Справа №212/3074/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 квітня 2024 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі: Головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора Криворізької північної окружної прокуратури ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в міста Кривому Розі обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000386 від 16 березня 2024 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Богородицьке Троїцького району Луганської області, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, не одруженого, на утримання неповнолітніх дітей не маючого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимого останній раз:

- 06.07.2017 року Інгулецьким районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч.3 ст.186, ч.2 ст.186, ч.1 ст.263, ч.3 ст.185, ч.2 ст.185 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі. 06 жовтня 2021 року звільнений по відбуттю покарання,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.357, ч.4 ст.185 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

16 березня 2024 року, в невстановлений час, однак не пізніше 08:48 години, ОСОБА_4 , проходячи повз термінал самообслуговування, який розташований за адресою будинок АДРЕСА_3 , помітив на землі банківську картку банку АТ "ПриватБанк" (№ НОМЕР_1 ), яка належить ОСОБА_6 та в цей час у ОСОБА_4 , раптово виник кримінально протиправний умисел, направлений на викрадення банківської картки банку АТ "ПриватБанк" (№ НОМЕР_1 ), яка належить ОСОБА_6 , та обернення її на свою користь, з метою подальшого викрадення грошових коштів. У відповідності до п.1 ст.5 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг", Положення про міжбанківські розрахунки, затвердженого постановою Правління Національного Банку України від 08 жовтня 1998 року № 414, ст.200 КК України банківські картки є офіційним документом, тобто електронним платіжним документом, засобом доступу до банківського рахунку.

Цього ж для, не пізніше 08:48 години, ОСОБА_4 , з метою реалізації раптово виниклого кримінально протиправного умислу, спрямованого на викрадення банківської картки та звернення її на свою користь, скориставшись відсутністю уваги з боку потерпілої, та впевнившись, що його дії носять таємний характер та за ним ніхто не спостерігає, діючи з корисливих мотивів, таємно, шляхом вільного доступу, з землі біля терміналу самообслуговування, який розташований за адресою будинок АДРЕСА_3 , з корисливих мотивів, викрав банківську картку, що належить потерпілій ОСОБА_6 , з метою подальшого викрадення грошових коштів, яку поклав собі в кишеню, після чого з місця вчинення злочину зник.

Крім того, з 24.02.2022 року по теперішній час у зв?язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України відповідно до Закону України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022 року за № 64/2022" за № 2102-1Х від 24.02.2022 року та Указу резидента у країни № 133/2022 від 14.03.2022 року "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" в Україні діє воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який в подальшому неодноразово продовжувався і діяв на час вчинення вказаного нижче діяння, у період якого ОСОБА_4 вчинив повторно умисний корисливий злочин проти власності в умовах воєнного стану на території Покровського району міста Кривого Рогу за наступних обставин.

16.03.2024 року о 09:50 годині, ОСОБА_4 , перебував у приміщенні магазину "АТБ-Маркет 113" за адресою будинок АДРЕСА_4 та в цей час в нього виник кримінально протиправний умисел на крадіжку грошових коштів з банківської картки АТ "Приватбанк" (№ НОМЕР_1 ), яка належить потерпілій ОСОБА_6 .

З метою реалізації вищевказаного умислу направленого на викрадення грошових коштів, що перебувають на зазначеній банківській картці АТ "Приватбанк" (№ НОМЕР_1 ), яка належна ОСОБА_6 , шляхом придбання за допомогою картки товарів, ОСОБА_4 , в умовах воєнного стану,

16.03.2024 року о 08:48 годині, прийшов до магазину "АТБ-Маркет 113", який розташований за адресою АДРЕСА_4 , де обрав товари, які надав касиру та повідомив інформацію про бажання оплати товару шляхом безготівкового розрахунку, методом оплати проз термінал.

Касир вказаного магазину не будучи обізнаним про злочинний умисел ОСОБА_4 , ввів суму коштів за придбаний останнім товар, та передав термінал для оплати ОСОБА_4 , який в свою чергу розуміючи, що кошті наявні на банківській картці йому не належать, а його дії не є очевидними для оточуючих, за допомогою раніше привласненої банківської картки, в умовах воєнного стану, повторно, розпочав таємно викрадати чуже майно шляхом прикладання картки до терміналу та таким чином оплатив товар о 08:48 годині на суму 136,25 грн., о 08:49 годині на суму 429,75 грн., о 08:51 годині на суму 384 грн.

Діючи далі з єдиним злочинним умислом, об?єднаним одним злочинним результатом, а саме викрадення грошових коштів з картки, в умовах воєнного стану, ОСОБА_4 , 16.03.2024 року близько 08:54 години прийшов до магазину "Національний", який розташований за адресою: АДРЕСА_3 , де обрав товари, які наддав касиру та повідомив інформацію про бажання оплати товару шляхом безготівкового розрахунку, методом оплати через термінал.

Касир вказаного магазину не будучи обізнаним про злочинний умисел ОСОБА_4 , ввів суму коштів за придбаний останнім товар, та передав термінал для оплати ОСОБА_4 , який в свою чергу розуміючи, що кошті наявні на банківській картці йому не належать, а його дії не є очевидними для оточуючих, за допомогою раніше привласненої банківської картки, в умовах воєнного стану, повторно, розпочав таємно викрадати чуже майно шляхом прикладання картки до терміналу та таким чином оплатив товар о 08:54 годині на суму 260 грн.

Діючи далі з єдиним злочинним умислом, об?єднаним одним злочинним результатом, а саме викрадення грошових коштів з картки, в умовах воєнного стану, ОСОБА_4 , 16.03.2024 року близько 08:59 години, прийшов на ринок "165 Квартал", який розташований за адресою: АДРЕСА_5 , де обрав товари, які надав касиру та повідомив інформацію про бажання оплати товару шляхом безготівкового розрахунку, методом оплати через термінал.

Касир вказаного магазину не будучи обізнаним про злочинний умисел ОСОБА_7 , ввів суму коштів за придбаний останнім товар, та передав термінал для оплати ОСОБА_4 , який в свою чергу розуміючи, що кошти наявні па банківській картці йому не належать, а його дії не є очевидними для оточуючих, за допомогою раніше привласненої банківської картки, в умовах воєнного стану, розпочав таємно викрадати чуже майно шляхом прикладання картки до терміналу та таким чином оплатив товар о 08:59 годині на суму 188 грн., о 09:50 годині на суму 47 грн.

Внаслідок своїх кримінально-протиправних дій ОСОБА_4 спричинив потерпілій ОСОБА_6 , майнову шкоду на суму 1445 грн.

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні надійшов до суду разом з угодою про визнання винуватості, яку укладено 22 березня 2024 року між обвинуваченим ОСОБА_4 та прокурором Криворізької північної окружної прокуратури ОСОБА_3 відповідно до якої обвинувачений визнав свою винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень та зобов`язався беззастережно визнавати обвинувачення у повному обсязі. Сторони погодили покарання за ч.4 ст.185 КК України у виді позбавлення волі строком на п`ять років, за ч.1 ст.357 КК України у вигляді обмеження волі строком на один рік. На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим покарання остаточно призначити покарання у вигляді позбавлення волі строком на п`ять років. На підставі ст.75 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 від відбування покарання з іспитовим строком, тривалість якого визначається судом.

Потерпілою ОСОБА_6 надано письмову згоду на укладення угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим у кримінальному провадженні в порядку ч.4 ст.469 КПК України.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 у присутності свого захисника суду пояснив, що він цілком розуміє характер пред`явленого обвинувачення за ч.4 ст.185, ч.1 ст.357 КК України, яке відноситься до категорії тяжких злочинів та кримінальних проступків, при цьому повністю визнає себе винним у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень. Крім того, розуміє надані йому законом права, розуміє наслідки укладання та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст.473 КПК України, наслідки їх не виконання, передбачені ст.476 КПК України, згодний із узгодженим видом покарання, яке буде застосовано в результаті затвердження угоди про визнання винуватості та наполягає на затвердженні даної угоди.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні, вважав, що при укладенні даної угоди дотримані всі вимоги діючого законодавства, просив суд угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену міру покарання та інші передбачені угодою заходи.

Захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_5 також наполягав на затвердження угоди, умови якої повністю відповідають інтересам підзахисного.

Вислухавши в підготовчому судовому засіданні сторін кримінального провадження, дослідивши надані матеріали та зміст угоди про визнання винуватості, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для її затвердження виходячи з наступного.

Відповідно до вимог п.1 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Відповідно до п.1 ч.4 ст.469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких та тяжких злочинів.

Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

В підготовчому судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч.1 ст.357 КК України, які згідно ст.12 КК України, є тяжким злочином та кримінальним проступком.

Судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє, що відповідно до ст.473 КПК України наслідком укладання та затвердження зазначеної угоди для прокурора, обвинуваченого є обмеження права на оскарження вироку згідно з положеннями ст.ст.394, 424 КПК України, а для обвинуваченого - також його відмова від здійснення прав, передбачених абзацами 1 та 4 пункту 1 частини 4 статті 474 КПК України.

Також судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 розуміє, що у разі невиконання угоди про визнання винуватості відповідно до ст.476 КПК України прокурор має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку та судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку.

Суд також переконався, що укладення угоди є добровільним, умови угоди не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, не суперечать вимогам закону та інтересам суспільства, правова кваліфікація кримінальних правопорушень є вірною, зобов`язання взяті за угодою обвинувачуваним виконані повністю, узгоджена міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначених ст.65 КК України, характеру і тяжкості обвинувачення, з урахуванням особи винного, який на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває, не одружений, на утриманні неповнолітніх дітей немає, раніше судимий.

Обставиною що пом`якшує покарання, є щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено.

За таких обставин суд вважає доведеним провину ОСОБА_4 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.357 КК України за ознаками: викрадення офіційних документів, вчинене з корисливих мотивів, а також у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченогоч.4 ст.185 КК України за ознаками: таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно в умовах воєнного стану.

Таким чином, угоду про визнання винуватості слід затвердити, визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень та призначити йому узгоджене сторонами покарання, звільнивши від його відбуття на підставі ст.75 КК України з покладенням обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

Цивільний позов не заявлений. Процесуальні витрати відсутні.

Питання про долю речових доказів слід вирішити у відповідності до ст.100 КПК України.

Запобіжний захід стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 не обирався.

На підставі викладеного, керуючись п.1 ч.3 ст.314, ч.2 ст.373, ст.ст.374,475 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Затвердити угоду про визнання винуватості від 22 березня 2024 року укладену між прокурором Криворізької північної окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч.1 ст.357 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання:

- за ч.4 ст.185 КК України у вигляді п`яти років позбавлення волі;

- за ч.1 ст.357 КК України у вигляді одного року обмеження волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді п`яти років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням строком на один рік, якщо він протягом визначеного судом випробувального терміну не вчинить нового правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

У відповідності зі ст.76 КК України, покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази: банківську картку АТ "Приватбанк" № НОМЕР_1 - залишити у потерпілої ОСОБА_6 за належністю. Два DVD-диски із відеозаписами - залишити у матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення. Особою, яка утримується під вартою в той же строк з моменту вручення копії вироку.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1