , від кримінальної відповідальності, за вчинення кримінальних правопорушени передбачених ч.1 ст.364, ч.1 ст.366 КК України, на підставі п.3 ч.1 ст.49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

Кримінальне провадження №000002 від 12.01.2021 року закрити на підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України.

Цивільний позов, пред`явлений до Кропивницькою спеціалізованою прокуратурою у сфері оборони Південного регіону в інтересах держави в особі військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_4 , залишити без розгляду.

Процесуальні витрати по кримінальному провадженню пов`язані із залученням експерта у розмірі 7894,22 грн., віднести на рахунок держави.

Скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді ОСОБА_7 від 17.09.2021 на легковий автомобіль марки «ToyotaCorolla», 2016 р.в., номер кузова НОМЕР_3 , номерний знак НОМЕР_4 , власником якого відповідно до реєстраційної картки транспортного засобу NZA: НОМЕР_5 , є ОСОБА_4 .

Речові докази у справі: долученіні до матеріалів справи флеф-карту пам`яті чорного кольору з маркуванням "Apacer", який виявлено з найменуванням "Audio 011.m4a", залишили при матеріалах кримінального провадження;

флеш носій з маркувіанням "Кіngston 16 Gb Micro SD sd|16gb 97190-Е05.А00lf", на якій знаходиться аудіофайл з найменуванням "ЖД.m4а", залишили при матеріалах кримінального провадження.

Ухвала може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали суду проголошено о 15.00 год. 17.05.2024.

Суддя Знам`янського

міськрайонного суду

Кіровоградської області ОСОБА_1