Провадження № 1-кс/947/6855/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.05.2024 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в м. Одесі клопотання слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , яке погоджене прокурором Білгород-Дністровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000062 від 16.11.2023 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчим управлінням Головного управління Національної поліції в Одеській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000062 від 16.11.2023 за підозрою ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.

Нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням здійснюється групою прокурорів Білгород-Дністровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів, спрямованих на розтрату чужого майна - грошових коштів Державного бюджету України, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи як виконавець у складі організованої групи на чолі з організатором:начальником паливної групи Одеського КЕУ ОСОБА_6 та виконавцем: інженером проектно-кошторисної групи - уповноваженої особи з питань проведення державних закупівель Одеського КЕУ ОСОБА_7 , за вказівкою ОСОБА_6 , відповідно до відведеної їй ролі підшукувала приватних підприємців із наявністю відповідного КЕКВ предмету закупівлі, а також особисто готувала необхідні документи для участі у відкритих торгах при проведенні закупівель від свого імені та інших підконтрольних їй суб`єктів фінансово-господарської діяльності, (які, після визначеної ОСОБА_6 очікуваної вартості товару, безпосередньо визначались ОСОБА_7 переможцями при проведенні закупівель) та забезпечувала надання таким суб`єктам господарської діяльності позитивних відгуків через афілійованих нею суб`єктів господарювання, діяла у складі вказаної організованої групи, діяльність якої була спрямована на розтрату чужого майна грошових коштів держбюджету, а саме: бюджетних коштів, виділених на закупівлю за кодом

ДК 021:20-7 Деревина (паливна деревина твердих порід) для потреб Збройних Сил України.

Так, реалізуючи злочинний умисел, спрямований на розтрату коштів Державному бюджету України в особі Одеського КЕУ, ОСОБА_5 , яка виконувала роль виконавця, у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 25.10.2023, дізналась від ОСОБА_6 про опублікування ОСОБА_7 пропозиції про проведення відкритих торгів по закупівлі «Паливна деревина твердих порід» з кодом за ДК 021: НОМЕР_1 на сайті Prozorro, після чого почала підшукання відповідного суб`єкта підприємницької діяльності.

Надалі, ФОП ОСОБА_5 , виконуючи роль виконавця, підшукала фізичну особу-підприємця ОСОБА_8 , підготувала відповідні документи, що, в свою чергу, послугувало підставою для визначення ОСОБА_7 за вказівкою ОСОБА_6 , ФОП ОСОБА_8 (який відповідно до інформації з Державної прикордонної служби України з 15.09.2022 перебуває за межами України), переможцем та укладенням з ним договору поставки № 488 на товар за кодом ДК 021:2015 03410000-7 Деревина (паливна деревина твердих порід) загальним об`ємом 250 м3 за ціною 3 447,83 грн за 1 м3 на загальну суму 861 957,50 грн без ПДВ.

02.12.2023 за результатами виконання ФОП ОСОБА_8 , Державною казначейською службою України на підставі платіжного доручення Одеської КЕУ перераховано грошові (бюджетні) кошти у загальній сумі 861 957,50 гривень.

Водночас, відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи № 701 від 19.02.2024 ринкова вартість 1 метру кубічного деревини паливної твердих порід 1 групи (бук, береза, ясен, граб, в`яз, акація, клен, дуб, модрина), який є предметом договору поставки № 488 від 16.11.2023, укладеного між Одеським КЕУ та ФОП ОСОБА_8 на території Одеської області станом на 16.11.2023 становила 1 975, 31 гривень.

У цей же час, згідно висновку судово-економічної експертизи № 704 від 23.02.2024 встановлено, що вартість реалізованої продукції ФОП ОСОБА_8 на адресу Одеського КЕУ, згідно договору поставки № 488 від 16.11.2023 перевищує ринкову вартість визначену станом на 16.11.2023, з урахуванням відповіді наданої у висновку експерта судової товарознавчої експертизи № 701 від 19.02.2024 на суму 368 130 гривень.

Таким чином, за викладених вище обставин, ФОП ОСОБА_5 , діючи у складі організованої групи спільно з ОСОБА_6 , та ОСОБА_7 , умисними діями спричинила збитки Державному бюджету України в особі Одеського КЕУ Міністерства оборони України у сумі 368 130, 00 грн., яка в двісті п`ятдесят і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян на момент вчинення кримінального правопорушення.

За вищевикладених обставин, 13.03.2024 ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, за кваліфікуючими обставинами: розтрата чужого майна шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчинена у великих розмірах, в умовах воєнного стану, організованою групою.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, у власності ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 знаходиться наступне нерухоме майно:

-гараж загальної площею 19,5 кв.м., розташований за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 103;

-земельна ділянка площею 0,0024 га, з кадастровим номером :01:009:0658, для будівництва індивідуальних гаражів, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 103;

-квартира загальної площею 53,4 кв.м., розташована за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 103.

Окрім того, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є власником транспортного засобу: автомобіля марки «HYUNDAI ELANTRA», 2013 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_2 , VIN-код: НОМЕР_3 .

Так, враховуючи те, що ОСОБА_5 на теперішній час обґрунтовано підозрюється у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років та з конфіскацією майна, сторона обвинувачення звертається з клопотанням про накладення арешту на гараж загальної площею 19,5 кв.м., розташований за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 103; земельну ділянку площею 0,0024 га, з кадастровим номером :01:009:0658, для будівництва індивідуальних гаражів, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 103; квартиру загальної площею 53,4 кв.м., розташована за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 103; автомобіль марки «HYUNDAI ELANTRA», 2013 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_2 , VIN-код: НОМЕР_3 , які на праві приватної власності належать підозрюваній ОСОБА_5 .

Слідчий та прокурор у судове засідання не з`явилися, проте від слідчого надійшла заява про розгляд вказаного клопотання за його відсутності.

Відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Приймаючи до уваги клопотання сторони обвинувачення, враховуючи положення ст. 172 КПК України, слідчий суддя приходить до переконання про можливість розгляду клопотання за відсутності власника майна.

Слідчий суддя, розглянувши матеріали клопотання з долученими в його обґрунтування додатками, приходить до наступного переконання.

Відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі "АГОСІ" проти Сполученого Королівства" (AGOSI v. The United Kingdom від 24 жовтня 1986 року, серія А, № 108, п. 52). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.

Згідно положень ч. 3 ст. 132 КПК України - застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 170 КПК України - арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи. Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно вимог п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою конфіскації майна як виду покарання, при цьому в силу положень ч. 5 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається в тому числі, на майно підозрюваного.

Як встановлено слідчим суддею, СУ ГУНП в Одеській області обґрунтовано здійснюється досудове розслідування в рамках кримінального провадження за № 0000062 від 16.11.2023 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.

Згідно долучених до даного клопотання матеріалів вбачається, що в рамках такого кримінального провадження 13.03.2024 ОСОБА_5 повідомлено про підозру за фактом можливого вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.

Слідчий суддя вважає, що долученими документами підтверджується обґрунтованість повідомленої ОСОБА_5 підозри, а відтак, остання обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, санкція за вчинення якого передбачає як додаткове покарання конфіскацію майна (ч. 5 ст. 191 КК України).

Крім того, як вбачається з клопотання, відповідно до інформаційної довідки 378497042 від 14.05.2024 гараж загальною площею 19, 5, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , земельна ділянка з кадастровим номером: :01:009:0658 площею 0,0024 га, квартира загальною площею 53,4 кв.м., розташована за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 103 на праві приватної власності належить ОСОБА_5 . Також згідно з реєстраційною карткою ТЗ, ОСОБА_5 є власницею автомобіля марки «HYUNDAI ELANTRA», 2013 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_2 , VIN-код: НОМЕР_3 .

З урахуванням наведеного, слідчий суддя вважає подане стороною обвинувачення клопотання таким, яке підлягає задоволенню, оскільки наявні достатні підстави вважати, що майно, власником якого є підозрювана ОСОБА_5 та на яке сторона обвинувачення просить накласти арешт, підлягатиме ймовірній конфіскації, як різновиду додаткового покарання (правова підстава арешту майна абзац 1 ч. 1 ст. 170 КПК України). В свою чергу, оскільки метою арешту майна є забезпечення такої конфіскації майна як виду покарання (п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України), очевидно, що завданням арешту майна є запобігання його можливого знищення/ відчуження (абзац 2 ч. 1 ст. 170 КПК України).

Водночас, слідчий у клопотанні зазначає, що існує необхідність у накладенні арешту на означене майно також з метою відшкодування шкоди завданої внаслідок кримінального правопорушення, проте з аналізу письмового клопотання та матеріалів, долучених в його обґрунтування, слідчим суддею не було встановлено відомостей щодо наявності в рамках даного кримінального провадження заявленого потерпілою стороною цивільного позову. З огляду на що, слідчий суддя відхиляє доводи клопотання в цій частині.

Критерії розумності та співрозмірності є оціночними поняттями та визначаються на розсуд слідчого судді. Відповідно до статті 1 Протоколу 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися, зокрема, на умовах, передбачених законом. При цьому, обмеження права власності має переслідувати законну мету за допомогою засобів, які є пропорційними меті (Beyeler проти Італії (Рішення Великої Палати від 5 січня 2000 року, заява № 33202/96, параграф 107). При цьому, будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечувати «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи (серед інших, James та інші проти Сполученого Королівства (Рішення від 21 лютого 1986 року, заява № 8793/79, параграф 50).

Слідчий суддя прийшов до переконання, що арешт майна у даному випадку необхідний для забезпечення ефективності кримінального провадження, а таке втручання у право на власність є пропорційним, оскільки підлягає оскарженню, відповідно до норм процесуального законодавства щодо оскарження рішень слідчого судді, та скасуванню у порядку, передбаченому ч. 1 ст. 174 КПК України.

На підставі викладеного, з метою забезпечення можливої конфіскації майна, як виду покарання, беручи до уваги розумність та співрозмірність арешту майна, а також його наслідки, слідчий суддя приходить до переконання, що подане клопотання в частині накладення арешту на майно підозрюваної ОСОБА_5 є обґрунтованим, належним чином вмотивованим, а відтак, клопотання підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 132, 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , яке погоджене прокурором Білгород-Дністровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000062 від 16.11.2023 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України задовольнити.

Накласти із забороною розпорядження арешт майно, яке належить на праві приватної власності ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на:

-гараж загальної площею 19,5 кв.м., розташований за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 103;

-земельну ділянку площею 0,0024 га, з кадастровим номером :01:009:0658, для будівництва індивідуальних гаражів, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 103;

-квартиру загальної площею 53,4 кв.м., розташована за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 103;

-автомобіль марки «HYUNDAI ELANTRA», 2013 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_2 , VIN-код: НОМЕР_3 .

Виконання ухвали покласти на слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 .

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1