Справа № 522/4492/24
Провадження № 1-«кс»/522/2113/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2024 року м. Одеса

Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , розглянувши клопотання старшого слідчого СВ Відділення поліції № 1 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_2 , погоджене з прокурором Приморської окружної прокуратури міста Одеси ОСОБА_3 , внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000472 від 07.09.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, про арешт майна, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно клопотання, слідчим відділенням відділення поліції №1 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження відомості про яке зареєстровані до ЄРДР за №0000472 від 07.09.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Далі страшим слідчим СВ відділення поліції № 1 Одеського районного управління поліції № 1 ГУНП в Одеській області, було надано доручення оперетивно-розшуковому відділу № 17 прикордонного загону імені ОСОБА_4 для встановлення всіх обставин вчинення кримінального правопорушення з метою подальшого припинення протиправної діяльності.

Таким чином в ході проведення оперативно-розшукових заходів встановлено, що в березні 2024 року, більш точний час органом досудового розслідування не встановлено, невстановлена органом досудового розслідування особа на ім`я ОСОБА_5 , разом з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які діяли за попередньою змовою між собою, керуючись єдиним злочинним умислом спрямованим на власне незаконне збагачення та незаконне збагачення осіб, які перебували з ним у змові, розуміючи суспільно-небезпечний характер своїх діянь та бажаючи настання таких наслідків, розробила єдиний стійкий злочинний план, згідно якого здійснювала ряд дій спрямованих на організацію незаконного переправлення особи через державний кордон України та доведення таких дій до кінцевого результату, керівництво такими діями, сприяння вчиненню в тому числі порадами, вказівками, наданням засобів та усуненням перешкод.

Отже, у невстановленому досудовим розслідуванням часі та місці, невстановлена органом досудового розслідування особа на ім`я ОСОБА_5 , діючи відповідно до розробленого плану, вступила у злочину змову з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , яким він повідомив про свої злочинні плани щодо незаконного перетинання особами державного кордону України за грошові кошти та наявної реальної можливості організувати таке переправлення.

В ході вказаних листувань в соціальної мережі «FaceBook» невстановлена особа на ім`я ОСОБА_5 , повідомила ОСОБА_8 про те, що має зв`язки та може організувати і здійснити його незаконний перетин державного кордону України, а також інших осіб для чого повідомив про необхідність приїзду в АДРЕСА_1 та домовилися про організацію незаконного переправлення через державний кордон.

Однак, з метою роз`яснення вказаного плану та оголошення вартості такого переправлення, невстановлена особа на ім`я ОСОБА_5 разом із ОСОБА_6 та ОСОБА_7 продовжуючи реалізацію спільного злочинного умислу направленого на своє особисте збагачення, шляхом вчинення дій щодо незаконного переправлення ОСОБА_9 та ОСОБА_8 через державний кордон України, повідомили останнім, що за грошову винагороду в сумі 1500 доларів США з кожного, організують незаконне переправлення ОСОБА_9 та ОСОБА_8 через державний кордон України на територію Республіки Румунії, після їх приїзду в м. Кілія Одеської області та наголосили на тому, що по приїзду в м. Кілія або інший населений пункт які поблизу їм необхідно знайти та орендувати житло та зв`язатися з ними.

В подальшому, 20.03.2024 року ОСОБА_8 та ОСОБА_9 приїхали в село Новоселівка Ізмаїльського району Одеської області, де орендували будинок, згідно вказівок невстановленої особи на ім`я ОСОБА_10 , та ОСОБА_11 , використовуючи кросплатформову систему миттєвого обміну дзвінками «Viber» зателефонував вказаній невстановленій особі на ім`я ОСОБА_5 , та повідомив про їх приїзд та оренду житла і необхідність отримання подальших вказівок.

Далі, 20.03.2024 невстановлена особа на ім`я ОСОБА_5 , з метою доведення свого умислу до кінця, в ході телефонних розмов, демонструвала свою обізнаність щодо різних способів незаконного перетину кордону, можливість усунення перешкод щодо незаконного перетину кордону через свої міцні зв`язки, надавали поради та вказівки щодо дій ОСОБА_11 та ОСОБА_8 в момент самого перетинання кордону, повідомив про необхідність придбання надувного човна з веслами який буде використовуватися як знаряддя злочину та надав їм координати невстановленої особи у якої можливо придбати надувний човен за 150 доларів США.

Далі, 21.03.2024 ОСОБА_11 та ОСОБА_8 , виконуючи вказівки невстановленої особи на ім`я ОСОБА_5 , у невстановленої особи жіночої статі в АДРЕСА_2 придбали за 150 доларів США надувний човен із веслами, після чого отримали вказівки надити човен на воді та 22.03.2024 спробувати їм керувати по воді на річці ОСОБА_12 .

Після того як ОСОБА_11 та ОСОБА_8 спробували виходити на воду на вказаному надувному човні, 22.03.2024 ОСОБА_11 використовуючи кросплатформову систему миттєвого обміну дзвінками «Viber» зателефонував невстановленій особі на ім`я ОСОБА_5 , та повідомив про їх готовність переправлення через державний Кордон.

Далі, 23.03.2024 невстановлена особа на ім`я ОСОБА_5 , продовжуючи реалізацію вказаного спільного умислу з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , використовуючи кросплатформову систему миттєвого обміну дзвінками «Viber» зателефонувала ОСОБА_11 та повідомила про те, що громадянин ОСОБА_7 24.03.2024 приблизно о 05 годині, використовуючи транспортний засіб марки «OPEL VECTRA» з номерним знаком Литовської республіки « НОМЕР_1 » приїде їх забере з вказаного домоволодіння, де вони тимчасово проживали та наддасть подальші вказівки, яким саме чином та де саме вони будуть перетинати державний кордон поза межами пунктів пропуску, однак грошові кошти в сумі 1500 доларів США за кожного, необхідно буде передати іншій особі, яка також 24.03.2024 приїде до них.

Далі, 24.03.2024 приблизно о 05 годині, більш точний час органом досудового розслідування не встановлено, продовжуючи спільний злочинний умисел, ОСОБА_7 , використовуючи транспортний засіб марки «OPEL VECTRA» з номерним знаком Литовської республіки « НОМЕР_1 », діючи за попередньою змовою з ОСОБА_6 , що використовував транспортний засіб марки ВАЗ 21114 чорного кольору з р/н НОМЕР_2 та невстановленою особою на ім`я ОСОБА_5 , приїхали до домоволодіння в АДРЕСА_3 , де тимчасово проживали ОСОБА_11 та ОСОБА_8 ..

Далі, ОСОБА_7 повідомив про необхідність надання йому грошових коштів в сумі 150 доларів США за їх перевезення до місця незаконного перетину державного кордону України та надання їм подальших вказівок щодо їх переправлення через державний кордон, а решту грошових коштів в сумі 1500 доларів США необхідно передати ОСОБА_6 .

Далі, 24.03.2023 приблизно о 06 годині 00 хвилин, ОСОБА_7 використовуючи транспортний засіб марки «OPEL VECTRA» з номерним знаком Литовської республіки « НОМЕР_1 », загрузив вказаний вище надувний човен з веслами в багажний відсік та разом із ОСОБА_11 та ОСОБА_8 направився до населеного пункту Кислиця Ізмаїльського району Одеській області, а ОСОБА_6 надавши поради та інструкції щодо місця та способу переправки ОСОБА_11 та ОСОБА_8 через державний кордон залишився на місці біля вказаного домоволодіння із товаришем ОСОБА_11 . ОСОБА_13 чекати моменту отримання грошових коштів, згідно раніше отриманих інструкцій він невстановленої особи на ім`я ОСОБА_5 .

Далі, 24.03.2024 приблизно о 06:30 годин, ОСОБА_7 використовуючи транспортний засіб марки «OPEL VECTRA» з номерним знаком Литовської республіки « НОМЕР_1 », довіз ОСОБА_11 та ОСОБА_8 до рукава Кислицький біля села Кислиця Ізмаїльського району, де витягнув з багажного відсіку вказаного ТЗ надувний човен, допоміг ОСОБА_11 та ОСОБА_8 дотягнути його до берега, використовуючи насос, надув човен, показав яким саме чином та куди їм необхідно плити через рукав/канал в напрямку річки «Дунай» з метою подальшого переправлення до республіки Румунія, за що отримав від ОСОБА_11 та ОСОБА_8 грошові кошти в сумі 150 доларів.

В подальшому, ОСОБА_11 зателефонував товаришу ОСОБА_13 , який залишився в АДРЕСА_3 та повідомив про їх місце знаходження, про виконання невстановленою особою на імя Трофим та ОСОБА_7 і ОСОБА_6 вказаних умов щодо їх переправлення через державний кордон України та можливість передачі ОСОБА_6 обумовлених вище грошових коштів в сумі 3000 доларів США що і зробив ОСОБА_13 .

Таким чином, невстановлена особа на імя Трофим діючи спільно з ОСОБА_7 та ОСОБА_6 виконали усі дії, щодо переправлення ОСОБА_11 та ОСОБА_8 через державний кордон.

В подальшому, ОСОБА_7 знаходячись біля вказаного рукава Кислицький неподалік с. Кислиця був затриманий оперативними співробітниками ГОРВ 17 прикордонного загону ім. Олександра Жуковського, а противоправну діяльність припинено, а ОСОБА_6 був затриманий оперативними співробітниками ГОРВ ІНФОРМАЦІЯ_1 біля власного автомобіля ВАЗ 21114 чорного кольору з р/н НОМЕР_2 приїхав ОСОБА_6 в АДРЕСА_3 , де його протиправна діяльність була припинена.

Крім цього, в ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_11 та ОСОБА_8 під час виконання вказівок невстановленої особи на ім`я ОСОБА_5 щодо організації їх перетину через державний кордон, 21.03.2024 за 150 доларів США(оплату здійснили 3 купюрами номіналом по 50 доларів США) купили у ОСОБА_14 надувний човен. Після цього, ОСОБА_14 частину грошових коштів (50 доларів США) потратила, а решту 100 доларів США (дві купюри номіналом по 50 доларів США серії) № МD62590732В; № ІА15154787А) передала своїй сестрі ОСОБА_15 , яка 02.04.2024 добровільно видала вказані грошові кошти працівникам ІНФОРМАЦІЯ_2 , які були долучені до матеріалів кримінального провадження.

В подальшому, в ході огляду вказаних грошових коштів, а саме двох купюр номіналом по 50 доларів США серії № МD62590732В та № ІА15154787А встановлено, що належать вони належать свідку ОСОБА_11 та використовувалися під час контролю за вчиненням злочину, були використані останнім під час оплати грошових коштів за організацію незаконного перетину державного кордону та мають значення речового доказу (надані особі як винагорода за вчиненні діяння).

Прокурор та слідчий до суду не з`явились, надали заяву про розгляд клопотання без їх участі. Клопотання підтримали в повному обсязі та просили задовольнити.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачений цим Кодексом, в зв`язку з чим суд вважає за можливе розглянути клопотання за відсутності слідчого та прокурора.

У відповідності до ч. 4 ст. 107 КПК України, розгляд клопотання проведено за відсутності учасників судового провадження та без фіксації за допомогою технічних засобів, оскільки всі особи, які беруть участь у судовому провадженні до суду не з`явилися.

Розглянувши клопотання, вивчивши матеріали які обґрунтовують його доводи, суд вважає, що клопотання підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 170 КПК України Арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Частиною 2 ст. 170 КПК України встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Арештованим може бути майно, яким володіє, користується чи розпоряджається підозрюваний, обвинувачений, засуджений, треті особи, юридична особа, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру за рішенням, ухвалою суду, слідчого судді.

Відповідно до ст. 13 Конституції України держава забезпечує захист прав усіх суб`єктів права власності». Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, і ніхто не може бути протиправне позбавлений права власності (ст. 41 Конституції України).

Відповідно до ст. 1 Додаткового протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, а саме у рішенні по справі «Жушман проти України» зазначається - «Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності».

Крім того, відповідно до сформованої Європейським судом з прав людини практики перша та найбільш важлива вимога статті 1 Першого протоколу до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі "Іатрідіс проти Греції" [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі "Антріш проти Франції", від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та "Кушоглу проти Болгарії", заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року).

Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23.09.1982 у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції", пп. 69 і 73, Series А N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21.02.1986 у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства", п. 50, Series А N 98).

Статтею 98 КПК України передбачено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення . Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій статті 98 КПК України.

Частиною 2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Враховуючи викладене вище та практику ЄСПЛ, застосування якої є безумовною складовою національного законодавства, є обґрунтовані підстави накладення арешту на відповідне майно, що при наявних обставинах кримінального провадження є виправданим та пропорційним заходом забезпечення кримінального провадження, який при наявних потребах досудового розслідування виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи особи, як арешт майна, який також необхідно накласти з метою збереження речових доказів.

З клопотання та наданих до нього матеріалів, вбачаються підстави у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна, а саме з метою забезпечення збереження вилучених у кримінальному провадженні речей та документів, які за обставинами кримінального провадження є речовими доказами, відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, зокрема використані як засоби вчинення кримінального правопорушення та зберегли на собі його сліди та є предметом злочину, тобто є доказом злочину, та можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Згідно з ч.1 ст. 131 КПК України, захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Слідчим в клопотанні конкретно вказаний перелік майна, на яке належить накласти арешт, а також до нього додані документи, якими він обґрунтовує його доводи.

Таким чином, слідчий суддя вважає, що клопотання є законним, обґрунтованим, та підлягає задоволенню.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 98, 131, 170-173, 376 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотаннястаршого слідчого СВ Відділення поліції № 1 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_2 , про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на грошові коштів, які 02.04.2024 були видані громадянкою ОСОБА_15 та які зберегли на собі сліди злочину:

- дві купюри номіналом по 50 доларів США серії № МD62590732В; № ІА15154787А;

Заборонити користуватись та розпоряджатись майном, на яке накладено арешт.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Подання апеляційноїскарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя: