н/п 1-кс/953/2424/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" квітня 2024 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:

слідчого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника - адвоката ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Харкова клопотання слідчого СВ Харківського районного управління поліції № 1 ГУ НП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні № 0000203 від 16.09.2021, про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, зареєстрованого та фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 110 (в ред. 11.06.2020), ч. 2 ст. 436-1 (в ред. 11.01.2019) КК України, -

ВСТАНОВИВ:

02.04.2024 до Київського районного суду м. Харкова надійшло клопотання слідчого СВ Харківського районного управління поліції № 1 ГУ НП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 , погоджене з прокурором Київської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_7 , в порядку ч. 6 ст. 193 КПК України, про обрання відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 110 (в ред. 11.06.2020), ч. 2 ст. 436-1 (в ред. 11.01.2019) КК України запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без права внесення застави.

В ході досудового розслідування встановлено, що відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про засудження комуністичного та націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів в Україні та заборону пропаганди їхньої символіки», виготовлення, поширення, а також публічне використання символіки комуністичного тоталітарного режиму, символіки націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарного режиму, у тому числі у вигляді сувенірної продукції, публічне виконання гімнів СРСР, УРСР (УСРР), інших союзних та автономних радянських республік або їх фрагментів на всій території України заборонено.

Слідчий вказує, що у громадянина України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на території м. Харкова у період часу до 28.04.2019 виник злочинний умисел, направлений на поширенні, використанні комуністичної символіки із використанням засобів масової інформації.

З метою реалізації вищевказаного протиправного умислу, ОСОБА_6 , за допомогою свого особистого профілю « ОСОБА_6 » ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ), у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 28.04.2019, було створено у соціальній мережі «Facebook» публічно доступну спільноту «ІНФОРМАЦІЯ_4», яка згідно виковку експертів № 25469/25507/27941-27970 від 29.10.2021 є засобом масової інформації, в якому ОСОБА_6 займав посаду власника спільноти - адміністратора, до повноважень якого входило обрання контенту та публікація дописів у вказаній відкритій спільноті новинного типу.

Надалі, продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, направленого на поширенні, використанні комуністичної символіки, усвідомлюючи, що при публікації дописів у соціальній мережі, яка є засобом масової інформації новинного типу та поширюється на певне коло осіб, ОСОБА_6 у період часу з 28.04.2019 по 04.09.2021 за допомогою персонального мобільного телефону із номером НОМЕР_1 , підключеного до мережі Інтернет, перебуваючи на території м. Харкова, точне місце в ході досудового розслідування встановити не вдалось, здійснював розповсюдження через акаунт на своє ім`я, в якості адміністратора спільноти «Facebook» ІНФОРМАЦІЯ_4 » наступних матеріалів: поширення публікації від ІНФОРМАЦІЯ_7 «ІНФОРМАЦІЯ_8» із зображенням комуністичної символіки; поширення публікації від ІНФОРМАЦІЯ_9 «ІНФОРМАЦІЯ_5 » із зображенням комуністичної символіки; поширення публікації від ІНФОРМАЦІЯ_10 «ІНФОРМАЦІЯ_11» із зображенням комуністичної символіки; поширення публікації від ІНФОРМАЦІЯ_12 «ІНФОРМАЦІЯ_13» із зображенням комуністичної символіки; поширення публікації відІНФОРМАЦІЯ_14 «ІНФОРМАЦІЯ_15» із зображенням комуністичної символіки; поширення публікації від ІНФОРМАЦІЯ_16 «ІНФОРМАЦІЯ_17» із зображенням комуністичної символіки.

Вказані публікації, згідно висновку експертів № 25469/25507/27941-27970 від 29.10.2021 за результатами проведення комплексної судової мистецтвознавчої та лінгвістичної експертизи, мають публічний характер та містять в собі зображення комуністичної символіки.

Таким чином, ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 2 ст. 436-1 КК України (в ред. 11.01.2019), тобто у поширенні, використанні комуністичної символіки із використанням засобів масової інформації.

Крім того, відповідно до ст. 133 Конституції України систему адміністративно-територіального устрою України складають: Автономна Республіка Крим, області, райони, міста, райони в містах, селища і села. До складу України входять: Автономна Республіка Крим, Вінницька, Волинська, Дніпропетровська, Донецька, Житомирська, Закарпатська, Запорізька, Івано-Франківська, Київська, Кіровоградська, Луганська, Львівська, Миколаївська, Одеська, Полтавська, Рівненська, Сумська, Тернопільська, Харківська, Херсонська, Хмельницька, Черкаська, Чернівецька, Чернігівська області, міста Київ та Севастополь.

Згідно ст. 157 Конституції України Конституція України не може бути змінена, якщо зміни передбачають скасування чи обмеження прав і свобод людини і громадянина або якщо вони спрямовані на ліквідацію незалежності чи на порушення територіальної цілісності України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у громадянина України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на території м. Харкова у період часу до 21.06.2020 виник злочинний умисел, направлений на публічне розповсюдження матеріалів із закликом до вчинення дій з метою зміни меж території та державного кордону України.

З метою реалізації вищевказаного протиправного умислу, ОСОБА_6 , за допомогою свого особистого профілю « ОСОБА_6 » ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ), у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 21.06.2020, було створено у соціальній мережі «Facebook» публічно доступну спільноту «ІНФОРМАЦІЯ_4», яка згідно виковку експертів № 25469/25507/27941-27970 від 29.10.2021 є засобом масової інформації, в якому ОСОБА_6 займав посаду власника спільноти - адміністратора, до повноважень якого входило обрання контенту та публікація дописів у вказаній відкритій спільноті новинного типу.

Надалі, продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, направленого на публічне розповсюдження матеріалів із закликом до вчинення дій з метою зміни меж території та державного кордону України, у соціальній мережі, яка є засобом масової інформації новинного типу та поширюється на певне коло осіб, ОСОБА_6 21.06.2020, у невстановлений в ході досудового розслідування час, за допомогою персонального мобільного телефону із номером НОМЕР_1 , підключеного до мережі Інтернет, перебуваючи на території м. Харкова, точне місце в ході досудового розслідування встановити не вдалось, здійснив розповсюдження через аккаунт на своє ім`я, в якості адміністратора спільноти «Facebook» «ІНФОРМАЦІЯ_4» допису зі змістом: «ІНФОРМАЦІЯ_18», крім того, у дописі наявне зображення карти України із дописом «ІНФОРМАЦІЯ_19» на якому зображені так звані «територіальні подарунки» ОСОБА_8 , ОСОБА_12. Вказана публікація, згідно виковку експертів № 25468/27971-27981 від 29.10.2021, містить в собі публічний заклик територіальних змін в України.

Таким чином, ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 1 ст. 110 КК України (в ред. 11.06.2020), тобто у розповсюдженні матеріалів із публічними закликами до вчинення умисних дій з метою зміни меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України.

У зв`язку з викладеним, 16.02.2024 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно вимог та в спосіб передбачений ст. ст. 42, 135, 276 - 278 КПК України було повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 110 (в ред. 11.06.2020), ч. 2 ст. 436-1 (в ред. 11.01.2019) КК України та здійснено виклик ОСОБА_6 до слідчого на «19» та «20» лютого 2024 року, однак останній у зазначені дати не з`явився, підстав неприбуття не повідомив.

У зв`язку із неявкою на належним чином вручені повістки ОСОБА_6 . постановою слідчого від 27.02.2024 ОСОБА_6 було оголошено у розшук проведення якого було доручено УСБ України в Харківській області, а досудове розслідування зупинене у зв`язку із розшуком.

В ході виконання доручення надійшли матеріали згідно яких, ОСОБА_6 31.01.2022 перетнув Державний кордон України з рф на ПП «Гоптівка» та з того часу на територію України не повертався.

На підставі вказаної інформації ОСОБА_6 було викликано до Київської окружної прокуратури м. Харкова на «20», «21» та «22» березня 2024 для вручення ОСОБА_6 повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, допиту в якості підозрюваного, які були розміщені у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження - газеті «Урядовий кур`єр» (випуск № 55 ( 7715 ) від 15.03.2024 та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора у розділі «Повістки про виклик та відомості про здійснення спеціального досудового розслідування».

Повідомлення про підозру та повістки про виклик були також вручені захиснику.

Будучи повідомленим про виклики у спосіб, передбачений кримінальним процесуальним законодавством, підозрюваний ОСОБА_6 до Київської окружної прокуратури м. Харкова, відповідно до повісток не з`явився, про поважні причини неприбуття не повідомив, що свідчить про його переховування від органів слідства з метою ухилення від кримінальної відповідальності.

Згідно інформації заступника начальника управління СБ України в Харківській області в якому зазначено, що в ході виконання доручення, відпрацювання кола осіб на деокупованій териорії, було встановлено, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 31.01.2022 перетнув Державний кордон України з рф на ПП «Гоптівка», з того часу на територію України не повертався та перебуває станом на сьогодні на території м. Белогород російської федерації, що відповідно до Постанови ВРУ «Про Звернення Верховної Ради України до Організації Об`єднаних Націй, Європейського Парламенту, Парламентської Асамблеї Ради Європи, Парламентської Асамблеї НАТО, Парламентської Асамблеї ОБСЄ, Парламентської Асамблеї ГУАМ, парламентів держав світу про визнання Російської Федерації державою-агресором» № 129-VIII від 27.01.2015, беручи до уваги Статут ООН та Резолюцію Генеральної Асамблеї ООН 3314 "Визначення агресії" від 14 грудня 1974 року, визнана державою-агресором, де ОСОБА_6 займається комерційною діяльністю.

Постановою слідчого від 27.02.2024, на підставі ст. 281 КПК України, кримінальне провадження відносно підозрюваного ОСОБА_6 було зупинене, а підозрюваного оголошено у розшук, проведення якого доручено відповідним підрозділам УСБ України в Харківській області.

Обґрунтованість повідомленої підозри сторона обвинувачення підтверджує зібраними під час досудового розслідування доказами, наданими до суду, а також вказує на наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, запобігти яким, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів неможливо.

При розгляді клопотання в судовому засіданні прокурор підтримав клопотання.

Захисник в судовому засіданні при розгляді клопотання про застосування відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання проти задоволення клопотання заперечувала, посилаючись на недоведеність перебування її підзахисного на території держави - агресора рф, та відсутність даних про причини його неявки за викликом до слідчого та суду.

Клопотання розглядається слідчим суддею в порядку ч. 6 ст. 193 КПК України за відсутності підозрюваного.

Слідчий суддя, вислухавши думку учасників процесу та дослідивши надані докази, встановив, що СВ Харківського районного управління поліції № 1 ГУ НП в Харківській області проводиться досудове слідство у кримінальному провадженні № 0000203 від 16.09.2021, за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 110 (в ред. 11.06.2020), ч. 2 ст. 436-1 (в ред. 11.01.2019) КК України.

У відповідності до положень ст. 131 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження, які застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно положень ст. ст. 176, 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом.

Згідно положень ч. 6 ст. 193 КПК України слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Слідчим суддею встановлено, що 16.02.2024 ОСОБА_6 , відповідно до вимог ст.ст. 42, 276-278 КПК України, повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 110 (в ред. 11.06.2020), ч. 2 ст. 436-1 (в ред. 11.01.2019) КК України, шляхом вручення повідомлення про підозру директору КП «Жилкомсервіс» ОСОБА_9 , а також повісток про виклик ОСОБА_6 до Харківського районного управління поліції № 1 ГУ НП в Харківській області на 19.02.2024, 20.02.2024 для проведення відносно нього слідчих та інших процесуальних дій.

Частиною 1 статті 42 КПК України встановлено, що підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок невстановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Статтею 278 КПК України передбачено порядок вручення письмового повідомлення про підозру - письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень (ч. 1 ст. 278 КПК України).

Частиною 1 статті 111 КПК України передбачено, що повідомлення у кримінальному провадженні є процесуальною дією, за допомогою якої слідчий, прокурор, слідчий суддя чи суд повідомляє певного учасника кримінального провадження про дату, час та місце проведення відповідної процесуальної дії або про прийняте процесуальне рішення чи здійснену процесуальну дію.

Частиною 3 статті 111 КПК України передбачено, що повідомлення у кримінальному провадженні здійснюється у випадках, передбачених цим Кодексом, у порядку, передбаченому главою 11 цього Кодексу, за винятком положень щодо змісту повідомлення та наслідків неприбуття особи.

Так, Глава 11 Розділу ІІ КПК України містить статтю 135, якою передбачено порядок здійснення виклику в кримінальному провадженні, а також статтю 136, якою встановлено яким чином підтверджується отримання особою повістки про виклик або ознайомлення з її змістом іншим шляхом.

Відповідно до ч. 1 ст. 135 Глави 11 КПК України, особа викликається до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду шляхом вручення повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення виклику по телефону або телеграмою.

У разі тимчасової відсутності особи за місцем проживання повістка для передачі їй вручається під розписку дорослому члену сім`ї особи чи іншій особі, яка з нею проживає, житлово-експлуатаційній організації за місцем проживання особи або адміністрації за місцем її роботи (ч. 2 ст. 135 КПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 136 КПК України, належним підтвердженням отримання особою повістки про виклик або ознайомлення з її змістом іншим шляхом є розпис особи про отримання повістки, в тому числі на поштовому повідомленні, відеозапис вручення особі повістки, будь-які інші дані, які підтверджують факт вручення особі повістку про виклик або ознайомлення з її змістом.

Отже, з огляду на наведені положення закону, стаття 278 КПК України покладає на слідчого/прокурора обов`язок вручити підозрюваному в кримінальному провадження письмове повідомлення про підозру в день його складення слідчим прокурором, однак, якщо це неможливо зробити, повідомлення про підозру вручається у спосіб, передбачений КПК України для вручення повідомлень у кримінальному провадженні (ст. 111 КПК України), тобто, - у порядку здійснення виклику в кримінальному провадженні (ст. 135 КПК України) - в тому числі шляхом надіслання підозрюваному повідомлення про підозру поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення повідомлення про підозру по телефону або телеграмою, під розписку дорослому члену сім`ї особи чи іншій особі, яка з нею проживає, житлово-експлуатаційній організації за місцем проживання особи або адміністрації за місцем її роботи.

На вказані виклики до органу досудового розслідування ОСОБА_6 не з`явився та про поважні причини неявки не повідомив.

У зв`язку з викладеним, постановою слідчого СВ Харківського районного управління поліції № 1 ГУ НП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 від 27.02.2024 підозрюваного ОСОБА_6 оголошено у розшук.

З матеріалів клопотання вбачається, що у зв`язку із неможливістю вручення ОСОБА_6 нарочно повідомлення про підозру у день його складення внаслідок не встановлення його місцезнаходження, стороною обвинувачення вжито заходів для вручення повідомлення про підозру ОСОБА_6 у спосіб, передбачений КПК України для вручення повідомлень згідно ч. 1 ст. 278 КПК України з урахуванням ст. 111 КПК України та ст. 135 КПК України, зокрема, шляхом оголошення повного текстуна веб-сайті Офісу Генерального прокурора та в газеті» Урядовий кур`єр» № 55 ( 7715 ) від 15.03.2024.

27.02.2024 на підставі постанови слідчого СВ Харківського районного управління поліції № 1 ГУ НП в Харківській області ОСОБА_5 від 27.02.2024 видано доручення про надання безоплатної вторинної правової допомоги від 27.02.2024 № 005-270001823 згідно якого регіональним центром з надання безоплатної вторинної правової допомоги підозрюваному ОСОБА_6 у кримінальному провадженні № 0000203 від 16.09.2021призначено захисника ОСОБА_4 (свідоцтво НОМЕР_2 від 29.06.1993).

Повідомлення про підозру та повістки про виклик були також вручені захиснику.

Враховуючи, що повідомлення про підозру, як процесуальний документ, складено та підписано з дотриманням норм кримінального процесуального законодавства і стороною обвинувачення вжито заходів для його вручення підозрюваному ОСОБА_6 у спосіб, передбачений КПК України для вручення повідомлень (частина 1 статті 42 КПК України), що підтверджується доказами, наданими стороною обвинувачення та дослідженими слідчим суддею, стороною обвинувачення доведено, що ОСОБА_6 набув статусу підозрюваного у кримінальному провадженні, відповідно до положень ч. 1 ст. 42 КПК України.

Згідно ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики ЄСПЛ.

Зокрема, у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року зазначено, що «обґрунтована підозра» означає існування фактів або інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, крім того, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно пов`язують підозрюваного з певним злочином, вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях ЄСПЛ, зокрема, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23.10.1994 суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

У пункті 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» зазначено, що «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Факти, що підтверджують обґрунтовану підозру, не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок.

Обґрунтованість повідомленої ОСОБА_6 підозри у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 110 (в ред. 11.06.2020), ч. 2 ст. 436-1 (в ред. 11.01.2019) КК України підтверджується сукупністю зібраних у кримінальному провадженні доказів, зокрема, висновком експерта № 25469/25507/27941-27970 від 29.10.2021; висновком експерта № 25468/27971-27981 від 29.10.2021; протоколом огляду соціальної мережі від 05.10.2021; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 ; матеріалами виконаного доручення; іншими матеріалами кримінального провадження у своїй сукупності.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується (частина 1 статті 177 КПК).

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність, зокрема, ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною 1 статті 177 КПК (частина 2 статті 177 КПК).

Ризики, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені частиною 1 статті 177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій. При цьому КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Так, у клопотанні сторона обвинувачення посилається на те, що наявні ризики, які свідчать про можливе вчинення ОСОБА_6 дій, передбачених пунктами 1, 2, 3, 5 частини 1 статті 177 КПК, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спортворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення у якому підозрюється.

Ризик переховування від органу досудового розслідування/суду є актуальним безвідносно до стадії кримінального провадження та обумовлений серед іншого можливістю притягненням до кримінальної відповідальності та пов`язаними із цим можливими негативними для особи наслідками (обмеженнями) і, зокрема, суворістю передбаченого покарання (злочин за ч. 1 ст. 110 (в ред 11.06.2020) КК України у якому обґрунтовано підозрюється ОСОБА_6 передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до п`яти років з конфіскацією майна або без такої; злочин за ч. 2 ст. 436-1 КК України у якому обґрунтовано підозрюється ОСОБА_6 передбачає покарання у виді позбавлення волі строком від п`яти до десяти років з конфіскацією майна або без такої).

При цьому, слідчий суддя при встановленні даного ризику враховує також існування інших факторів, які можуть свідчити про наявність у ОСОБА_6 можливості переховуватися від органу досудового розслідування та суду.

Так, органом досудового розслідування було опубліковано на веб-сайті Офісу Генерального прокурора та в газеті» Урядовий кур`єр» № 55 ( 7715 ) від 15.03.2024 повістки про виклик на 20.03.2023, 21.03.2024, 22.03.2024 для проведення відносно нього слідчих та інших процесуальних дій. На вказані виклики до органу досудового розслідування ОСОБА_6 не з`явився та про поважні причини неявки не повідомив.

Постановою слідчого СВ Харківського районного управління поліції № 1 ГУ НП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 від 27.02.2024 підозрюваного ОСОБА_6 оголошено у розшук.

Згідно витягу з Державного реєстру ДПСУ про осіб, які перетнули державний кордон від 22.02.2024, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 31.01.2022 перетнув державний кордон України на виїзд через пункт пропуску «Гоптівка» та в зворотньому напрямку не повертався.

Вищевикладені обставини свідчать про існування реальної можливості переховування підозрюваного від суду та органу досудового розслідування з метою уникнення кримінальної відповідальності.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків, слід враховувати встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК).

За таких обставин ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Також достатньо обґрунтованим є ризик вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення, у якому підозрюється.

Вищезазначене дає підстави обґрунтовано припускати ймовірну можливість незаконного впливу зі сторони підозрюваного або інших зацікавлених осіб, як на свідків, так і на інших невстановлених органом досудового розслідування осіб.

Разом з тим, слідчий суддя вважає, що органом досудового розслідування не доведено існування ризику, передбаченого п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України.

З урахуванням вищевстановлених обставин кримінального правопорушення, наданих стороною обвинувачення доказів на підтвердження викладених у клопотанні доводів, що свідчать про набуття гр. ОСОБА_6 статусу підозрюваного у кримінальному провадженні, наявність обґрунтованої підозри щодо вчинення ОСОБА_6 інкримінованих йому кримінальних правопорушень, наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики вчинення ОСОБА_6 дій, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, перебуванням підозрюваного на території, визнаної Верховною Радою України державою агресором, слідчий суддя, виходячи з положень ч. 6 ст. 193 КПК України, дійшов до висновку про наявність підстав для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_6 за його відсутності.

Таким чином, клопотання підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 184, 193, 194, 196, 197, 200, 206, 211, 372, 376, 395 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання слідчого СВ Харківського районного управління поліції № 1 ГУ НП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні № 0000203 від 16.09.2021, про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - задовольнити.

В порядку ч. 6 ст. 193 КПК України обрати відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 110 (в ред. 11.06.2020), ч. 2 ст. 436-1 (в ред. 11.01.2019) КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення застави.

Роз`яснити, що згідно з положеннями ч. 6 ст. 193 КПК України, після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Згідно з положеннями ч. 6 ст. 193 КПК України, зобов`язати компетентних службових осіб органу досудового розслідування після затримання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 і не пізніше як через сорок вісім годин з часу доставки його до місця кримінального провадження звернутися до слідчого судді, суду для розгляду питання за участю ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про застосування обраного йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід.

Зобов`язати слідчого СВ Харківського районного управління поліції № 1 ГУ НП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 негайно повідомити близького родича підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про тримання під вартою останнього.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а підозрюваним в той же строк, але з моменту вручення йому копії ухвали суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1