Справа № 278/1491/21
В И Р О К

Іменем України

13 червня 2024 року м. Житомир

Житомирський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження стосовно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Білокоровичі Олевського району Житомирської області, громадянина України, із середньою освітою, непрацюючого, розлученого, маючого на утриманні малолітню дитину, зареєстрованого та мешканця АДРЕСА_1 , не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 186, ч. 1 ст. 357 та ч. 3 ст. 357 Кримінального кодексу України (далі КК),

в с т а н о в и в:

8 квітня 2021 року о 00 год. 15 хв. ОСОБА_4 разом із своїми знайомими ОСОБА_6 та ОСОБА_7 прийшли на територію пилорами, що по АДРЕСА_2 , до свого спільного знайомого ОСОБА_8 , який в цей час знаходився на робочому місці та виконував обов`язки охоронця пилорами.

Перебуваючи у вказаному місці між ОСОБА_6 та ОСОБА_8 виник словесний конфлікт на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, який в подальшому переріс у бійку.

В цей час у ОСОБА_4 виник умисел на таємне викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням в інше приміщення кабінет керівника вказаного підприємства.

Реалізуючи свій умисел, в цей же день, час та місці ОСОБА_4 , переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає та вони залишаються непоміченими, через незачинені двері проник у кабінет директора пилорами, де зі столу таємно викрав відеореєстратор торговельної марки "Rohsconform" моделі "SDVR-92181F-8-on" вартістю 986 грн. 67 коп., який належить ОСОБА_9 , та з відчиненого металевого сейфу таємно викрав печатку підприємства ТОВ "ВУД БУД", а також особисті важливі документи: трудову книжку на ім`я ОСОБА_10 , трудову книжку на ім`я ОСОБА_11 , трудову книжку на ім`я ОСОБА_12 , трудову книжку на ім`я ОСОБА_13 , військовий квиток на ім`я ОСОБА_14 .

Однак в момент викрадення відеореєстратора до кабінету директора зайшов ОСОБА_7 , який побачив, що ОСОБА_4 вчиняє крадіжку майна, а тому вийшов з приміщення кабінету.

У свою чергу ОСОБА_4 , помітивши ОСОБА_7 та розуміючи, що останнім його викрито, проте бажаючи довести свій умисел до кінця, через інші вхідні двері приміщення пилорами залишив місце вчинення кримінального правопорушення з викраденим майном, печаткою і документами, якими розпорядився ними на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_15 матеріальну шкоду на суму 986 грн. 67 коп.

Обвинувачений ОСОБА_4 вину в інкримінованих діяннях визнав повністю, підтвердив вищенаведені обставини, у вчиненому кається.

Беручи до уваги, що фактичні обставини справи ніким з учасників судового провадження не оспорювалися, суд на підставі ч. 3 ст. 349 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) визнав їх встановленими в судовому засіданні та вважав недоцільним дослідження доказів щодо цих обставин, обмежившись допитом обвинуваченого.

Таким чином суд вважає, що вина ОСОБА_4 у вчиненні вищезазначених діянь доведена, і кваліфікує їх за ч. 3 ст. 186 КК як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане із проникненням в інше приміщення, за ч. 1 ст. 357 КК як викрадення печатки та за ч. 3 ст. 357 КК як незаконне заволодіння важливими особистими документами.

При призначенні покарання відповідно до ст. 65 КК суд враховує, що кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 186 КК, є тяжким корисливим злочином, а кримінальні правопорушення, передбаченні ч. 1 ст. 357 та ч. 3 ст. 357 КК, є умисними кримінальними проступками.

ОСОБА_4 не судимий, працює неофіційно, розлучений, має на утриманні малолітню дитину 2023 року народження. за місцем проживання характеризується позитивно.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому за всіма кримінальними правопорушеннями, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень та добровільне відшкодування завданої шкоди. Обставин, що обтяжують йому покарання, не встановлено.

Враховуючи наведене, обставини вчинених діянь, особу обвинуваченого, санкцію ч. 1 ст. 357 та ч. 3 ст. 357 КК, позицію прокурора, суд призначає покарання як за ч. 1 ст. 357 КК, так і за ч. 3 ст. 357 КК у виді обмеження волі, а з урахуванням безальтернативного характеру санкції ч. 3 ст. 186 КК щодо виду покарання суд призначає покарання у виді позбавлення волі. Беручи до уваги суворість призначеного покарання за ч. 3 ст. 186 КК, суд вважає за доцільне на підставі ст. 70 КК визначити остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого більш суворим. Окрім того, враховуючи наявність трьох пом`якшуючих покарання обставин, позитивні відомості про особу обвинуваченого, позицію потерпілих, які в своїх письмових заявах на суворості покарання не наполягали, суд дійшов висновку, що обвинувачений не є суспільно небезпечним, і його виправлення та перевиховання можливе без ізоляції від суспільства, а тому на підставі ст. 75 КК звільняє обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, що буде достатнім для запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

Цивільний позов не пред`явлено.

Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта, підлягають стягненню з обвинуваченого.

Арешт, накладений на речові докази по справі, на підставі ст. 174 КПК підлягає скасуванню, а дані речові докази залишенню в розпорядженні власника. Інший речовий доказ підлягає знищенню.

Підстав для обрання відносно обвинуваченого запобіжного заходу не вбачається.

Керуючись ст. ст. 369-371, 373-374 КПК, суд

у х в а л и в:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 186, ч. 1 ст. 357 та ч. 3 ст. 357 КК, та призначити йому покарання:

за ч. 1 ст. 357 КК у виді обмеження волі на строк один рік;

за ч. 3 ст. 357 КК у виді обмеження волі на строк два роки;

за ч. 3 ст. 186 КК у виді позбавлення волі на строк п`ять років.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_4 визначити остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років.

На підставі ст. 75 КК звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням протягом двох років іспитового строку, якщо він протягом визначеного судом строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ч. 1 ст. 76 КК зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти цей орган про зміну місця проживання, а у разі офіційного працевлаштування роботи.

До вступу вироку в законну силу запобіжний захід ОСОБА_4 не обирати.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 653 (шістсот п`ятдесят три) грн. 80 коп. судових витрат на залучення експерта при проведенні судової експертизи.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 12.04.2021 на відеореєстратор "Rohsconform", печатку підприємства ТОВ "ВУД БУД", трудову книжку на ім`я ОСОБА_10 , трудову книжку на ім`я ОСОБА_11 , трудову книжку на ім`я ОСОБА_12 , трудову книжку на ім`я ОСОБА_13 , військовий квиток на ім`я ОСОБА_14 , свідоцтво на реєстрацію напівпричіпа ТОВ "ВУД БУД", книгу обліку трудових книжок, журнал реєстрації інструктажів з охорони праці, п`ять ДВД-дисків, накладну на купівлю бензопилки "Хузварна", жовту папку із заявами та наказами на прийняття та звільнення осіб ТОВ "ВУД БУД", скасувати, а вказані речові докази залишити в розпорядженні потерпілого ОСОБА_9 .

Інший речовий доказ відбитки пальців рук, знищити.

Вирок набуває законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляція до Житомирського апеляційного суду через Житомирський районний суд протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, а обвинуваченим в той же строк з моменту вручення копії вироку. Вирок не може бути оскаржено з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися, і дослідження яких визнано судом недоцільним.

Копію вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, а також направити потерпілим не пізніше наступного дня після ухвалення. Захисник має право отримати копію вироку в суді.

Суддя ОСОБА_1