Житомирський апеляційний суд
Справа №279/3165/24 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Номер провадження №11-сс/4805/383/24
Категорія ст.422 КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Житомирського апеляційного суду в складі:

головуючого - судді: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з участю

секретаря: ОСОБА_5

скаржника: ОСОБА_6

прокурора: ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 04 червня 2024 року, якою відмовлено в задоволенні його скарги на бездіяльність прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

ВСТАНОВИЛА:

До Коростенського міськрайонного суду Житомирської області надійшла скарга ОСОБА_6 на бездіяльність прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань по факту службової недбалості вчиненої капітаном поліції ОСОБА_8 шляхом фальсифікації показів свідків під час допиту 29.12.2018 року у кримінальному провадженні №0000659 від 12.12.2017 року, що підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ст.366, ч.1 ст.367, ч.3,4 ст.358 КК України.

В обґрунтування заяви ОСОБА_6 вказає що, 08.05.2024 року направив відповідну заяву керівнику Коростенської окружної прокуратури ОСОБА_9 , однак прокурор жодним чином не відреагував на кримінальне правопорушення чим допустив бездіяльність, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Прийняте рішення слідчий суддя мотивував тим, що не будь-яка заява про вчинене кримінальне правопорушення, виключно з огляду на її назву, набуває статусу цього документа і її подання до правоохоронного органу не тягне за собою процесуальні наслідки у виді внесення відомостей до ЄРДР, оскільки до ЄРДР вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення саме кримінального правопорушення, яких у заяві ОСОБА_6 наведено не було, а відтак, не було і бездіяльності пов`язаної з невнесенням відомостей до ЄРДР.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 просить поновити строк на апеляційне оскарження та скасувати ухвалу слідчого судді.

Вказує, що слідчий суддя не виніс ухвали про його участь в режимі відеоконференції, не повідомив його про розгляд в режимі відеоконференції, а тому він і не з`явився до Олевського районного суду, а як наслідок розглянуто його скаргу без нього.

Стверджує, що слідчий суддя не взяв до уваги факти, які могли істотно вплинути на його висновки.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_6 , який підтримав апеляційну скаргу, заперечення прокурора на апеляційну скаргу, перевіривши матеріали судового провадження відповідно до вимог ст. 404 КПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 214 КПК України, слідчий, прокурор, невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинення кримінального правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР та розпочати розслідування.

До ЄРДР вносяться не будь-які заяви, які надходять до органів досудового розслідування, а лише ті, що містять відомості про кримінальне правопорушення, коли такі відомості викладені особою в заяві чи повідомленні про кримінальне правопорушення.

Відповідно до висновку зробленого у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 818/1526/18 у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Відповідно до ч.4 ст. 214 КПК України слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

Разом з тим зміст ч.1 ст.214 КПК України не передбачає обов`язку слідчого, дізнавача чи прокурора вносити до ЄРДР всі прийняті та зареєстровані ними заяви, зокрема ті, що не містять у собі відомостей про склад кримінального правопорушення, передбаченого діючим КК України.

Згідно ч.1 ст.11 КК України кримінальним правопорушенням є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом кримінального правопорушення.

Відтак, реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять відомості про кримінальне правопорушення (внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, передбачено положеннями ч. 1 ст. 214 КПК України, а прийняття і реєстрація заяв, передбачено положеннями ч. 4 ст. 214 КПК України).

Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про злочин, окрім наведення тієї чи іншої статті кримінального закону, є обов`язкова наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до ЄРДР.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КК України підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого цим Кодексом.

Отже, певне звернення особи можна розглядати саме як заяву чи повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення, якщо воно містить реальні об`єктивні дані (а не суто гіпотетичні, надумані чи уявні), які вказують на можливий факт вчинення певного діяння, яке має ознаки кримінального правопорушення. При цьому, навіть якщо заявник прямо назве певне діяння злочином, то це не означатиме автоматично, що подія злочину насправді мала місце, оскільки заявник може помилятися в юридичній оцінці відповідних фактів.

На переконання апеляційного суду вищевказаних даних, які в свідчили про реальність події злочинів і були б достатніми для висновку про їх вчинення за викладених заявником обставин, в заяві ОСОБА_6 не вбачається, а тому вона за своїм змістом та суттю не є повідомленням про злочин.

Відмовляючи в задоволенні скарги ОСОБА_6 слідчий суддя, на думку колегії суддів вірно встановив та зазначив, що заява ОСОБА_6 від 08.05.2024 року до керівника Коростенської окружної прокуратури ОСОБА_9 про внесення відомостей до ЄРДР щодо можливих неправомірних дій капітаном поліції ОСОБА_10 не містить відомостей, які б свідчили про вчинення ним кримінального правопорушення в розумінні ст.11 КК України, заявник голослівно, без посилання на конкретні обставини, які можуть свідчити про можливість вчинення кримінального правопорушення, лише висловлює незгоду з результатами проведеного допиту свідка ОСОБА_11 . Підставами вважати заяву чи повідомлення саме заявою про злочин є наявність в ній об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину, які в заяві ОСОБА_6 відсутні.

Натомість заява ОСОБА_6 відомостей, які можна розцінювати як заяву про злочини, передбачені ч.4,3 ст.358, ч.1 ст.366, ч.1 ст.367 КК України не містять, а у ній хаотично за суб`єктивним підходом, без зазначення реальних об`єктивних даних (а не суто гіпотетичних, надуманих чи уявних), містяться твердження, які не можна розцінювати як інформацію про обставини події, що можуть свідчити про вчинення кримінальних правопорушень.

Твердження апелянта ОСОБА_6 , що слідчий суддя не виніс ухвали про його участь в режимі відеоконференції та не повідомив його про розгляд скарги в режимі відеоконференції є необгрунтованими, з огляду на таке.

28.05.2024 року слідчий суддя Коростенського міськрайонного суду виніс ухвалу про участь ОСОБА_6 в судовому засідання 04.06.2024 року в режимі відеоконференції з приміщення Олевського районного суду.(а.с.13)

29.05.2024 року вказану ухвалу було направлено до Олевського районного суду для виконання та ОСОБА_6 для відома як поштовим зв`язком так і на електронну адресу.(а.с.15, 16)

Однак, як вбачається з матеріалів справи, скаржник в зазначений час до вказаного суду не прибув, про причини неявки не повідомив, а тому слідчий суддя розглянув скаргу у відсутність скаржника.

За наведених обставин, апеляційний суд вважає, що ухвала слідчого судді відповідає вимогам закону, є обґрунтованою та вмотивованою, підстави для її скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 04 червня 2024 року, якою відмовлено в задоволенні його скарги на бездіяльність прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань - без змін.

Ухвала набирає законної сили після її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді: