ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2024 року

м. Хмельницький

Справа № 686/20983/23

Провадження № 11-кп/4820/272/24

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду у складі:

судді - доповідача ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6

обвинуваченої ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому в режимі відеоконференції, кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000264 від 21.06.2023, за апеляційною скаргою обвинуваченої ОСОБА_7 на вирок Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 15 січня 2024 року, -

в с т а н о в и л а :

Вироком Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 15 січня 2024 року

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку м. Старий Оскол, Білгородської області, російської федерації, зареєстровану та проживаючу в АДРЕСА_1 , за адресою: АДРЕСА_2 , громадянку України, з н/вищою освітою, не працюючу, проживаючу в цивільному шлюбі, маючу на утриманні двох неповнолітніх дітей 2010 та 2013 року народження, раніше не судиму,

визнано винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.307 КК України, на підставі якої призначено їй покарання у виді позбавлення волі строком на 9 (дев`ять) років з конфіскацією майна, крім житла.

Строк відбуття покарання ОСОБА_7 ухвалено обчислювати з дня набрання вироком законної сили.

На підставі ч.5 ст.72 КК України зараховано ОСОБА_7 у строк покарання, як відбуте, термін її попереднього ув`язнення під час досудового розслідування та судового розгляду з дня фактичного затримання, тобто з 21.06.2023 року до дня набрання вироком законної сили.

До набрання вироком законної сили, раніше обраний ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою - залишено без змін.

Арешт, накладений на майно згідно ухвали слідчого судді від 26 червня 2023 року, а саме: - 103 згортки ізолюючої стрічки в середині поліетиленові пакетики із наявною в середині речовиною білого кольору невідомого походження, які поміщено до сейф-пакету №PSP2187273, сумку чорного кольору належну ОСОБА_7 , яку поміщено до сейф-пакету №7352410, магніти в кількості 18 шт., які поміщено до сейф-пакету №PSP1240795, 3 прозорі поліетиленові зіп-лок пакети, які поміщено до сейф-пакету №PSP1240798, лампочка із наявними нашаруваннями речовини невідомого походження, яку поміщено до сей-пакету №PSP2187272, 2 пластикові трубочки із наявними нашаруваннями речовини невідомого походження, які поміщено до сейф-пакету №PSP1240797, мобільний телефон марки «РОССО» жовтого кольору IMEI НОМЕР_1 , IMEI 2 НОМЕР_2 , з сім-карткою з номером мобільного телефону НОМЕР_3 , разом із прозорим силіконовим чохлом, які поміщено до сейф-пакету №PSP1265828, 2 прозорі поліетиленові зіп-лок пакети із наявною в середині речовиною білого кольору невідомого походження, які поміщено до сейф-пакету №SUD1007353, 1 прозорий поліетиленовий зіп-лок пакет із наявними в середині пігулками невідомого походження, які поміщено до сейф-пакету №SUD1007358 - скасовано.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави - 5258 (п`ять тисяч двісті п`ятдесят вісім) грн. процесуальних витрат.

Доля речових доказів вирішена у відповідності до вимог ст.100 КПК України.

За вироком суду, в червні 2023 року ОСОБА_7 , усвідомлюючи протиправність своїх дій, порушуючи правовий режим обігу наркотичних засобів та психотропних речовин в Україні, всупереч вимогам Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», а саме: ст. 2, яка передбачає, що наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори з урахуванням доцільності їх використання у медичній практиці та залежно від ступеня їх небезпечності для здоров`я людини і застосовуваних заходів контролю за їх обігом включаються до відповідно пронумерованих списків таблиць Переліку: таблиця II містить наркотичні засоби і психотропні речовини, включені до списків № 1 і № 2, обіг яких на території України обмежено та стосовно яких установлюються заходи контролю, ст. 7, яка передбачає, що діяльність з обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, включених до таблиць II і III Переліку, та прекурсорів, включених до таблиці IV Переліку, здійснюється суб`єктами господарювання за наявності в них ліцензії на здійснення відповідних видів діяльності, ст. 12, яка передбачає, що обіг наркотичних засобів, психотропних речовин, включених до таблиць II і III Переліку, допускається для використання у медичній практиці за призначенням лікаря, а також у цілях, передбачених статтями 19, 20 та 23 цього Закону, ст. 25, яка передбачає, що зберігання наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів у будь-яких кількостях в цілях, не передбачених цим Законом, забороняється та ст. 27, яка передбачає, що придбання наркотичних засобів і психотропних речовин, включених до таблиць II і III Переліку, фізичною особою за медичними показаннями здійснюється лише за рецептом лікаря, не маючи відповідно дозволу, з метою отримання незаконного прибутку від протиправної реалізації, психотропної речовини в великих розмірах та особливо небезпечної психотропної речовини в особливо великих розмірах, у невстановлений досудовим розслідуванням, день, час та місці, незаконно придбала з метою подальшого незаконного збуту, шляхом «закладок», сто три поліетиленових згортки, які обмотані ізолюючою стрічкою, у яких знаходилась психотропна речовина - амфетамін, загальною масою 1,86911 г., обіг якої обмежено, особливо небезпечна психотропна речовина - 4-MMC, загальною масою 21,1378 г., обіг якої заборонено, та особливо небезпечна психотропна речовина - PVP, загальною масою 23,5492 г., обіг якої заборонено, три поліетиленових згортки у яких знаходилась, особливо небезпечна психотропна речовина - 4-MMC, масою 0,05593 г., обіг якої заборонено, та особливо небезпечна психотропна речовина - PVP, загальною масою 0,3882 г., обіг якої заборонено, скляну лампочку в всередині якої наявна особливо небезпечна психотропна речовина - PVP, масою 0,0526 г., обіг якої заборонено, дві пластикових трубочки в середині яких наявна особливо небезпечна психотропна речовина - PVP, загальною масою 0,00366 г., обіг якої заборонено.

22 червня 2023 року в період часу з 00 год. 54 хв. по 02 год. 01 хв. поблизу будинку №8А, що по Проспекту Миру в м. Хмельницький, в ході проведення особистого обшуку ОСОБА_7 , під час затримання в порядку ст. 208 КПК України, працівниками поліції виявлено та вилучено скляну лампочку, дві пластикові трубочки, 103 поліетиленових згортки, які обмотані ізолюючою стрічкою та три поліетиленових пакетики в яких знаходилась психотропна речовина - амфетамін, загальною масою 1,86911 г., обіг якої згідно Списку № 2 Таблиці № 2 Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затвердженого Постановою КМУ № 770 від 6 травня 2000 року обмежено та маса якої становить великі розміри, у відповідності до Таблиці 2 невеликих, великих та особливо великих розмірів психотропних речовин, що знаходяться у незаконному обігу, затвердженої Наказом МОЗ України № 188 від 1 серпня 2000 року, особливо небезпечна психотропна речовина - 4-MMC, загальною масою 21,6971 г., обіг якої згідно Списку № 2 Таблиці № 1 Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затвердженого Постановою КМУ № 770 від 6 травня 2000 року заборонено та маса якої становить особливо великі розміри, у відповідності до Таблиці 2 невеликих, великих та особливо великих розмірів психотропних речовин, що знаходяться у незаконному обігу, затвердженої Наказом МОЗ України № 188 від 1 серпня 2000 року та особливо небезпечна психотропна речовина - PVP, загальною масою 23,99366 г., обіг якої згідно Списку № 2 Таблиці № 1 Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затвердженого Постановою КМУ № 770 від 6 травня 2000 року заборонено та маса якої становить особливо великі розміри, у відповідності до Таблиці 2 невеликих, великих та особливо великих розмірів психотропних речовин, що знаходяться у незаконному обігу, затвердженої Наказом МОЗ України № 188 від 1 серпня 2000 року.

В поданій апеляційній скарзі обвинувачена ОСОБА_7 просить вирок суду в частині призначення покарання змінити, застосувати ст.69 КК України.

Просить врахувати, що вину у вчиненому визнала повністю, при затриманні не чинила опору працівникам поліції, добровільно видала заборонені предмети, що мала при собі, активно сприяла розкриттю злочину, надала всю інформацію, якою володіла, щиро кається у вчиненому, бажає стати на шлях виправлення, раніше не судима, має на утриманні двох неповнолітніх дітей.

Вказує, що наважилася на злочин у зв`язку з важким матеріальним становищем.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення обвинуваченої ОСОБА_7 та її захисника на підтримання доводів апеляційної скарги, думку прокурора про законність і обґрунтованість вироку суду, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона задоволенню не підлягає за таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Вина обвинуваченої ОСОБА_7 у вчиненому кримінальному правопорушенні при викладених у вироку обставинах доведена зібраними по справі та дослідженими в судовому засіданні доказами і не оскаржується будь - ким із учасників судового процесу, в тому числі і самою обвинуваченою.

Кваліфікація злочинних дій обвинуваченої ОСОБА_7 за ч.3 ст.307 КК України як незаконне придбання та зберігання з метою збуту психотропної речовини у великих розмірах та особливо небезпечної психотропної речовини у особливо великих розмірах, є вірною.

У відповідності до ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до ч. 2 ст. 65 КК України, призначаючи покарання, суд повинен враховувати ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

При призначенні ОСОБА_7 суд першої інстанції врахував характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення (злочину), особу винної, а також обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченої ОСОБА_7 , суд першої інстанції визнав щире каяття.

Обставини, які обтяжують покарання ОСОБА_7 судом першої інстанції не встановлено

Так, судом першої інстанції враховано, що ОСОБА_7 вчинила умисний особливо тяжкий злочин у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин під час досудового розслідування кримінального провадження відносно неї згідно ЄРДР №0000362 від 17.05.2023 року за ч.2 ст.307 КК України, яке проводилось СВ Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області. Як слідує з ухвали слідчого судді Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 20.05.2023 та ухвали Хмельницького апеляційного суду від 31.05.2023, ОСОБА_7 у вказаному кримінальному провадженні 31.05.2023 було обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, з-під якої вона 02.06.2023 була звільнена у зв`язку із внесенням визначеної судом застави, згідно відповідного повідомлення начальника ІТТ №2 вих.№133/121/33/02-2023 від 02.06.2023. Після цього, перебуваючи на волі, через нетривалий термін, а саме 21.06.2023 ОСОБА_7 вчинила особливо тяжкий злочин, передбачений ч.3 ст.307 КК України.

Також враховано, що ОСОБА_7 під час судового розгляду щиро розкаялась у вчиненому, повністю визнала свою вину у пред`явленому обвинуваченні та надала зізнавальні показання, в судовому засіданні засудила свою протиправну поведінку, жалкувала про скоєне, зобов`язувалася не вчиняти подібного в майбутньому, має на утриманні двох неповнолітніх дітей 2010 та 2013 року народження, які зі слів обвинуваченої, проживають наразі з її матір`ю, яка про них піклується.

Згідно довідок КНП «Ярмолинецька багатопрофільна лікарня» ОСОБА_7 за психіатричною та наркологічною медичною допомогою не зверталась. Під наглядом лікарів психіатра та нарколога не перебуває.

Враховуючи сукупність вищезазначених обставин суд першої інстанції дійшов висновку, що обвинуваченій ОСОБА_7 для її виправлення та перевиховання необхідно призначити мінімальне покарання, передбачене санкцією ч. 3 ст. 307 КК України у виді позбавлення волі строком на 9 років з конфіскацією майна, крім житла, оскільки саме такий вид покарання буде необхідним і достатнім для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

Погоджуючись з позицією суду першої інстанції, колегія суддів враховує також практику Верховного Суду (постанова Верховного Суду від 09.10.2018 у справі №756/4830/17-к), згідно якої визначені у ст. 65 КК України загальні засади призначення покарання наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності, завданням якої є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання.

Доводи обвинуваченої ОСОБА_7 про необхідність призначення покарання із застосуванням положень ст. 69 КК України колегія суддів не бере до уваги виходячи з наступного.

Так однією з обов`язкових умов для застосування до винної особи положень ст. 69 КК України є наявність декількох (не менше двох) обставин, що пом`якшують покарання, а відтак судом першої інстанції правомірно не застосовано положення вказаної норми закону при призначенні ОСОБА_7 покарання.

Натомість як вбачається з матеріалів кримінального провадження у обвинуваченої ОСОБА_7 наявна лише одна обставина, що пом`якшує покарання, а саме щире каяття.

Колегія суддів звертає увагу, що під час застосування ст. 69 КК України слід встановити не лише наявність двох і більше пом`якшуючих обставин, а й обґрунтувати, яким чином такі обставини істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення.

Тобто, для застосування судом положень ст. 69 КК України повинні бути встановлені виключні обставини, що істотно знижують ступінь тяжкості саме вчиненого кримінального правопорушення. У кожному випадку факт зниження ступеня тяжкості кримінального правопорушення повинен оцінюватися з урахуванням індивідуальних особливостей конкретного кримінального провадження.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов до вірного висновку про неможливість призначення покарання із застосуванням ст.69 КК України та відсутність підстав визнання пом`якшуючими покарання обвинуваченої обставинами: сприяння розкриттю кримінального правопорушення, наявність на її утриманні двох неповнолітніх дітей, міцні соціальні зв`язки, оскільки вказані обставини, зокрема сприяння розкриттю кримінального правопорушення не встановлено як під час досудового розслідування, так і в суді, а наявність на утриманні неповнолітніх дітей та міцні соціальні зв`язки вже існували на момент вчинення останньою кримінального правопорушення, однак не вплинули на поведінку ОСОБА_7 та не запобігли вчиненню нею особливо тяжкого злочину. Такі обставини враховані судом при призначені покарання.

Згідно з ч.2 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції вправі вийти за межі апеляційних вимог, якщо цим не погіршується становище обвинуваченого або особи, щодо якої вирішувалося питання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру. Якщо розгляд апеляційної скарги дає підстави для прийняття рішення на користь осіб, в інтересах яких апеляційні скарги не надійшли, суд апеляційної інстанції зобов`язаний прийняти таке рішення.

Відповідно до вимог ст. 69-1 КК України, за наявності обставин, що пом`якшують покарання, передбачених пунктами 1 та 2 частини першої статті 66 цього Кодексу, відсутності обставин, що обтяжують покарання, а також при визнанні обвинуваченим своєї вини, строк або розмір покарання не може перевищувати двох третин максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого відповідною санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини цього Кодексу.

Згідно з роз`ясненнями, які містяться у п. 6-2 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», добровільне відшкодування завданого збитку або усунення заподіяної шкоди не враховується тоді, коли такі збитки або шкоду не заподіяно.

Так судом встановлено, що обвинувачена ОСОБА_7 під час судового розгляду щиро розкаялася у вчиненому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч. 3 ст. 307 КК України, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що кримінальними правопорушеннями майнової шкоди не заподіяно.

Окрім того, судом першої інстанції встановлено наявність обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченої, відповідно до ст. 66 КК України щире каяття та відсутність обставин, які обтяжують його покарання.

У п. 6-3 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання» роз`яснено, що, положення статті 69-1 КК застосовуються лише при призначенні найбільш суворого виду основного покарання, яке передбачено у відповідній санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини КК. Якщо ж така санкція є альтернативною, то суд має право застосувати вимоги статті 69-1 КК стосовно максимального строку (розміру) лише найбільш суворого виду основного покарання з числа тих декількох, які у цій санкції передбачено.

Санкція ч.3 ст.307 КК України передбачає покарання у виді позбавленням волі на строк від дев`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна.

За таких умов, з урахуванням наявності обставин, передбачених ст. 69-1 КК України, колегія суддів вважає за необхідне призначити ОСОБА_7 покарання за ч.3 ст.307 КК України у виді 8 років позбавлення волі, що становитиме дві третини максимального строку

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку про необхідність зміни вироку суду першої інстанції та призначення обвинуваченій ОСОБА_7 покарання із застосуванням ст.69-1 КК України.

Керуючись ст.ст.404, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу обвинуваченої ОСОБА_7 залишити без задоволення.

В порядку ст.404 КПК України вирок Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 15 січня 2024 року відносно ОСОБА_7 змінити.

Призначити ОСОБА_7 покарання за ч.3 ст.307 КК України із застосуванням ст.69-1 КК України у виді 8 років позбавлення волі з конфіскацією майна, крім житла.

В іншій частині вирок суду залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її оголошення, на неї може бути подана касаційна скарга до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3