Справа № 296/1895/17
Вирок

Іменем України

28 травня 2024 року м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі кримінальне провадження, зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0005970 від 30.11.2015 за обвинуваченням :

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Гомель Республіки Білорусь, громадянки України, не працюючої, одруженої, на утриманні неповнолітніх дітей не має, освіта середня, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , не судимої,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 185 КК України,-

встановив:

ОСОБА_4 за попередньою змовою з особою, відносно якої ухвалою суду від 11.09.2023 провадження у справі закрито, у зв`язку зі смертю останньої, в період часу з 12 год 30 хв до 13 год 23 грудня 2015 року, представившись працівниками ТОВ «Житомиргаз», шляхом зловживання довірою проникли до квартири АДРЕСА_2 .

В подальшому, ОСОБА_4 перебуваючи на кухні вищезазначеної квартири зі ОСОБА_6 , 1932 року народження, відволікаючи останню розмовою, в цей час особа, кримінальне провадження відносно якої закрито, у зв`язку із смертю, скориставшись неуважністю ОСОБА_6 , зайшовши до вітальні таємно викрала з комоду грошові кошти в сумі 10000 грн, 10000 доларів США, 600 злотих Польщі, що належать ОСОБА_7 , чим спричинили останній матеріального збитку на загальну суму 245088 грн.

Після чого, особа, кримінальне провадження відносно якої закрито, у зв`язку зі смертю, разом з ОСОБА_4 , утримуючи викрадене майно при собі, місце вчинення кримінального правопорушення залишили та в подальшому розпорядилися викраденим майном на власний розсуд, чим спричинили ОСОБА_7 , матеріальну шкоду на загальну суму 245088 грн.

Крім того, ОСОБА_4 за попередньою змовою з особою, кримінальне провадження відносно якої закрито, у зв`язку зі смертю, в період часу з 12 год 00 хв до 12 год 30 хв 28 грудня 2015 року, представившись працівниками ТОВ «Житомиргаз», шляхом зловживання довірою проникли до квартири АДРЕСА_3 .

В подальшому, особа, кримінальне провадження відносно якої закрито, у зв`язку зі смертю, перебуваючи на кухні вищезазначеної квартири з ОСОБА_8 , 1933 року народження, відволікала останню розмовою, в цей час, ОСОБА_4 скориставшись неуважністю ОСОБА_8 , зайшовши до іншої кімнати таємно повторно викрала з шафи грошові кошти в сумі 12000 грн, чим спричинили останній матеріального збитку на загальну суму 12000 грн.

Після чого, особа, кримінальне провадження відносно якої закрито, у зв`язку зі смертю, разом з ОСОБА_4 утримуючи викрадене майно при собі, місце вчинення кримінального правопорушення залишили та в подальшому розпорядилися викраденим майном на власний розсуд, чим спричинили ОСОБА_8 матеріальну шкоду на загальну суму 12000 грн.

Дії обвинуваченої ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у житло, та ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), повторно у великих розмірах, за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у житло.

У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 винною себе у вчиненні інкримінованих їй кримінальних правопорушень визнала повністю, щиро розкаялась, надала показання, які відповідають фактичним обставинам справи. Цивільні позови потерпілихОСОБА_7 та ОСОБА_8 не визнала.

Беручи до уваги, що фактичні обставини справи ніким з учасників судового провадження не оспорюються, суд на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України визнає недоцільним дослідження доказів щодо цих обставин, обмежившись допитом обвинуваченого.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачена правильно розуміє зміст цих обставин, сумнівів у добровільності його позиції немає, а також роз`яснено, що у такому випадку вона буде позбавлена права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Дослідивши матеріали провадження, враховуючи показання обвинуваченої, які відповідають фактичним обставинам справи і нею не оспорюються, виходячи з того, що судовий розгляд проводиться в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, суд вважає винність обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень доведеною та кваліфікує її дії за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у житло, та ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), повторно у великих розмірах, за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у житло.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченій суд виходить з наступного.

У відповідності до ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

Згідно з вимогами ст. 65 КК України суд при призначенні покарання повинен урахувати ступінь тяжкості скоєного злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, особі, яка скоїла злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченої суд визнає її щире каяття.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченої є вчинення злочину щодо особи похилого віку.

Призначаючи покарання обвинуваченій, судом враховано ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які згідно з ст. 12 КК України відносяться до тяжких злочинів.

Водночас суд звертає увагу, що обвинувачена ОСОБА_4 на обліку у лікаря-нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо, в силу ст. 89 КК України раніше не судима.

Наведені обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченої та дані про її особу в своїй сукупності та співвідношенні, на думку суду, істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого нею злочину свідчать про можливість призначення ОСОБА_4 покарання у мінімальному розмірі, визначеному санкціями ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 185 КК України.

З урахуванням наведених підстав, при визначенні остаточного покарання за сукупністю кримінальних правопорушень суд застосовує принцип, визначений у ст. 70 КК України, у виді поглинення менш суворого покарання більш суворим.

У відповідності до ст. 75 КК України, враховуючи тяжкість кримінальних правопорушень, особу винної та інші обставини справи, суд доходить висновку про можливість виправлення засудженої без відбування реального покарання.

Суд вважає, що саме таке покарання є необхідним й достатнім для виправлення обвинуваченої та запобігання вчиненню нею нових кримінальних правопорушень.

Звільняючи від відбування покарання з випробуванням суд покладає на ОСОБА_4 обов`язки, передбачені п. 1, п. 2 ч. 1 ст. 76 КК України.

Щодо вирішення цивільних позовів потерпілих суд виходить з наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок суд, залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільній позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Відповідно до ч. 1 ст. 326 КПК України, якщо в судове засідання не прибув цивільний позивач, його представник чи законний представник, суд залишає цивільний позов без розгляду, крім випадків, встановлених цією статтею.

Цивільний позов може бути розглянутий за відсутності цивільного позивача, його представника чи законного представника, якщо від нього надійшло клопотання про розгляд позову за його відсутності або якщо обвинувачений чи цивільний відповідач повністю визнав пред`явлений позов.

Заявлені потерпілими (цивільними позивачами) ОСОБА_7 та ОСОБА_8 цивільні позови до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної шкоди, суд залишає без розгляду у зв`язку з неявкою їх в судове засідання та не надходження клопотань про розгляд цивільного позову за їх відсутності.

Згідно із протоколом затримання особи, обвинувачена ОСОБА_4 була затримана 24.06.2016, а ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 25.06.2016 їй був обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, одночасно із визначенням застави.

В подальшому, 01.07.2026 ОСОБА_4 звільнена із слідчого ізолятору при Житомирській установі виконання покарань (№8), у зв`язку із внесенням застави у сумі 58 000 грн, у повідомленні ТУ ДСА в Житомирські області від 30.06.2016 заставодавцем зазначена ОСОБА_9 .

Таким чином, в строк відбування покарання слід зарахувати строк попереднього ув`язнення ОСОБА_4 з 24.06.2016 до 01.07.2016 за правилами ч. 5 ст. 72 КК України, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Питання про речові докази слід вирішити у відповідності до ч. 9 ст. 100 КПК України.

Згідно з ч. 2 ст. 124 КПК України, суд стягує з обвинуваченої ОСОБА_4 на користь держави 1012 грн 14 коп витрат на залучення експертів.

Арешт на майно не накладався.

На підставі викладеного, керуючись ч. 3 ст. 349, ст. ст. 368-371, 373-376, ч. 15 ст. 615 КПК України, суд,-

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 185 КК України та призначити їй покарання:

- за ч. 3 ст. 185 КК України у виді трьох років позбавлення волі;

- за ч. 4 ст. 185 КК України у виді п`яти років позбавлення волі;

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно, за сукупністю злочинів, призначити покарання у виді п`яти років позбавлення волі.

Згідно з ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк один рік.

Відповідно до п.1, п. 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

В строк призначеного покарання зарахувати строк попереднього ув`язнення ОСОБА_4 з 24.06.2016 до 01.07.2016 включно, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Строк відбування покарання рахувати з моменту проголошення вироку.

Цивільні позови потерпілої ОСОБА_7 про відшкодування матеріальної шкоди в сумі 245088 грн та потерпілої ОСОБА_8 про відшкодування матеріальної шкоди в сумі 12000 грн залишити без розгляду.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 1012 грн 14 коп витрат за проведення експертиз.

Речові докази:

- сліди рук знищити;

- CD-R, DVD-R диски з записами з`єднань мобільних телефонів залишити у матеріалах кримінального провадження;

- мобільний телефон марки «Samsung duos GTE 1202» в корпусі темно-сірого кольору ІМЕІ 1- НОМЕР_1 , ІМЕІ НОМЕР_2 повернути власнику ОСОБА_10 ;

- мобільний телефон Samsung duos GTE 1202» в корпусі світло-сірого кольору, ІМЕІ 1- НОМЕР_3 , ІМЕІ НОМЕР_4 повернути власнику ОСОБА_4 ;

- паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_11 , банківську картку «ПриватБанк» з № НОМЕР_5 , паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_12 , ідентифікаційний код на ім`я ОСОБА_12 , паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_13 , трудову книжку на ім`я ОСОБА_14 , грошові кошти в сумі 2 долари США, копії особистих документів на ім`я ОСОБА_15 , довіреність на автомобіль ВАЗ 21061, д.н.з. НОМЕР_6 , жіночу куртку світло-бежевого кольору, в`язану шапку білого кольору повернути власникам.

Запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 58 000 грн, застосований до ОСОБА_4 , залишити в силі до набрання вироком законної сили.

Після набрання вироком законної сили заставу в розмірі 58 000 (п`ятдесят вісім тисяч) гривень повернути заставодавцю ОСОБА_9 .

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Житомирського апеляційного суду через Корольовський районний суд м. Житомира протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Вирок не може бути оскаржено з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися, і дослідження яких визнано судом недоцільним. Вирок набирає законної сили після закінчення вказаного строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо він не скасований, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасникам судового провадження вручити повний текст вироку в день його проголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1