Справа № 302/506/24
У Х В А Л А

(у повному обсязі)

23.04.2024 смт.Міжгір`я

Слідчий суддя Міжгірського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 ,

з участю :секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

дізнавач СД ВП № 2 Хустського РУП ГУ НП у Закарпатській області - ОСОБА_3 ,

представник заінтересованої особи (володілець майна) Філії «Міжгірське лісове господарство ДП «Ліси України» - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання дізнавача СД ВП № 2 Хустського РУП ГУ НП у Закарпатській області ОСОБА_3 про накладення арешту на вантажний транспортний засіб з деревиною і документами на вантаж для забезпечення розслідування кримінального провадження ЄРДР № 0000053 від 21.04.2024 з правовою кваліфікацією ч.4 статті 358 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Зазначене клопотання подане до суду 22.04.2024 з таким обґрунтуванням.

Орган досудового розслідування встановив, що 20.04.2024 біля 16 години по ґрунтовій дорозі біля будинку АДРЕСА_1 водій транспортного засобу марки «Урал» номерний знак НОМЕР_1 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець села Запереділля, 1 перевозив деревину породи бук і надав працівникам поліції товарну транспортну накладну № 481000 від 20.04.2024 про перевезення 10 куб м цієї деревини. Цей вантаж, не збігається із кількістю завантаженої деревини, тому виникли підстави вважати, що зазначений документ містить ознаки підробки. Транспортний засіб з причепом, вантаж (деревина), а також документи були оглянуті на місці події і в подальшому вилучені та визнані речовими доказами. Дізнавач покликається на положення статей 98 ч.1 , 170 КПК України і з метою забезпечення кримінального провадження просить накласти арешт на зазначене майно.

Дізнавач в судовому засіданні клопотання підтримав і пояснив, що станом на час розгляду клопотання орган досудового розслідування встановив, що фактичний розмір вантажу в загальній кубічній масі збігається із розміром, який зазначений в ТТН, також деревина, яка перевозилась є облікованою та має відповідні металеві мітки. Натомість за змістом документа деревина зазначена як дров`яна, що розрізана на шматки довжиною 1, 52 м, а фактично довжина дерев, які перевозились зазначеним вантажним транспортом є значно більшою, що вказує на те, що можливо замість дров перевозилась ділова деревина, тобто іншого сорту і призначення. Дізнавач вважає, що для встановлення цих обставин не має потреби вилучати транспортні засоби на тривалий час і з цього приводу необхідно провести належно огляди транспортних засобів та вантажу з відповідною фіксацією в процесуальних документах.

Представник підприємства ( власник транспортних засобів і вантажу та документів на нього) клопотання заперечила і пояснила позицію тим, що на підприємстві не має спеціально обладнаних автомобілів для перевезення значної кількості деревини, яка реалізується як дрова на опалення. Тому на зазначені вантажні автомобілі з метою кріплення вантажу та перевезення його в більшій кількості частина деревини завантажується більшою довжиною, ніж це передбачено ТУ, тобто замість довжини 1, 52 м деревина завантажується в довшому розмірі з метою належного кріплення і вантажу та його перевезення в гірській місцевості. Звернула увагу суду також на те, що розмір деревини, яка завантажена на транспортні засоби, повністю відповідає розміру вантажу, який зазначений в ТТН.

Оцінивши зміст клопотання, додані до нього документи, позиції і доводи сторін, слідчий суддя дійшов такого висновку.

Клопотання підтверджено змістом витягу з ЄРДР, рапортом працівника поліції щодо обставин зупинення транспортного засобу із завантаженою деревиною, письмовими поясненнями водія, протоколом огляду місця події, копіями документів на транспортний засіб, причіп до нього та вантаж, копією постанови про визнання цього майна речовими доказами.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Статтею 173 ч.2 КПК України передбачено при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно з ч.4 статті 173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Слідчий суддя вважає, що для забезпечення належного розслідування кримінального провадження клопотання підлягає задоволенню. Натомість слід зобов`язати слідчого невідкладно в найкоротший термін здійснити необхідні слідчі дії з транспортним засобом (вантажним авто і причепом до нього), бо це необхідно для нормальної господарської діяльності спеціалізованого підприємства. Адже суб`єкт господарювання не повинен зазнавати збитків через необґрунтовані простої транспортних засобів, які необхідні для виконання статутних завдань юридичної особи, яке є державним підприємством. З огляду на таке обґрунтування та положення ч.4 статті 173 КПК України ці дії орган досудового розслідування слід зобов`язати вчинити протягом п`яти робочих днів.

Керуючись статтями 170, 173, 371, 372 , 376 , 309 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В :

Накласти арешт на майно : транспортний засіб марки «Урал» д.н.з. НОМЕР_1 із причіпом до нього марки ПР д.н.з. НОМЕР_2 з вантажем деревиною породи бук в розмірі 10 куб.м, товарно-транспортну накладну № 481000 від 20.04.2024.

Зобов`язати дізнавача ОСОБА_3 , іншу уповноважену законом посадову особу органу поліції протягом п`яти робочих днів з дня набрання ухвалою законної сили невідкладно провести необхідні слідчі дії щодо майна транспортних засобів з наступною передачею цих транспортних засобів власнику(володільцю) Філії «Міжгірське лісове господарство ДП «Ліси України» для використання за цільовим призначенням.

Ухвалу може бути оскаржено безпосередньо в Закарпатський апеляційний суд протягом 5 днів з дня проголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Повний зміст ухвали виготовлено 25.04.2024.

Слідчий суддя:ОСОБА_1