Єдиний унікальний номер 175/4342/24
провадження №1-кс/175/1276/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 квітня 2024 року смт. Слобожанське

Дніпропетровський районний суд

Дніпропетровської області у складі:

головуючого слідчого

судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши клопотання старшого слідчого СВ Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області майора поліції ОСОБА_3 погоджене з прокурором Краматорської окружної прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна в кримінальному провадженні №0000226 від 02.02.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України,

ВСТАНОВИВ:

05.04.2024 року до слідчого судді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області надійшло зазначене вище клопотання.

В обґрунтуванні клопотання слідчий зазначає про те, що ОСОБА_5 , будучи особою яка раніше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 309 КК України, завідомо знаючи, що операції з наркотичними засобами та психотропними речовинами є незаконними, зберігаючи при собі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), реалізуючи свій злочинний умисел, посягаючи на встановлені законодавством України суспільні відносини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів, суспільні відносини, що охороняють здоров`я населення України, в порушення вимог ст. ст.7,12,17,25 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995 № 60/95-ВР, Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, та зловживанню ними» від 15.02.1995, № 62/95-ВР, наказу Міністерства охорони здоров`я України № 188 від 01.08.2000, постанови Кабінету Міністрів України №770 від 06.05.2000 з наступними змінами та доповненнями до наведених нормативних актів, переслідуючи корисливі мотиви, 11.03.2024 року о 15 годині 34 хвилин, перебуваючи неподалік будинку АДРЕСА_1 реалізував за грошові кошти в сумі 1400 гривень, тобто незаконно, умисно збув покупцеві оперативної закупки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 кристалічну речовина масою 0,5604 г. яка містить особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), маса PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-ону) становить 0,4326 г.

Таким чином, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у скоєнні незаконного зберігання з метою збуту та у незаконному збуті особливо небезпечної психотропної речовини, будучи особою яка раніше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 309 КК України, тобто у вчинені злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

30.03.2024 о 15 год. 01 хв. за адресою АДРЕСА_1 ОСОБА_5 відповідно до ст. 40, 104, 131, 132, 208-211, 213 КПК України було затримано як особу підозрювану у вчиненні злочину, пов`язаного з незаконним збутом психотропних речовин. Під час особистого огляду затриманого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в останнього було вилучено мобільний телефон мобільний телефон марки «SAMSUNG», моделі «Galaxy J7» в корпусі золотистого кольору, на задній кришці мається надпис «DUO», з номером IMEI НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ) IMEI 2 ( НОМЕР_3 ), та сім карткою НОМЕР_4 .

На теперішній час ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчинені тяжкого злочину, який відповідно до ч. 2 ст. 307 КК України карається позбавленням волі на строк від 6 до 10 років з конфіскацією майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 5 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна.

З метою забезпечення кримінального провадження та можливого застосування до підозрюваного конфіскації майна як виду покарання, необхідно накласти арешт на належний підозрюваному мобільний телефон марки «SAMSUNG», моделі «Galaxy J7» в корпусі золотистого кольору, на задній кришці мається надпис «DUO», з номером IMEI НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ) IMEI 2 ( НОМЕР_3 ), з сім карткою НОМЕР_4 шляхом заборони відчуження та розпорядження цим майном.

Органом досудового розслідування встановлено, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права власника майна та не матиме негативних наслідків, оскільки ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, та накладення арешту носить тимчасовий характер і не позбавляє його в разі виникнення необхідності права користування належним йому майном

Прокурор надала заяву в якій просила клопотання розглянути без її участі, та задовольнити.

Слідчий суддя дослідивши матеріали клопотання, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов наступного висновку.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 1 ст. 2 КПК завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно до вимог ч. 1 та ч. 4 ст. 214 КПК України, відомості про кримінальне правопорушення 02.02.2024 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000226 з попередньою правовою кваліфікацією за ч. 2 ст. 307 КК України.

Статтею 169 КПК України передбачено, що тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено у випадках, передбачених ч. 5 ст. 171 КПК України, ч. 6 ст. 173 цього Кодексу. Названі статті встановлюють, що клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

Відповідно до п.п. 1, 2, 3 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів, спеціальної конфіскації; та конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи.

30.03.2024 о 15 год. 01 хв. за адресою АДРЕСА_1 ОСОБА_5 відповідно до ст. 40, 104, 131, 132, 208-211, 213 КПК України було затримано як особу підозрювану у вчиненні злочину, пов`язаного з незаконним збутом психотропних речовин. Під час особистого огляду затриманого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в останнього було вилучено мобільний телефон мобільний телефон марки «SAMSUNG», моделі «Galaxy J7» в корпусі золотистого кольору, на задній кришці мається надпис «DUO», з номером IMEI НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ) IMEI 2 ( НОМЕР_3 ), та сім карткою НОМЕР_4 .

На теперішній час ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчинені тяжкого злочину, який відповідно до ч. 2 ст. 307 КК України карається позбавленням волі на строк від 6 до 10 років з конфіскацією майна.

Відповідно до постанови про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання від 30.03.2024 зазначене майно визнано речовими доказами.

Відповідно до вимог ст. 98 Кримінального процесуального кодексу України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Статтею 84 КПК України передбачено, що доказами у кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя враховує правову підставу для арешту майна, а також наслідки арешту майна, якими є фактичне позбавлення осіб можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Враховуючи викладене, з метою забезпечення виконання завдань кримінального провадження щодо швидкого, повного та неупередженого розслідування, слідчий суддя вважає необхідним клопотання слідчого задовольнити накласти арешт на майно зазначене в клопотанні, а саме: мобільний телефон «SAMSUNG», моделі «Galaxy J7» в корпусі золотистого кольору, на задній кришці мається надпис «DUO», з номером IMEI НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ) IMEI 2 ( НОМЕР_3 ), з сім карткою НОМЕР_4 із забороною відчуження та розпорядження цим майном, яке належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Керуючись ст. ст. 167, 170-173 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Клопотання старшого слідчого задовольнити.

Накласти арешт на зазначене в клопотанні майно, а саме: мобільний телефон «SAMSUNG», моделі «Galaxy J7» в корпусі золотистого кольору, на задній кришці мається надпис «DUO», з номером IMEI НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ) IMEI 2 ( НОМЕР_3 ), з сім карткою НОМЕР_4 із забороною відчуження та розпорядження цим майном, яке належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Роз`яснити, що згідно ст.174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Апеляційна скарга подається протягом п`яти днів з дня одержання копії цієї ухвали шляхом подання апеляційної скарги через Дніпропетровський районний суд до Дніпровського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1