ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/1228/24 Справа № 201/6614/24 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2024 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з секретарем ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

підозрюваного ОСОБА_8 (у режимі відеоконференції)

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , подану на ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 05 червня 2024 року, якою щодо підозрюваного за п.12 ч.2 ст.115 КК України,

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Київ, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , військовослужбовця ВЧ НОМЕР_1 , на посаді водія,

обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 02 серпня 2024 року, без визначення застави,

встановила:

Оскаржуваною ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 05 червня 2024 року клопотання старшого слідчого ВП №?5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_9 , погоджене прокурором Дніпровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_6 задоволено та застосовано щодо підозрюваного за п.12 ч.2 ст.115 КК України ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 02 серпня 2024 року, без визначення застави.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_8 03.06.2024 приблизно о 18.00 год., та раніше знайомий йому ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебували за адресою: АДРЕСА_3 , разом з малознайомим ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , де в них на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, виник словесний конфлікт з останнім, внаслідок чого у ОСОБА_10 та у ОСОБА_8 виник спільний злочинний умисел, спрямований на вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, а саме ОСОБА_11 за попередньою змовою групою осіб.

Далі, ОСОБА_8 та ОСОБА_10 розподіливши між собою ролі, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи їх негативні наслідки і бажаючи їх настання, реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, направлений на вбивство за попередньою змовою групою осіб, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, а саме ОСОБА_11 , у вищевказаний час, перебуваючи за вищевказаною адресою з мотивів особистих неприязних відносин, на ґрунті сварки з останнім, наблизились до нього, та, згідно відведених ролей, ОСОБА_10 почав наносити кулаком своєї руки 2-3 удари в область голови та обличчя потерпілого, від чого потерпілий впав на підлогу, далі ОСОБА_8 , згідно відведеної йому ролі, наблизившись до потерпілого, який лежав на підлозі обличчям догори, почав наносити не менше 3-4 ударів ногами в область голови, обличчя та тулуба потерпілого.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, згідно відведених їм ролей ОСОБА_10 та ОСОБА_8 продовжили наносити не менше 3-4 ударів кожен, кулаками рук та ногами в область голови, обличчя та тулуба потерпілого, чим спричинили ОСОБА_11 тілесні ушкодження у вигляді: набряку головного мозку, травматичного субархноїдального крововиливу, внутрішньочерепної травми, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, які перебувають у прямому причинному зв`язку та призвели до настання смерті ОСОБА_11 .

Тобто, ОСОБА_8 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.12 ч. 2 ст. 115 КК України, а саме у вбивстві, тобто умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині вчиненого за попередньою змовою групою осіб.

Слідчий суддя мотивував свої висновки тим, що на даній стадії кримінального провадження, стороною обвинувачення доведено, що повідомлена ОСОБА_8 підозра є обґрунтованою. Крім того, у судовому засіданні прокурором доведено існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме можливість підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування або суду та здійснювати вплив на свідків у даному кримінальному провадженні.

Крім того, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу відносно ОСОБА_12 відповідно до ст. 178 КПК України, слідчий суддя врахував, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.12 ч. 2 ст. 115 КК України, яке відноситься до категорії особливо тяжких кримінального правопорушення, за яке законом передбачене покарання від 10 до 15 років позбавлення волі, раніше не судимий. Одночасно застосування більш м`якого запобіжного заходу відносно ОСОБА_8 слідчий суддя вважав неможливим, оскільки менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вищевказаних ризиків.

Не погодившись із судовим рішенням, захисник ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, відповідно до змісту якої просить ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 05 червня 2024 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою обрати підозрюваному ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

В обґрунтування поданої апеляційної скарги захисник зазначає, що слідчий суддя в оскаржуваній ухвалі від 05.06.2024 року безпідставно встановив наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України.

Крім того, слідчий суддя в ухвалі безпідставно встановив доведеність слідчим у клопотанні наявності ризиків вчинення підозрюваним ОСОБА_8 дій, передбачених п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України у цьому кримінальному провадженні.

Крім того, слідчий суддя не взяв до уваги практику ЄСПЛ, а також не врахував те, що прокурор у судовому засіданні не послався на будь-який інший додатковий фактор, якій міг би підтвердити можливість втечі підозрюваного.

Крім того, слідчий суддя не взяв до уваги, що ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України ґрунтується виключно на припущеннях слідчого та не підтверджується жодним належним і допустимим доказом.

Також, слідчим суддею не взято до уваги обставини, передбачені ст. 178 КПК України, що характеризують підозрюваного ОСОБА_8 , який має міцні соціальні зв`язки, має дружину, яка зараз знаходиться на 8 місяці вагітності, та знаходиться на його утриманні, не врахував, що ОСОБА_8 має постійне місце проживання та реєстрації, раніше не судимий, прибув у місто Дніпро для проходження лікування у зв`язку із пораненням під час виконання завдань за призначенням, пов`язаним із захистом незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України.

Під час апеляційного перегляду:

- захисник ОСОБА_7 та підозрюваний ОСОБА_8 підтримали доводи апеляційної скарги сторони захисту у повному обсязі та просили її задовольнити;

- прокурор ОСОБА_6 заперечував проти задоволення апеляційної скарги захисника, вважав ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою і просив залишити її без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши позицію сторін, перевіривши матеріали судового провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла такого висновку.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 404 КПК суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 370 цього Кодексу судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, при цьому його законність повинна базуватись на правильному застосуванні норм матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених положеннями Кримінального процесуального кодексу України.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать зокрема про наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних засобів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Перевіривши надані матеріали та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить висновку, що зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону при розгляді клопотання слідчим суддею дотримані належним чином, а доводи захисника, викладені в судовому засіданні та в апеляційній скарзі щодо незаконності та необґрунтованості ухвали слідчого судді, апеляційний суд вважає необґрунтованими з огляду на таке.

ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого п.15 ч.2 ст.115 КК України, який є особливо тяжким злочином, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком до п`ятнадцяти років, що, відповідно до ч. 2 ст. 181 КПК України дає підстави для застосування такого запобіжного заходу, як тримання під вартою.

Згідно з наданими матеріалами ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.15 ч.2 ст.115 КК України, вчиненого за обставин, викладених у повідомленні про підозру.

Відомості, що дають підстави обґрунтовано підозрювати ОСОБА_8 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, підтверджуються матеріалами, доданими до клопотання слідчого, які були предметом розгляду слідчим суддею при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В матеріалах справи відсутні відомості про нові обставини, які б спростовували обґрунтованість цієї підозри або не причетність ОСОБА_8 до інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Оскільки на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду справи по суті, зокрема, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні злочину, слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих фактів та обставин визначив лише ймовірну причетність ОСОБА_8 до інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Апеляційний суд зазначає, що на даному етапі досудового розслідування слідчий суддя та суд апеляційної інстанції під час апеляційного перегляду ухвали слідчого судді, зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

Розглянувши клопотання слідчого, слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про доведеність прокурором ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК, а саме, що ОСОБА_8 усвідомлюючи суворість можливого покарання може переховуватись від органу досудового розслідування та суду, а також здійснювати вплив на свідків у межах даного кримінального провадження.

Тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у випадку визнання його винуватими у вчиненні злочину, не є самостійною підставою для застосування запобіжного заходу проте як за національним законодавством (п. 2 ч. 1 ст. 178 КПК України), так і за практикою Європейського суду з прав людини, є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування (справа «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26 липня 2001 року).

При цьому, як додаткову обставину в підтвердження ризику переховування, апеляційний суд враховує, ведення в Україні воєнного стану через агресію Російської Федерації проти України, яка суттєво обмежує можливості виконання органами влади своїх повноважень та якісно погіршує криміногенну обстановку, зокрема ускладнює належний виклик таких осіб, а також контроль за виконанням запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, на застосуванні якого наполягає захисник.

Крім того, доведено існування ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: ризику незаконного впливу підозрюваного на свідків у даному кримінальному провадженні. У разі здійснення на них впливу з боку підозрюваного ОСОБА_8 останні можуть змінити свої покази, чим ввести орган досудового розслідування в оману та перешкодити встановленню істини у кримінальному провадженні.

Апеляційний суд наголошує, що ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від таких осіб та дослідження їх судом. Таким чином, ризик незаконного впливу на свідків у даному кримінальному провадженні підтверджується тим, що досудове розслідування у даному кримінальному провадженні ще не завершено, що вказує на те, що свідки у справі не допитані у судовому засіданні, а тому підозрюваний ОСОБА_8 може здійснювати на них незаконний вплив, шляхом вмовлянь або погроз, з метою зміни їх показів задля уникнення кримінальної відповідальності.

Щодо доводів апеляційної скарги захисника в частині можливості обрання більш м`якого запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_8 апеляційний суд звертає увагу, що більш м`який запобіжний захід на даній стадії кримінального провадження не зможе запобігти встановленим ризикам, так як перебуваючи під домашнім арештом (на чому наполягає сторона захисту) або під дією іншого, більш м`якого запобіжного заходу, підозрюваний без будь-яких перешкод зможе вчинити дії направлені на переховування від органу досудового розслідування та суду або здійснення впливу на свідків.

Слідчим суддею враховані та застосовані вимоги ч.4 ст.183 КПК України та обґрунтовано прийнято рішення про неможливість застосування до ОСОБА_8 застави, оскільки ним вчинено кримінальне правопорушення із застосуванням насильства.

З огляду на викладене, порушень вимог кримінального процесуального законодавства, які б слугували підставами для скасування ухвали слідчого судді не встановлено, ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою, вмотивованою та такою, що не підлягає скасуванню, а тому, апеляційну скаргу захисника слід залишити без задоволення.

Керуючись статтями 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 05 червня 2024 року про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного за п.12 ч.2 ст.115 КК України ОСОБА_8 строком на 60 днів, тобто до 02 серпня 2024 року, без визначення застави - залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 - без задоволення.

Ухвала апеляційного суду є остаточною та такою, що касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4