Справа №:755/5384/24
Провадження №: 1-кп/755/973/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"11" квітня 2024 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000071 від 27.12.2023 року за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Козятин, Вінницької області, одруженого, з повною вищою освітою, працюючого вчителем Навчально-виховного комплексу №30 «Еконад» м. Києва, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК України,

за участю учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

Зі Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону до Дніпровського районного суду м. Києва надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000071 від 27.12.2023 року за обвинуваченням ОСОБА_3 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК України.

У підготовчому судовому засіданні прокурор доповів про можливість призначення обвинувального акту до судового розгляду.

Захисник - адвокат ОСОБА_5 щодо призначення обвинувального акту до судового розгляду поклався на розсуд суду, але наголосив на ряді недоліків, які містяться в обвинувальному акті, а саме стосовно відсутності відомостей про викривача.

Обвинувачений ОСОБА_3 підтримав думку захисника.

Перевіривши обвинувальний акт на відповідність вимогам ст. 291 КПК України, суд вважає, що є достатні підстави для його призначення до судового розгляду.

Згідно з наданим до суду обвинувальним актом, складеним слідчим, відповідно до вимог КПК України, прокурором дотримані вимоги територіальної підсудності та підстав для закриття провадження або повернення обвинувального акта прокуророві, не встановлено.

У підготовчому судовому засіданні, відповідно до положень ч. 2 ст. 318, п. п. 19, 25, 26 ч. 1 ст. 3 КПК України, судом визначено коло осіб з боку обвинувачення та захисту, які братимуть участь у судовому розгляді.

Судовий розгляд необхідно здійснювати у відкритому судовому засіданні суддею одноособово за участю сторін кримінального провадження.

Також захисником обвинуваченого до початку судового розгляду подано, у порядку ч. 3 ст. 315 КПК України, клопотання про скасування арештів, накладених ухвалами Шевченківського районного суду м. Києва від 22.01.2024 року у справах № 761/2000/24 та № 761/1990/24 на грошові кошти в сумі 72 500 грн., які були вилучені 12.01.2024 року під час проведення обшуку квартири за адресою: АДРЕСА_2 , а також на схожі на грошові кошти купюри, які були вилучені 12.01.2024 року під час проведення обшуку автомобіля «Хюндай», який перебував у користуванні ОСОБА_3 .

Подані клопотання мотивовані тим, що 08.03.2024 року органом досудового розслідування повідомлено ОСОБА_3 про зміну раніше повідомленої підозри та змінено попередню кваліфікацію на ч. 2 ст. 369-2 КК України. Оскільки під час накладення арешту суд обгрунтовував необхідність у його накладенні забезпеченням можливої конфіскації, що була передбачена санкцією попередньої кваліфікації кримінального правопорушення за ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 368 КК України. Тому на даний час у зв`язку зі зміною правової кваліфікації кримінального діяння, вчиненого ОСОБА_3 , відпала потреба у подальшому застосуванні заходу у вигляді арешту.

Захисник - адвокат ОСОБА_5 та обвинувачений ОСОБА_3 підтримали подані клопотання та просили їх задовольнити.

Прокурор заперечував проти задоволення клопотання, оскільки вказані грошові кошти визнані речовими доказами, арешт майна зокрема накладений з метою забезпечення збереження речових доказів, а тому є необхідним для запобігання можливості їх подальшого приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати

Вислухавши думку учасників кримінального провадження, суд приходить до наступних висновків.

Речовими доказами, згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Статтею 174 КПК України встановлено, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків (ст. 22 КПК України).

З норми ст. 26 КПК України випливає, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

На переконання суду, на цей час таке втручання у право власності як арешт майна переслідує легітимну мету, а саме, забезпечення збереження речового доказу, тому суд не знаходить підстав для задоволення клопотання.

Розглядаючи клопотання, оцінюючи надані докази на його обґрунтування, суд дійшов висновку про недоведеність того, що в подальшому у застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна відпала потреба або, що такий арешт накладено необґрунтовано.

Суд, враховуючи наведене стороною захисту обгрунтування підстав для скасування арешту зазначених у клопотанні, наголошує, що арешт майна накладений з метою забезпечення збереження речових доказів, а тому є необхідним для запобігання можливості їх подальшого приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати. Окрім того, суд вказує на те, що наразі кримінальне провадження перебуває на стадії підготовчого судового засідання, у зв`язку із чим суд не має можливості проаналізувати докази в сукупності, а тому такі клопотання сторони захисту суд вважає передчасними.

З урахуванням викладеного, в задоволенні клопотань сторони захисту про скасування накладених арештів на грошові кошти, на теперішній час, слід відмовити.

Окрім того, в судовому засідання прокурором було заявлено клопотання про продовження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строку дії обов`язків, визначених ст.194 КПК України, покладених на нього у зв`язку з застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави, визначеного ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 13.01.2024 року.

Вказав, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України на даний момент не нівельовані, а менш суворі запобіжні заходи будуть не достатніми для забезпечення належної кримінально-процесуальної поведінки обвинуваченого ОСОБА_3 та запобігання зазначеним ризикам.

Обвинувачений та його захисник в судовому засіданні не заперечували проти продовження строку дії обов`язків.

Суд, заслухавши думку сторін кримінального провадження та проаналізувавши в системному зв`язку всі наявні на час розгляду клопотання відомості, які мають пряме значення при вирішення питання застосування заходу забезпечення кримінального провадження, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин в їх сукупності, приходить до наступного.

Порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України, яке складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України (ст. 1 КПК України).

Зокрема, згідно ч. 1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Заходами забезпечення кримінального провадження є: … 9) запобіжні заходи (ч. 2 ст. 131 КПК України).

Так, відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Як встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні не тяжкого злочину, раніше не судимий, одружений, а тому посилання прокурора у клопотанні на наявність ризиків, передбачені ст. 177 КПК України, суддя вважає обґрунтованими, що є підставою для продовження покладених на обвинуваченого обов`язків необхідних для запобігання таким ризикам.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість клопотання прокурора та необхідність продовжити строк дії обов`язків, застосованих ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 13.01.2024 року до обвинуваченого ОСОБА_3 . Окрім того, суд вважає, що в деяких із обов`язків на даний час відпала потреба, а тому суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення клопотання в частині виключення та подальшого уточнення певних обов`язків, визначених ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 13.01.2024 року.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 64-2, 131 174, 314-316, КПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000071 від 27.12.2023 року за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 139-2 КК України, призначити до судового розгляду одноособово у відкритому судовому засіданні на 14 годину 00 хвилин 22 квітня 2024 року, у приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва, за адресою: м. Київ, вул. Кошиця, 5.

У судове засідання викликати сторін кримінального провадження.

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_5 про скасування арешту, накладеного ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 22.01.2024 року у справі № 761/1990/24 - відмовити.

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_5 про скасування арешту, накладеного ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 22.01.2024 року у справі № 761/2000/24 - відмовити.

Клопотання прокурора Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_4 про продовження строку дії обов`язків, визначених ст.194 КПК України, покладених на ОСОБА_3 у зв`язку з застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави, обраного Шевченківським районним судом м. Києва відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000071 від 27.12.2023 року, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 139-2 КК України - задовольнити частково.

Продовжити визначені ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 13.01.2024 року на обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на 2 місяці, тобто до 11.06.2024, наступні обов`язки:

- прибувати до прокурора та суду за першою вимогою;

- не залишати місце постійного проживання без дозволу прокурора або суду;

- повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця перебування.

В іншій частині клопотання - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя