Дата документу 24.06.2024Справа № 617/1863/19
Провадження № 1-кп/554/10/2024
У Х В А Л А

21 червня 2024 року Октябрський районний суд м. Полтави у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві кримінальне провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000859 по обвинуваченню

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ашґабад, Туркменістан, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , мешканця АДРЕСА_2 , громадянина України, не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,

в с т а н о в и в :

На розгляді Октябрського районного суду м. Полтави перебувають матеріали вищезазначеного кримінального провадження.

Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 29 серпня 2023 року обвинуваченого ОСОБА_5 було оголошено в розшук, а судове провадження зупинено до його розшуку.

21 чернвя 2024 року місцезнаходження обвинуваченого ОСОБА_5 було встновлено та уповноваженими працівниками поліції було забезпечено його явку до суду.

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про обрання щодо обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, в обґрунтування якого вказав на наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, тяжкість покарання, що йому загрожує в разі визнання винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, дані про його особу, який є офіційно непрацевлаштованим, тобто не має законних джерел отримання заробітку, а також на те, що обвинувачений, будучи особою, до якого застосований запобіжний захід у вигляді особистого зобов?язання, порушив його умови та починаючи з липня 2023 року в судові засідання не з?являвся, працівниками поліції до суду на виконання ухвал про примусовий привід доставлений не був, в зв?язку із відсутністю ОСОБА_5 за місцем мешкання, й те, що останнього було оголошено в розшук із-за того, що він ухилився від суду. Наполягав на тому, що жоден із більш м?яких запобіжних заходів, аніж тримання під вартою, не зможе запобігти наявним ризикам й відповідно не зможе запезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

Захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_4 , заперечувала проти задоволення клопотання прокурора, вважаючи, зазначивши, що неявка обвинуваченого в судові засідання була обумовлена захворюванням його дружини на інсульт. Просила застосувати щодо ОСОБА_5 більш м?яких запобіжний захід, не пов?язаний з триманням під вартою.

Обвинувачений ОСОБА_5 підтримав думку свого захиснкика.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до наступних висновків.

Статтею 331 КПК України передбачено, що під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Згідно положень ч. 1 ст. 131 КПК України запобіжні заходи, як заходи забезпечення кримінального провадження, застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити перелічені вище дії.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, вказані в ст. 178 КПК України.

Зокрема, необхідно провести оцінку в сукупності всіх обставин, а саме: вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців, наявність у обвинуваченого постійного місця роботи або навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, розмір майнової шкоди, у завданні якої обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини, ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї, а також дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше.

З огляду на це, виявлення фактів та доказів, які свідчать про порушення обвинуваченим умов застосованого щодо нього запобіжного заходу, враховуючи це в сукупності з іншими обставинами кримінального провадження, може обумовлювати прийняття рішення про зміну запобіжного заходу в порядку статті 200 КПК України на більш тяжкий.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати,що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Перевіряючи наявність обґрунтованої підозри обвинуваченого в цьому кримінальному провадженні, суд вважає, що сукупність матеріалів судового провадження на даному етапі розгляду кримінального провадження до моменту з`ясування істини у справі, є достатньою, оскільки обґрунтованість підозри - це не акт притягнення особи до відповідальності, а сукупність даних, які переконують об`єктивного спостерігача, що особа могла бути причетною до вчинення конкретного злочину.

Так, аналізуючи клопотання прокурора в сукупності із встановленими судом фактичними обставинами кримінального провадження, суд вважає, що прокурором доведено наявність ризику переховування обвинуваченого ОСОБА_5 від суду, про що свідчить попередня процесуальна поведінка останнього, який будучи особою, до якої застосований запобіжний захід у вигляді особистого зобов?язання, з липня 2023 року, будучи вчасно та належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, в судові засідання не з`являвся, за місцем свого проживання був відсутній, що зафіксовано відповідним рапортом уповноваженої особи Відділу поліції № 1 Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області, тим самим ухилився від явки до суду, в зв`язку з чим його було оголошено в розшук. При цьому обвинувачений, достовірно знаючи, що Октябрським районним судом м. Полтави здійснюється розгляд справи по його обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, провадженням у справі та його перебігом не цікавився, про своє місцеперебування суду не повідомляв. Наведені обставини, з урахуванням тяжкості кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, який у відповідності до положень статті 12 КК України є особливо тяжким злочином, дають підстави для висновку, що ОСОБА_5 може перешкодити кримінальному провадженню у спосіб, що передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, шляхом переховування від суду з метою уникнення покарання за вчинене.

Відтак, враховуючи фактичні обставини справи, дані про особу обвинуваченого, який є не працевлаштованим, не маджерела прибутку та сталих соціальних зв?язків, його попередню процесуальну поведінку, що виразилася в порушенні умов застосованого до нього раніше запобіжного заходу, та наявність ризику, передбаченого ч. 1 ст. 177 КПК України, на який посилається прокурор, суд вважає, що вказані факти у своїй сукупності є мотивом для обмеження свободи обвинуваченого у встановленому законом порядку, оскільки будь-який інший більш м`який запобіжний захід не зможе в даному випадку ефективно запобігти встановленим ризикам, забезпечити належну процесуальну поведінку останнього та захистити високі стандарти охорони прав і інтересів суспільства.

На підставі викладеного, суд вважає, що наявні достатні підстави для задоволення клопотання прокурора з мотивів, наведених в ньому, та приходить до висновку про наявність підстав для обрання щодо обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

При цьому суд враховує, що відповідно до положень ч. 3 ст. 183 КПК України при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Разом із тим, згідно з п. 2 ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні, зокрема щодо злочину, який спричинив загибель людини.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання прокурора про обрання щодо обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави, як альтернативи.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 194, 331, 372, 376 КПК України, суд,

у х в а л и в:

Клопотання прокурора про обрання щодо обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - задовольнити.

Обрати щодо обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 (шістдесят) днів, тобто до 18 серпня 2024 року.

Копію ухвали вручити учасникам кримінального провадження та направити уповноваженій службовій особі Державної установи «Полтавська установа виконання покарань (№23)».

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п?яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено 24 червня 2024 року о 17 годині.

Суддя ОСОБА_6