Провадження №11-сс/801/290/2024
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2024 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:

Головуючого - судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

із секретарем судового засідання ОСОБА_5

за участю:

прокурора ОСОБА_6

захисника - адвоката ОСОБА_7

підозрюваного ОСОБА_8 ( в режимі відеоконференції)

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці матеріали кримінального провадження № 0000111 внесеного до ЄРДР 21.07.2023, за клопотанням слідчого четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Вінниці) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Піщанка, Піщанського району, Вінницької області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, раніше не судимого,

за апеляційними скаргами адвоката ОСОБА_7 та підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 05.04.2024 про обрання підозрюваному ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 (шістдесят) днів, тобто до 14 години 00 хвилин 02 червня 2024 року, в межах строку досудового розслідування, з одночасним визначенням застави у розмірі 242 240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) гривень, -

в с т а н о в и в :

Досудовим розслідуванням встановлено, що 24.02.2022 Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» № 64/2022 у зв`язку з військовою агресією проти України в Україні введено воєнний стан із 05:30 24.02.2022, строк дії якого продовжено по теперішній час

Крім того, цього ж дня Указом Президента України «Про загальну мобілізацію» № 65/2022 у зв`язку з військовою агресією проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової й мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань на території України оголошено проведення загальної мобілізації.

Відповідно до наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 від 27.04.2022 № 142 «Про призов військовозобов`язаних на військову службу під час проведення мобілізації в особливий період», солдата ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , призвано та направлено для проходження військової служби під час мобілізації в особливий період в складі команди № НОМЕР_1 -В.

Згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 27.04.2022 № 103, солдата запасу ОСОБА_8 призначено на посаду стрільця-снайпера відділення охорони взводу охорони 150 роти охорони, ВОС-100612А, зараховано до списків особового складу вказаної військової частини, на всі види забезпечення і останній вважається таким, що справи та посаду прийняв і приступив до виконання обов`язків за посадою.

Згідно до ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ та організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Солдат ОСОБА_8 , будучи військовослужбовцем, відповідно до вимог ст. ст. 11, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, окрім іншого, зобов`язаний свято та непорушно додержуватись Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно та чесно виконувати військовий обов`язок, бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим, постійно підвищувати рівень військових професійних знань, удосконалювати свою виучку та майстерність, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватись вимог Статутів Збройних Сил України, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою, постійно бути зразком високої культури, скромності й витримки, берегти військову честь, завжди пам`ятати, що за його поведінкою судять не лише про нього, а й про Збройні Сили України в цілому, точно та вчасно виконувати покладені на нього обов`язки та поставлені йому завдання, додержуватись військової дисципліни, не допускати негідних учинків, виконувати розпорядок дня військової частини, точно, вчасно та сумлінно виконувати накази командирів (начальників), у разі потреби відлучитись питати дозволу у командира відділення, а після повернення доповідати йому про прибуття.

Статтею 200 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України передбачено, що розподіл часу у військовій частині протягом доби та протягом тижня здійснюється згідно з розпорядком дня, яким установлюється виконання основних заходів повсякденної діяльності, навчання та побуту особового складу підрозділів, штабів.

Згідно до ст. ст. 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, окрім іншого, військова дисципліна досягається шляхом особистої відповідальності кожного військовослужбовця за дотримання Конституції та законів України, Військової присяги, виконання своїх обов`язків, вимог Статутів Збройних Сил України, а також зобов`язує кожного військовослужбовця додержуватись Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги Статутів Збройних Сил України, накази командирів.

Водночас, у порушення зазначених вище норм законодавства України, стрільць-снайпер відділення охорони взводу охорони 150 роти охорони військової частини НОМЕР_1 , солдат ОСОБА_8 вчинив кримінальне правопорушення за наступних обставин.

Так, 18.07.2024 солдат ОСОБА_8 , діючи з прямим умислом, із особистих мотивів та з метою ухилитись від проходження військової служби, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, в умовах воєнного стану, не з`явився вчасно на службу без поважних причин з відпустки до військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 , та проводив час на власний розсуд за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби до 21.07.2023.

За час відсутності у військовій частині НОМЕР_1 солдат ОСОБА_8 , обов`язки військової служби не виконував, перебуваючи поза межами указаної військової частини, правоохоронні органи або органи військового управління про свою належність до військової служби, а також про учинене ним самовільне залишення військової частини без поважних причин, не повідомляв та проводить час на власний розсуд.

Переховуючись від органів досудового розслідування, ОСОБА_8 не вжив жодних заходів щодо повернення до місця служби за наявності можливості для цього та не заявив про себе до правоохоронних органів, проводячи час на власний розсуд поза межами місця служби та ухилявся від проходження служби до моменту його відшукання та затримання тобто до 04.04.2024.

За викладених обставин, наведені дії ОСОБА_8 , органом досудового розслідування кваліфіковано за ч. 5 ст. 407 КК України.

ОСОБА_8 04.04.2024 в порядку ст. 615 КПК України затримано та оголошено про підозру за ч. 5 ст. 407 КК України.

Слідчий четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Вінниці) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому ОСОБА_9 звернувся до Вінницького міського суду Вінницької області з клопотанням про застосування до підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України ОСОБА_8 запобіжний у захід у вигляді тримання під вартою, з визначенням застави.

Ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 05.04.2024 задоволено клопотання слідчого та застосовано до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 (шістдесят) днів, тобто до 14 години 00 хвилин 02 червня 2024 року, в межах строку досудового розслідування, з одночасним визначенням застави у розмірі 242 240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) гривень.

Прийняте рішення слідчий суддя мотивував тим, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а саме ОСОБА_8 перебуваючи на волі, може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, продовжити вчиняти кримінальні правопорушення, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що унеможливлює обрання йому більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

Також слідчий суддя врахував тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_8 у разі визнання його винуватим у вчинені злочину, у якому він підозрюється, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на тривалий строк.

Захисник підозрюваного ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_7 в апеляційній скарзі просить скасувати оскаржувану ухвалу слідчого судді в частині визначення підозрюваному ОСОБА_8 застави в максимальному розмірі та постановити нову ухвалу, якою визначити ОСОБА_8 заставу в розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто в сумі 60 560 грн.

Вимоги мотивує тим, що слідчим суддею в повній мірі враховано матеріальний стан підозрюваного, стан його здоров`я, а саме останній перебуває на обліку в управлінні соціального захисту населення та отримує державну соціальну допомогу як інвалід 3 групи, стан здоров`я дружини підозрюваного, міцність соціальних зв`язків підозрюваного, відношення до вчиненого кримінального правопорушення.

В своїй апеляційній скарзі підозрюваний ОСОБА_8 зазначає, що він раніше не судимий, неодноразово лікувався в психоневрологічній лікарні ім. Ющенка, має на утриманні хвору дружину, яка потребує сторонньої допомоги.

Заслухавши головуючого суддю, підозрюваного ОСОБА_8 та адвоката ОСОБА_7 , які підтримали вимоги, викладені в апеляційних скаргах та просили їх задовольнити, думку прокурора ОСОБА_6 , який заперечив проти апеляційних скарг, перевіривши судові матеріали та матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню з огляду на таке.

З матеріалів провадження вбачається, що Четвертим слідчим відділом (з дислокацією у м. Вінниці) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000111 внесеного до ЄРДР 21.07.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

Слідчий звернувся до місцевого суду з клопотанням про обрання щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, яке було задоволено оскаржуваною ухвалою.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню чи вчинити інше правопорушення.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді взяття під варту для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

При розгляді в суді першої інстанції клопотання про обрання запобіжного заходу слідчий та прокурор довели обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення та про існування ризиків, що підозрюваний може вчинити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, а застосований до нього запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою не забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Застосовуючи щодо ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді взяття під варту, слідчим суддею перевірено, що в матеріалах провадження є достатні дані, що підтверджують існування обґрунтованої підозри у вчиненні останнім кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України. Вагомість наявних доказів вчинення підозрюваним кримінального правопорушення доведена слідчим та не викликає сумнівів.

Також слідчий суддя встановив наявність достатніх підстав вважати, що ризики, на які вказує слідчий, існують та підтверджуються матеріалами кримінального провадження, зокрема, підозрюваний ОСОБА_8 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, продовжити вчиняти кримінальні правопорушення, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

При цьому суд першої інстанції врахував особу підозрюваного ОСОБА_8 , який раніше не судимий, одружений, має постійне місце проживання, вік та стан здоров`я, матеріальний стан та інші обставини, що мають значення для прийняття відповідного рішення. ОСОБА_10 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на тривалий строк.

Згідно ч. 3 ст. 183 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначив альтернативний запобіжний захід у виді застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваною обов`язків, передбачених кримінально-процесуальним законом, підстав для зменшення якого колегія суддів не вбачає.

Виходячи зі змісту ч. 4 ст.182 КК України розмір застави визначається слідчим суддею з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу.

Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Частиною 5 статті 182 КПК України встановлено, що розмір застави визначається у межах, зокрема щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На думку суду апеляційної інстанції, з урахуванням обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_8 , характеру кримінального правопорушення, суд при визначенні розміру застави прийшов до вірного висновку, визначивши ОСОБА_8 заставу в розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 242 240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) гривень.

Підстав вважати вказаний розмір застави непомірним, як про це зазначає адвокат в апеляційній скарзі, колегія суддів не вбачає, виходячи з практики Європейського суду з прав людини, відповідно до якої, розмір застави повинен визначатися тим степенем довіри, при якому перспектива втратити заставу, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Отже, розмір застави повинен бути помірним та пропорційним щодо конкретної людини та обставин, вчиненого ним кримінального правопорушення, тому суддя дійшов правильного висновку щодо розміру застави.

На думку колегії суддів, запропонований захистом розмір застави не зможе гарантувати виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків.

Відсутність у обвинуваченого необхідної суми грошей для внесення визначеної судом застави не може гарантувати її внесення при визначенні меншого розміру застави, оскільки відсутні відомості щодо працевлаштування ОСОБА_8 та наявності у нього доходів.

Мотиви адвоката в апеляційній скарзі щодо непомірного розміру застави самі по собі не можуть бути єдиним обґрунтуванням застосування щодо ОСОБА_8 меншого розміру застави, оскільки розмір застави визначається з урахуванням також сукупності інших обставин.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 422 КПК України, суд

п о с т а н о в и в:

апеляційні скарги адвоката ОСОБА_7 та підозрюваного ОСОБА_8 , - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 05.04.2024 про обрання підозрюваному ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 (шістдесят) днів, тобто до 14 години 00 хвилин 02 червня 2024 року, в межах строку досудового розслідування, з одночасним визначенням застави у розмірі 242 240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) гривень, - залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді :

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3