ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2024 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпро кримінальне провадження № 0001288 від 17.11.2023 року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Дніпропетровську, громадянина України, має середню-технічну освіту, одруженого, не працевлаштованого, такого, що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , засоби телефонного зв`язку та електронна пошта відсутні, раніше судимого: вироком Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 18.10.2005 року за ст.. 187 ч.4 КК України до 8 років позбавлення волі, звільнився 24.02.2011 року по відбуттю строку покарання;

- 29.06.2016 Індустріальним районним судом міста Дніпропетровська за ч.2 ст.15, ч.2 ст.186, ч.1 ст.69 КК України до покарання у вигляді 2-х років позбавлення волі;

- 29.10.2019 Самарським районним судом міста Дніпропетровська за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України, до покарання у вигляді 1 рік позбавлення волі, на підставі ст.75, 76 УУ України звільнити від відбуття покарання з іспитовим строком 1 рік,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, -

за участю сторін кримінального провадження, які приймали участь у судовому засіданні

прокурор ОСОБА_4

обвинувачений ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

17.11.2023, близько 10 годин 15 хвилин, ОСОБА_3 перебуваючи на подвір`ї близько будинку АДРЕСА_2 , зустрів раніше йому знайому ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , в ході бесіди з якою побачив у ОСОБА_5 мобільний телефон марки «Samsung» моделі «Galaxy A14» чорного кольору 4/64ГБ, ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , який визначив предметом свого злочинного посягання, та в наслідок чого у ОСОБА_3 раптово виник злочинний умисел направлений на повторне заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою.

Так, 17.11.2023, близько 10 годин 15 хвилин, ОСОБА_3 перебуваючи за вищевказаною адресою, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном, вчиняючи злочин повторно, використовуючи приятельські стосунки з потерпілою ОСОБА_5 , шляхом зловживання довірою останньої, діючи умисно з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, попросив передати йому вказаний мобільний телефон марки «Samsung» моделі «Galaxy A14» чорного кольору 4/64ГБ, ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , під вигаданим приводом здійснення дзвінка, заздалегідь не маючи наміру повертати мобільний пристрій його власнику, при цьому запевнив ОСОБА_5 , що поверне їй мобільний пристрій одразу після здійснення дзвінка. В свою чергу, потерпіла ОСОБА_5 не будучи обізнаним про дійсні злочинні наміри ОСОБА_3 , довіряючи йому та не маючи сумнівів у правдивості його слів, погодилась на прохання останнього та добровільно передала йому свій мобільний телефон марки «Samsung» моделі «Galaxy A14» чорного кольору 4/64ГБ, ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 для здійснення телефонного дзвінка.

В подальшому, доводячи свій злочинний умисел до кінця, ОСОБА_3 отримавши від потерпілої ОСОБА_5 мобільний телефон марки «Samsung» моделі «Galaxy A14» чорного кольору 4/64ГБ, ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , який їй належить, дочекавшись слушної миті, поки ОСОБА_5 відволіклася та втратила ОСОБА_3 з поля зору, разом з чужим майном зник, тим самим заволодівши майном потерпілої шляхом зловживання довірою, та спричинивши їй матеріальний збиток, відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи №4994 від 20.11.2023 року, на загальну суму 5939,01 гривень, в подальшому розпорядившись мобільним пристроєм на власний розсуд.

Стаття (частина статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винуватими у вчиненні якого визнається обвинувачений.

Частина 2 статті 190 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, визнав у повному обсязі, пояснив, що злочин вчинив за обставин, викладених в обвинувальному акті, а саме: що 17.11.2023 року зустрів раніше знайому ОСОБА_5 в ході розмови з якою побачив неї мобільний телефон Samsung, користуючись довірою останньої, попрохав під вигаданим здійснення дзвінка, після того як ОСОБА_5 надала йому свій телефон, він дочекавшись поки вона відволіклась та втратила його з поля зору, зник разом з мобільним телефоном.

Потерпіла ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилась, в письмовій заяві просила розглянути справу за її відсутністю. З урахуванням того, що у відсутність потерпілої можливо встановити всі фактичні обставини справи, справу розглянуто у її відсутність.

За таких обставин, відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України, враховуючи, що проти цього не заперечують учасники судового провадження, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що зазначені особи правильно розуміють зміст цих обставин, добровільність їх позицій не викликає сумнівів, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.

Суд допитав обвинуваченого, дослідив письмові докази, матеріали, що характеризують обвинуваченого, та дійшов висновку, що вина ОСОБА_3 доведена повністю і він повинен нести кримінальну відповідальність за заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчиненому повторно.

Дії ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 190 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченому суд, відповідно до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься відповідно до вимог ст. 12 КК України до нетяжких злочинів, особу винного, який раніше судимий, характеризується посередньо, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_3 , є щире каяття.

Обставиною, що обтяжують покарання судом не становлено.

З врахуванням наведених обставин справи та особи обвинуваченого, суд вважає, що необхідним та достатнім покаранням для його виправлення буде покарання у виді позбавлення волі. Саме таке покарання, на думку суду, буде сприяти виправленню ОСОБА_3 та попередженню нових злочинів, разом з тим, з урахуванням ставлення обвинуваченого до вчиненого, обстановку за яких вчинено кримінальне правопорушення та вищевикладені обставини даного конкретного кримінального провадження, з огляду на принцип індивідуалізації та домірності (пропорційності) покарання, який полягає, зокрема у адекватності застосованого заходу примусу та скоєного діяння, суд доходить висновку, що в даному конкретному випадку реальне відбуття ним покарання у виді позбавлення волі буде співмірним відносно вчиненого ним злочину, так як останній на шлях виправлення не став, продовжив вчиняти злочини, тому мета покарання не може бути досягнута без ізоляції ОСОБА_3 від суспільства, а тому суд призначає покарання без випробування.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України, з обвинуваченого на користь держави слід стягнути витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи у сумі 200,00 грн.

Питання щодо речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 366-368, 371, 374, 376, 395 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 , визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України та призначити йому покарання у виді одного року позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком два роки.

Відповідно до вимог ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 :

- періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

Речові докази: мобільний телефон марки «Samsung» моделі «Galaxy A14» чорного кольору 4/64ГБ, ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 який передано власнику - залишити останній.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави, судові витрати, пов`язані з проведенням судової експертизи у сумі 200,00 грн.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Вирок суду першої інстанції не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_6