УХВАЛА

11 березня 2024 року

м. Київ

справа № 748/1359/19

провадження № 51-1314 ск 24

Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 , який діє в інтересах засудженого ОСОБА_5 , на вирок Чернігівського районного суду Чернігівської області від 19 жовтня 2023 року та ухвалу Чернігівського апеляційного суду від 12 лютого 2024 року,

встановив:

За вироком Чернігівського районного суду Чернігівської області від 19 жовтня 2023 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винуватим та засуджено за частиною 1 статті 366 Кримінального кодексу України (далі - КК) до покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій на строк 2 роки.

Постановлено звільнити ОСОБА_5 від призначеного судом основного та додаткового покарання за частиною 1 статті 366 КК на підставі пункту 2 частини 1 статті 49, частини 5 статті 74 КК у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Цим же вироком ОСОБА_5 визнано винуватим та засуджено за частиною 3 статті 191 КК до покарання у виді обмеження волі на строк 4 роки з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій на строк 3 роки.

Початок строку відбування покарання визначено рахувати з дня прибуття й постановки ОСОБА_5 на облік у виправному центрі.

Також вироком ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 366, частиною 3 статті 191 КК, а кримінальне провадження №0000222 від 05 березня 2018 року в цій частині закрито на підставі пункту 5 частини 1 статті 284 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) у зв`язку зі смертю обвинуваченого ОСОБА_6 .

Судом також вирішено заявлений цивільний позов, долю речових доказів та питання щодо процесуальних витрат.

Ухвалою Чернігівського апеляційного суду від 12 лютого 2024 року апеляційну скаргу прокурора задоволено, апеляційні скарги захисників ОСОБА_4 та ОСОБА_7 - залишено без задоволення, а вирок Чернігівського районного суду Чернігівської області від 19 жовтня 2023 року щодо ОСОБА_6 скасовано. Постановлено закрити кримінальне провадження щодо ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 366, частиною 3 статті 191 КК, на підставі пункту 5 статті 284 КПК у зв`язку зі смертю обвинуваченого ОСОБА_6 .

Зі змісту касаційної скарги вбачається, що захисник не погоджується з вказаними судовими рішеннями щодо його підзахисного.

Перевіривши касаційну скаргу захисника на відповідність вимогам статті 427 КПК, Суд дійшов висновку, що її подано без додержання вимог зазначеної норми процесуального закону.

Відповідно до вимог частини 2 статті 427 КПК у касаційній скарзі, окрім іншого, наводяться обґрунтування вимог щодо незаконності чи необґрунтованості судового рішення з урахуванням підстав для його скасування або зміни судом касаційної інстанції, визначених у статті 438 КПК. Також зазначаються вимоги до суду касаційної інстанції, які б узгоджувалися зі статтею 436 КПК, та застереження щодо участі особи в касаційному розгляді.

Також, згідно з частиною 5 статті 427 КПК до касаційної скарги додаються копії судових рішень, які оскаржуються.

Згідно із частиною 1 статті 438 КПК підставами для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону; неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність; невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.

Зі змісту касаційної скарги вбачається, що захисник ставить під сумнів кваліфікацію дій його підзахисного та акцентує увагу на тому, що при призначенні покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого статтею 190 КК, на відміну від кримінального правопорушення, передбаченого статтею 191 КК, можливе застосування положень статті 75 КК, однак не наводить належних доводів такої позиції та вимог щодо перекваліфікації дій засудженого та застосування положень статті 75 КК в прохальній частині касаційної скарги не ставить, чим допустив суперечності в своїй касаційній скарзі.

Тобто, у касаційній скарзі захисник має вказати на конкретні порушення закону, що може бути підставою для скасування або зміни судових рішень, які, на його думку, допущено судами першої та апеляційної інстанцій при постановленні, навести конкретні аргументи на обґрунтування кожної позиції.

Крім того, відповідно до статті 436 КПК, суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право:

- залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу - без задоволення;

- скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції;

- скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження;

- змінити судове рішення.

Разом з тим, захисник просить касаційний суд скасувати оскаржувані судові рішення в частині визнання ОСОБА_5 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 191 КК, та ухвалити в цій частині новий вирок, яким закрити кримінальне провадження, однак таківимоги викладено не у відповідності до положень статті 436 КПК та повноважень касаційного суду.

При цьому, всупереч вимогам частини 5 статті 427 КПК захисникне долучив до касаційної скарги копії оскаржуваних судових рішень.

Крім того, в порушення вимог частини 3 статті 427 КПК захисник не зазначає в касаційній скарзі чи бажає він брати участь у касаційному розгляді.

Вказані обставини перешкоджають вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.

Відповідно до статті 429 КПК суд касаційної інстанції, встановивши, що касаційну скаргу подано без додержання вимог, передбачених статтею 427 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення касаційної скарги без руху, в якій зазначаються недоліки касаційної скарги та встановлюється строк, необхідний для їх усунення, що не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали особою, яка подала касаційну скаргу.

Згідно з вимогами частини 4 статті 429 КПК залишення касаційної скарги без руху або її повернення не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, передбаченому цим Кодексом, у межах строку на касаційне оскарження.

Колегія суддів роз`яснює, що усунення недоліків зазначеної скарги слід здійснити шляхом внесення нового тексту касаційної скарги з урахуванням вимог цієї ухвали та з дотриманням положень статті 427 КПК.

До того ж, відповідно до частини 1 статті 430 КПК суддя-доповідач протягом десяти днів після відкриття касаційного провадження без виклику сторін кримінального провадження вирішує заявлені клопотання, питання про зупинення виконання судових рішень, які оскаржуються, інші питання, необхідні для касаційного розгляду.

З огляду на зазначене, питання про зупинення виконання вироку Чернігівського районного суду Чернігівської області від 19 жовтня 2023 року та ухвали Чернігівського апеляційного суду від 12 лютого 2024 року, яке захисник порушує в касаційній скарзі, може бути вирішено лише після відкриття касаційного провадження.

На підставі наведеного, керуючись частиною 1 статті 429 КПК, Суд

постановив:

Касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 , який діє в інтересах засудженого ОСОБА_5 , на вирок Чернігівського районного суду Чернігівської області від 19 жовтня 2023 року та ухвалу Чернігівського апеляційного суду від 12 лютого 2024 рокузалишити без руху, надавши йому п`ятнадцятиденний строк для усунення недоліків з дня отримання ним ухвали.

У разі невиконання ухвали касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3