Справа № 461/3537/20 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/1299/23 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2024 року у м.Львові.

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Львівського апеляційного суду в складі:

під головуванням судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційними скаргами прокурора в кримінальному провадженні ОСОБА_6 , обвинуваченої ОСОБА_7 на вирок Галицького районного суду м.Львова від 24 листопада 2023 року відносно ОСОБА_7

з участю: прокурора ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_9 ,

обвинуваченої ОСОБА_7 ,

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Галицького районного суду м.Львова від 24.11.2023 року ОСОБА_7 визнано винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.345 КК України, та призначено їй покарання у виді одного року позбавлення волі.

На підставі п.3 ч.1 ст.49 КК України ОСОБА_7 звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.345 КК України у зв`язку із закінченням строків давності та провадженні в кримінальному провадженні закрито.

Згідно з вироком суду, ОСОБА_7 , 14.07.2017 року, приблизно о 18 год. 00 хв., перебуваючи поблизу будинку АДРЕСА_1 , діючи умисно, вкусила в праве передпліччя дільничного офіцера поліції Личаківського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_10 , який відповідно до ст.23 Закону України «Про Національну поліцію», виконував свої службові обов`язки із забезпечення публічної безпеки і порядку в публічних місцях, чим заподіяла останньому тілесні ушкодження у виді синця та саден на правій руці, які, згідно висновку експерта № 1049 від 18.07.2017 року, відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Таким чином, ОСОБА_7 вчинила дії, спрямовані на умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу тілесного ушкодження, у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.345 КК України.

В апеляційній скарзі прокурор, не оспорюючи вину, фактичні обставини та кваліфікацію дій обвинуваченої, просить оскаржуваний вирок відносно ОСОБА_7 змінити та звільнити ОСОБА_7 від призначеного покарання на підставі ч.5 ст.74, ст.49 КК України від призначеного судом покарання у зв`язку із закінченням строків давності.

Свої апеляційні доводи мотивують тим, що суд першої інстанції призначаючи ОСОБА_7 покарання за ч.2 ст.345 КК України мавби звільнити ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання, а не від кримінальної відповідальності. Прокурор вважає, що таке рішення суду першої інстанції суперечить вимогам законів про кримінальну відповідальність та кримінального процесуального, оскільки обвинувачена ОСОБА_7 заперечувала проти такого звільнення з мотивів того, що не визнає вину у скоєному.

Обвинувачена ОСОБА_7 в апеляційній скарзі просить вирок суду першої інстанції скасувати та провадження в кримінальному провадженні закрити у зв`язку із недоведеністю вчинення кримінального правопорушення.

На підтримання своїх апеляційних вимог обвинувачена покликається на те, що оскаржуваний вирок суду першої інстанції ґрунтується на припущеннях, в матеріалах кримінального провадження відсутні достатні та допустимі докази, що доводять її вину у скоєному та наявність факту самого кримінального правопорушення.

У судовому засіданні суду апеляційної інстанції обвинувачена та захисник підтримали власну апеляційну скаргу з наведених у них мотивів, та просили таку задоволити, а також заперечила проти апеляційної скарги прокурора

Прокурор заперечив апеляційну скаргу сторони захисту, з огляду на безпідставність такої, та підтримав власну апеляційну скаргу.

Колегія суддів, заслухавши доповідача про обставини справи і зміст апеляційних скарг, пояснення присутніх учасників судового провадження, вивчивши матеріали провадження, дослідивши доводи апеляційних скарг, встановила наступне.

Згідно ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ч.1 ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Колегія суддів вважає, що дані вимоги закону судом першої інстанції при ухваленні оскаржуваного вироку дотримані.

На переконання колегії суддів оскаржуваний вирок суду ухвалений на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом першої інстанції відповідно до ст.94 КПК України в їх сукупності, з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. У вироку суду наведено належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Згідно ст. 84 КПК України доказами у кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини кримінального провадження, навівши такі у вироку, та прийшов до обґрунтованого висновку, що ОСОБА_7 , умисно заподіяла потерпілому ОСОБА_10 тілесні ушкодження під час виконання ним своїх службових обов`язків з охорони громадського порядку, тобто вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.345 КК України.

Дані обставини підтверджуються наявними у матеріалах кримінального провадження доказами, яким суд першої інстанції надав належну правову оцінку та вірно взяв до уваги, обґрунтувавши своє рішення. Вирок суду відповідає вимогам ст. 374 КПК України, є законним, обґрунтованим та вмотивованим.

Суд першої інстанції, визнаючи ОСОБА_7 винною у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення, за наведених у вироку суду обставин, обґрунтовано послався у вироку на:

Покази потерпілого ОСОБА_10 про те, що на час подій, описаних в обвинувальному акті працював на посаді дільничного офіцера поліції сектору превенції Личаківського ВП ГУ НП у Л/о. 14.07.2017 р., о 13.45 год., його було задіяно на забезпечення публічного порядку в АДРЕСА_1 з нагоди прибуття Президента України ОСОБА_11 . Приблизно о 18 год. він і дільничний офіцер поліції сектору превенції Личаківського ВП ОСОБА_12 отримали вказівку від начальника Личаківського відділу поліції ОСОБА_13 , за особливими прикметами затримати невідому громадянку, яка намагалася проникнути в ресторан «Бачевських», де перебував Президент України, а також перед тим, намагалися вибігти напереріз під автомобілі його кортежу. Невідому громадянку, як потім з`ясувалось ОСОБА_7 , було зупинено на АДРЕСА_1 та після представлення, запропоновано пред`явити документи, що посвідчують її особу, від чого остання категорично відмовилась, а також відмовилась називати свої анкетні дані. На виконання вказівки підполковника поліції ОСОБА_13 , вказану громадянку було запрошено в приміщення Галицького ВП ГУНП у Л/о, у відповідь на що, остання почала втікати в напрямку ринку «Галицький», проігнорувавши законну вимогу працівника правоохоронного органу. В зв`язку з наведеним, до неї було застосовано фізичну силу для затримання та поміщення в службовий автомобіль марки «Тойота Пріус». Під час затримання ОСОБА_7 чинила фізичний опір працівникам поліції, наносила удари ногами по кузову службового автомобіля. В подальшому, під час руху в напрямку Галицького РВ в службовому автомобілі ОСОБА_7 поводячись агресивно, вкусила його за руку, чим спричинила тілесні ушкодження, після чого до останньої було застосовано спецзасіб «кайданки» та доставлено в Галицький РВ. В зв`язку з нанесенням йому тілесних ушкоджень ОСОБА_7 , він змушений був звернутися за медичною допомогою. За наслідками вказаних подій 14.07.2017 року ним було складено відповідний рапорт.

Покази допитаного в судовому засіданні свідка ОСОБА_14 про те, що на час подій, описаних в обвинувальному акті працював на посаді заступника начальника Личаківського ВП ГУНП у Л/о. 14.07.2017 р., він забезпечував охорону публічного порядку під час приїзду Президента України ОСОБА_11 , в зв`язку з чим о 13.45 год. прибув на АДРЕСА_2 . Приблизно о 17.40 год., помітили невідому громадянку, яка ходила кругом місця, куди повинен був прибути Президент України та постійно озиралась. В зв`язку з підозрілою поведінкою вказаної громадянки, як потім з`ясувалося ОСОБА_7 , його підлеглим працівникам ДОП Личаківського ВП ОСОБА_12 і ОСОБА_10 було надано вказівку про здійснення за нею спостереження з метою недопущення вчинення протиправних дій, оскільки остання попередньо намагалася проникнути у заклад, де перебував Президент України, маючи при собі поліетиленовий пакет з невідомим вмістом. Коли дана громадянка присіла на підвіконня будинку АДРЕСА_3 , вони, разом з ОСОБА_10 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , підійшли до неї, представились та попросили пред`явити документи, що посвідчують її особу, від чого остання категорично відмовилась в грубій формі. Вказаній громадянці було запропоновано прослідувати за ними для встановлення її особи, на що остання почала себе агресивно поводити, кричати та нецензурно висловлюватись на їх адресу. Коли прибув службовий автомобіль, їй було запропоновано в нього присісти, однак остання намагалася покинути місце події, в зв`язку з чим до неї була застосована фізична сила, взято за руки та супроводжено до службового автомобіля. При поміщенні в даний автомобіль, ОСОБА_7 чинила активний фізичний супротив, наносила удари ногами по автомобілю. В службовому автомобілі під час супроводження ОСОБА_15 до Галицького РВ присутній не був.

Покази допитаного свідка ОСОБА_12 в судовому засіданні про те, що на час подій, описаних в обвинувальному акті працював на посаді дільничного офіцера поліції сектору превенції Личаківського ВП ГУ НП у Л/о. 14.07.2017 р., він, по вказівці керівництва Личаківського НП ГУНП був залучений на масові заходи, в зв`язку з приїздом Президента України ОСОБА_11 та о 13.45 год., прибув на АДРЕСА_2 . Приблизно о 17.40 год., разом із дільничним офіцером поліції Личаківського ВП ГУНП у Л/о ОСОБА_10 отримали вказівку від заступника начальника Личаківського ВП ОСОБА_14 здійснювати спостереження за невідомою громадянкою, як в подальшому було встановлено ОСОБА_7 , в зв`язку з недопущенням вчинення нею протиправних дій, оскільки така намагалася проникнути в ресторан «Бачевських», де в цей час перебував Президент України. Остання поводила себе підозріло, часто міняла напрямок свого руху, ходила кругом вказаного закладу і в подальшому присіла на підвіконня фасаду будинку АДРЕСА_3 . Вони, разом з ОСОБА_10 , ОСОБА_14 та ОСОБА_13 , підійшли до вказаної громадянки, представились та попросили пред`явити документи, що посвідчують її особу, на що остання в грубій формі відповіла, що вона тут відпочиває, документів при собі не має, а представлятись відмовляється. В зв`язку з наведеним, їй було запропоновано прослідувати в Галицький РВ для з`ясування обставин її перебування поблизу місцязнаходження Президента України, однак остання почала кричати, нецензурно висловлювалась в їх бік, погрожувала звільненням. В подальшому, коли прибув екіпаж патрульної поліції, ОСОБА_7 було запропоновано присісти в автомобіль та прослідувати в ОСОБА_16 , від чого вона в категоричній формі відмовилась та намагалася покинути місце події. Після попередження про недопустимість протиправної поведінки, до ОСОБА_7 була застосована фізична сила, а саме взято за руки та супроводжено до службового автомобіля. При посадці в службовий автомобіль остання чинила активний фізичний супротив працівникам поліції, наносила удари ногами по службовому автомобілю, однак її було в такий поміщено. Під час руху службового автомобіля, він та ОСОБА_10 тримали її за руки та за ноги, оскільки остання пручалася та виривалася, а в подальшому вкусила ОСОБА_10 в праве передпліччя, після чого до неї було застосовано спецзасіб «кайданки». В подальшому ОСОБА_7 була доставлена в приміщення Галицького ВП та передана працівникам вказаного відділу.

Покази допитаного в судовому засіданні свідка ОСОБА_13 про те, що на час подій, описаних в обвинувальному акті, працював на посаді начальника Личаківського ВП ГУНП у Л/о та 14.07.2017 р., по вказівці керівництва ГУНП у Л/о був залучений на масові заходи, в зв`язку з приїздом Президента України ОСОБА_11 . В цей же день, о 13.45 год., прибув на АДРЕСА_2 . Приблизно о 17.40 год., він разом із своїм заступником ОСОБА_14 помітили невідому громадянку, як в подальшому з`ясувалось ОСОБА_7 , яка поводила себе підозріло, постійно озиралася, ходила кругом місця, де перебував Президент України, в зв`язку з чим працівникам поліції ОСОБА_17 та ОСОБА_18 було надано вказівку щодо спостереження за нею з метою недопущення вчинення протиправних дій, оскільки попередньо, вказана громадянка намагалася проникнути в ресторан «Бачевських», де перебував Президент України. Коли остання присіла на підвіконня фасаду будинку, по АДРЕСА_3 , вони, разом з ОСОБА_10 , ОСОБА_14 та ОСОБА_12 , підійшли до неї, представились та попросили пред`явити документи. У відповідь на їх прохання, ОСОБА_7 почала поводити себе агресивно, в грубій формі відмовилась представитись та надати документи, які посвідчують її особу, в зв`язку з чим її було запрошено прослідувати в Галицький РВ для з`ясування обставин, на що остання почала нецензурно висловлюватись на їх адресу та погрожувала звільненням. В подальшому, коли прибув екіпаж патрульної поліції, ОСОБА_7 було запропоновано присісти в автомобіль та прослідувати в ОСОБА_16 , від чого вона в категоричній формі відмовилась та намагалася покинути місце події. Після попередження про недопустимість протиправної поведінки, до ОСОБА_7 була застосована фізична сила, а саме взято за руки та супроводжено до службового автомобіля. При посадці в службовий автомобіль остання чинила активний фізичний супротив працівникам поліції та наносила удари ногами по службовому автомобілю. В службовому автомобілі під час супроводження ОСОБА_15 до Галицького РВ присутній не був, однак зі слів ОСОБА_10 йому стало відомо, що остання під час руху такого, вкусила його у праве передпліччя.

наказ № 2345 від 13.07.2017 року про забезпечення публічного порядку та безпеки під час перебування на території Львівської області особи відносно якої здійснюється державна охорона, яким затверджено розрахунок сил та засобів по забезпеченню публічного порядку та безпеки, а також забезпечення безпеки та безперешкодного руху транспортних засобів під час перебування на території Львівської області Президента України ОСОБА_11 14 липня 2017 року (а.м.к.п. 98);

розрахунок сил та засобів по забезпеченню публічної безпеки і порядку під час перебування 14 липня 2017 р. на території м.Львова Президента України ОСОБА_11 , затвердженого наказом ГУНП у Л/о № 2345 від 13.07.2017 року;

доручення № 89 від 13.07.2017 року, затвердженим начальником Личаківського ВП ГУНП ОСОБА_13 на забезпечення охорони публічної безпеки та порядку в м.Львові Президента України ОСОБА_11 у час проведення заходу з 16.15 год. до 17.15 год. 14 липня 2017 р. особовому складу Личаківського ВП ГУНП, в тому числі ОСОБА_14 , ОСОБА_12 , ОСОБА_10 (а.м.к.п. 97);

висновок службового розслідування по факту травмування дільничного офіцера поліції сектору превенції патрульної поліції Личаківського ВП ГУНП у Львівській області капітана поліції ОСОБА_10 , затвердженого 15 листопада 2017 року Начальником ГУНП у Львівській області ОСОБА_19 , згідно якого встановлено, що дільничний офіцер поліції сектору превенції патрульної поліції Личаківського ВП ГУНП у Львівській області капітана поліції ОСОБА_10 отримав тілесні ушкодження при виконанні службових обов`язків (а.м.к.п. 91-95);

довідку, видану Міським травматологічним пунктом АДРЕСА_4 від 14.07.2017 року, згідно даних якої ОСОБА_10 14.07.2017 року звернувся в травмпункт з-приводу кусаної рани правого передпліччя (а.м.к.п. 89);

висновок експерта № 1049 від 18.07.2017 року, згідно даних якого у ОСОБА_10 виявлено синець та садна на правій руці, які утворились від дії тупих педметів з обмеженою поверхнею, могли виникнути від дії зубів людини внаслідок укусу 14 липня 2017 року, як вказує потерпілий та відносяться до легкого тілесного ушкодження.

На переконання колегії суддів вищенаведені у сукупності докази, які обґрунтовано визнано судом першої інстанції допустимими, належними, достатніми та достовірними, повністю доводять винуватість ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого ї' кримінального правопорушення. Висновки суду першої інстанції, викладені в оскаржуваному вироку, відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, які судом першої інстанції встановлені повно.

Виходячи з вище викладеного, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про відсутність законних та обґрунтованих підстав для задоволення апеляційної скарги обвинуваченої ОСОБА_7 ..

Відповідно до ч.3 ст.285 КПК України підозрюваному, обвинуваченому, який може бути звільнений від кримінальної відповідальності, повинно бути роз`яснено суть підозри чи обвинувачення, підставу звільнення від кримінальної відповідальності і право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави. У разі якщо підозрюваний чи обвинувачений, щодо якого передбачене звільнення від кримінальної відповідальності, заперечує проти цього, досудове розслідування та судове провадження проводяться в повному обсязі в загальному порядку.

Згідно з п.3 ч.1 ст.49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло п`ять років з дня вчинення злочину середньої тяжкості.

Відповідно до ч.5 ст.74 КК України особа також може бути за вироком суду звільнена від покарання на підставах, передбачених статтею 49 цього Кодексу.

Зазначених вимог закону при постановленні вироку судом першої інстанції враховано не було, зокрема призначивши обвинуваченій ОСОБА_7 покарання за ч.2 ст.345 КК України суд необґрунтовано звільнив останню від кримінальної відповідальності та закрив провадження у справі, оскільки обвинувачена ОСОБА_7 заперечувала закриття кримінального провадження на підставі закінчення строків притягнення до кримінальної відповідальності, а тому суд постановляючи вирок та призначаючи покарання мав би застосувати вимоги ст.74 КК України та звільнити обвинувачену ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання у зв`язку зі спливом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Таким чином, апеляційна скарга прокурора на переконання суду апеляційної інстанції є підставною та підлягає до задоволення, а вирок суду першої інстанції слід змінити, привівши його у відповідність до вимог кримінального та кримінального процесуального законів.

Керуючись ст.ст.376, 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу обвинуваченої ОСОБА_7 залишити без задоволення, а апеляційну скаргу прокурора в кримінальному провадженні ОСОБА_6 - задоволити.

Вирок Галицького районного суду м.Львова від 24 листопада 2023 року відносно ОСОБА_7 змінити.

Вважати ОСОБА_7 засудженою за скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.345 КК України, до покарання у виді одного року позбавлення волі.

На підставі ч.5 ст.74, ст.49 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання у зв`язку із закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

В решті вирок суду першої інстанції залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції на протязі трьох місяців з моменту її проголошення.

Головуючий:

Судді: