Справа № 287/21/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.03.2024 року смт Ємільчине

Ємільчинський районний суд Житомирської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря с/з ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5

потерпілої ОСОБА_6

представника потерпілого адвоката ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у смт Ємільчине кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000217 від 29.09.2023 року по обвинуваченню

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Млинок Олевського району Житомирської області, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянин України, з середньою спеціальною освітою, працює майстром лісу Сущанського лісництва ДП «Олевський лісгосп АПК», одружений, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, раніше не судимий

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.128 КК України

в с т а н о в и в:

28.09.2023 року приблизно о 13 год. ОСОБА_4 , перебував у лісовому масиві кв. 51 вид. 40 Руднянського лісництва філії «Олевське лісове господарство» ДП «Ліси України», маючи при собі зареєстровану гладкоствольну мисливську рушницю «ИЖ 18м» калібр 12 № НОМЕР_1 , де почувши гавкіт собаки, вирішив піти на вказану місцевість.

В цей же ж день та час, перебуваючи у вказаному кварталі ОСОБА_4 , зайшов у густозаліснену місцевість з поганою видимістю, де почув неподалік себе тріск гілок та рух у його напрямку, вважаючи, що в його бік рухається звір, відчуваючи відчуття небезпеки, хвилюючись за своє життя та здоров`я, не передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, хоча повинен був і міг їх передбачити, з відстані близько 20 метрів здійснив один постріл з вказаної гладкоствольної мисливської рушниці у напрямку руху, на його думку, звіра. Після цього, почувши крики людини, підбіг в даному напрямку, де на місці побачив ОСОБА_8 , який лежав на землі з кульовим пораненням в області живота.

Внаслідок своїх необережних дій ОСОБА_4 , заподіяв ОСОБА_8 вогнепальне поранення в область лівої сторони черевної порожнини, чим спричинив останньому тілесні ушкодження, у вигляді одиночного сліпого кульового проникаючого поранення черевної порожнини зліва, заочеревинного простору з ушкодженням низхідної ободової кишки, поперекового відділу хребта, яке ускладнилося розвитком гострого калового перитоніту, геморагічного шоку II ст., постгеморагічної анемії, гострої ниркової недостатності, які були небезпечними для життя в момент спричинення та відносяться до тяжких тілесних ушкоджень.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину визнав повністю та показав, що дійсно 28.09.2023 року він, перебуваючи в лісі почув неподалік гавкіт собаки та пішов туди. Зайшовши в густий ліс, де не було майже нічого видно, він почув недалеко від того місця, де знаходився, чийсь рух в його напрямку та тріск гілок. Він подумав, що в його бік іде звір та побоюючись за своє життя та здоров`я здійснив постріл в той бік, з якого чув рух. Після пострілу він почув крик людини та, підбігши на те місце, побачив, що він, вистріливши, влучив у ОСОБА_8 . У вчиненому щиро розкаявся та повідомив, що цивільний позов визнає в повному обсязі.

Оскільки учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, не оспорювали в судовому засіданні обставини, при яких скоєно кримінальне правопорушення, суд, відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, вважає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, і учасники судового процесу проти цього не заперечували. Також в судовому засіданні, суд роз`яснив учасникам судового процесу, що у даному випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. Судом було з`ясовано, що учасники судового процесу правильно розуміють зміст вищенаведених обставин, наслідки такого порядку дослідження доказів, а також встановлено відсутність сумнівів у добровільності їх позиції.

Таким чином, суд вважає вину обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення встановленою та доведеною, і його дії кваліфікує за ст.128 КК України, як необережне заподіяння тяжкого тілесного ушкодження.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, обвинувачений ОСОБА_4 вчинив нетяжкий злочин, раніше не судимий.

Обставинами, що пом`якшують покарання, суд визнає щире каяття у вчиненому та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

Враховуючи наведені вище обставини, а також обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання, дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, вчинив нетяжкий злочин, за місцем роботи та місцем проживання характеризується позитивно, одружений, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_4 слід призначити покарання у межах, встановленого в санкції ст.128 КК України у виді обмеження волі, яке буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, відповідно до вимог ст.75 КК України звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням та покласти на нього обов`язки, передбачені ч.1 ст.76 КК України.

В ході судового розгляду кримінального провадження, 22 лютого 2024 року представник потерпілого адвокат ОСОБА_7 надав до суду позовну заяву ОСОБА_8 до ОСОБА_4 про відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

В обґрунтування зазначеної позовної заяви представник позивача вказав, що внаслідок заподіяння ОСОБА_8 сліпого кульового проникаючого поранення, останнього було госпіталізовано до хірургічного відділення КНП «Олевська центральна лікарня» стаціонарного відділення, де в подальшому 29.09.2023 року потерпілого транспортовано у супроводі лікаря-анастезіолога та лікаря-хірурга до КНП «Обласна клінічна лікарня ім. О.Ф. Гербачевського» Житомирської обласної ради.

В подальшому ОСОБА_8 перебував на лікуванні в КНП «Обласна клінічна лікарня ім. О.Ф. Гербачевського» Житомирської обласної ради з 29.09.2023 по 14.12.2023 року.

За період лікування, позивачу проведено ряд операцій: а саме 01.10.2023 року, 11.10.2023 року, 23.10.2023 року, 24.10.2023 року, 21.11.2023 року.

Після чого 14.12.2023 року був виписаний з покращенням з продовженням лікування в медичному закладі за місцем проживання у хірурга, нейрохірурга.

25.01.2024 року внаслідок отриманої травми ОСОБА_8 отримав І групу інвалідності, потребує постійного стороннього догляду та допомоги.

Моральна шкода полягає у фізичному болі та душевних стражданнях через перенесені операції, тривале лікування, яке ще не закінчилось, оскільки ОСОБА_8 потребує додаткового лікування, додаткових операцій та тривалої реабілітації, повністю втратив працездатність.

Враховуючи викладене ОСОБА_8 просив стягнути з ОСОБА_4 моральну шкоду завдану йому кримінальним правопорушенням в розмірі 420000,00 грн.

Потерпіла в судовому засіданні підтримала позов, просила його задовольнити, зіславшись на обставини викладені в позовній заяві.

В судовому засіданні ОСОБА_4 визнав цивільний позов повністю.

Прокурор у судовому засіданні при вирішенні цивільного позову поклався на розсуд суду.

Надаючи оцінку цивільному позову, суд, заслухавши думки учасників судового розгляду, дослідивши подані докази в їх сукупності, приходить до наступних висновків.

Згідно з частиною 1 статті 61 КПК України, цивільним позивачем у кримінальному провадженні є фізична особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, юридична особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової шкоди, а також адміністратор за випуском облігацій, який відповідно до положень Закону України "Про ринки капіталу та організовані товарні ринки" діє в інтересах власників облігацій, яким кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової шкоди, та яка (який) в порядку, встановленому цим Кодексом, пред`явила (пред`явив) цивільний позов.

Частинами 2 та 3 статті 61 КПК України передбачено, що права та обов`язки цивільного позивача виникають з моменту подання позовної заяви органу досудового розслідування або суду. Цивільний позивач має права та обов`язки, передбачені цим Кодексом для потерпілого, в частині, що стосуються цивільного позову, а також має право підтримувати цивільний позов або відмовитися від нього до видалення суду в нарадчу кімнату для ухвалення судового рішення.

Частиною 1 статті 127 КПК України визначено, що підозрюваний, обвинувачений, а також за його згодою будь-яка інша фізична чи юридична особа має право на будь-якій стадії кримінального провадження відшкодувати шкоду, завдану потерпілому, територіальній громаді, державі внаслідок кримінального правопорушення.

Відповідно до частини 1 статті 128 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Відповідно до частини 5 статті 128 КПК України, цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Відповідно до частини 1 статті 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Згідно з частиною 1 та частиною 2 статті 23 Цивільного кодексу України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає:

1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я;

2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів;

3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна;

4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Відповідно до частини 3 статті 23 Цивільного кодексу України, якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Законом не визначено єдиного розміру грошового відшкодування моральної шкоди у випадку відшкодування потерпілій особі моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров`я.

Відповідно до частини 1 статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з частиною 2 статті 78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до частини 1 статті 80 ЦПК України, достатніми є докази, які в своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Положеннями статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу(групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Моральна шкода обґрунтована тим, що потерпілому внаслідок неправомірних дій обвинуваченого було завдано фізичного болю та душевних страждань через перенесені операції, тривале лікування, яке ще не закінчилось, ОСОБА_8 потребує додаткового лікування, додаткових операцій та тривалої реабілітації, крім того він повністю втратив працездатність.

Таким чином суд приходить до висновку, що дії обвинуваченого спричинили потерпілому моральні страждання через фізичний біль, страх, інші переживання, пов`язаних з ушкодженням здоров`я, незручності та зміну його життєвого укладу, пов`язані з втратою працездатності. Негативні наслідки, що настали у зв`язку з тривалим лікування, порушенням звичних життєвих умов, докладанням додаткових зусиль до нормалізації свого життя, необхідності в подальшому відновлювати стан здоров`я. Враховуючи глибину душевних страждань, характер вчинених відповідачем протиправних дій, що призвели до заподіяння шкоди, вимоги розумності та справедливості, майновий стан обвинуваченого, те, що обвинувачений повністю визнав позов, суд вважає, що цивільний позов слід задовольнити повністю.

Витрати по залученню експерта підлягають стягненню з обвинуваченого.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

Питання про речові докази суд вирішує відповідно до вимог ст.100 КПК України.

На підставі викладеного та відповідно до ст.128 КК України, ст.ст.368, 370, 373, 374 КПК України, суд

у х в а л и в:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.128 КК України та призначити йому покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 1 (один) рік.

Згідно ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу не обирати.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати за проведення судових експертиз в сумі 12906 (дванадцять тисяч дев`ятсот шість) грн. 00 коп.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Олевського районного суду Житомирської області від 21.11.2023 року на дві похідні сумки оливкового кольору на яких наявні нашарування рідини бурого кольору; кепку чорного кольору; складний ніж; куртку Softshel оливкового кольору; вогнепальну зброю марки ИЖ-58, серійний номер НОМЕР_2 ; патронаж чорного кольору в якому виявлено 11 набоїв; вогнепальну зброю марки ИЖ-18м, чорного кольору із маркуванням НОМЕР_1 ; патронаж чорного кольору в якому виявлено 22 набої (12 калібру); стріляну гільзу 12 калібру; кофту сірого кольору; камуфльовані штани; берці чорного кольору - шляхом тимчасового позбавлення прав на відчуження, розпорядження та користування вказаним майном; військову сорочку (кітель камуфляжний) з виявленим отвором розміром 5x2 см. та нашаруванням рідини бурого кольору; штани з нашаруванням рідини бурого кольору; футболку бежевого кольору з наявним отвором 3x4 см.; розрізані штани з чорним ременем з нашаруванням рідини бурого кольору; порвану футболку темно-коричневого кольору; кровоспинний бандаж з нашаруванням рідини бурого кольору; спідню білизну з нашаруванням рідини бурого кольору; футболку оливкового кольору з нашаруванням рідини бурого кольору; берці оливкового кольору.

Речові докази:

- дві похідні сумки оливкового кольору, на яких наявні нашарування рідини бурого кольору, кепку чорного кольору, складний ніж, куртку «Softshel» оливкового кольору, які здані до кімнати зберігання речових доказів ВП №2 Коростенського РУП повернути володільцю;

- мотоцикл «Boxer XI50» без д.н.з., мобільний телефон «Redmi note 9», чорного кольору, які повернуті під розписку ОСОБА_4 , кофту сірого кольору, камуфльовані штани, берці чорного кольору, які здано до кімнати зберігання речових доказів ВП №2 Коростенського РУП повернути ОСОБА_4 ;

- поліетиленовий пакет чорного кольору з написом «BMW», який було упаковано до паперового конверту; пакет білого кольору з малюнком у вигляді вишиванки, який було упаковано до паперового конверту; марлевий тампон, на який було зроблено змив рідини бурого кольору з листя та упаковано до паперового конверту; змив на марлевий тампон з рушниці марки «ИЖ-18», який було упаковано до паперового конверту; змив на марлевий тампон зі спускового гачка рушниці марки «ИЖ-18», який було упаковано до паперового конверту; змив на марлевий тампон з прикладу рушниці марки «ИЖ-18», який було упаковано до паперового конверту; змив на марлевий тампон з ців`я рушниці марки «ИЖ-18», який було упаковано до паперового конверту; змив на марлевий тампон зі спускового гачка рушниці марки «ИЖ-58», який було упаковано до паперового конверту; змив на марлевий тампон з прикладу рушниці марки «ИЖ-58», який було упаковано до паперового конверту; змив на марлевий тампон з ців`я рушниці марки «ИЖ-18», змиви з правої руки, який упаковано до паперового конверту, змиви з лівої руки, який упаковано до паперового конверту, військову сорочку (кітель камуфляжний) з виявленим отвором розміром 5x2 см. та нашаруванням рідини бурого кольору, розрізані штани з чорним ременем з нашаруванням рідини бурого кольору, футболку бежевого кольору з наявним отвором 3x4 см., спідню білизну з нашаруванням рідини бурого кольору, порвану футболку темно-коричневого кольору, кровоспинний бандаж з нашаруванням рідини бурого кольору, футболку оливкового кольору з нашаруванням рідини бурого кольору, берці оливкового кольору, шкарпетки, металевий предмет циліндричної форми, який було упаковано до спец.пакету PSP1416565, стріляну гільзу 12 калібру, які зберігаються у ВП №2 Коростенського РУП знищити;

- вогнепальну зброю «ИЖ-58», серійний номер НОМЕР_3 , патронаж чорного кольору в якому виявлено 11 набоїв, які знаходяться у ВП №2 Коростенського РУП повернути потерпілому ОСОБА_8 ;

- вогнепальну зброю «ИЖ-18м», чорного кольору із маркуванням НОМЕР_1 , патронаж чорного кольору в якому виявлено 22 набої (12 калібру), які знаходяться у ВП №2 Коростенського РУП конфіскувати;

Цивільний позов ОСОБА_8 до ОСОБА_4 про відшкодування моральної шкоди завданої кримінальним правопорушенням задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_8 420000 (чотириста двадцять тисяч) грн. 00 коп. моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Вирок може бути оскаржений до Житомирського апеляційного суду через Ємільчинський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1