Дата документу 25.01.2024 Справа № 323/3642/19
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №323/3642/19 Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження №11-кп/807/89/24 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2024 року місто Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянула в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Валентинівка Оріхівського району Запорізької області, громадянина України, неодруженого, який неповнолітніх дітей на утриманні не має, не працює, має середню спеціальну освіту, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_7 ,

захисника-адвоката ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 .

Захисник обвинуваченого ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_8 звернувся до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою на вирок Оріхівського районного суду Запорізької області від 02 квітня 2021 року, яким ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 7 (сім) років.

Строк відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_6 ухвалено рахувати після набрання вироком законної сили, з часу його фактичного затримання. Зараховано в строк відбуття покарання період перебування під вартою з 24 жовтня 2019 року по 26 грудня 2019 року.

Вирішена доля речових доказів.

В апеляційній скарзі захисник-адвокат ОСОБА_8 просить вирок скасувати і закрити кримінальне провадження.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що вирок суду є незаконним та необґрунтованим у зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження та у зв`язку з неповнотою судового розгляду.

Вважає, що судовим розслідуванням повною мірою не встановлено обставини та характер нанесення умисних тілесних ушкоджень, що спричинили смерть потерпілого ОСОБА_9 , свідки ОСОБА_10 та ОСОБА_11 давали суперечливі показання щодо нанесення ОСОБА_6 тілесних ушкоджень потерпілому. Такі суперечності не були усунуті.

При огляді і затриманні ОСОБА_6 будь-яких ушкоджень на його руках та тілі не виявлено, досліджень щодо наявності біологічних речовин під нігтьовими пластинами та на одязі обвинуваченого не виявлено. Слідчий експеримент за участю ОСОБА_6 також не проводився.

Вважає, що в матеріалам провадження відсутні докази того, що саме ОСОБА_6 були нанесені тілесні ушкодження потерпілому.

Суд першої інстанції не повною мірою та недостатньо критично оцінив показання свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_11 .

За таких обставин, не надано належних та допустимих доказів для доведення винуватості обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК України.

Також, захисник посилається на те, що обвинувачений ОСОБА_6 раніше до кримінальної відповідальності не притягався, характеризується за місцем проживання позитивно.

В запереченнях на апеляційну скаргу прокурор ОСОБА_12 зазначає, що апеляційна скарга захисника не підлягає задоволенню, а вирок необхідно залишити без змін.

Вказує, що показання свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_11 не містять суперечностей.

Суд першої інстанції надав належну оцінку зібраним у провадженні доказам і обґрунтовано дійшов висновку щодо вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України.

Вважає вирок суду законним та обґрунтованим, а доводи захисника обвинуваченого щодо підстав його скасування надуманими з метою ухилення від кримінальної відповідальності.

Згідно з вироком суду, 22 серпня 2019 року, приблизно о 16 годині 15 хвилин, ОСОБА_6 , знаходячись у приміщенні будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин до ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , діючи умисно з метою спричинення тілесних ушкоджень, спрямовував свої дії на досягнення вказаної мети та настання суспільно небезпечних наслідків, при цьому ОСОБА_6 не передбачав можливості настання вказаних наслідків свого діяння, хоча повинен був та міг їх передбачити, завдав останньому не менше 2 ударів кулаками обох рук в область обличчя та тулубу, від чого ОСОБА_9 впав на підлогу, далі взутою правою ногою завдав не менше 2 ударів по тулубу та волосистої частини голови ОСОБА_9 , після чого, обома ногами стрибнув спочатку на тулуб, а після на голову ОСОБА_9 .

Внаслідок умисних, злочинних дій ОСОБА_6 , потерпілому ОСОБА_9 спричинена закрита внутрішньочерепна травма, яка ускладнилася набряком - набряканням головного мозку, та відповідно до висновку експерта №125 від 28 серпня 2019 року, має ознаки тяжкого тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент діяння і перебуває в прямому причинному зв`язку з настанням смерті потерпілого. Окрім того, ОСОБА_6 спричинив ОСОБА_9 тілесні ушкодження у вигляді множинних синців лівої бічної поверхні тулуба та лівого стегна, множинних крововиливів м`яких тканин тулуба по задній та правій боковій поверхні, множинних консолідованих переломів 3-8 ребер праворуч, які не перебувають в прямому причинному зв`язку з настанням смерті.

Заслухавши доповідь судді; обвинуваченого та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу; прокурора, яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги захисника обвинуваченого; перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що остання не підлягає задоволенню, з таких підстав.

Згідно з вимогами ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене судом згідно з нормами матеріального права, з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу, тобто кожний доказ повинен бути оціненим з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

На переконання колегії суддів, суд першої інстанції під час розгляду цього кримінального провадження зазначених вимог закону дотримався, ретельно дослідив зібрані по справі докази в їх сукупності, надав цим доказам належну юридичну оцінку, правильно встановив фактичні обставини справи та обґрунтовано визнав ОСОБА_6 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України - в умисному тяжкому тілесному ушкодженні, що спричинило смерть потерпілого.

З матеріалів кримінального провадження убачається, що під час судового розгляду в суді першої інстанції обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, не визнав повністю, проте не заперечував свого знаходження на місці вчинення злочину та суду пояснив, що у нього знаходиться господарство по вул.Грушевського у дворі ОСОБА_13 . ОСОБА_14 приходив до ОСОБА_10 . Він знаходився вдома, його покликала сусідка та розповіла, що приходив ОСОБА_14 із сином до ОСОБА_15 і побили його та запитували про нього. Коли прийшов до будинку ОСОБА_16 , то він був побитий, його автомобіль був також пошкоджений, а саме побиті фари та проблеми були із шинами. Він запитав ОСОБА_15 , хто це зробив, на що останній відповів, що ОСОБА_17 . Через пару днів він знаходився у дворі та порався по господарству, ОСОБА_14 з`явився у будинку ОСОБА_10 , а потім прийшов ОСОБА_11 . ОСОБА_14 хотів його бачити і він прийшов до будинку близько 18.00-19.00 години вечора, коли заходив до кімнати, то ОСОБА_14 та ОСОБА_10 сиділи на стільцях, ОСОБА_14 сидів справа, а ОСОБА_10 прямо, у нього було набите око. ОСОБА_14 підскочив і вдарив його кулаком в потилицю. Він відмахнувся та схопив ОСОБА_18 за грудки і вони почали один на одного падати. Потім ОСОБА_14 впав на підлогу в кухні, а він відразу вийшов з будинку на двір і пішов додому. На запитання учасників процесу відповів, що ОСОБА_19 у будинку коли він заходив не було, він то приходив, то відходив за горілкою. ОСОБА_14 знаходився в цей день в сильному алкогольному сп`янінні, він як падав на підлогу навіть не вдарився головою, не зачепився об стілець чи двері та не намагався піднятися із підлоги. ОСОБА_20 тілесні ушкодження не наносив взагалі. Також, уточнив, що після того як впав ОСОБА_14 на підлогу, то він розвернувся та вдарив два рази ОСОБА_10 у обличчя, так як останній висловлювався в його адресу нецензурною лайкою і починав на нього «сіпатися».

Суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що, незважаючи на невизнання своєї вини ОСОБА_6 вина останнього у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України, при викладених у вироку суду обставинах, повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.

Мотивуючи свій висновок про винуватість обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, суд першої інстанції послався на докази, що зібрані у встановленому законом порядку, які досліджені під час судового розгляду та оцінені судом відповідно до приписів ст.94 КПК України.

Так, допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_10 суду пояснив, що знає ОСОБА_18 та ОСОБА_21 давно, щодо їхніх неприязних відносин між ними йому нічого не відомо. У нього вдома відбулася бійка між ОСОБА_22 та ОСОБА_23 в серпні 2019 року. Він з ОСОБА_23 знаходилися у нього вдома та вживали алкогольні напої вже другий день, потім прийшов ОСОБА_24 близько 16-00 години та сів з ними за стіл, між ним та ОСОБА_23 розпочався словесний конфлікт, потім розпочалася бійка. ОСОБА_24 наносив ОСОБА_20 удари руками по голові, в лоб та в грудину, щоб ОСОБА_14 наносив йому удари він не бачив та ОСОБА_14 не відповідав на удари обвинуваченого. Якою рукою він наносив удари ОСОБА_20 він не бачив. Бійка розпочалася у кухні, тривала близько 30 хвилин, а потім вони перейшли до коридору, що було в коридорі він не бачив, на подвір`ї бійки вже не було, вони лише між собою сперечалися. Бійка тривала між ними довго, постійно сварилися, він їм говорив, щоб вони зупинилися, робив зауваження. ОСОБА_24 не погодився та вдарив його кулаком по обличчю та так, що він впав із стільця наліво на підлогу, був синяк, потім піднявся і біля умивальника приводив себе до тями. Бійку хотів зупинити ОСОБА_11 , коли саме він з`явився у будинку він не пам`ятає, так як був в алкогольному сп`янінні, ОСОБА_25 вже потім йому розповів, що ОСОБА_21 відтягував від ОСОБА_18 у коридорі. Потім ОСОБА_24 пішов додому, а ОСОБА_14 залишився на подвір`ї, опираючись об ворота навприсядки, говорив що йому боляче вставати, до будинку заходити не буде. Вранці коли вийшов з будинку то запропонував йому зайти до хати, але ОСОБА_14 відмовився, а він поїхав на роботу. Пізніше йому повідомили, що ОСОБА_18 забрала швидка допомога, викликала сусідка, так як він довго лежав на подвір`ї. Під час розпивання спиртних напоїв ОСОБА_14 йому не жалівся на проблеми здоров`я. Суду пояснив, що конкретно всі обставини не пам`ятає, так як був у алкогольному сп`янінні.

Свідок ОСОБА_11 суду пояснив, що в цей день він, ОСОБА_10 та ОСОБА_14 пішли до будинку ОСОБА_26 . Біля двору ОСОБА_10 знаходився ОСОБА_24 , вони привіталися і пішли в будинок. ОСОБА_14 пішов за пляшкою горілки, а потім прийшов. ОСОБА_24 спочатку в дім не заходив, зайшов десь через 10 хвилин, всі сиділи за столом і випивали в кухні, він також був стані алкогольного сп`яніння. Між ОСОБА_23 та ОСОБА_22 розпочалася сварка із-за чого йому невідомо, ОСОБА_24 відразу почав з`ясовувати відносини, він спочатку сіпав двома руками за одяг, а потім вдарив ОСОБА_18 в груди кулаком і той впав на підлогу. ОСОБА_24 наносив 2-3 рази удари рукою, а потім ногою в область тулуба, по голові не пам`ятає чи наносив чи ні, обличчя було розбите. Тілесні ушкодження на тілі ОСОБА_18 були після нанесення їх ОСОБА_22 , кров йшла з носу, з обличчя. Коли ОСОБА_14 впав на підлогу і ОСОБА_24 почав наносити удари, то ОСОБА_14 кричав, що його убивають. Потім ОСОБА_24 вдарив ОСОБА_10 і сказав йому, що також хочеш, той впав після удару в сторону умивальника. Він намагався зупинити ОСОБА_21 та йому сказав не «чуди», ОСОБА_24 почав до нього чіпатися і говорити «також хочеш», і він втік від нього з будинку і пішов з двору додому, в цей день більше до ОСОБА_27 не повертався. Коли виходив з будинку, ОСОБА_14 перебував у свідомості.

Свідок ОСОБА_28 суду пояснила, що свідком ніяких подій вона не була. У травні ОСОБА_14 напився з двома друзями та почали стукати по вікнам її будинку, вона перелякалася. У ОСОБА_29 в будинку вирвали двері, вона йому подзвонила, щоб він прийшов, пізніше викликали працівників поліції. На автомобілі ОСОБА_29 вони у серпні розбили диски автомобільні. ОСОБА_24 говорив із ОСОБА_23 та його колишньою дружиною щодо їхньої поведінки. Вона не бачила, щоб ОСОБА_24 наносив тілесні ушкодження ОСОБА_30 . ОСОБА_24 вже три роки хворіє, у нього проблеми з лівою рукою. 22 серпня 2019 року ОСОБА_24 ночував у неї, прийшов вже було темно, був трохи випивши, ліг відразу спати. ОСОБА_24 тримає господарство у дворі ОСОБА_31 , ОСОБА_14 часто з`являвся по сусідству, влаштовував п`янки, він міг часто битися з хлопцями, його часто забирали, щоб не вбили. ОСОБА_24 агресивним не був, в компаніях ОСОБА_18 не перебував.

Свідок ОСОБА_32 суду пояснила, що вона працює фельдшером на Оріхівській підстанції. Вона пам`ятає, як виїжджала до особи по вул.Грушевського в серпні місяці, прізвище не пам`ятає. Чоловік знаходився у дворі та лежав, в контакт не вступав, був у свідомості, але на питання не відповідав. Сусідка прийшла та повідомила, що вони були удвох в будинку та випивали, що сталося не знає. У чоловіка було порушення мови, хто наніс тілесні ушкодження, він не говорив, лежав біля забору у дворі, на стан алкогольного сп`яніння не перевіряли.

Також, судом першої інстанції досліджені письмові докази, яким надана відповідна правова оцінка, а саме:

- протокол огляду місця події від 09 вересня 2019 року, відповідно до якого місцем огляду є приміщення палати у терапевтичному відділені КЗ Оріхівської ЦРЛ за фактом смерті ОСОБА_9 за адресою АДРЕСА_3 . До протоколу додані диск та фотокартки (т.1 а.п.179-186);

- протокол огляду місця події від 10 вересня 2019 року, згідно з яким проведено огляд одягу трупа ОСОБА_9 у КЗ Оріхівська ЦРЛ за адресою: Запорізька область, м.Оріхів, вул.Правди, 2. До протоколу додані фотокартки (т.1 а.п.187-190);

- протокол огляду місця події від 12 вересня 2019 року, відповідно до якого місцем огляду є будинок за фактом нанесення тілесних ушкоджень гр. ОСОБА_9 за адресою: АДРЕСА_2 . До протоколу додані диск та фотокартки (т.1 а.п.191-198);

- протокол огляду трупа ОСОБА_9 від 11 вересня 2019 року. До протоколу додані фотокартки (т.1 а.п.199-202);

- висновок експерта від 10 вересня 2019 року №125, відповідно до якого ОСОБА_9 спричинена закрита внутрішньочерепна травма, яка ускладнилася набряком - набряканням головного мозку, має ознаки тяжкого тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент діяння і перебуває в прямому причинному зв`язку з настанням смерті потерпілого. Окрім того, спричинені ОСОБА_9 тілесні ушкодження у вигляді множинних синців лівої бічної поверхні тулуба та лівого стегна, множинних крововиливів м`яких тканин тулуба по задній та правій боковій поверхні, множинних консолідованих переломів 3-8 ребер праворуч, які не перебувають в прямому причинному зв`язку з настанням смерті. Не виключається утворення комплексу ушкоджень при травмуванні руками, ногами або іншими предметами. Локалізація ушкоджень доступна власній руці ОСОБА_9 , але враховуючи кількість, різноманітну локалізацію та масивність ушкоджень, утворення їх власноруч виявляється сумнівним (т.1 а.п.203-208);

- висновок експерта від 24 вересня 2019 року № 1949, відповідно до якого рідка кров громадянина ОСОБА_6 відноситься до групи В з ізогемаглютиніном анти-А за ізосерологічною системою АВ0 (т.1 а.п.212);

- висновок експерта від 23 вересня 2019 року № 1950, відповідно до якого кров трупа ОСОБА_9 відноситься до групи А з ізогемаглютиніном анти-В за ізосерологічною системою АВ0 (т.1 а.п.213);

- висновок експерта від 23 вересня 2019 року № 1953, відповідно до якого на футболці, штанах встановлена наявність крові людини та виявлено антиген А і Н, що не виключає походження крові від особи з такою груповою характеристикою за системою АВ0, як у ОСОБА_9 . Походження крові від ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , ОСОБА_6 виключається. Домішка крові особи групи 0 з ізогемаглютиніном анти-В та анти - А не виключається (т.1 а.п.215-217);

- висновок експерта від 25 вересня 2019 року №630, відповідно до якого при судово-цитологічному дослідженні піднігтьового вмісту зразків вільних кінців нігтьових пластин пальців лівої руки ОСОБА_10 , знайдені епітеліальні клітини, висловити про статеву належність яких не представилося можливим, у зв`язку з відсутністю у препаратах ядер епітеліоцитів, придатних для статево-специфічної диференції. При встановлені групової належності знайдених епітеліальних клітин виявлений антиген В, що не виключає їх походження від осіб групи В з ізогемаглютиніном анти-А за ізосерологічною системою АВ0, у тому числі від самого гр. ОСОБА_10 та ОСОБА_6 . Походження епітеліальних клітин від потерпілого ОСОБА_9 виключається (т.1 а.п.219-222);

- протокол проведення слідчого експерименту від 11 вересня 2019 року за участю свідка ОСОБА_10 в ході проведення якого він розповів та показав, за яких обставин відбувся конфлікт між ОСОБА_9 та ОСОБА_6 та зазначив, як саме після сварки ОСОБА_9 та ОСОБА_33 , почалася бійка між ними і як саме ОСОБА_6 наносив удари ОСОБА_9 , а саме наносив удари в область грудної клітини ОСОБА_18 , потім підняв його і кинув в коридор, ударив ногою в область грудної клітки, продемонстрував на манекені удари нанесення ОСОБА_22 в область голови, потім почав пригати в області грудної клітини, коли ОСОБА_14 лежав на підлозі, при цьому ОСОБА_14 кричав, що його вбивають. Після бійки ОСОБА_14 вийшов з будинку на подвір`я там і залишився ночувати. До протоколу додається диск проведення слідчого експерименту (т.2 а.п.4-12);

- висновок експерта №60 від 09 вересня 2019 року, відповідно до якого не виключається можливість утворення усього комплексу тілесних ушкоджень (за виключенням синця лівого стегна), виявлених при проведенні експертизи у ОСОБА_9 , за умов та при обставинах, на які вказав свідок ОСОБА_10 під час допиту його у якості свідка, а також при проведенні слідчого експерименту (т.2 а.п.13-19);

- протокол проведення слідчого експерименту від 12 вересня 2019 року за участю свідка ОСОБА_11 , в ході проведення якого він розповів та показав, за яких обставин відбувся конфлікт між ОСОБА_9 та ОСОБА_6 та зазначив, як саме після сварки ОСОБА_9 та ОСОБА_33 , почалася бійка між ними і як саме ОСОБА_6 наносив удари ОСОБА_9 , а саме наносив удари в область грудної клітини ОСОБА_18 правою рукою, від чого ОСОБА_14 упав на підлогу, потім почав бити ногою по тулубу, далі ОСОБА_24 перетягнув ОСОБА_18 до коридору, продемонструвавши на манекені, яким способом та куди саме. Потім показав як ОСОБА_24 наносив удари по обличчю ОСОБА_20 та наступав на нього. Він хотів відтягнути ОСОБА_21 від ОСОБА_18 , але ОСОБА_24 переключився на нього та почав кричати і погрожувати йому. Він вийшов з будинку та двору, тільки чув, що ОСОБА_14 кричав в будинку, що його вбивають. До протоколу додається диск проведення слідчого експерименту (т.2 а.п.20-28);

- висновок експерта №59 від 09 вересня 2019 року, відповідно до якого не виключається можливість утворення усього комплексу тілесних ушкоджень (за виключенням синця лівого стегна) виявлених при проведенні експертизи у ОСОБА_9 за умов та при обставинах, на які вказав свідок ОСОБА_11 під час допиту його у якості свідка, а також при проведенні слідчого експерименту (т.2 а.п.29-35).

Таким чином, з показань безпосередніх очевидців вчиненого злочину - свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , наданих як під час слідчого експерименту в ході досудового розслідування, так і під час судового розгляду, убачається, що між потерпілим ОСОБА_9 та обвинуваченим ОСОБА_6 виник конфлікт, в ході якого ОСОБА_6 було нанесено ОСОБА_9 удари руками в область голови та грудини, а також ногою в область тулуба. Після того, як потерпілий впав на підлогу, обвинувачений продовжив наносити йому удари. В свою чергу, ОСОБА_9 кричав, що його вбивають, жодного спротиву обвинуваченому не чинив та будь-яких ударів у відповідь останньому не наносив.

За висновками експертів №№59, 60 від 09 вересня 2019 року, не виключається можливість утворення усього комплексу тілесних ушкоджень (за виключенням синця лівого стегна), виявлених при проведенні експертизи у ОСОБА_9 , за умов та при обставинах, на які вказали свідок ОСОБА_11 та свідок ОСОБА_10 під час допиту їх у якості свідків, а також при проведенні слідчих експериментів за їх участю.

Таким чином, ставити під сумнів правдивість показань вказаних свідків жодних підстав немає, оскільки вони є послідовними та узгоджуються з іншими доказами.

З урахуванням наведеного, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що зазначені докази у своїй сукупності підтверджують поза розумним сумнівом вчинення ОСОБА_6 вищевказаного правопорушення та, водночас спростовують версію подій сторони захисту.

Перевіряючи доводи захисника з приводу суперечностей у показаннях свідків, колегія суддів звертає увагу на таке.

Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні зазначив, що бачив, як ОСОБА_6 наносив ОСОБА_9 удари руками по голові, в лоб та грудину.

Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні зазначив, що ОСОБА_6 вдарив ОСОБА_9 в груди кулаком і той впав на підлогу. ОСОБА_6 наносив удари ОСОБА_9 рукою, а потім ногою в область тулуба. Він не пам`ятає, чи наносив ОСОБА_6 удари ОСОБА_9 по голові, проте, він бачив, що обличчя у останнього було розбите. Також, свідок зазначив, що коли ОСОБА_9 впав на підлогу і ОСОБА_6 почав наносити удари, то ОСОБА_14 кричав, що його вбивають.

Отже, показання вказаних свідків доповнюють одне одного і істотних суперечностей, на дуку колегії суддів, між ними немає.

Посилання захисника на те, що у обвинуваченого відсутні будь-які тілесні ушкодження, що на думку сторони захисту виключає факт нанесення обвинуваченим ударів потерпілому, не є слушними, оскільки з досліджених судом доказів убачається, що потерпілий ефективного спротиву ОСОБА_6 не чинив та у відповідь ударів останньому не завдавав.

До того ж, матеріали провадження не містять відомостей як щодо наявності у обвинуваченого ОСОБА_6 тілесних ушкоджень (які б за давністю могли мати відношення до цього провадження), так і щодо їх відсутності.

Разом з цим, сукупністю досліджених судом доказів, вказаних вище, підтверджується те, що окрім ОСОБА_6 ніхто не завдавав ударів потерпілому і саме ОСОБА_6 на ґрунті неприязних відносин умисно заподіяв ОСОБА_9 тілесні ушкодження, від яких настала смерть останнього, після чого залишив місце вчинення злочину, не надавши потерпілому жодної допомоги.

Таким чином, висновки суду, викладені у вироку, фактичним обставинам провадження відповідають, а висновки сторони захисту про протилежне спростовуються матеріалами провадження.

Те, що за участю ОСОБА_6 не проводився слідчий експеримент, біологічних речовин під нігтьовими пластинами та на одязі обвинуваченого не виявлено (на що звертає увагу захисник в апеляційній скарзі) само по собі не свідчить про непричетність ОСОБА_6 до інкримінованого йому кримінального правопорушення, з огляду на докази, вказані вище.

Неповноти у дослідженні обставин провадження з боку суду першої інстанції не убачається, а доводи захисника в апеляційній скарзі з зазначеного приводу є безпідставними, суперечать матеріалам провадження та спростовуються змістом оскаржуваного вироку.

Суд у встановленому законом порядку вирішив всі заявлені учасниками провадження клопотання, дослідив всі надані сторонами докази та надав цим доказам правильну оцінку,

Покарання обвинуваченому ОСОБА_6 призначено з дотриманням вимог ст.65 КК України, з урахуванням ступеню тяжкості та фактичних обставин вчиненого кримінального правопорушення, особи винного. Обставин, що пом`якшують або обтяжують покарання, судом не встановлено.

Суд звертає увагу на те, що обвинуваченому призначено мінімальне покарання, передбачене законом за вчинене правопорушення, а тому вважати це покарання надто суворим жодних підстав немає.

Враховуючи відсутність обставин, що пом`якшують покарання, а також приймаючи до уваги ступінь тяжкості та фактичні обставини вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, підстав для застосування положень ст.ст.69, 75 КК України не убачається.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає оскаржуваний вирок суду першої інстанції законним, обґрунтованим та вмотивованим і підстав для задоволення апеляційної скарги захисника не убачає, оскільки доводи, викладені в цій скарзі, правильності висновків суду не спростовують.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, що тягнуть за собою скасування вироку суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи не встановлено.

Керуючись ст.ст. 404-405, 407 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Вирок Оріхівського районного суду Запорізької області від 02 квітня 2021 року щодо ОСОБА_6 за ч.2 ст.121 КК України, залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її оголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4