Справа № 199/2752/23
ВИРОК

іменем України

18.03.2024 місто Дніпро

Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

номер кримінального провадження у Єдиному реєстрі досудових розслідувань № 0000403 від 30.03.2022 відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Кременівка Володарського району Донецької області, громадянки України, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 5 ст. 111-1 КК України

за участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в порядку спеціального судового розгляду за відсутності обвинуваченої (in absentia) вказане кримінальне провадження

ВСТАНОВИВ:

Згідно Конституції України, - Україна є суверенною і незалежною державою. Суверенітет України поширюється на всю її територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною. Перебування на території України підрозділів збройних сил інших держав з порушенням процедури, визначеної Конституцією та законами України, Гаазькими конвенціями 1907 року, ІV Женевською конвенцією 1949 року, а також всупереч Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї 1994 року, Договору про дружбу, співробітництво і партнерство між Україною і російською федерацією 1997 року та іншими міжнародно-правовими актами є окупацією частини території суверенної держави Україна та міжнародним протиправним діянням з усіма наслідками, передбаченими міжнародним правом.

Всупереч вказаним нормам міжнародного гуманітарного права президент російської федерації володимир путін, а також інші невстановлені на цей час представники влади російської федерації, діючи всупереч вимогам п.п. 1, 2 Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї від 05.12.1994, принципам Заключного акту Наради з безпеки та співробітництва в Європі від 01.08.1975 та вимогам ч. 4 ст. 2 Статуту ООН і Декларацій Генеральної Асамблеї Організації Об`єднаних Націй від 09.12.1981 № 36/103, від 16.12.1970 № 2734 (ХХ?) від 21.12.1965 №2131 (ХХ), від 14.12.1974 № 3314 (XXIX), спланували, підготували і розв`язали агресивну війну та воєнний конфлікт проти України, а саме віддали наказ на вторгнення підрозділів зс рф на територію України.

24.02.2022 Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» постановлено введення в Україні воєнного стану із 05:30 години 24.02.2022 строком на 30 діб.

В подальшому строк дії воєнного стану продовжено Указами Президента України №133/2022 від 14.03.2022, № 259/2022 від 18.04.2022, № 341/2022 від 17.05.2022, № 573/2022 від 12.08.2022 востаннє з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб.

24.02.2022 на виконання наказу керівництва рф військовослужбовці зс рф шляхом збройної агресії із застосуванням зброї незаконно вторглись на територію Україну через державні кордони України в Автономній Республіці Крим, Донецькій, Луганській, Харківській, Херсонській, Миколаївській, Сумській, Чернігівській, інших областях та здійснили збройний напад на державні органи, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, військові частини, інші об`єкти, які мають важливе народногосподарське чи оборонне значення, житлові масиви та інші цивільні об`єкти та здійснили окупацію частини території України, у тому числі здійснюють частковий контроль за територією м. Маріуполя Донецької області, чим вчинили дії з метою зміни меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, що продовжується по теперішній час та призводить до загибелі значної кількості людей та інших тяжких наслідків.

До участі у військовій агресії російської федерації проти України керівництвом окупаційної адміністрації російської федерації задіяно створені на тимчасово окупованій території Донецької області не передбачені законом збройні формування.

За вказівки невстановлених представників російської федерації, у районних центрах та містах на території Донецької області, де органи влади України тимчасово не здійснюють своїх повноважень, створюються не передбачені законодавством України так звані «Державні адміністрації» та підрозділи органів влади так званої «днр».

Тимчасово окупована територія - це частини території України, в межах яких збройні формування російської федерації та окупаційна адміністрація російської федерації встановили та здійснюють фактичний контроль або в межах яких збройні формування російської федерації встановили та здійснюють загальний контроль з метою встановлення окупаційної адміністрації російської федерації.

Згідно ст. 42 IV Конвенції про закони і звичаї війни на суходолі та додаток до неї: положення про закони і звичаї війни на суходолі (1907 року) територія визнається окупованою, якщо вона фактично перебуває під владою армії супротивника.

Внаслідок розв`язання і ведення агресивної війни, починаючи з 24.02.2022 збройними формуваннями російської федерації тимчасово окуповано частини території Донецької, Запорізької, Луганської, Миколаївської, Сумської, Харківської, Херсонської областей.

Зокрема, в березні 2022 року, але не пізніше 20.03.2022, до цього часу, російською федерацією тимчасово окуповано територію смт. Нікольське Маріупольського району Донецької області.

Представниками російської федерації на тимчасово окупованій території смт. Нікольське Маріупольського району Донецької області було створено підпорядковану, керовану та фінансовану російською федерацією окупаційну адміністрацію, а також структурні підрозділи окупаційних органів влади та управління «днр», які функціонально відповідальні за управління тимчасово окупованою територією України.

При цьому, представники підконтрольних російській федерації самопроголошених органів узурпували виконання владних функцій держави на тимчасово окупованій території смт. Нікольське Маріупольського району Донецької області, здійснювали підбір кадрів для зайняття посад в незаконних самопроголошених органах, у тому числі із числа громадян України, які на той час перебували на вказаній тимчасово окупованій території. Кінцевої метою окупаційних органів є інтеграція та подальше незаконне включення захопленої частини суверенної держави Україна до складу російської федерації.

В березні 2022 року, більш точної дати та часу не встановлено, представниками держави-агресора на тимчасово окупованій території смт. Нікольське Маріупольського району Донецької області серед іншого організовано роботу не передбаченого законодавством України так званого «Володарского районного управления юстиции министерства юстиции днр», роботу якого організовано на базі Центру надання адміністративних послуг Нікольської районної державної адміністрації за адресою: Донецька область, смт. Нікольське, вул. Свободи, 87.

Так, у громадянки України ОСОБА_3 , з мотивів непогодження з політикою чинної влади в Україні та підтримки входження тимчасово окупованих територій України до складу російської федерації, будучи обізнаною про факт ведення вказаною державою агресивної війни проти України, невизнання російською федерацією поширення державного суверенітету України на тимчасово окуповані її території, виник умисел на співпрацю з представниками держави агресора.

Після 20.03.2022, більш точної дати не встановлено, громадянка України ОСОБА_3 , перебуваючи на тимчасово окупованій території в смт. Нікольське Маріупольського району Донецької області, діючи умисно, реалізуючи свій злочинний умисел, з метою встановлення та утвердження тимчасової окупації частини території України, підтримки рішень та дій держави-агресора, збройних формувань, окупаційної адміністрації держави-агресора, співпраці з державою-агресором, збройними формуваннями та окупаційною адміністрацією, надала згоду і добровільно була назначена на посаду так званого «начальника «Володарского районного управления юстиции министерства юстиции днр», створеного на тимчасово окупованій території окупаційною адміністрацією російської федерації.

На ОСОБА_3 , як на так званого «начальника Володарского районного управления юстиции министерства юстиции днр», було покладено виконання організаційно-розпорядчих функцій, а саме: організація роботи так званого «Володарского районного управления юстиции министерства юстиции днр»; прийом на роботу осіб, які виявили бажання працювати в даному окупаційному органі; організація взаємодії сектору з окупаційними органами та установами «днр» на окупованій території Нікольського району Донецької області; здійснення оформлення та переоформлення речових прав на нерухоме майно на окупованій території Нікольського району Донецької області відповідно до нормативних актів «днр» та російської федерації; видання від імені окупаційного органу - «Володарского районного управления юстиции министерства юстиции днр» різноманітні посвідчення, витяги, дозволи, довідки тощо.

Отже, громадянка України ОСОБА_3 , у період часу після 20.03.2022, більш точної дати не встановлено, до теперішнього часу, перебуваючи на посаді так званого «начальника Володарского районного управления юстиции министерства юстиции днр», виконує організаційно-розпорядчі та адміністративно-господарські функції у незаконних органах влади, створених на тимчасово окупованій території в смт. Нікольське Маріупольського району Донецької області.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КПК України зміст та форма кримінального провадження за відсутності підозрюваного або обвинуваченого (in absentia) повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, зазначеним у частині першій цієї статті, з урахуванням особливостей, встановлених законом.

Отже, кримінальне провадження за відсутності обвинуваченого повинно відповідати, у тому числі таким загальним засадам судочинства, як законність, рівність перед законом і судом, презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини тощо (п.п. 2, 3, 10 ч. 1 ст.7 КПК України).

Суть принципу законності відповідно до ч. 1 ст. 9 КПК України, крім іншого, полягає у тому, що під час кримінального провадження суд, прокурор та слідчий зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Згідно ч. 1 ст. 10 КПК України, суть принципу рівності перед законом і судом полягає у тому, що не може бути привілеїв чи обмежень у процесуальних правах, передбачених цим Кодексом, за будь-якими ознаками, у тому числі за політичними переконаннями.

ОСОБА_3 в порядку ч. 3 ст. 323 КПК України була сповіщена про час та місце розгляду кримінального провадження шляхом надсилання судових викликів (повісток) за останнім відомим місцем її реєстрації та проживання з публікацією змісту таких повісток у засобі масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження газеті «Урядовий кур`єр», та на офіційному веб-сайті суду, однак ОСОБА_3 в судові засідання не з`явилася.

Зважаючи на специфіку спеціального судового провадження (ч. 3 ст. 323 КПК України), суд, зберігаючи неупередженість та безсторонність, надає особливого значення охороні прав та законних інтересів обвинуваченого як учасника кримінального провадження, яке відбувається за його відсутності, забезпеченню повного та неупередженого судового розгляду з тим, щоб до обвинуваченого була застосована належна правова процедура в контексті приписів ст. 2 КПК України з дотриманням всіх загальних засад кримінального провадження з урахуванням особливостей, встановлених виключно законом. Ці особливості вимагають від суду прискіпливої оцінки кожного поданого доказу обвинувачення, відтак поріг вимогливості до доказування у даному випадку має бути підвищений.

Враховуючи ті обставини, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України, знає про розпочате щодо неї кримінальне провадження і протягом тривалого часу переховується від органів досудового розслідування, у зв`язку з чим постановою слідчого в ОВС слідчого відділу 2 управління (з дислокацією у м. Маріуполь Донецької області) ГУ СБ України в Донецькій та Луганській областях від 03.10.2022 підозрювану ОСОБА_3 було оголошено у державний, міждержавний та міжнародний розшук, ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 16.03.2023 надано дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування у даному кримінальному провадженні та ухвалою судді Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 24.08.2023 призначено до спеціального судового розгляду за відсутності обвинуваченої (in absentia), та відповідно, судовий розгляд проводився за відсутності обвинуваченої.

ОСОБА_3 в порядку ч. 3 ст. 323 КПК України була сповіщена про час та місце розгляду справи шляхом надсилання судових викликів (повісток) за останнім відомим місцем її реєстрації та проживання з публікацією змісту таких повісток у засобі масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження газеті «Урядовий кур`єр», та на офіційному веб-сайті суду, однак в судове засідання не з`явилася.

Попри неявку обвинуваченої ОСОБА_3 до суду, вина останньої у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення доведена наданими стороною обвинувачення доказами, які були досліджені судом з дотриманням умов змагальності.

Допитаний судом свідок ОСОБА_6 пояснила, що ОСОБА_3 вона знає з 2016 року, оскільки з вказаного року та до 2020 року вони разом працювали в одній будівлі, розташованої у Донецькій області Маріупольського району смт. Нікольське, де на одному поверсі був відділ освіти, а на іншому нотаріальна контора, в якій працювала ОСОБА_3 . Коли на початку березня 2022 року смт. Нікольське було окуповане збройними формуваннями держави-агресора (російська федерація), ОСОБА_3 перейшла на бік окупанта, стала співпрацювати із загарбниками, а потім обійняла посаду начальника Володарського управління юстиції так званої днр. Вона вважає, що ОСОБА_3 обійняла цю посаду не випадково, свідомо, добровільно та без жодного примусу. Крім того, вона бачила у мережі Інтернет, як ОСОБА_3 надавала репортаж російській стороні та звинувачувала українських військових та українську владу, які начебто знищили м. Маріуполь. Сама ж вона виїхала з окупованої території 22.06.2022 та після того ОСОБА_3 не бачила. З приводу особи ОСОБА_3 , то остання на її думку є зухвалою людиною, яка ставить себе вище за всіх та має хамську поведінку.

Допитаний судом свідок ОСОБА_7 пояснив, що до повномасштабного вторгнення російської федерації він працював головою Нікольської територіальної громади Донецької області. Обвинувачену ОСОБА_3 він знав особисто, оскільки остання працювала на посаді начальника відділу ЦНАП Нікольської селищної ради та була підпорядкована йому. Відносини між ними були робочі. 05.03.2022 у селищі Нікольське відбулася окупація. Він знає, що ОСОБА_3 на той час активно співпрацювала та спілкувалася з окупаційною владою, вільно пересувалася селищем та намагалася отримати посаду в окупаційній владі. Після того, як окупаційна влада почала формувати відповідні органи у селищі Нікольське, ОСОБА_3 пішла із ними на співпрацю та очолила керівну посаду в одному з відділів, який був підпорядкований міністерству юстиції днр. Із селища він виїхав 17.04.2022 за допомогою волонтерів, ОСОБА_3 залишилася на окупованій території. Він знає, що із селища можна було на той час вільно виїхати на підконтрольні території України, як за допомогою особистого транспорту, так і волонтерів. Крім того, в мережі Інтернет він бачив репортаж за участю ОСОБА_3 , яка надала російській стороні інтерв`ю, де звинувачувала українську владу в цілеспрямованому знищенні м. Маріуполь, дискредитує Українську армію, дякує представникам днр, які допомогли їм виїхати з міста, а також підтверджує свої наміри працювати при окупаційній владі т.зв. «днр». Він впевнений, що ОСОБА_3 після окупації намагалася та бажала працювати саме на окупаційну владу, що для себе і зробила в подальшому.

Відповідно до протоколу огляду відеозапису від 03.06.2022 разом із диском, переглянутим та дослідженим у судовому засіданні, оглянуто відеозапис під назвою «представители минюста днр посетили Мангуш и Володарское» (мовою оригіналу), який опублікований ІНФОРМАЦІЯ_2 на відеохостингу «YouTube» на каналі під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_3 » за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_4 . У ході огляду відеоматеріалу виявлено особу, ззовні схожу на ОСОБА_3 , яка у своєму зверненні дискредитує Українську армію та повідомляє, що останні цілеспрямовано знищили місто Маріуполь та дякує представникам так званої «днр», які допомогли їм виїхати з міста. Надалі у відео ОСОБА_3 підтверджує свої наміри працювати при окупаційній владі так званої «днр». Сторінку з відеозаписом заархівовано та збережено на оптичний диск, який є додатком до протоколу огляду (т. 3, а.к.п. 9-13).

Згідно протоколу огляду інтернет-сторінки від 21.09.2022, оглянуто Telegram-канал під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_5 » ( ІНФОРМАЦІЯ_5 ) де виявлено матеріал, що розміщений 21.09.2022. Під час огляду встановлено, що на вказаному Telegram-каналі розміщено фото документу від 22.04.2022. На світлинах, які прикріплені до повідомлення, відображений наказ так званого « ІНФОРМАЦІЯ_6 » про призначення матеріально відповідальних осіб в «Володарському рюм ю днр» та його структурних підрозділах, підписаний начальником « ІНФОРМАЦІЯ_6 » ОСОБА_3 (т. 3, а.к.п. 26).

Як убачається з копії «приказа «о назначении материально ответственных лиц в Володарском районном управлении юстиции министерства юстиции донецкой народной республики и его структурных подразделениях» (мовою оригіналу) від 22.04.2022, підписаний начальником Володарського районного управління юстиції міністерства юстиції днр ОСОБА_3 , остання призначена матеріально відповідальною особою за забезпечення збереження основних коштів, матеріальних цінностей, бланків суворої звітності, грошових документів у Володарському районному управлінні юстиції міністерства юстиції донецької народної республіки та його структурних підрозділів (т. 3, а.к.п. 27-28).

Відповідно до протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками з фототаблицею до нього від 15.07.2022, свідок ОСОБА_6 впізнала жінку, зображену на фото № 4, оскільки вона неодноразово бачила та знала її особисто. На фото № 4 зображена ОСОБА_3 (т. 3, а.к.п. 29-32).

Як слідує з протоколу огляду інтернет-сторінки від 13.09.2022 разом із диском, що містить відеозапис, переглянутий та досліджений у судовому засіданні, за участю свідка ОСОБА_8 оглянуто інтернет-сторінку на відеохостингу «YouTube», де було виявлено відеоматеріал, розміщений ІНФОРМАЦІЯ_7 за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_8 із заголовком « ІНФОРМАЦІЯ_9 » (мовою оригіналу). Під час огляду встановлено, що на вказаній інтернет-сторінці розміщено текст з описом відеозапису та спілкування «начальника ІНФОРМАЦІЯ_10 » (мовою оригіналу). При огляді відео у кадрі з`являється ОСОБА_3 , яка в приміщенні державної установи смт. Володарське, у своєму зверненні дискредитує Українську армію та повідомляє, що останні цілеспрямовано знищили м. Маріуполь та дякує представникам так званої «днр», які допомогли їм виїхати з міста. Надалі на відео ОСОБА_3 підтверджує свої наміри працювати при окупаційній владі т.зв. «днр». В ході огляду свідок ОСОБА_8 повідомила, що на відеозаписі вказаної інтернет-сторінки, присутня особа, яка відома їй як керівник відділу «Центру надання адміністративних послуг» виконавчого комітету Нікольської селищної ради Маріупольського району Донецької області ОСОБА_3 , яку вона впізнала, оскільки знала останню особисто тривалий час (т. 3, а.к.п. 33-35).

Згідно протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками з фототаблицею до нього від 16.07.2022, свідок ОСОБА_7 впізнав жінку, зображену на фото № 4, оскільки знає її особисто та мав робочі стосунки упродовж двох останніх років. На фото № 4 зображена ОСОБА_3 (т. 3, а.к.п. 36-39).

Із протоколу огляду інтернет-сторінки від 12.09.2022 разом із диском, що містить відеозапис, переглянутий та досліджений у судовому засіданні убачається, що за участю свідка ОСОБА_7 оглянуто інтернет-сторінку на відеохостингу «YouTube», де було виявлено відеоматеріал, розміщений ІНФОРМАЦІЯ_7 за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_8 із заголовком « ІНФОРМАЦІЯ_9 » (мовою оригіналу). Під час огляду встановлено, що на вказаній інтернет-сторінці розміщено текст з описом відеозапису та спілкування «начальника ІНФОРМАЦІЯ_10 » (мовою оригіналу). При огляді відео у кадрі з`являється ОСОБА_3 , яка в приміщенні державної установи смт. Володарське, у своєму зверненні дискредитує Українську армію та повідомляє, що останні цілеспрямовано знищили м. Маріуполь та дякує представникам так званої «днр», які допомогли їм виїхати з міста. Надалі у відео ОСОБА_3 підтверджує свої наміри працювати при окупаційній владі так званої «днр». В ході огляду свідок ОСОБА_7 повідомив, що у відеозаписі, розміщений на зазначеній інтернет-сторінці, присутня особа, яка відома йому як керівник відділу «Центру надання адміністративних послуг» виконавчого комітету Нікольської селищної ради Маріупольського району Донецької області ОСОБА_3 , яку він впізнав, оскільки знав її особисто тривалий час (т. 3, а.к.п. 40-43).

Як слідує з постанови слідчого в ОВС слідчого відділу 2 управління (з дислокацією у м. Маріуполь Донецької області) ГУ СБ України в Донецькій та Луганській областях від 03.10.2022, ОСОБА_3 оголошено у державний, міждержавний та міжнародний розшук (т. 3, а.к.п. 49).

Згідно протоколу огляду від 15.12.2022, було оглянуто веб-сайт під назвою «донецкая народная республика официальный сайт» (мовою оригіналу), а саме інформацію, що розміщена за посиланням: ІНФОРМАЦІЯ_11 , де міститься електронний документ «указ главы донецкой народной республики № 688 от ІНФОРМАЦІЯ_12 об утверджении положения о министерстве юстиции донецкой народной республики» (мовою оригіналу). За допомогою браузера Google Chrome сформовано QR-код зазначеного вище посилання. Після виконання дій зі скачування документа, в інтернет-браузері відкривається окреме вікно з посиланням: ІНФОРМАЦІЯ_13 /Ukaz N688_29092022.pdf з повним текстом відповідного документу; веб-сайт під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_14 » (мовою оригіналу), за посиланням: ІНФОРМАЦІЯ_15 , а саме інформації, що розміщена за посиланням: ІНФОРМАЦІЯ_16 , де міститься електронний документ «закон 15.01.2020 № 91-ІІНС «О государственной гражданской службе». За допомогою браузера Google Chrome сформовано QR-код зазначеного вище посилання; веб-сайт під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_14 » (мовою оригіналу) за посиланням: ІНФОРМАЦІЯ_15 , відомості, що розміщені за посиланням: ІНФОРМАЦІЯ_17 . При переході за названим посиланням відкривається сторінка, де розміщено електронний документ «Указ 21.05.2020 №162 О Реестре должностей государственной гражданской службы донецкой народной республики». За допомогою браузера Google Chrome сформовано QR-код зазначеного вище посилання; веб-сайт під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_18 » (мовою оригіналу), а саме інформація, що розміщена за посиланням: ІНФОРМАЦІЯ_11 . При переході за посиланням відкривається сторінка, де розміщено електронний документ «указ главы донецкой народной республики № 688 от 29.09.2022 года об утверждении роложения о министерстве юстиции донецкой народной республики». Установлено, що по тексту розміщеного документу, а саме пункт 3 «признать указ главы донецкой народной республики от 27 мая 2019 года № 158 «об утверждении положения о министерстве юстиции донецкой народной республики» утратившим силу» (мовою оригіналу) виконано у вигляді посилання при переході за яким відкривається сторінка: http://npa.dnronline.su/2019-05-28/ukaz-glavy-donetskoj-narodnoj-respubliki-158-ot-27-05-2019-goda-ob-utverzhdenii-olozheniya-o-ministerstve-yustitsii-donetskoj-narodnoj-respubliki-opublikovan-28-05-2019g-vneseny-izmeneniya.html. За допомогою браузера Google Chrome сформовано QR-код зазначеного вище посилання. Після виконання дій зі скачування документа, відкривається у інтернет-браузері окреме вікно з посиланням ІНФОРМАЦІЯ_19 , з повним текстом відповідного документу (т. 3, а.к.п. 53-59).

Відповідно до копії «указа главы донецкой народной республики «об утверджении положения о министерстве юстиции донецкой народной республики» (мовою оригіналу) від 29.09.2022, підписаний головою донецької народної республіки пушиліним д.в., копією «положения о министерстве юстиции донецкой народной республики» (мовою оригіналу), затвердженого вищевказаним указом, визначено загальні положення, сферу управління, задачі, компетенцію, організацію діяльності мінюста днр, службу в органах юстиції донецької народної республіки, порядок реорганізації та ліквідації міністерства (т. 3, а.к.п. 60; т. 3, а.к.п. 61-86).

Як слідує з копії «закона «о государственной гражданской службе» (мовою оригіналу) від 15.01.2020, встановлено державну цивільну службу, посади цивільної служби, їх класифікацію, реєстри, кваліфікаційні вимоги для заміщення посад цивільної служби тощо (т. 3, а.к.п. 87-145).

Відповідно до копії «указа «о реестре должностей государственной гражданской службы донецкой народной республики» (мовою оригіналу) від 21.05.2020, за підписом голови донецької народної республіки пушиліним д.в., копії «реестра должностей государственной гражданской службы донецкой народной республики» (мовою оригіналу), затвердженим вищевказаним указом, визначено перелік посад державної цивільної служби донецької народної республіки у різних органах так званої «днр» (т. 3, а.к.п. 146; т. 3, а.к.п.147-179).

Копією «указа главы донецкой народной республики «об утверждении положения о министерстве юстиции донецкой народной республики» (мовою оригіналу) № 158 від 27.05.2019, копією «положения о министерстве юстиции донецкой народной республики» (мовою оригіналу), визначено загальні положення, сферу управління, задачі, компетенцію, організацію діяльності мінюста днр, службу в органах юстиції донецької народної республіки, порядок реорганізації та ліквідації міністерства (т. 3, а.к.п. 179; т. 3, а.к.п. 180-199).

Як убачається з протоколу огляду від 15.12.2022, було оглянуто веб-сайт соціальної мережі «Вконтакте», а саме: публічну сторінку під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_20 » (публичное сообщество) (мовою оригіналу), що розміщена за посиланням: ІНФОРМАЦІЯ_21 . При переході за названим посиланням відкривається сторінка «министерство юстиции донецкой народной республики» (мовою оригіналу), де розміщено основні відомості про назване «министерство». За допомогою браузера ІНФОРМАЦІЯ_22 сформовано QR-код зазначеного вище посилання. Під час аналізу інформації, розміщеної на описаній сторінці виявлено публікацію, розміщену 21.03.2022 о 10:20 годині під назвою «первый заместитель министра юстиции днр посетил Мангуш и Володарское» (мовою оригіналу), а саме: відеосюжет про приїзд так званого «першого заступника міністра юстиції днр» у тимчасово окуповані міста Мангуш та Володарське Донецької області. Серед іншого, у сюжеті знято інтерв`ю ОСОБА_3 , колишнього працівника ЦНАП Міністерства Юстиції України. Також виявлено публікацію, розміщену 21.05.2022 о 13:43 годині із коментарем щодо роботи відділу РАЦС на території окупованого смт. Володарське, а саме про те, що у відділах РАЦС ведеться організація роботи з прийому та обслуговування населення, яке проживає на території селищ, на регулярній основі населенню надаються консультації за чинним законодавством у сфері державної реєстрації актів цивільного стану, а також реалізовується державна реєстрація народження та смерті, зазначається місце розташування відділів РАЦС: АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3 ; публікацію, розміщену ІНФОРМАЦІЯ_23 о 20:56 годині із коментарем щодо роботи так званого «відділу РАЦС Володарського управління юстиції днр», а саме про те, що 24.05.2022 відбудеться видача перших свідоцтв про народження у Володарському та Мангуші; публікацію, розміщену 27.05.2022 о 19:56 годині із коментарем щодо роботи так званого «відділу рацс Володарського управління юстиції днр», зокрема про те, що 28.06.2022 об 11:45 годині відбудеться перша реєстрація шлюбу у ОСОБА_9 ; публікацію, розміщену 31.05.2022 о 17:47 годині із коментарем щодо роботи так званого «отдела уголовно-исполнительной инспекции гсин мю днр» (мовою оригіналу) із коментарем про те, що у Володарському почне роботу відділ кримінально-виконавчої інспекції дсвп мю днр з 01.06.202022, місце розташування: смт. Володарське, вул. Пушкіна, 94 (т. 3, а.к.п. 200-215).

Відповідно до копії з особової картки ОСОБА_3 підтверджуються її анкетні дані, що остання є громадянкою України (т. 1, а.к.п. 112).

Суд, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, відповідно до ст. 94 КПК України, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Судом встановлено, що вказані у вироку та досліджені в ході судового розгляду докази є належними, допустимими та достовірними, а з огляду на їх системну оцінку і достатніми для обґрунтованого висновку про наявність в діях обвинуваченої ОСОБА_3 складу інкримінованого їй кримінального правопорушення, доведеності вини у її вчиненні та для прийняття законного та обґрунтованого рішення у кримінальному провадженні.

При цьому, судом установлено, що обставини визнані судом у вироку як доведені, з числа регламентованих ст. 91 КПК України, у своїй сукупності підтверджуються процесуальними джерелами доказів, які передбачені ст. 84 того ж Кодексу, та містяться у матеріалах цього провадження.

Оцінюючи доведеність винуватості обвинуваченої ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, суд враховує практику Європейського суду з прав людини. Зокрема, у справах «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011 та «Барбеса, Месече і Ябардо проти Іспанії» від 06.12.1998 Європейський суд вирішив, що при оцінці доказів керується критерієм доведеності винуватості особи «поза будь-яким розумним сумнівом» і така «доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою» (п. 150, п.253).

Аналіз вищенаведених показів свідків та досліджених письмових доказів у їх сукупності, які суд визнає належними та допустимими, дозволяє суду поза розумним сумнівом дійти до висновку, що вина обвинуваченої ОСОБА_3 в суді у скоєнні злочинних дій, зазначених у вироку, доведена повністю.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов до висновку про повну доведеність вини обвинуваченої ОСОБА_3 і правильної кваліфікації її дій за ч. 5 ст. 111-1 КК України, як таких, що виразилися у добровільному зайнятті громадянином України посади, пов`язаної з виконанням організаційно-розпорядчих або адміністративно-господарських функцій, у незаконних органах влади, створених на тимчасово окупованій території, у тому числі в окупаційній адміністрації держави-агресора.

Доводи сторони захисту про неможливість ухвалення обвинувального вироку та проведення спеціального судового розгляду за відсутності обвинуваченої ОСОБА_3 , оскільки порушується її гарантоване державою право на захист, так як ОСОБА_3 не повідомлена належним чином про час та місце розгляду кримінального провадження щодо неї, а тому на даний час відсутні законні підстави для визнання обвинуваченої ОСОБА_3 винуватою, суд вважає неспроможними та не може прийняти їх до уваги, виходячи з наступного.

Відповідно до положень ч. 5 ст. 374 КПК України у разі ухвалення вироку за наслідками кримінального провадження, у якому здійснювалося спеціальне досудове розслідування або спеціальне судове провадження (in absentia), суд окремо обґрунтовує, чи були здійснені стороною обвинувачення всі можливі передбачені законом заходи щодо дотримання прав підозрюваного чи обвинуваченого на захист та доступ до правосуддя з урахуванням встановлених законом особливостей такого провадження.

З огляду на положення КПК України та Резолюції (75) 11 Комітету Міністрів Ради Європи, суд зазначає про таке.

Акціонерним Товариством «Укрпошта» припинено приймання всіх видів міжнародних поштових відправлень призначенням до російської федерації, а також поштових відправлень до тимчасово окупованої території з 24.02.2022.

Відповідно до ч. 4 ст. 548 КПК України оригінал запиту про міжнародно-правову допомогу надсилається за кордон поштою, то в умовах припинення Акціонерним Товариством «Укрпошта» приймання всіх видів поштових відправлень призначенням до російської федерації та поштових відправлень до тимчасово окупованої території, виконати вимоги КПК України та міжнародних договорів щодо вжиття необхідних заходів з метою отримання правової допомоги у кримінальному провадженні на території російської федерації та тимчасово окупованої території немає можливості.

Попри неявку обвинуваченої ОСОБА_3 до суду, вина останньої у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення доведена наданими стороною обвинувачення доказами, які були досліджені судом з дотриманням умов змагальності.

Повістки про виклик обвинуваченої ОСОБА_3 , повідомлення про підозру останній 23.09.2022 були надруковані в засобі масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження газеті «Урядовий Кур`єр» № 206 (7327), ІНФОРМАЦІЯ_24 де розміщено наступні відомості: ПОВІДОМЛЕННЯ ПРО ПІДОЗРУ: Громадянка України ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у відповідності до вимог ст.ст. 111, 135, 278 КПК України вам повідомляється про підозру у кримінальному провадженні за № 0000403 від 30.03.2022 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 Кримінального кодексу України, тобто колабораційна діяльність, а саме у добровільному зайнятті громадянином України посади, пов`язаної з виконанням організаційно-розпорядчих функцій у незаконних органах влади, створених на тимчасово окупованій території. Повний текст повідомлення про підозру розміщено на вебсайті Офісу Генерального прокурора у рубриці «Повістки про виклик» за посиланням: ІНФОРМАЦІЯ_25 ПОВІСТКА ПРО ВИКЛИК ПІДОЗРЮВАНОГО На підставі ст. ст. 133, 135, 137 КПК України викликається підозрювана ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , останнє відоме місце реєстрації та проживання: за адресою: АДРЕСА_1 , на 29.09.2022 об 11:00 годині, на 30.09.2022 об 11:00 годині, на 01.10.2022 об 11:00 годині до будівлі тимчасової дислокації слідчого відділу 2 управління (з дислокацією у м. Маріуполь) ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях за адресою: м.Дніпро, пл. Шевченка, 7, каб. 130, для отримання письмового повідомлення про підозру у скоєнні кримінального правопорушення у кримінальному провадження №0000403 від 30.03.2022 за ознаками вчинення злочину, передбаченого ч.5 ст.111-1 КК України, допиту як підозрюваної, а також проведення інших слідчих та процесуальних дій у зазначеному кримінальному провадженні. Поважні причини неприбуття та наслідки неприбуття зазначені у ст.ст. 138, 139 КПК України, у тому числі: можливість застосування приводу та здійснення спеціального досудового розслідування (т. 3, а.к.п.235а).

Повідомлення про початок здійснення спеціального досудового розслідування надсилались та публікувались відповідно до вимог КПК України, а саме: 18.03.2023 у друкованому засобі масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження газеті «Урядовий Кур`єр» № 55 (7353), ІНФОРМАЦІЯ_26 , розміщено: ПОВІДОМЛЕННЯ про постановлення слідчим суддею ухвали про здійснення спеціального досудового розслідування стосовно підозрюваної ОСОБА_3 . Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 16.03.2023 надано дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000403, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 30.03.2022 стосовно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м с.Кременівка Володарського району, Донецької області, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваної у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України. ПОВІСТКА ПРО ВИКЛИК ПІДОЗРЮВАНОЇ ОСОБА_10 . Підозрювана ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , останнє відоме місце реєстрації та проживання за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі ст.ст. 133, 135, 276, 278 КПК України, Вам необхідно з`явитися 24.03.2023 об 11 годині до слідчого в ОВС слідчого відділу 2 управління (з дислокацією у м. Маріуполь Донецької області) ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях ОСОБА_11 до будівлі тимчасової дислокації слідчого відділу 2 управління (з дислокацією у м. Маріуполь) ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях за адресою: м. Дніпро, пл. Шевченка, 7, каб. 130, для завершення досудового розслідування, відкриття матеріалів, вручення обвинувального акту з додатками у кримінальному провадженні № 0000403, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 30.03.2022 за ч. 5 ст. 111-1 КК України в якому Ви є підозрюваною у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України. Разом з цим повідомляємо, що у разі неприбуття на виклик без поважних причин, перелік яких наведений у ст. 138 КПК України, настають наслідки, передбачені ст. 139 КПК України (т. 3, а.к.п. 246а).

Копію процесуальних документів, що підлягали врученню ОСОБА_3 , на виконання вимог ч. 2 ст. 297-5 КПК України, направлялись захиснику ОСОБА_5 , яка згідно доручення центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги від 23.09.2022 №004-0685539 на підставі постанови слідчого в ОВС 2 управління ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях уповноважено у межах процесуальних прав і обов`язків, визначених ст.ст. 46, 47 КПК України, забезпечила безоплатну вторинну правову допомогу обвинуваченій ОСОБА_3 (т. 3, а.к.п. 45).

Будь-яких клопотань від обвинуваченої ОСОБА_3 на адресу суду не надходили.

Під час досудового розслідування на підставі постанови слідчого відділу 2 управління (з дислокацією у м. Маріуполь Донецької області) ГУ СБ України в Донецькій та Луганській областях від 03.10.2022 підозрювану ОСОБА_3 було оголошено у державний, міждержавний та міжнародний розшук, скільки остання переховувався від органу досудового розслідування (т. 3, а.к.п.49).

Як слідує з ухвали слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 16.03.2023 надано дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування у 22.03.1975 року народження, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України (т. 3, а.к.п. 221-224).

З вищевказаного слідує, що органом досудового розслідування вживалося всіх можливих, передбачених вимогами КПК України заходів для виклику та розшуку ОСОБА_3 , щоб забезпечити останній можливість безпосередньо та через обраного захисника реалізовувати права підозрюваної на стадії досудового розслідування.

Захисником ОСОБА_5 після постановлення ухвали слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 16.03.2023 про надання дозволу на здійснення спеціального досудового розслідування відносно ОСОБА_3 , відповідно до вимог ч. 4 ст. 46 КПК України, ст. 42 КПК України, п. 8 ч. 2 ст. 51 КПК України та ч. 2 ст. 297-5 КПК України, реалізацію прав підозрюваної (обвинуваченої) сторона захисту, яка отримувала необхідні процесуальні документи, ознайомилася з матеріалами кримінального провадження.

Крім того, відповідно до ухвали Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 24.08.2023 здійснювалось спеціальне судове провадження у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_3 , в судовому засіданні приймала участь захисник ОСОБА_5 , яка була ознайомлена з матеріалами кримінального провадження від початку здійснення спеціального досудового розслідування (т. 1, а.к.п. 72).

Під час здійснення спеціального судового провадження судом вживалися заходи про виклик обвинуваченої ОСОБА_3 для забезпечення її доступу до правосуддя, яка у кожне судове засідання викликалася у порядку ст. 323 КПК України шляхом розміщення публікацій оголошень про виклик обвинуваченої у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження - у газеті «Урядовий кур`єр», на сайті «Судова влада України» та шляхом направлення судових повісток про виклик обвинуваченої за останнім відомим місцем її проживання: АДРЕСА_1 (т.1, а.к.п. 38, 45, а.к.п. 52, а.к.п. 55, а.к.п. 62, а.к.п. 80, а.к.п. 91, а.к.п. 93, а.к.п. 107, а.к.п. 109, а.к.п. 126, а.к.п. 127, а.к.п. 137, а.к.п. 150, а.к.п. 151, а.к.п. 170-171, а.к.п. 173, а.к.п. 186, а.к.п.187-188, а.к.п. 198-200, а.к.п. 221-224, а.к.п. 232-236, а.к.п. 246, а.к.п. 247, а.к.п. 248, а.к.п. 250, т. 2, а.к.п. 27-31).

Захисник ОСОБА_5 здійснювала активні дії, спрямовані на захист обвинуваченої ОСОБА_3 , приймала участь у допиті свідків та дослідженні доказів, виступала у судових дебатах та заперечувала проти обвинувачення.

Враховуючи наведене, з урахуванням здійснення у цьому кримінальному провадженні спеціального досудового розслідування та спеціального судового провадження, суд вважає, що стороною обвинувачення вжито достатніх заходів щодо дотримання прав підозрюваної та обвинуваченої ОСОБА_3 на захист та доступ до правосуддя.

У свою чергу суд звертає увагу на те, що всі наведені вжиті заходи вказують на те, що обвинувачена ОСОБА_3 була поінформована належним чином про дати слухання справи, а також дотримані її права на належне представництво у суді.

За таких обставин, відповідно до вимог ст. 323 КПК України, суд вважає що є всі правові підстави проводити розгляд цього кримінального провадження за правилами спеціального судового провадження.

Враховуючи порядок, визначений вимогами КПК України, здійснення спеціального судового провадження, яке проводиться за відсутністю обвинуваченої, суд, зберігаючи неупередженість та безсторонність, надає особливого значення охороні прав та законних інтересів обвинуваченої, як учасника кримінального провадження, забезпеченню повного та неупередженого судового розгляду. При цьому судом забезпечено застосування до обвинуваченої ОСОБА_3 належної правової процедури в контексті приписів вимог ст. 2 КПК України з дотриманням всіх загальних засад кримінального провадження з урахуванням особливостей, встановлених виключно законом, які вимагають від суду прискіпливої оцінки кожного поданого доказу обвинувачення, а тому поріг вимогливості до доказування у цьому випадку має бути підвищений.

Кримінальне провадження за відсутності обвинуваченого повинно відповідати, у тому числі таким загальним засадам судочинства, як законність, рівність перед законом і судом, презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини тощо (п.п. 2, 3, 10 ч. 1 ст. 7 КПК України).

Доводи сторони захисту, що обвинувачення, яке ставиться у провину ОСОБА_3 сформульовано прокурором некоректно, та є незрозумілим судом відхиляються виходячи з наступного.

Як зазначено у п. 3) ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Обвинувальний акт має містити відомості, зазначені у ч. 2 ст. 291 КПК України.

Касаційний Кримінальний Суд Верховного Суду у своїй постанові від 29.11.2018 (справа № 662/693/16-к, провадження № 51-5773км18) з цього питання зазначив, що відповідно до п. 13) ч. 1 ст. 3 КПК України, обвинуваченням є твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.

Згідно ч. 2 ст. 42 КПКУкраїни обвинуваченим є особа, обвинувальний акт щодо якої переданий до суду в порядку, передбаченому ст. 291 цього Кодексу, а обвинувальний акт, згідно з п. 3) ч. 2 ст. 283 КПК України, є однією із форм закінчення досудового розслідування, тобто обвинувальний акт це підсумковий документ, яким визнається достатність доказів, зібраних під час досудового розслідування, засвідчується його завершення й надання доступу до матеріалів стороні захисту. Обвинувальний акт затверджується прокурором й одночасно з його переданням до суду вручається учасникам кримінального провадження під розписку, як це передбачено ст. 293 КПК України. Для суду цей процесуальний документ є правовою підставою для призначення підготовчого судового засідання, судового розгляду, визначення його меж.

Висунення публічного обвинувачення здійснюється в умовах змагальності у судовому розгляді, коли прокурор оголошує короткий виклад або повний текст обвинувального акту (ч. 2 ст. 347 КПК України), а суд роз`яснює суть обвинувачення і з`ясовує у обвинуваченого, чи зрозуміле воно йому (ч. 1 ст. 348 КПК України).

Таким чином, суд констатує, що на стадії досудового розслідування обвинувачення особи пов`язується з моментом складання обвинувального акта, що містить офіційну, сформовану на досудовому розслідуванні версію про вчинення особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.

Як убачається зі змісту обвинувального акта у кримінальному провадженні у ньому містяться усі відомості щодо формулювання обвинувачення у вчиненні ОСОБА_3 кримінального правопорушення за ч. 5 ст. 111-1 КК України, із зазначенням події кримінального правопорушення (часу, місця, способу та інших обставин вчинення кримінального правопорушення), форми вини, мотивів і мети вчинення злочину, а також правової кваліфікації дій обвинуваченої (т. 1, а.к.п. 1-9).

Копію обвинувального акту було вручено стороні захисту під розписку без будь-яких зауважень до форми його складання (т. 1, а.к.п. 16).

Крім того, суд зазначає, що питання про призначення вказаного кримінального провадження до судового розгляду було вирішено відповідно до ухвали суду 24.08.2023, де сторона захисту не посилалась про незрозуміле та некоректне обвинувачення, яке ставиться у провину ОСОБА_3 та клопотання про повернення обвинувального акту прокурору сторона захисту не заявляла, що і слугувало у подальшому підставою для призначення кримінального провадження до спеціального судового розгляду (т. 1, а.к.п. 72).

Отже, на переконання суду, обвинувачення, яке ставиться у провину ОСОБА_3 , викладене в обвинувальному акті в своїй сукупності надало суду повне уявлення стосовно кожного з елементів складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України, що, у свою чергу, надало у подальшому суду можливість зіставити фактичну складову обвинувачення з його юридичною формулою.

Також судом відхиляються доводи сторони захисту і на недотримання під час досудового розслідування усіх відповідних процедур щодо належного повідомлення про підозру ОСОБА_3 . Так, згідно ухвали слідчого судді Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 16.03.2023 під час досудового розслідування було надано дозвіл на проведення спеціального досудового розслідування відносно ОСОБА_3 , як особи, яка ухиляється від слідства та переховується на окупованій території.

На переконання суду Повідомлення про підозру вручено ОСОБА_3 відповідно до вимог КПК України, а саме шляхом публікацій органом досудового розслідування у загальнодержавній сфері розповсюдження - газета «Урядовий кур`єр» та вебсайті Офісу Генерального прокурора, тому це не викликає сумніву у суду щодо відповідності вказаної процедури вимогам діючого законодавства. Крім того, під час досудового розслідування, так і під час судового розгляду стороною захисту не подавалось будь-яких скарг щодо порушень процедур під час досудового розслідування та вручення підозри ОСОБА_3 . Таким чином спосіб повідомлення про підозру ОСОБА_3 органом досудового розслідування суд не вважає неефективним засобом повідомлення, а вважає його належним, оскільки передбачено діючим КПК України.

Твердження адвоката під час судових дебатів про недостатність доказів на підтвердження винуватості обвинуваченої ОСОБА_3 , суд вважає ці доводи такими, що не заслуговують на увагу з огляду на ті обставини, що у даному кримінальному провадженні здійснювалося спеціальне досудове розслідування, у подальшому спеціальне судове провадження, що передбачає можливість відповідно до ст. 323 КПК України проведення його за відсутності обвинуваченої ОСОБА_3 . Крім того, під час як досудового розслідування, так і під час судового розгляду захист інтересів підозрюваної, з подальшим її статусом обвинуваченої здійснював захисник, яка була ознайомлена із матеріалами кримінального провадження в повному обсязі, про що є відповідна розписка, а тому порушень прав обвинуваченої ОСОБА_3 не встановлено, що узгоджується з правовою позицією Верховного Суду від 04.11.2021 (справа № 326/1385/18, провадження № 51-2018 км 21), а вина обвинуваченої ОСОБА_3 повністю підтверджена доказами, які вищевикладені у вироку суду.

Щодо доводів захисника про сумніви у достовірності оглянутого в соціальній мережі «Телеграм» підпису в «указе о назначении материально ответственных лиц в Володарском районном управлении юстиции министерства юстиции донецкой народной республики и его структурных подразделениях» (мовою оригіналу) від 22.04.2022 за підписом ОСОБА_3 (т. 3, а.к.п. 27), то ці доводи сторони захисту також судом відхиляються, оскільки це не скасовує тієї обставини, що ОСОБА_3 здійснювала свою діяльність і до прийняття вищевказаного рішення, щодо її добровільної співпраці з державою-агресором, незаконними органами влади, створеними на тимчасово окупованій території, у тому числі окупаційною адміністрацією держави-агресора.

Що стосується тверджень сторони захисту про те, що ОСОБА_3 могла діяти не з власної волі та вимушено зайняла посаду, пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих або адміністративно-господарських функцій, у незаконних органах влади, створених на тимчасово окупованій території, у тому числі в окупаційній адміністрації держави-агресора, у зв`язку з чим неможливо фактично з`ясувати мотив та мету даного злочину, що ставиться у провину обвинуваченій, то на думку суду вони є неспроможними з огляду на наступне.

У ряді складів кримінальних правопорушень, у тому числі, передбаченого ч. 5 ст.111-1 КК України важливе значення має добровільність (якщо особа здійснювала відповідні дії не добровільно, а під примусом (байдуже яким), склад правопорушення відсутній).

Наведеними вище доказами у їх сукупності та взаємозв`язку, зокрема дослідженими судом фото та відеоматеріалами, здобутими в результаті оглядів мережі Інтернет, уповноваженими на це суб`єктами досудового розслідування, установлено зображення ОСОБА_3 , яка в приміщенні державної установи смт. Володарське, у своєму зверненні дискредитує Українську армію та повідомляє, що останні цілеспрямовано знищили м.Маріуполь та дякує представникам так званої «днр», які допомогли їм виїхати з міста. Крім того ОСОБА_3 підтверджує свої наміри працювати при окупаційній владі так званої «днр», що також було підтверджено свідками ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в ході судового розгляду, які пояснили, що ОСОБА_3 є зухвалою особою, яка з моменту окупації смт.Нікольське добровільно співпрацювала з окупаційною владою задля того аби отримати керівну посаду у відповідних органах саме під окупаційною владою.

На переконання суду зазначене є беззаперечним свідченням невимушеної її поведінки, відсутності будь-якого примусу щодо неї, а відтак, і цілковитої добровільності її дій.

Крім того, суд зауважує, що окупація смт. Нікольське Маріупольського району Донецької області та встановлення на цій території окупаційних органів влади, мала відкритий характер, а тому ОСОБА_3 , будучи громадянкою України, освіченою особою, яка раніше займала керівні посади, маючи достатній рівень спеціальних знань, достовірно знаючи, що 24.02.2022 було повномасштабне вторгнення російських військ на території України, добровільно зайняла посаду так званого «начальника «Володарского районного управления юстиции министерства юстиции днр» (мова оригіналу), очевидно усвідомлювала суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачала їх суспільно-небезпечні наслідки і бажала їх настання, тобто діяла з прямим умислом.

Зазначене є беззаперечним свідченням невимушеності її поведінки, відсутності будь-якого примусу щодо неї, а відтак, і цілковитої добровільності її дій.

Лише самого факту добровільного зайняття громадянином України однієї із таких посад достатньо для кваліфікації відповідних дій за частиною 5 ст. 111-1 КК України. Адже суспільна небезпечність їх є очевидною: особа допомагає агресору створити вертикаль незаконних органів влади. Саме така вертикаль є основою функціонування державного механізму загалом.

В матеріалах провадження відсутні об`єктивні дані, які б давали обґрунтовані підстави вважати, що ОСОБА_3 , вчиняючи вказані дії, діяла не добровільно, виконувала покладені окупаційною владою обов`язки, перебуваючи на посаді незаконного органу, під безпосереднім психічним впливом або фізичним примусом, такі дії були необхідними для усунення небезпеки, що безпосередньо загрожувала її чи охоронюваним законом правам її рідних, або суспільним інтересам чи інтересам держави тощо.

Твердження адвоката, що в ході досудового розслідування та під час судового розгляду не було з`ясовано коло родинних відносин обвинуваченої ОСОБА_3 , у зв`язку з чим вона можливо недобровільно зайняла вказану посаду, суд вважає, що вищенаведене жодним чином не перешкодило суду повно і всебічно розглянути справу та дати правильну юридичну оцінку діям ОСОБА_3 .

З огляду на вищевказане, перевіряючи доводи сторони захисту щодо недоведеності вини обвинуваченої ОСОБА_3 , суд прийшов до висновку, що вони зводяться до особистого тлумачення стороною захисту норм матеріального, процесуального закону та аналізу і переоцінки одиничних непрямих доказів. При цьому, вказані учасники провадження, оцінюють і тлумачать такі докази на свій лад, вибірково, спотворюючи їх зміст та відособлено від інших доказів, ігноруючи всю їх сукупність та системність.

Судом встановлено, що вказані у вироку та досліджені в ході судового розгляду докази є належними, допустимими та достовірними, а з огляду на системну оцінку і достатніми для обґрунтованого висновку про наявність в діях обвинуваченої ОСОБА_3 складу інкримінованого їй кримінального правопорушення, доведеність вини у її вчиненні та для прийняття законного та обґрунтованого рішення у кримінальному провадженні.

Наявна у кримінальному провадженні сукупність наведених вище прямих і непрямих доказів вчинення кримінального правопорушення, які за змістом є чіткими, зрозумілими і послідовними, такими, що в достатній мірі повно викривають обвинувачену у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення надала суду можливість поставити обвинувальний вирок за наслідками розгляду кримінального провадження, а доводи сторони захисту щодо неспроможності обвинувачення, висунутого ОСОБА_3 , про порушення норм кримінального, кримінально-процесуального законодавства України, суд належним чином перевірив та встановив, що зазначені доводи судом розцінюються лише як спосіб захисту від пред`явленого обвинувачення з метою уникнення відповідальності ОСОБА_3 .

Висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України зроблено з дотриманням вимог КПК України на підставі об`єктивного з`ясування всіх обставин, підтверджених доказами, які були досліджені та перевірені під час судового розгляду, а також оцінені відповідно до норм Закону.

При цьому суд враховує позицію Європейського суду з прав людини, яка викладена у справі «Ушаков проти України» (рішення від 18.06.2015, заява № 10705/12) згідно з якою ЄСПЛ визначає: «Суд, при оцінці доказів керується критерієм доведеності «поза розумним сумнівом». Згідно з його усталеною практикою доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій стосовно фактів, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою».

Підсумовуючи вищевказане, суд приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_3 у скоєні інкримінованого кримінального правопорушення поза всяким розумним сумнівом доведена і підтверджується обсягом досліджених судом в судовому засіданні доказів в їх сукупності та взаємозв`язку та не викликають у суду сумнівів.

Призначаючи покарання обвинуваченій ОСОБА_3 , суд відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Зокрема, під врахуванням особи винного слід розуміти врахування позитивних і негативних, соціальних, фізичних, психічних і правових елементів характеристики особи, що вчинила кримінальні правопорушення, які мають кримінально-правове значення.

Так, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченою ОСОБА_3 кримінального правопорушення, яке скоєно умисно і відповідно до ст. 12 КК України відноситься до тяжкого злочину, який вчинено проти основ національної безпеки України, в тяжкий для країни час, в умовах воєнного стану та повномасштабного вторгнення держави агресора, дані про особу обвинуваченої ОСОБА_3 , яка раніше не судима.

Обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченій ОСОБА_3 згідно ст.ст. 66, 67 КК України, судом не встановлено.

Враховуючи вищенаведені обставини, позицію прокурора, який просив призначити обвинуваченій покарання у виді позбавлення волі з конфіскацією майна та призначенням додаткового покарання у виді позбавлення права обіймати посади в органах державної влади, державного управління, місцевого самоврядування, пов`язаних із наданням публічних послуг, виконанням організаційно розпорядчих та адміністративно господарських функцій, позицію захисника, особу самої обвинуваченої, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_3 покарання виключно у виді позбавлення волі з позбавленням права обіймати певні посади та займатися певною діяльністю з конфіскацією майна в межах санкції ч. 5 ст. 111-1 КК України.

При цьому, з огляду на вчинення ОСОБА_3 суспільно-небезпечного кримінального правопорушення у сфері злочинів проти основ національної безпеки України, а також відсутність обставин, передбачених ст. 66 КК України, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого нею кримінального правопорушення, суд при призначенні покарання ОСОБА_3 не вбачає підстав для застосування положень ст. 69 КК України.

Саме таке покарання буде необхідним та достатнім для її виправлення, досягнення інших цілей покарання, буде відповідати тяжкості правопорушень, не буде становити «особистий надмірний тягар для особи» та відповідатиме справедливому балансу між загальними інтересами суспільства і вимогами захисту основоположних прав особи.

Вищевказане призначене покарання обвинуваченій ОСОБА_3 , на переконання суду, буде відповідати його меті, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності через призму того, що втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи).

Запобіжний захід обвинуваченій ОСОБА_3 у виді тримання під вартою (обраний в порядку ч. 6 ст. 193 КПК України) до набрання вироком законної слід залишити без змін.

Питання щодо майна, на яке накладено арешт ухвалою слідчого судді, суд вирішує у відповідності до приписів ч. 4 ст. 174 КПК України.

Процесуальні витрати, пов`язані із проведенням експертиз та речові докази по даному кримінальному провадженню відсутні.

На підставі ч. 15 ст. 615 КПК України, в умовах дії воєнного стану, після складання та підписання повного тексту вироку суд користується своїм правом обмежитися проголошенням його резолютивної частини з обов`язковим врученням учасникам судового провадження повного тексту вироку в день його проголошення.

Керуючись ст.ст. 368-370, 374, 376, ч. 15 ст. 615 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватою у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України, та призначити їй покарання у виді позбавлення волі на строк 9 (дев`ять) років з позбавленням права обіймати посади в органах державної влади, державного управління, місцевого самоврядування, пов`язаних із наданням публічних послуг, виконанням організаційно розпорядчих та адміністративно господарських функцій строком на 15 (п`ятнадцять) років, з конфіскацією всього належного їй на праві власності майна.

До набрання вироком законної сили залишити обвинуваченій ОСОБА_3 раніше обраний в порядку ч. 6 ст. 193 КПК України запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Строк відбування основного покарання у виді позбавлення волі обвинуваченій ОСОБА_3 обчислювати з моменту приведення вироку до виконання.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 23.03.2023 - залишити незмінним до приведення вироку до виконання в частині конфіскації всього належного їй майна на користь держави.

Вирок може бути оскаржений шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченій та прокурору.

На підставі ч. 15 ст. 615 КПК України, в умовах дії воєнного стану, повний текст вироку вручити учасникам судового провадження в день його проголошення.

Повідомлення про ухвалений вирок опублікувати на офіційному веб-сайті суду, в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

Суддя: ОСОБА_1