Справа № 629/156/24
провадження № 1-кп/632/84/24

Вирок

Іменем України

04 березня 2024 року м. Первомайський

Первомайський міськрайонний суд Харківської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , сторін кримінального провадження прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Лозова Харківської області, українця, громадянина України, із професійно - технічною освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

10.12.2017 ОСОБА_4 в денний час, перебуваючи поблизу території колишнього Лозівського колективного підприємства «Лозівський Райагробуд», яке розташоване за адресою: Харківська область, м. Лозова, пров. Партизанський, , помітив через отвір у паркані на вищевказаній території нежитлову будівлю, а саме майстерню - бокс, поряд з якою знаходилася автомобільна паркувальна рампа, яка належить ОСОБА_6 , після чого у нього раптово виник умисел на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), а саме виробів із металу. Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна Лозівського колективного підприємства «Лозівський Райагробуд», яке розташоване за адресою: Харківська область, м. Лозова, пров. Партизанський, , переліз через паркан, таким чином незаконно проникнувши на вищевказану територію.

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, направленого на таємне викрадення чужого майна (крадіжку) ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дії, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки у вигляді заподіяння майнової шкоди потерпілому та бажаючи їх настання, з корисливого мотиву, з метою наживи, скориставшись тим, що ніхто зі сторонніх осіб за його діями не спостерігає, підійшов до автомобільної паркувальної рампи де шляхом демонтажу таємно викрав металевий швелер № 14 розміром 140х58х4,9 мм довжиною шість метрів вартістю 1526 грн. 86 коп. та металеву профільну квадратну трубу розміром 30х30х2 мм довжиною шість метрів вартістю 146 грн. 18 коп.

Після чого ОСОБА_4 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, спричинивши майнову шкоду потерпілій ОСОБА_6 на загальну суму 1673 грн. 04 коп.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину в пред`явленому звинуваченні визнав у повному обсязі та показав що дійсно, 10.12.2017, перебуваючи поблизу території колишнього Лозівського колективного підприємства «Лозівський Райагробуд», через отвір у паркані на вищевказаній території, помітив нежитлову будівлю, поряд з якою знаходилася автомобільна паркувальна рампа. З метою викрадення вказаного майна він переліз через паркан та демонтував металевий швелер та металеву профільну квадратну трубу довжиною близько шість метрів, після чого покинув місце скоєння злочину.

У вчиненому злочині щиро кається. Не заперечує проти того, щоб справа слухалася в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України.

Суд, приймаючи до уваги, що обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненому злочині визнав повністю, заслухавши думку учасників судового розгляду, вважає недоцільним досліджувати докази стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються, при цьому судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники процесу правильно розуміють зміст цих обставин, і у суду відсутні сумніви у добровільності їх позиції.

Таким чином, оцінюючи у сукупності встановлені обставини, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у сховище, доведена у повному обсязі, і його дії суд кваліфікує за ч. 3 ст. 185 КК України.

Обставиною, яка пом`якшує покарання дляОСОБА_4 , суд визнає щире каяття обвинуваченого.

Обставин, які обтяжують покарання, судом не встановлено.

При призначенні покарання ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який відноситься законом до тяжкого злочину, особу винного, який на обліку у лікарів нарколога, психіатра не перебуває, відповідно до висновку судово психіатричної експертизи від 25.12.2023 обвинувачений на теперішній час страждає на хронічне захворювання у формі дисоціального розладу особистості. Відповідно до свого психічного стану може усвідомлювати свої дії та керувати ними. У період часу, якому відповідає правопорушення, перебував у стані вищевказаного хронічного психічного захворювання, поза тимчасового розладу психічної діяльності. Міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. На теперішній час, відповідно до свого психічного стану, застосування примусових заходів медичного стану не потребує, за місцем проживання характеризується негативно, в силу ст. 89 КК України раніше не судимий, у зв`язку з чим суд вважає, що останній належних висновків для себе не зробив і поведінка останнього свідчить про його стійку антисоціальну та кримінальну направленість.

Крім того суд враховує обставину, пом`якшуючу покарання, та відсутність обставин, які обтяжують покарання, вимоги ст. 50 КК України, відповідно до якої метою покарання є не тільки кара, а і виправлення засудженого, а також попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, у зв`язку з чим, суд вважає необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_4 , та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень, призначити покарання у виді позбавлення волі в межах ч.3 ст. 185 КК України.

При цьому, суд не погоджується з висновками досудової доповіді органу пробації, оскільки органом пробації не враховано в повному обсязі характер і ступень небезпечності для суспільства вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, який оцінюється як високий, високий ризик скоєння повторного кримінального правопорушення, та не погоджується з висновком органу пробації в частині можливості призначення ОСОБА_4 покарання без позбавлення волі.

Міра запобіжного заходу ОСОБА_4 була обрана у вигляді тримання під вартою.

Цивільний позов у справі не заявлявся.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 124, п. 2 ч. 4 ст. 374 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку, суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Долю речових доказів вирішити згідно з ч. 9 ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. 370, ст. 371 КПК України суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого за ч. 3 ст. 185 КК України, та призначити покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту фактичного затримання, а саме з 11 грудня 2023 року.

Запобіжний захід, обраний відносно обвинуваченого ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою, до набрання вироком законної сили залишити без змін.

Стягнути зі ОСОБА_4 судові витрати за проведення судової - товарознавчої експертизи у розмірі 395,48 гривень на користь держави.

Речові докази: металевий швелер та металеву профільну квадратну трубу, які знаходяться під розпискою про відповідальне зберігання у потерпілої ОСОБА_6 , у відповідно до п. 5 ч. 9 ст. 100 КПК України, - залишити потерпілій за належністю.

Вирок може бути оскаржений в порядку статті 394 КПК України до Харківського апеляційного суду через Первомайський міськрайонний суд Харківської області протягом тридцять днів з дня його проголошення, а для особи, що перебуває під вартою, - в той же строк з моменту вручення копії судового рішення.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору.

Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, його копія надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя: ОСОБА_1