Справа № 522/9771/16-к
Провадження по справі № 1-кс/522/1713/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(повний текст)

27 березня 2024 року м. Одеса

Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , за участю адвоката ОСОБА_3 , розглянувши клопотання адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 , про скасування арешту майна, накладеного постановою старшого слідчого відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_5 від 26.01.2012,

ВСТАНОВИВ:

До Приморського районного суду м. Одеси надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 про скасування арешту майна, накладенного постановою старшого слідчого відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_5 від 26.01.2012.

На теперішній час кримінальне провадження № 0000072 не закрите, арешти на майно ОСОБА_6 не скасовані, незважаючи на те, що у березні 2023 у слідчого був документ про смерть ОСОБА_6 .

Зараз у ОСОБА_4 не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину після смерті батька.

14.02.2023 року до слідчого СВ ВП№2 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_7 направлена заява про надання інформації щодо закриття кримінального провадження та скасування арешту з майна, однак відповідь на теперішній час не надійшла.

Окрім цього, адвокат у своїй скарзі посилається на те, що якщо арешт накладено на майно особи, яка не є учасником кримінального провадження, розпочатого в період дії КПК України 1960 року, і такого що триває, а кримінальне провадження не передане до суду на час набрання чинності КПК України 2012 року, то вирішення питання щодо зняття такого арешту й оскарження відповідних дій або бездіяльності слідчого в кримінальному провадженні здійснюються за правилами КПК України 2012 року (постанова Великої Палати Верховного Суду від 15 травня 2018 року у справі № 335/12096/15-ц з урахуванням ухвали про виправлення описки від 03 липня 2018 року, від 17 жовтня 018 року, у справі № 461/233/17 та від 07 листопада 2018 року у справі № 296/8586/16-ц). Таким чином, у разі якщо арешт на майно накладено в порядку, передбаченому КПК України 2012 року, особа, яка вважає, що такими діями порушено її право на майно, навіть за умови, що вона не є учасником кримінального провадження, а останнє закрив своєю постановою слідчий, має право звернутись до слідчого судді із клопотанням про скасування арешту в порядку кримінального судочинства. Такий порядок захисту права на майно є ефективним, оскільки забезпечить відновлення права власника або іншого володільця майна, на яке був накладений арешт слідчим суддею у кримінальному провадженні.

Отже, на думку сторони захисту, наявність незакінченого кримінального провадження виключає можливість розгляду справи про звільнення майна з-під арешту за правилами цивільного судочинства.

Враховуючи викладене, адвоката вважає, що станом на теперішній час в подальшому арешті нерухомого майна ОСОБА_6 відпала потреба у зв`язку з його смертю.

Позиція учасників судового провадження.

Прокурор, слідчий в судове засідання не з`явились, будучи належним чином сповіщеними про день, час та місце розгляду клопотання про скасування арешту. Від прокурора Приморської окружної прокуратури м.Одеси ОСОБА_8 надійшли письмові заперечення, згідно яких досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні триває, майно на яке накладено арешт відповідає критеріям речового доказу.

Адвокат ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримала вимоги свого клопотання та просила задовольнити його з наведених в ньому підстав.

Заслухавши адвоката, який підтримав клопотання, дослідивши доводи клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Мотиви слідчого судді.

Стаття 370 КПК передбачає, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Положеннями статей 2, 7 КПК України визначені завдання кримінального судочинства, відповідно до яких, зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких зокрема відносяться: верховенство права, недоторканність права власності, забезпечення права на захист, доступ до правосуддя, забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб; умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Вказана норма узгоджується з ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Згідно приписів ч.ч. 1, 2 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

З дослідженого клопотання адвоката ОСОБА_3 , встановлено, що постановою старшого слідчого відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_5 від 26.01.2012 було накладено арешт на майно.

Згідно наданих письмових заперечень прокурора ОСОБА_8 встановлено, що СВ ВП №2 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні №0000072 від 13.02.2014 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.4,5 ст.191, ч.2 ст.366, ч.3 ст.212, ч.2 ст.358, ч.2 ст. 209 КК України за фактами заволодіння директором ТОВ «Промелектро» ОСОБА_9 державними коштами, підроблення документів, внесення недостовірних відомостей у податкові декларації та офіційні документи.

Нагляд за додержанням законів під час досудового розслідування у формі процесуального керівництва в указаному провадженні здійснюється прокурорами Приморської окружної прокуратури м. Одеси.

Вказане кримінальне провадження розпочато на виконання постанови Приморського районного суду м. Одеси від 16.12.2013, якою, кримінальна справа №0014 направлена до СВ ЛВ на ст.Одеса-Головна УМВС України на Одеській залізниці для організації додаткового досудового розслідування.

Постановою прокуратури Одеської області від 14.08.2015 підслідність даного кримінального провадження визначено за СВ Приморського ВП ГУМВС в Одеській області.

Так, при винесенні рішення про накладення арешту на майно в рамках вказаного кримінального провадження, було встановлено , що майно, на яке накладено арешт, відповідає критеріям визначеним ст. 98 КПК України, тобто вказане нерухоме майно є доказом злочину, матеріальним об`єктом, яке було знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегло на його сліди та містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального правопорушення, а відтак з метою запобігання можливості його подальшої передачі та відчуження, а також незаконного використання та перетворення зважаючи на характер вчинення протягом тривалого часу тотожних злочинів членами злочинного угрупування, а також з метою забезпечення його збереження наявні достатні підстави та мета для арешту цього майна.

У даному кримінальному провадженні потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси особи власника нерухомого майна, на який накладений арешт, з метою попередження знищення або втрати майна чи інших негативних наслідків, які можуть перешкодити всебічному та повному проведенню досудового розслідування.

Підстав сумніватися в співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження слідчий суддя не вбачає.

Слідчим суддею не встановлено обставин, які б свідчили про те, що арешт накладено з порушенням вимог діючого законодавства, загальних принципів міжнародного права, отже при арешті майна було дотримано принципу "законності" і він не був свавільним.

З досліджених письмових заперечень прокурора було також встановлено, що на теперішній час у кримінальному провадженні №0000072 вживаються заходи, спрямовані на відновлення 20 томів матеріалів кримінального провадження, місцезнаходження яких невідомо.

На виконання листа Приморської окружної прокуратури м.Одеси, ОРУП №1 ГУНП в Одеській області на підставі наказу №1049 від 14.08.2023 проведено службове розслідування у зв`язку з відсутністю повного обсягу матеріалів кримінального провадження № 0000072, копія висновку долучена до матеріалів провадження.

В матеріалах клопотання немає підтверджень того, що кримінальне провадження закрите, адвокат зазначає, що нею було спрямовано слідчому СВ ВП№ 2 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_7 клопотання про надання відомостей про закриття кримінального провадження та скасування арешту майна, проте станом на теперішній час зазначене клопотання залишається не розглянутим, проте твердження про можливе закриття кримінального провадження спростована письмовими запереченнями прокурора.

Окрім цього, слідчому судді не надано копії постанови слідчого про накладення арешту на майно, фізично перевірити ці відомості слідчий суддя позбавлений можливості.

Досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні на даний час триває, слідчим проводяться слідчі дії.

На підставі наведеного, враховуючи вищезазначені обставини, прихожу до висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання, оскільки клопотання адвоката ОСОБА_3 не достатньо мотивовано відповідними доказами та обставинами, які доводять що відпала потреба у подальшому накладенні арешту на майно.

Керуючись ст. ст. 170 - 174, 372, 376 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 , про скасування арешту майна, накладеного постановою старшого слідчого відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_5 від 26.01.2012 відмовити з підстав, вказаних в мотивувальній частині ухвали слідчого судді.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали слідчого судді складено та проголошено 01.04.2024 року о 10:30 годині в залі суду №131.

Слідчий суддя: ОСОБА_10

27.03.2024