Справа № 308/2111/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 квітня 2024 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду у м. Ужгород клопотання прокурора Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження №0001182 відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12.07.2013 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України у зв`язку з не встановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення та закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності в порядку п.3-1 ч.1 ст.284 КПК України, -

ВСТАНОВИВ:

До Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області надійшло клопотання прокурора Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження №0001182 відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12.07.2013 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України у зв`язку з не встановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення та закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності в порядку п.3-1 ч.1 ст.284 КПК України.

В обґрунтування клопотання прокурор зазначив, Ужгородською окружною прокуратурою здійснюється процесуальне керівництво досудовим розслідуванням, яке проводиться слідчим відділенням відділу поліції №1 Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області у кримінальному провадженні під №0001182 від 12.07.2013 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України. Досудовим розслідуванням з`ясовано, що 12.07.2013 о 03:55 до ч/ч Ужгородського РВ УМВС України в Закарпатській області надійшло повідомлення від помічника оперативного чергового МНС - Зелецький, про те, що, за адресою: АДРЕСА_1 , відбулося займання автомобіля марки «HONDA» модель «PILOT» днз «А07747АХ», 2011 р.в., який належить громадянці ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 . Також у ході досудового розслідування повідомлення про підозру в межах кримінального провадження не здійснювалося. Слідством наразі не встановлено особу, причетну до вчинення даного кримінального правопорушення, та можливість така вичерпана.

Із матеріалів кримінального провадження вбачається, що часом вчинення кримінального правопорушення є 12.07.2013, тобто строки, передбачені п. 4 ч. 1 ст. 49 КК України, минули.

Прокурор в судове засідання не з`явився, при цьому 26.02.2024 року до суду подав заяву, в якій просить провести розгляд клопотання без його участі, клопотання підтримує повністю.

Розглянувши подане прокурором клопотання, дослідивши матеріали кримінального провадження №0001182 від 12.07.2013 року, суд приходить до наступного висновку.

Згідно п. 3-1 ч.1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається, якщо не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, крім випадків вчинення особливо тяжкого злочину проти життя чи здоров`я особи або злочину, за який згідно із законом може бути призначено покарання у виді довічного позбавлення волі. Учасники кримінального провадження мають право заявляти клопотання прокурору про закриття кримінального провадження за наявності передбачених цим пунктом підстав.

Відповідно до абз. 4 ч. 4 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом з підстави, передбаченої пунктом 3-1 частини першої цієї статті. Закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 3-1 частини першої цієї статті, здійснюється судом за клопотанням прокурора.

Відповідно до ч. 1 ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: 1) два роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі; 2) три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років; 3) п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини; 4) десять років - у разі вчинення тяжкого злочину; 5) п`ятнадцять років - у разі вчинення особливо тяжкого злочину.

У відповідності до санкції ч. 2 ст. 194 КК України, умисне знищення або пошкодження чужого майна, що заподіяло шкоду у великих розмірах, вчинене шляхом підпалу, вибуху чи іншим загальнонебезпечним способом, або заподіяло майнову шкоду в особливо великих розмірах, або спричинило загибель людей чи інші тяжкі наслідки, карається позбавленням волі на строк від трьох до десяти років.

За правилами, визначеними ч. 4 ст. 12 КК України, тяжким злочином є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше двадцяти п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше десяти років..

З врахуванням наведеного кримінальне правопорушення, передбачене ч ч. 2 ст. 194 КК України відноситься до тяжких злочинів.

Відповідно до пункту 3 ч. 1 ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності зокрема у разі, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло десять років - у разі вчинення тяжкого злочину.

Варто зазначити, що неповнота досудового розслідування не може впливати на обов`язок суду закрити кримінальне провадження на підставі положень ст. 284 КПК України за наявності передбачених для цього законом підстав. Невиконання слідчим окремих слідчих та процесуальних дій, що призвело до спливу строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, не може впливати на обов`язок суду закрити кримінальне провадження на підставі положень ст. 284 КПК України за наявності передбачених для цього законом підстав. Перевірка правильності кваліфікації кримінального правопорушення в межах розгляду клопотання прокурора не передбачена КПК України, тому суд розглядає клопотання прокурора про закриття кримінального провадження в межах правової кваліфікації за ч. 2 ст. 194 КК України, за якою проводилось досудове розслідування.

Аналогічна правова позиція була викладена в увалах Верховного Суду: від 25.01.2021 року у справі №397/282/20 (провадження № 51-300ск21), від 12.03.2021 року у справі № 379/1594/19 (провадження № 51-1246ск21), від 16.08.2021 року у справі №941/996/20 (провадження № 51-3913ск21).

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що слідчим відділенням відділу поліції №1 Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні №0001182 відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12.07.2013 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що 12.07.2013 о 03:55 до ч/ч Ужгородського РВ УМВС України в Закарпатській області надійшло повідомлення від помічника оперативного чергового МНС - Зелецький, про те, що, за адресою: АДРЕСА_1 , відбулося займання автомобіля марки «HONDA» модель «PILOT» днз «А07747АХ», 2011 р.в., який належить громадянці ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Також, вбачається, що досудове розслідування у даному кримінальному провадженні розпочато за заявою (повідомленням) гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканки АДРЕСА_1 , про те, що невстановлені особи 12.07.2013 року біля 03 год. 00 хв., підпалили належний їй автомобіль марки «HONDA» модель «PILOT», днз НОМЕР_1 , 2011 року випуску, який знаходився на території дворогосподарства за її місцем проживання.

З наданих суду матеріалів встановлено, що під час досудового розслідування допитано ряд свідків, проведено судово-хімічну, пожежно-технічну експертизи, отримано тимчасові доступи до речей та документів, проведено слідчий експеримент.

Також серед іншого, у вказівках т.в.о. начальника СУ УМВС України в Закарпатській області ОСОБА_5 від 30.07.2013 року зазначено про необхідність допитати ОСОБА_6 з обставин, які мають значення в кримінальному провадженні.

Згідно вказівок прокурора Ужгородської міжрайонної прокуратури ОСОБА_7 від 25.11.2013 року зазначено про необхідність допитати з приводу обставин даної події потерпілу ОСОБА_4 . Однак, матеріали справи не містять жодних даних про виконання слідчими таких вказівок.

Крім того, згідно вказівок першого заступника начальника - начальника СУ УМВС України в Закарпатській області ОСОБА_8 від 29.01.2014 року №7/360 вказано про необхідність допитати додатково ОСОБА_6 про можливі наявні в нього підозри стосовно осіб, які на його думку могли вчинити підпал автомобіля.

Разом з тим, із матеріалів кримінального провадження вбачається, що під час досудового розслідування не було допитано ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , про що було зазначено у вказаних вище вказівках, в порядку ст. ст. 36, 39 КПК України від 30.07.2013, 25.11.2013 та 29.01.2014.

На підставі наведеного вище, суд вважає, що органом досудового розслідування не здійснено всіх необхідних заходів для встановлення особи, яка може бути причетна до кримінальних правопорушень, а тому твердження прокурора про те, що органом досудового розслідування проведено ряд слідчих (розшукових) дій, однак не встановлено осіб, які вчинили кримінальне правопорушення, а тому повідомлення про підозру не здійснювалось, не є достатньою підставою для закриття кримінального провадження на підставі п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження повинно бути закритим тільки після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів, а у положенні п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України законодавцем встановлено імперативне правило, за яким суд приймає рішення про закриття кримінального провадження у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за умови, якщо не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення.

Так, у постанові від 23 лютого 2021 року (справа № 397/42/20) Верховний Суд зазначив, що приймаючи рішення про задоволення клопотання прокурора і закриття кримінального провадження з підстав закінчення строків, визначених ст. 49 КК України, однак із вказівкою на встановлення конкретних осіб, які причетні до вчинення злочину, суд допустив протиріччя з нормою процесуального закону, яке призвело до істотного порушення вимог кримінального процесуального закону.

Враховуючи наведене, суд вважає, що органом досудового розслідування не виконано вимоги кримінального процесуального закону, зокрема не забезпечено виконання приписів ст. 2 КПК, якими визначенні завдання кримінального провадження, оскільки належні та ефективні заходи, спрямовані на розкриття кримінального правопорушення, а також встановлення та притягнення винуватої особи до кримінальної відповідальності, здійснені не були.

За таких підстав, суд приходить до висновку, що клопотання про закриття кримінального провадження на підставі п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 12, 49 КК України, ст.ст. 284, 372, 392, 395, 532 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання прокурора Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження №0001182 відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12.07.2013 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України у зв`язку з не встановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення та закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності в порядку п.3-1 ч.1 ст.284 КПК України, - відмовити.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя Ужгородського міськрайонного

суду Закарпатської області ОСОБА_1