Справа № 487/3478/24
Провадження № 1-р/487/7/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.07.2024 року м. Миколаїв

Слідчий суддя Заводського районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , адвоката ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Миколаєва заяву адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 про роз`яснення ухвали слідчого судді

ВСТАНОВИВ:

11.06.2024 адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді із заявою, в якій просить роз`яснити ухвалу Заводського районного суду м. Миколаєва від 16.05.2024 щодо визначення терміну «арешт майна» у даній конкретній постанові.

Вимоги заяви мотивовані тим, що у тексті ухвали від 16.05.2024, якою накладено арешт на майно, не передбачена заборона використання арештованого майна його власником, тому на думку заявника ця обставина не дає органу досудового розслідування права утримувати арештоване майно. Крім того зазначено, що арештований автомобіль зберігається на відкритому майданчику у м. Херсоні, яке піддається щоденним бомбардуванням.

У судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 підтримав вимоги заяви, просив задовольнити.

Інші учасники судового провадження у судове засідання не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили.

Відповідно до ч. 2 ст. 380 КПК України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені, не перешкоджає розгляду заяви про роз`яснення рішення.

Слідчий суддя, заслухавши пояснення заявника, дослідивши матеріали справи, доходить до такого висновку.

Слідчий суддя Заводського районного суду м. Миколаєва своєю ухвалою від 16.05.2024 задовольнив клопотання прокурора Генічеської окружної прокуратури Херсонської області ОСОБА_5 та наклав арешт на майно, вилучене 09.05.2024 в ході обшуку автомобіля «FORD TRANSIT», білого кольору, днз НОМЕР_1 , а саме: мобільний телефон «REDMI» Model 23053RN02Y, imei НОМЕР_2 , НОМЕР_3 ; автомобіль «FORD TRANSIT», білого кольору, днз НОМЕР_1 .

Згідно із ч. 1 ст. 380 КПК України якщо судове рішення є незрозумілим, суд, який його ухвалив, за заявою учасника судового провадження чи органу виконання судового рішення ухвалою роз`яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його зміст.

При цьому згідно із ч. 4 ст. 380 КПК України за наслідками розгляду заяви може бути прийнято ухвалу про роз`яснення судового рішення або відмову у його роз`ясненні, яку може бути оскаржено в апеляційному порядку особою, яка звернулася із заявою про роз`яснення судового рішення, та учасниками судового провадження.

Роз`яснення рішення - це викладення рішення у більш ясній і зрозумілій формі. Здійснюючи роз`яснення судового рішення, суд викладає більш повно і зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін до рішення по суті і не торкаючись тих питань, які не були предметом судового розгляду. Якщо фактично порушується питання про зміну рішення, або про внесення до нього нових даних , або про роз`яснення мотивів прийняття рішення, суд відмовляє в роз`ясненні рішення.

Роз`яснюючи ухвалу, суд не в праві змінювати зміст ухвали, тобто не має права змінювати зміст відомостей, викладених у вироку або ухвалі.

Таким чином необхідність роз`яснення судового рішення зумовлюється його нечіткістю або суперечливістю, викладених у ньому висновків.

Разом з тим як вбачається з тексту вказаної ухвали, вона викладена загальновживаними словами, складена у відповідності до вимог КПК України з посиланням на норми діючого кримінального процесуального законодавства, викладена чіткими зрозумілими реченнями і не містить у собі труднощів для розуміння її точного змісту.

У заяві про роз`яснення рішення зазначається, що саме в ньому є незрозумілим, у чому полягає ця незрозумілість, які припускаються варіанти тлумачення тих чи інших формулювань, як це впливає на реалізацію судового рішення тощо. Якщо заявником порушується питання про зміну рішення або про внесення до нього нових даних, або про роз`яснення мотивів прийняття рішення, суд відмовляє в роз`ясненні рішення.

У своїй заяві адвокат ОСОБА_3 зазначає, що в ухвалі від 16.05.2024 про арешт майна не передбачена заборона використання арештованого майна його власником, у зв`язку з чим, він просив роз`яснити ухвалу суду щодо визначення терміну «арешт майна».

Так відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Тобто відповідно до норм КПК України під арештом майна розуміється, у тому числі, і позбавлення власника майна права користування арештованим майном, у зв`язку з чим слідчий суддя доходить до переконання, що у задоволенні заяви адвоката ОСОБА_3 слід відмовити.

Керуючись ст. 309, 376, 380 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Заяву адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 про роз`яснення ухвали слідчого судді залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1