19.04.2024
Справа №642/1744/24
Провадження №1-кс/642/1130/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2024 року слідчий суддя Ленінського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , представника заявниці адвоката ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу представника заявника ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого другого слідчого відділу (з дислокацією в м. Харкові) ТУ ДБР, розташованого в м. Полтаві щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, -

В С Т А Н О В И В:

До суду звернулася представник заявниці ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_3 зі скаргою на бездіяльність слідчого другого слідчого відділу (з дислокацією в м. Харкові) ТУ ДБР, розташованого в м. Полтаві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

В обґрунтування скарги зазначено, що ОСОБА_4 направлено засобами поштового зв`язку Укрпошта заяву від 25.01.2024 про вчинення дій, що містять ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ст. 129 КК України до ТУ ДБР, розташованого в м. Полтава.

Про те, що дана заява отримана ТУ ДБР, розташованого в м. Полтава, свідчить, рекомендоване повідомлення від Укрпошти, згідно якого відправлення вручене 27.03.2024. В поданій заяві містилися дані, що 05.09.2023 ОСОБА_4 , знаходилась за своїм місцем мешкання АДРЕСА_1 , де гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , являючись військовослужбовцем ЗСУ, в присутності свідків, почав на її адресу висловлювати погрози вбивством, якщо вона не вчинить дії, які він вимагає від неї. Дані погрози ОСОБА_4 розцінюю як реальні, бо останній тривалий час знаходиться в зоні бойових дій, має зброю, має відповідні психологічні вади. Зазначені погрози гр-ка ОСОБА_4 зафіксувала на аудіозапис, так як останній тривалий час погрожує їй фізичною розправою. Відразу, подати заяву до правоохоронних органів боялася, так як останній погрожував їй. По теперішній час, останній чинить психологічний вплив на неї, а тому вважає, що її життя та здоров`я знаходяться в небезпеці. Після цього жодних дій, спрямованих на внесення наданих заявником відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань та здійснення досудового слідства даним органом досудового слідства не вчинялося. Таким чином, Другим СВ ТУ ДБР, розташованого в м. Полтаві (з дислокацією у м. Харкові), всупереч ст. 214 КПК України було допущено бездіяльність, так як внесення відомостей про злочин до ЄРДР за вищевказаною заявою відноситься до повноважень Другого СВ ТУ ДБР, розташованого в м. Полтаві (з дислокацією у м. Харкові).

Представник заявника адвокат ОСОБА_3 у судовому засіданні скаргу підтримала в повному обсязі, просила її задовольнити.

Представник другого слідчого відділу (з дислокацією в м. Харкові) ТУ ДБР, розташованого в м. Полтаві в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, заяв чи клопотань на адресу суду не надав, поважні причини неявки суду не повідомив.

Слідчий другого слідчого відділу (з дислокацією в м. Харкові) ТУ ДБР, розташованого в м. Полтаві ОСОБА_6 подав до суду заяву, відповідно до якої відомості у вказаній ОСОБА_4 заяві про вчинення злочину можливо містять ознаки кримінального правопорушення - злочину, розслідування якого не відноситься до компетенції Державного бюро розслідувань, тому таке звернення 29.03.2024 скеровано за підслідністю до ГУНП в Харківській області для прийняття рішення згідно чинного законодавства.

Прокурор Харківської обласної прокуратури в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, заяв чи клопотань на адресу суду не надав, поважні причини неявки суду не повідомив.

У відповідності до ст. 306 КПК України неявка особи, дії, бездіяльність якої оскаржується, не перешкоджає розгляду скарги.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали справи та вислухавши адвоката приходить до наступного.

Згідно ст. 2 КПК України основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден не винуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно з ч. 1 ст. 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КПК України, під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства. Частиною 6 вказаної статті регламентовано, що у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 КПК України.

Порядок внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань визначений у статті 214 КПК України.

Відповідно до ч.5 ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Так, ч.1 ст.214 КПК України передбачено, що слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Частиною 2 цієї статті визначено, що досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань. При цьому, в реєстрі, серед іншого, згідно з п.4, 5 ч. 5 ст. 214 КПК України, зазначається короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність. Аналогічні вимоги закріплені у Положенні про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, затвердженому Наказом Генерального прокурора від 30.06.2020 № 298.

Частина 2 Глави 1 Розділу ІІ вказаного Положення закріплює, що відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела, повинні відповідати вимогам пункту 4 частини п`ятої статті 214 КПК України, зокрема - мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Положення ст. 214 КПК перебувають у взаємозв`язку з ч.1 ст.2 КК, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого ним Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу злочину - кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Отже, для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР заявник у повідомленні про кримінальне правопорушення має зазначити конкретні, відомі йому обставини об`єктивної сторони такого правопорушення (яке саме кримінальне правопорушення відбулось, де, коли, в чому полягало, які особи, причетні до його скоєння тощо). Такі обставини можуть бути неповними (в силу недостатньої обізнаності заявника, неочевидності вчинення кримінального правопорушення, з огляду на початкову стадію сприйняття та дослідження цих подій чи з інших причин), але в той же час достатніми для попередньої кваліфікації реєстраторами ЄРДР такого діяння саме як кримінального правопорушення (кваліфікації за статтею, частиною статті КК України). Вказане узгоджується з позицією, викладеною в Узагальненні Вищого спеціалізованого суду України № 9-49/0/4-17 від 12 січня 2017 року, за якою КПК України дійсно передбачає внесення до ЄРДР інформації на підставі заяв та повідомлень про кримінальне правопорушення, а не будь-яких заяв, які надходять до органів досудового розслідування при здійсненні ними своїх повноважень.

У свою чергу, якщо ж зі змісту повідомлення про кримінальне правопорушення є очевидним, що обставини, викладені в ньому, не свідчать про те, що існує ймовірність вчинення будь-якого кримінального правопорушення і ці обставини для отримання зазначеного вище висновку не потребують перевірки засобами кримінального процесу або в силу його занадто абстрактного характеру неможливо встановити ні попередню кваліфікацію кримінального правопорушення, ні предмет, межі та напрямок досудового розслідування, яке ініціюється заявником, то такі повідомлення не мають вноситися до ЄРДР.

Аналіз зазначених правових норм свідчить про те, що повноваженнями щодо оцінки відомостей, повідомлених потерпілим чи наведених у заяві, чи виявлених з іншого джерела, як таких, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наділені лише слідчий, дізнавач, прокурор, що також узгоджується із загальними засадами кримінального судочинства, в тому числі принципом диспозитивності щодо розподілу процесуальних функцій. Тобто такі функції входять до виключних дискреційних повноважень органу досудового розслідування та прокурора.

Разом з цим, зміст ч.1 ст.214 КПК України не зобов`язує слідчого, дізнавача чи прокурора вносити до ЄРДР всі прийняті та зареєстровані ними заяви, зокрема ті, що не містять у собі відомостей про склад кримінального правопорушення, передбаченого діючим КК України.

У постанові від 01.12.2022 року у справі №522/7836/21 (провадження №51-2328км22) Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду констатував той факт, що слідчий суддя під час здійснення судового контролю може скасовувати постанови слідчого/прокурора та зобов`язувати вчиняти певні дії передбачені КПК України, однак при цьому не повинен втручатися в процесуальну діяльність слідчого.

Виходячи з цього, слідчий суддя, на етапі проведення досудового розслідування, не виконує функції слідчого у провадженні, а лише забезпечує судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, та позбавлений повноважень надати вказівку слідчому щодо прийняття конкретного за змістом процесуального рішення, адже слідчий є самостійним у своїй процесуальній діяльності.

Отже, закон передбачає необхідність попередньої оцінки (аналізу) слідчим, прокурором, повідомлення про вчинене кримінального правопорушення на предмет викладення в ньому інформації саме про кримінальне правопорушення на основі критеріїв викладених вище і тільки після прийняття рішення органом досудового розслідування щодо заяви про вчинення кримінального провадження слідчим суддею, у разі оскарження заявником бездіяльності уповноваженої особи щодо невнесення відомостей до ЄРДР, може бути надана оцінка заяві про вчинення кримінального провадження та прийнятому органом досудового розслідування рішенню. Наявність такої оцінки є обов`язковою для здійснення функції судового контроля слідчим суддею, тобто носить цілком преюдиціальний характер.

Судовим розглядом встановлено, що ОСОБА_4 направлено засобами поштового зв`язку Укрпошта заяву від 25.01.2024 про вчинення дій, що містять ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ст. 129 КК України до ТУ ДБР, розташованого в м. Полтава.

Про те, що дана заява отримана ТУ ДБР, розташованого в м. Полтава, свідчить, рекомендоване повідомлення від Укрпошти, згідно якого відправлення вручене 27.03.2024. В поданій заяві містилися дані, що 05.09.2023 ОСОБА_4 , знаходилась за своїм місцем мешкання АДРЕСА_1 , де гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , являючись військовослужбовцем ЗСУ, в присутності свідків, почав на її адресу висловлювати погрози вбивством, якщо вона не вчинить дії, які він вимагає від неї.

Другим слідчим відділом (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, розглянуто звернення ОСОБА_4 від 19.03.2024 (вх. № П-1819/п-24 від 26.03.2024) щодо можливих неправомірних дій військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_5 , який висловив погрозу вбивством на адресу останньої.

Як вбачається з повідомлення другого слідчого відділу (з дислокацією в м. Харкові) ТУ ДБР, розташованого в м. Полтаві від 29.03.2024 Вих. №Л-1819/п-24/15-02/2/1451/24, відомості у вказаній ОСОБА_4 заяві про вчинення злочину можливо містять ознаки кримінального правопорушення злочину, передбаченого ст.129 КК України, розслідування якого не відноситься до компетенції Державного бюро розслідувань, тому таке звернення 29.03.2024 скеровано за підслідністю до ГУНП в Харківській області для прийняття рішення згідно чинного законодавства.

Тому, на час розгляду скарги, відсутні підстави для зобов`язання уповноважених осіб Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві вносити до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості за повідомленнями про вчинені кримінальні правопорушення, які фактично у провадженні цього відділу не знаходяться, а передані до ГУНП в Харківській області.

Розглядаючи скаргу в межах заявлених вимог, за змістом вимог КПК України (ст. ст. 26, 303 КПК України), слідчий суддя не може за власною ініціативою визначати чи змінювати конкретного суб`єкта оскарження, враховуючи також вимоги щодо підсудності скарги.

Виходячи з наведеного, оскільки вказаним у скарзі суб`єктом оскарження Другим слідчим відділом (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві скеровано заяву скаржника до іншого органу, підстави до задоволення скарги представника заявника ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого другого слідчого відділу (з дислокацією в м. Харкові) ТУ ДБР, розташованого в м. Полтаві щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за її заявою від 19.03.2023 відсутні.

Згідно ст. 94 КПК України, слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

З огляду на вищенаведені обставини, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення скарги, оскільки спрямування за результатами розгляду його звернення до ГУНП в Харківській області, для розгляду в межах компетенції відповідає вимогам ст. 216 КПК України.

На підставі вищенаведеного, керуючись статтями 303-308, 369-372 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні скарги представника заявника ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого другого слідчого відділу (з дислокацією в м.Харкові) ТУ ДБР, розташованого в м. Полтаві щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відмовити.

Ухвалу може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня проголошення ухвали. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 5 днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Повний текст ухвали виготовлено 19.04.2024.

Слідчий суддя ОСОБА_1