Виноградівський районний суд Закарпатської області
______________________________________________________________
Справа № 299/1568/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.03.2024 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в складі: головуючого ОСОБА_1 секретар судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за 0000099 від 17.02.2024 року, про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з вищою освітою, приватний підприємець, не одружений, раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень (проступків), передбачених ч. 5 ст. 27- ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358, КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 , в середині січня 2024 року, знаходячись за місцем свого проживання, за адресою: АДРЕСА_1 , маючи єдиний умисел на підроблення офіційних документів, а саме тимчасового посвідчення військовозобов`язаного непридатного до військової служби з виключенням з військового обліку, з метою уникнення обмежень щодо перетину кордону на виїзд з України в період дії правового режиму воєнного стану введеного у дію Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні, затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX (зі змінами, внесеними Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні, затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX (зі змінами, внесеними Указом від 14 березня 2022 року № 133/2022, затвердженим Законом України від 15 березня 2022 року № 2119-IX, Указом від 18 квітня 2022 року № 259/2022, затвердженим Законом України від 21 квітня 2022 року № 2212-IX, Указом від 17 травня 2022 року № 341/2022, затвердженим Законом України від 22 травня 2022 року № 2263-IX, Указом від 12 серпня 2022 року № 573/2022, затвердженим Законом України від 15 серпня 2022 року № 2500-IX, Указом від 7 листопада 2022 року № 757/2022, затвердженим Законом України від 16 листопада 2022 року № 2738-IX, Указом від 6 лютого 2023 року № 58/2023, затвердженим Законом України від 7 лютого 2023 року № 2915-IX, Указом від 1 травня 2023 року № 254/2023, затвердженим Законом України від 2 травня 2023 року № 3057-IX, та Указом від 26 липня 2023 року № 451/2023, затвердженим Законом України від 27 липня 2023 року № 3275-IX), продовжити строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 16 листопада 2023 року строком на 90 діб, згідно якого виїзд за межі країни громадянам України чоловічої статі віком від 18 до 60 років забороняється, діючи всупереч пункту 7 «Порядку організації та ведення військового обліку призовників і військовозобов`язаних», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07 грудня 2016 року № 921, наказу Міністерства оборони України № 610 від 21.11.2017 «Про тимчасове посвідчення військовозобов`язаного», зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14 грудня 2017 року № НОМЕР_1 , «Порядку видачі, зберігання та знищення військових квитків осіб рядового, сержантського і старшинського складу», затвердженого наказом Міністерства оборони України № 206 від 10.04.2017, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 10 травня 2017 року №582/30450 та наказу МОУ від 14.08.2008 № 402 «Про затвердження Положення про військово-лікарську експертизу в ЗСУ», реалізуючи свій злочинний умисел направлений на пособництво у підробленні офіційних документів, які видаються установою, що має право видавати такі документи і надають права та звільняють від обов`язків, з метою подальшого використання, домовився мобільним з`язком із особою на ім`я ОСОБА_4 , про виготовлення тимчасового посвідчення військовозобов`язаного непридатного до військової служби з виключенням з військового обліку та передав йому свої персональні анкетні дані та фотокартку для внесення їх до підробленого тимчасового посвідчення військовозобов`язаного.

В подальшому, 06 лютого 2024 року перебуваючи у відділення «Нової Пошти №2», що за адресою: АДРЕСА_2 , отримав від невідомої особи посилку у якій містилося заздалегідь підроблене тимчасове посвідчення військовозобов`язаного із відміткою про непридатність до військової служби з виключенням з військового обліку № НОМЕР_2 , начебто видане 13 жовтня 2023 року та посвідчене начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 підполковником ОСОБА_5 на його ім`я, яке згідно наказу Міністерства оборони України № 610 від 21.11.2017 «Про тимчасове посвідчення військовозобов`язаного» є офіційним документом, що посвідчує особу військовозобов`язаного, який перебуває у запасі, осіб офіцерського складу або осіб рядового, сержантського і старшинського складу, та визначає належність його власника до виконання військового обов`язку і надає право для перетину кордону на виїзд з України в період дії правового режиму воєнного стану, з метою його подальшого використання.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України, - пособництво у підробленні іншого офіційного документа, який видається установою, яка має право видавати такі документі, який надає права та звільняє від обов`язків, з метою використання його іншою особою.

В подальшому, ОСОБА_3 , будучи особою відносно якої поширюються обмеження згідно Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», відповідно до якого виїзд за межі країни громадянам України чоловічої статі віком від 18 до 60 років забороняється, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та наслідки, які можуть настати після їх вчинення, діючи умисно, перебуваючи 16 січня 2024 року о 03 годині 30 хвилин на відділі прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » НОМЕР_3 прикордонного загону в якості затриманого за спробу незаконного перетину державного кордону, під час складення адміністративних матеріалів за ст. 204 КУпАП (серія ЗхРУ №148398), діючи умисно, з метою уникнення подальшої доставки його до місцевого територіального центру комплектування та соціальної підтримки для уточнення його військово-облікових даних та проходження військово-лікарської комісії для подальшого прийняття рішення щодо його придатності та не придатності до проходження служби за призовом під час мобілізації, визначеної Указом Президента №65/2022 від 24.02.2022 та уникнення мобілізації за призовом в період дії правового режиму воєнного стану, шляхом обману, який виразився у замовчуванні відомостей, які мають бути ним повідомлені, на території України пред`явив старшому оперуповноваженому прикордонного оперативно-розшукового відділу (з місцем дислокації н.п. Дякове) головного оперативно-розшукового відділу НОМЕР_3 прикордонного загону капітану ІНФОРМАЦІЯ_4 тимчасове посвідчення військовозобов`язаного про непридатність до військової служби з виключенням з військового обліку серії №1/23/2529, начебто видане 13 жовтня 2023 року та посвідчене начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 підполковником ОСОБА_5 , достовірно знаючи, що він не проходив установленої законом процедури отримання такого документа, що підтверджується листом начальника ІНФОРМАЦІЯ_5 підполковника ОСОБА_6 за №858 від 19.02.2024, згідно якого ОСОБА_3 на військовому обліку ІНФОРМАЦІЯ_5 не перебуває, тимчасове посвідчення за №1/23/2529 від 13.10.2023 та довідка ВЛК за вих. №3517/5 від 13.10.2023 на його ім`я не видавались, чим здійснив використання завідомо підробленого документа.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 358 КК України, - використання завідомо підробленого документа.

За сукупністю, ОСОБА_3 вчинив кримінальні правопорушення передбачені ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України.

Зазначені обставини є встановленими органом досудового розслідування та не оспорюються учасниками кримінального провадження.

Як встановлено судом, відповідно до положень ч. 2 ст. 302 КПК України обвинуваченому ОСОБА_3 , в присутності його захисника ОСОБА_7 прокурором роз`яснено зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також те, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду кримінального провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини, після чого ОСОБА_3 у заяві підтвердив роз`яснення йому вказаних положень та надав добровільну згоду на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні. При цьому у даній заяві обвинуваченим ОСОБА_3 зазначено, що він беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні кримінальних проступків за ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, згоден та не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини, згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності у спрощеному провадженні.

Прокурором подано клопотання, згідно з яким просить розглянути обвинувальний акт у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

На підставі ч. 2 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному КПК України, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Враховуючи викладене, а також те, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, відсутність сумнівів в добровільності такої позиції обвинуваченого, з урахуванням його заяви щодо визнання винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт слід розглянути у порядку, визначеному ст. ст. 381, 382 КПК України.

Згідно з ч. 4 ст. 107 КПК України в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали кримінального провадження, суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України, а саме: у пособництві у підробленні документа який видається установою яка має право видавати такі документи, з метою його використання та ч. 4 ст. 358 КК України, саме використання завідомо підробленого документа.

Відповідно до ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним проступку, дані про особу винного, який не перебуває на обліку у лікаря нарколога та у лікаря психіатра, раніше не судимий.

Обставиною, визначеною ст. 66 КК України, що пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд визнає: визнання своєї вини та щире каяття.

Обставин, визначених ст. 67 КК України, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 судом не встановлено.

За положеннями ч. ч. 1, 2 ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Призначаючи міру покарання ОСОБА_3 суд враховує, що вчинене, відповідно до ст. 12 КК України, є кримінальними проступками, характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого, особу обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують покарання та відсутність обтяжуючих покарання обставин, з урахуванням положень ст.68 КК України, суд приходить до висновку, що для досягнення мети покарання, передбаченої ст. 50 КК України, якою встановлено, що «покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами», на положення статті 65 КК України, якою встановлено, що «особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень», враховуючи ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу обвинуваченого ОСОБА_3 суд, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, приходить до висновку про необхідність призначення обвинуваченому покарання у вигляді штрафу в межах санкції ч.5 ст.27 ч.1 ст.358 та ч.4 ст.358 КК України.

Враховуючи наведене та конкретні обставини провадження, за яких вчинено діяння, дані про особу обвинуваченого, відповідно до вимог ст. ст. 50, 65 КК України та з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого проступку, вчинених проступків, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України, обвинуваченому необхідно призначити покарання у вигляді штрафу в розмірі 500 (п`ятсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 (вісім тисяч п`ятсот) гривень, за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, обвинуваченому необхідно призначити покарання у вигляді штрафу розміром п`ятдесят (50) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Остаточне покарання необхідно призначити на підставі ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Суд вважає, що саме таке покарання буде достатнім, справедливим і необхідним для виправлення обвинуваченого та для запобігання вчиненню кримінальних правопорушень як нею, так і іншими особами.

Цивільний позов не заявлено.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого не обирався.

Процесуальні витрати відсутні.

Питання щодо речових доказів вирішується у порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 100, 124, 373, 374, 375, 376, 381, 382 КПК України, суд,

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 визнати винним у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України, ч. 4 ст. 358 КК України, та призначити йому покарання за:

- за ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК України у вигляді штрафу в розмірі 500 (п`ятсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 (вісім тисяч п`ятсот) гривень;

- за ч. 4 ст. 358 КК України у вигляді штрафу в розмірі п`ятдесяти (50) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_3 остаточне покарання у вигляді штрафу 500 (п`ятсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 (вісім тисяч п`ятсот) гривень.

Речові докази:

- довідку військо-лікарської комісії вих. №3517/5 від 13.10.2023 року на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , про непридатність до військової служби з виключенням з військового обліку видану ІНФОРМАЦІЯ_7 , ІНФОРМАЦІЯ_8 вих. №3411/5 від 13.10.2023 року та тимчасове посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_2 від 13. 10.2023 року на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , затверджене печаткою ІНФОРМАЦІЯ_10 , які залишено на зберіганні при матеріалах кримінального провадження до вирішення справи по суті в суді залишити при матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Закарпатського апеляційного суду через Виноградівський районний суд Закарпатської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, однак відповідно до ч. 1 ст. 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Відповідно до ч. 4 ст. 382 КПК України, копія вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

ГоловуючийОСОБА_1