Справа №333/1548/24
Провадження №1-кс/333/1454/24
УХВАЛА

Іменем України

14 травня 2024 року м.Запоріжжя

Комунарський районний суд м.Запоріжжя у складі: слідчого судді - ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , власниці майна ОСОБА_3 , представника власниці майна ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 , слідчого СУ ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, у залі Комунарського районного суду м.Запоріжжя, клопотання власниці майна ОСОБА_3 , про скасування арешту майна по кримінальному провадженню №0001294 від 17.08.2023 року,

В С Т А Н О В И В:

10 травня 2024 року власниця майна ОСОБА_3 звернулася до Комунарського районного суду м.Запоріжжя з клопотанням про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0001294 від 17.08.2023 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.189, ч.3 ст.369, ч.1 ст.368, ч.4 ст.358, ч.2 ст.369-2 КК України.

Вимоги клопотання обґрунтовані тим, що 20 березня 2024 року на підставі ухвали слідчого судді Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 28.02.2024 року, проведено санкціонований обшук приміщеньКУ «Обласний центр медико-соціальної експертизи» Запорізької обласної ради», що знаходиться за адресою: м.Запоріжжя, пр.Соборний 44, в ході якого було вилучено:

- копію трудової книжки громадянки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 5 арк.;

- сертифікат №10042 лікаря-спеціаліста громадянки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 1 арк.;

- посвідчення № НОМЕР_1 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 1 арк.;

- блокнот синього кольору з написом «Вхідні та вихідні мед.справи»;

- зошит сірого кольору з написом «Входящие и исходящие мед.дела и документы»;

- мобільний пристрій «Iphone» 14Pro, у корпусі фіолетового кольору, ІМЕІ: НОМЕР_2 , з сім-картою мобільного оператора «Київстар» з номером НОМЕР_3 (пін-код НОМЕР_4 ), який належить ОСОБА_3 ;

- копію протоколу обшуку слідчого СУ ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_7 від 22.08.20223 року на 8 арк.;

- акт №233 відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

- виписка із медичної картки амбулаторного хворого №2208 ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ;

- акт огляду МСЕК громадянина ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ;

- акт №975 огляду МСЕК громадянина ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ;

- акт №168 огляду МСЕК громадянина ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_6 ;

- акт №75 огляду МСЕК громадянина ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_7 ;

- накази про призначення (перевезення) осіб обласних МСЕК №1 та №3, посадові інструкції осіб обласних МСЕК №1 та №3 в загальній кількості на 97 арк.

Під час слідчої дії було вилучено майно, яке належить ОСОБА_3 , а саме: мобільний пристрій «Iphone» 14Pro, у корпусі фіолетового кольору, ІМЕІ: НОМЕР_2 , з сім-картою мобільного оператора «Київстар» з номером НОМЕР_3 , на який ухвалою слідчого судді від 26.03.2024 року накладено арешт.

З моменту вилучення майна до подання клопотання минуло 43 дні, за цей період телефон так і не був повернутий власниці. За такого остання вважає, що порушуються її конституційні права. Власниця майна вважає, що арешт накладено на мобільний телефон необґрунтовано, оскільки вона не має будь-якого відношення до обставин, які є предметом досудового розслідування у кримінальному провадженні №0001294 від 17.08.2023 року і на даний час відсутні об`єктивні та законні обставини для арешту вилученого майна.

Представник власниці майна ОСОБА_3 - адвокат ОСОБА_4 підтримав вимоги клопотання в повному обсязі та додав, що з моменту вилучення пройшло достатньо часу для експертного дослідження вказаного телефону та за такого відпали підстави в подальшому арешті телефону.

Власниця майна підтримала свого представника, та просила суд повернути їй телефон, оскільки від має значну цінність та необхідний їй в повсякденному житті.

Слідчий в судовому засіданні заперечував, щодо зняття арешту з мобільного телефону, оскільки під час його огляду була встановлена інформація, яка становить інтерес для досудового розслідування, і має доказове значення для підтвердження причетності посадових осіб МСЕК до вчинення кримінальних правопорушень. За такого, відомості, які містяться в телефоні, у разі повернення телефону можуть бути знищені.

Вивчившиклопотання, матеріали, заслухавши позицію власниці майна та її представника, заперечення слідчого, слідчий суддя дійшов висновку про те, що клопотання не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що 17.08.2023 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань (№0001294) були внесені відомості про скоєння кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.189, ч.3 ст.369, ч.1 ст.368, ч.4 ст.358, ч.2 ст.369-2 КК України.

26 березня 2024 року ухвалою слідчого судді накладено арешт на майно, яке було вилучено 20.03.2024 року в ході санкціонованого обшуку приміщень КУ «Обласний центр медико-соціальної експертизи» ЗОР, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до положень ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

За змістом ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої ст.170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Згідно з частинами 1 та 2 ст.173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України. При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен, у тому числі, враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Судом встановлено, що вищезазначений мобільний пристрій відповідає критеріям, визначеним у ст.98 КПК України, може містити інформацію, яка може стосуватися кримінального провадження та потребує ретельного вивчення, відповідно на даний час підстав для його повернення власнику немає. Скасування арешту майна може призвести до втрати речового доказу, що в подальшому може унеможливити його дослідження відповідно до вимог ст.357 КПК України.

Отже, у зв`язку із недоведеністю того, що в подальшому застосуванні арешту майна відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано, враховуючи, що досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001294 триває, слідчий суддя вважає, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, відповідають меті досягнення дієвості кримінального провадження, у зв`язку з чим клопотання про скасування арешту майна задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст.170-174 КПК України,слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання власниці майна ОСОБА_3 , про скасування арешту майнапо кримінальному провадженню №0001294 від 17.08.2023 року, - відмовити.

Копію ухвали вручити учасникам кримінального провадження.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя ОСОБА_1