ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 646/5057/24 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження апел.суду №11-кп/818/1386/24 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря - ОСОБА_5 ,

обвинуваченого - ОСОБА_6

захисника - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду м. Харкова матеріали за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника- адвоката ОСОБА_7 на ухвалу Червонозаводського районного суду м. Харкова від 08 травня 2024 року про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000016 від 02.01.2024 за частиною 4 статті 185, частиною 1 статті 357 КК України, -

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 08 травня 2024 року задоволено клопотання прокурора та продовжено обвинуваченому ОСОБА_6 строк тримання під вартою до 06.07.2024 року включно, із раніше визначеним розміром застави у сумі 60 560 гривень, при внесенні якої обвинувачений підлягає звільненню з-під варти, з покладенням на нього наступних обов`язків: прибувати до суду на першу вимогу; не відлучатися з населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу прокурора або суду; повідомляти прокурора та суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утриматися від спілкування з потерпілими та свідками у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000016 від 02.01.2024.

Не погодившись з вказаною ухвалою, обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник - адвокат ОСОБА_7 подали апеляційні скарги.

Захисник обвинуваченого просить ухвалу суду від 08.05.2024 скасувати, застосувати до обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту або застави у меншому розмірі. Апеляційні вимоги захисник мотивує тим, що застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є занадто суворим, а розмір застави є непомірним для обвинуваченого. Жоден ризик стороною обвинувачення не доведений. Захисник вказує, що обвинувачений вину визнав повністю, бажає захищати Батьківщину. Одночасно зазначає, що пред`явлена підозра необгрунтована. Захисник вважає, що в ухвалі суду необгрунтовано неможливості застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу.

Обвинувачений ОСОБА_6 в своїй апеляційній скарзі, з урахуванням доповнень, просить скасувати ухвалу суду від 08.05.2024, постановити нову ухвалу, якою застосувати запобіжний захід не пов`язаний із триманням під вартою або замінити на подальше навчання у таборі військової підготовки, з подальшим проходженням військової служби.

Обгрунтовуючи апеляційну скаргу, обвинувачений вказує, що має місце реєстрації в Полтавській області, проживав у м. Харків з ОСОБА_8 , з якою перебуває тривалий час у стосунках, у розшуку раніше не перебував, завжди дотримувався умов застосованого запобіжного заходу. Вважає, що ризики, передбачені статтею 177 КПК України відсутні. Зазначає, що речові докази по справі - зібрані, огляд місця події - завершено. Всі доводи сторони обвинувачення та суду є припущенням. Просить врахувати пом`якшуючу обставину, а саме співпраця з органом досудового розслідування. Вказує, що вже перебував місяць в навчальному таборі для проходження служби в ЗС України та надалі бажає проходити військову службу.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення обвинуваченого та його захисника, які просили задовольнити апеляційні скарги, дослідивши матеріали провадження, перевіривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів підстав для їх задоволення не встановила, виходячи з наступного.

Перевіряючи обгрунтованість ухвали суду про продовження обвинуваченому строку тримання під вартою, апеляційний суд виходить з наступного.

Статтею 199 КПК України передбачено порядок продовження строку тримання під вартою.

Відповідно до частини 1 статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченими статтею 177 цього Кодексу.

Згідно із статтею 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Розглядаючи клопотання про продовження строку тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, слідчий суддя, суд, відповідно до статті 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен враховувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховуватися від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Розглядаючи клопотання про продовження строку тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, слідчий суддя, суд, відповідно до статті 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен враховувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховуватися від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Суд першої інстанції, вирішуючи питання про наявність підстав для продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, небезпідставно врахував обставини кримінальних правопорушень, продовження існування ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 5 частини 1 статті 177 КПК України, які не зменшилися, та дійшов обгрунтованого висновку, що застосування до ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу недостатнє для запобігання вказаним ризикам, з чим погоджується апеляційний суд.

Колегія суддів вважає оскаржуване судове рішення обґрунтованим та вмотивованим, мотиви прийнятого рішення є такими, що відповідають вимогам статей 193-194, 196, 199 КПК України, пунктів 3, 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини та практиці Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Висновок суду щодо продовження існування ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 5 частини 1 статті 177 КПК України є мотивованим, оскільки ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа, вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Надаючи оцінку можливості обвинуваченого переховуватися від суду, незаконно впливати на учасників кримінального провадження, вчинити інше кримінальне правопорушення, суд бере до уваги, що існує певна ймовірність того, що останній з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення кримінальних правопорушень, може вдатися до відповідних дій.

З матеріалів провадження вбачається, що строк тримання під вартою обвинуваченого було продовжено під час підготовчого судового засідання. Судовий розгляд не розпочато, свідки та потерпілий у кримінальному провадженні не допитані. Враховуючи, що відповідно до вимог статті 23 КПК України показання учасників кримінального провадження суд отримує усно, небезпідставним є посилання суду першої інстанції на наявність ризику, передбаченого пунктом 3 частини 1 статті 177 КПК України. Крім того, судом апеляційної інстанції встановлено, що обвинувачений ОСОБА_6 раніше був засуджений вироком Миргородського міського суду Полтавської області від 21.12.2018 за частиною 3 статті 187 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки з конфіскацією майна, звільнений 21.01.2022; на даний час обвинувачується у вчиненні нових корисливих кримінальних правопорушень під час воєнного стану. З огляду на кількість інкримінованих ОСОБА_6 епізодів злочинної діяльності, розмір завданої потерпілому матеріальної шкоди, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками місцевого суду щодо існування ризиків, передбачених пунктами 1, 5 частини 1 статті 177 КПК України. Доводи апеляційних скарг обвинуваченого та його захисника не спростовують наявності підстав для продовження ОСОБА_6 строку тримання під вартою, оскільки судовий розгляд триває та під загрозою можливого покарання обвинувачений може вдатися до відповідних дій у випадку застосування до нього іншого більш м`якого запобіжного заходу. Посилання обвинуваченого на наявність у нього соціальних зв`язків, не гарантує його належної процесуальної поведінки та дотримання процесуальних обов`язків обвинуваченого, враховуючи наведені вище обставини.

Твердження ОСОБА_6 про те, що він виявив бажання стати на захист країни, не спростовують висновків суду першої інстанції щодо доцільності продовження йому строку тримання під вартою, а питання щодо можливості проходження військової служби за призовом під час мобілізації обвинуваченими, які перебувають під вартою, врегульовано положеннями статті 616 КПК України. Наявність пом`якшуючої обставини, а саме: активного сприяння органу досудового розслідування, може бути враховано судом першої інстанції при призначенні обвинуваченому покарання, у випадку ухвалення обвинувального вироку.

Колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції у даному кримінальному провадженні, відповідно до частини 4 статті 183 КПК України обґрунтовано визначив розмір застави, який є мінімальним для даної категорії злочинів, а тому підстави для його зменшення відсутні. Висновки суду щодо визначення розміру альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави, враховуючи пред`явлене обвинувачення та існування ризиків, передбачених пунктом 1, 3, 5 частини 1 статті 177 КПК України, є законними та обґрунтованими.

У зв`язку із наведеним, порушень кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити суду першої інстанції ухвалити законне та вмотивоване рішення, судом апеляційної інстанції не виявлено, а наведені в апеляційних скаргах доводи, колегія суддів не вбачає достатніми для скасування оскаржуваної ухвали.

Керуючись статтями 177, 178, 404, 405, пунктом 1 частини 1 статті 407, 418, 419, 422-1 КПК України, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника- адвоката ОСОБА_7 - залишити без задоволення.

Ухвалу Червонозаводського районного суду м. Харкова від 08 травня 2024 року - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги оскарженню в касаційному порядку не підлягає відповідно до статті 424 КПК України.

Головуючий:

Судді: