Справа № 747/117/24
Провадження № 1-кп/747/20/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.04.2024 року смт Талалаївка

Талалаївський районний суд Чернігівської області в складі

головуючої судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Талалаївка кримінальне провадження № 0001592 від 09 грудня 2023 року по обвинуваченню

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Верхнячка Христинівского району Черкаської області, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, військовозобов`язаного, військовослужбовця ЗСУ, військова частина НОМЕР_1 , раніше не судимого в силу ст 89 КК України, -

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст 296 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_4

обвинуваченого - ОСОБА_3

захисника - ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 01.12.2023 року № 13 старший солдат ОСОБА_3 зарахований до списків особового складу військової частин и та призначений на посаду водія 3 зенітного кулеметного відділення 3 зенітного кулеметного взводу 1 зенітної кулеметної роти військової частини НОМЕР_1 . 23.11.2023 року старшому солдату ОСОБА_3 видано автоматичну вогнепальну зброю АКМ № НОМЕР_2 та 120 патронів до неї. 09 грудня 2023 року близько 07.00 год ОСОБА_3 , знаходячись за місцем тимчасового помешкання по АДРЕСА_2 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, вийшов з будинку на територію домогосподарства, після чого, грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, що виразилось в порушенні спокою та відпочинку громадян, зневажливому ставленні до громадського порядку, загальновизнаних правил поведінки і моральності, демонструючи байдуже ставлення до суспільних відносин, з особливою зухвалістю, використовуючи закріплену за ним автоматичну вогнепальну зброю АКМ № НОМЕР_2 , здійснив три постріли в гараж, який розташований на території господарства, та два постріли в повітря. Після цього в цей же день ОСОБА_3 , продовжуючи свою злочинну діяльність, зайшов до будинку по АДРЕСА_2 , де на той час перебували військовослужбовці військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , а також цивільна особа ОСОБА_9 . Діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, грубо порушив громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, демонструючи байдуже ставлення до суспільних відносин, з особливою зухвалістю, використовуючи закріплену за ним автоматичну вогнепальну зброю АКМ № НОМЕР_2 , здійснив один постріл у стелю, після чого, тримаючи в руках зброю, висунув словесну вимогу військовослужбовцям ОСОБА_6 та ОСОБА_7 передати йому боєкомплекти до їхньої стрілецько зброї. Йому було передано чотири магазини до стрілецької вогнепальної зброї, споряджені патронами. Далі ОСОБА_3 , продовжуючи свої злочинні дії, поводячись агресивно, вийшов з будинку на подвір`я та, грубо порушуючи громадський порядок, використовуючи закріплену за ним автоматичну вогнепальну зброю АКМ № НОМЕР_2 , здійснив не менше вісімдесяти шести хаотичних пострілів, в результаті чого було пошкоджено паркан домогосподарства, вхідні двері до будинку, господарське приміщення. Після цього ОСОБА_3 повернувся до будинку, де його було обеззброєно військовослужбовцем ОСОБА_7 та на місце події викликано працівників поліції.

Таким чином, своїми діями, які виразились в грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалась особливою зухвалістю із застосуванням вогнепальної зброї, ОСОБА_3 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст 296 КК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненому визнав в повному обсязі і суду показав, що 09 грудня 2023 року зранку він трохи випив, тоді вийшов надвір і вистрілив з автомата уверх та в гараж, потім повернувся в будинок, вистрілив там в стелю, взяв у товаришів по службі ще чотири магазини до зброї, вийшов надвір, там уже хаотично стріляв у повітря. Чому так сталося, наразі пояснити не може, можливо тоді нервував, у скоєному розкаюється, запевнив суд, що більше подібне не повториться, на даний час продовжує службу в лавах ЗСУ, подібних випадків після цього не траплялось.

Таким чином, в ході допиту обвинуваченого було встановлено, що ОСОБА_3 свою винність у вчиненому діянні визнав повністю і суду дав показання, що вчинив злочин саме при викладених обставинах, тому на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України суд, при визначенні обсягу доказів, визнав недоцільним дослідження доказів, поданих на підтвердження події кримінального правопорушення та винуватості обвинуваченого у його вчиненні, а обмежився допитом обвинуваченого, та дослідженням досудової доповіді органу пробації від 12.04.2024 року і характеризуючих матеріалів на обвинуваченого, долучених прокурором в судовому засіданні до матеріалів кримінального провадження за згодою обвинуваченого та захисника, та у відповідності до ст. 88 КПК України визнаних допустимими за погодженням сторін. Суд встановив, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин і у суду немає сумнівів у добровільності та істинності його позиції. Обвинуваченому роз`яснено, що у такому випадку він буде позбавлений права оспорювати ці фактичні обставини справи у апеляційному порядку.

Таким чином, суд приходить до висновку, що ОСОБА_3 грубо порушив громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалась особливою зухвалістю із застосуванням вогнепальної зброї, та вважає доведеною вину обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст 296 КК України.

Призначаючи покарання суд, у відповідності до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також те, що покарання має бути необхідне і достатнє для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень і те, що згідно ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. Визначені у ст.65 КК України загальні засади призначення покарання наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності - призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, а також призначення покарання нижчого, ніж передбачене санкцією статті (частини статті), завданням якої є виправлення та попередження вчинення нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання.

Згідно ст. 12 КК України злочин, за яким кваліфіковано дії обвинуваченого, відноситься до тяжкого злочину. До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому відповідно до ст. 66 КК України, суд відносить щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину. До обставини, що обтяжує покарання обвинуваченому у відповідності до ст. 67 КК України, суд відносить вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння. По місцю проживання обвинувачений характеризується позитивно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, на даний час є діючим військовослужбовцем ЗСУ, по місцю служби характеризується позитивно, щиро розкаюється у вчиненому злочині. Також в ході судового розгляду шляхом дослідження досудової доповіді органу пробації було встановлено, що ризик вчинення повторного кримінального правопорушення та ризик небезпеки для суспільства та окремих осіб органом пробації оцінений як середній, виправлення ОСОБА_3 можливе без обмеження або позбавлення волі на певний строк, тобто існує реальна можливість його виправлення без ізоляції від суспільства. Орган пробації вважає доцільним покладення на правопорушника додаткових обов`язків, передбачених ст. 76 КК України. Крім того, судом при призначенні покарання враховується і бажання ОСОБА_3 продовжувати військову службу в ЗСУ, хоча під час служби отримав акуботравму, але на даний час перебуває в лавах ЗСУ.

Тому, керуючись принципами гуманності, необхідності і достатності покарання для виправлення обвинуваченого та запобігання новим кримінальним правопорушенням, суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства, та враховуючи обставини справи, вважає за можливе призначити покарання в межах санкції статті обвинувачення з встановленням іспитового строку, що дасть можливість обвинуваченому оцінити свої дії та стати на шлях виправлення і яке, на думку суду, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень. За таких обставин, з врахуванням досудової доповіді органу пробації, суд приходить до висновку, про можливість застосування відносно ОСОБА_3 положення ст. 75 КК України та звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням іспитовим строком, встановленим законом, з покладенням певних обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, оскільки його виправлення можливе без ізоляції від суспільства, в умовах перебування на військовій службі та здійснення за ним контролю з боку командира військової частини, а в разі звільнення з військової служби - органом пробації. Саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для виправлення та попередження вчинення обвинуваченим нового кримінального правопорушення, досягнення мети, визначеної ст. 50 КК України, оскільки справедливість покарання визначається з урахуванням інтересів усіх суб`єктів кримінально-правових відносин, а також інших осіб з погляду підвищення рівня їх безпеки шляхом запобігання вчиненню нових злочинів і надання підстав правомірно очікувати відповідну протиправному діянню реакцію держави, що є важливим чинником юридичної захищеності людини. При прийнятті такого рішення, суд враховує, що через дотримання засад призначення покарання реалізуються принципи справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Суд не вбачає підстав для обрання будь-якого виду запобіжного заходу обвинуваченому до набрання даним вироком законної сили. Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся. Долю речових доказів необхідно вирішити у відповідності до ст 100 КПК України.

В ході досудового слідства по справі було проведено ряд судових експертиз фахівцями Чернігівського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру вибухово-технічну експертизу, комп`ютерно-технічну експертизу та експертизу зброї. Відповідно до обвинувального акту та довідок Чернігівського НДЕКЦ витрати на залучення експертів на проведення експертиз під час досудового розслідування, що є документально підтвердженими процесуальними витратами по справі, пов`язаними із залученням експерта, складають загальну суму 34 834 грн 88 коп. Положенням чинного КПК України, зокрема ч.2 ст. 124 цього Кодексу, покладено на суд обов`язок у разі ухвалення обвинувального вироку стягнення з обвинуваченого на користь держави документально підтверджених витрат на залучення експерта. Тому у відповідності з ч. 2 ст. 124 КПК України процесуальні витрати по справі в сумі 34 834 грн 88 коп підлягають стягненню із обвинуваченого на користь держави.

Керуючись ст. 373, 374 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, і призначити йому покарання за даною статтею у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком 2 (два) роки, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього, відповідно до ст. 76 КК України, обов`язки, а саме:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

- виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою «Попередження вживання психоактивних речовин»

Відповідно до ч. 4 ст. 76 КК України, на період військової служби ОСОБА_3 нагляд за ним, як за особою, звільненою від відбування покарання з випробуванням, здійснюється командиром військової частини. У разі звільнення ОСОБА_3 з військової служби такий нагляд здійснюється уповноваженим органом з питань пробації за місцем проживання, роботи або навчання засудженого.

Зняти арешт, накладений ухвалою слідчого судді Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 13 грудня 2023 року на речові докази бушлат військової розмальовки, 93 (дев`яносто три) гільзи калібру 7, 62 мм, вогнепальну зброю АКМ № НОМЕР_2 , 4 (чотири) магазини від автоматичної вогнепальної зброї, сервер від відеокамер з маркуванням LUX DVR з блоком живлення.

Речові докази по справі, які знаходяться в кімнаті зберігання речових доказів Прилуцького РВП :

- бушлат військової розмальовки повернути ОСОБА_3

- 93 (дев`яносто три) гільзи калібру 7,62 мм, вогнепальна зброя АКМ № МК 3742, 4 (чотири) магазини від автоматичної вогнепальної зброї, сервер від відеокамер з маркуванням LUX DVR з блоком живлення повернути командиру військової частини НОМЕР_1 .

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів, в сумі 34 834 (тридцять чотири тисячі вісімсот тридцять чотири) грн 88 коп

Запобіжний захід ОСОБА_3 до вступу вироку в законну силу не обирати.

Вирок може бути оскаржений до Чернігівського апеляційного суду протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1