справа № 619/1458/16-к
провадження № 1-кс/619/440/24
УХВАЛА

іменем України

05 квітня 2024 року м. Дергачі

Слідчий суддя Дергачівського районного суду Харківської області ОСОБА_1

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого ВП № 3 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_6 , погоджено прокурором Дергачівської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000029 від 06 січня 2015 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Огульці Валківського району Харківської області, громадянина України, українця, освіта профільна середня, одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого за вироком Київського районного суду м. Харкова від 29 вересня 2006 року за ст. 17, ст. 141, ч. 3. ст. 17, ч. 3 ст. 140, ч. 3 ст. 142 КК України (1960 року) до 4 років позбавлення волі, звільненого 29.04.2009 року умовно-достроково на невідбутий термін 1 рік 2 місяці 8 днів,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України,

в с т а н о в и в:

До Дергачівського районного суду Харківської області надійшло клопотання слідчого ВП № 3 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Дергачівської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000029від 06 січня 2015 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні ОСОБА_5 підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи раніше неодноразово засудженим, на шлях виправлення та перевиховання не став, та діючи повторно вчинив новий умисний корисливий злочин при наступних обставинах.

27 лютого 2014 року, близько 19:00 год ОСОБА_5 , знаходячись за адресою: АДРЕСА_2 , маючи злочинний, корисливий намір, спрямований на заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, під приводом передачі грошових коштів ОСОБА_7 . водію ФОП ОСОБА_8 , за поставлений останнім товар, а саме: брус та шалівку, узяв у раніше йому знайомого ОСОБА_7 конверт з грошима в сумі 2 625,00 грн для оплати зазначеного вище товару, при цьому наміру передати гроші в повному обсязі водію ФОП ОСОБА_8 він не мав.

В подальшому, реалізуючи свій злочинний намір, направлений на заволодіння чужим майном шахрайським шляхом ОСОБА_5 , отримавши зазначені вище гроші від ОСОБА_7 та маючи змогу ними розпорядитися, узяв з конверту гроші в сумі 700,00 грн, таким чином незаконно ними заволодів, а гроші, що залишилися в конверті, передав водію ФОП ОСОБА_8 .

Заволодівши грошовими коштами ОСОБА_7 , ОСОБА_5 з місця вчинення злочину зник і розпорядився ними на власний розсуд, чим спричинив останньому матеріальну шкоду, на загальну суму 700,00 гривень.

ОСОБА_5 своїми умисними діями вчинив кримінальне правопорушення - злочин, передбачений ч. 2 ст. 190 КК України, а саме шахрайство, тобто заволодіння чужим майном, шляхом зловживання довірою, вчинене повторно.

У вказаному кримінальному провадженні 27.02.2015 між ОСОБА_5 та ОСОБА_7 укладено угоду про примирення. Крім того, старшим прокурором прокуратури Дергачівського району Харківської області 27.02.2015 погоджено та вручено ОСОБА_5 обвинувальний акт за ознаками вчинення кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.

В подальшому, матеріали кримінального провадження з угодою про примирення та обвинувальним актом скеровані до Дергачівського районного суду Харківської області.

Обвинувачений ОСОБА_5 тричі не з`явився у підготовче судове засідання, у зв`язку з чим ухвалою Дергачівського районного суду Харківської області від 08.07.2015 у справі № 619/1610/15-к оголошено розшук обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Огульці Валківського району Харківської області.

Втім, обвинувачений та потерпілий неодноразово викликалися до суду, але у судові засідання не з`являлися, причини неявки не повідомляли, що позбавило суд можливості вислухати їхню думку щодо наслідків затвердження угоди, передбачених ст. 473 КПК України, а також щодо питань, які підлягають з`ясуванню судом при прийнятті рішення про затвердження угоди про примирення, відповідно до ст. 474 КПК України, та переконатися, що укладення угоди є добровільним.

Ухвалою Дергачівського районного суду Харківської області від 11 листопада 2015 року у справі № 619/1610/15-к в затвердженні угоди про примирення від 27 лютого 2015 року, укладеної в м. Дергачі між потерпілим та підозрюваним у кримінальному провадженні № 0000029 відмовлено, а кримінальне провадження повернуто прокурору для продовження досудового розслідування у загальному порядку.

27 лютого 2015 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, а саме: шахрайство, тобто заволодіння чужим майном, шляхом зловживання довірою, вчинене повторно.

Під час розслідування приймались заходи на встановлення місцезнаходження підозрюваногоОСОБА_5

28 грудня 2015 рок слідчим СВ Дергачівського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_9 винесено постанову про зупинення досудового розслідування та оголошення в розшук підозрюваного ОСОБА_5

21 листопада 2023 року слідчим суддею Дергачівського районного суду по справі № № 619/1458/16-к було винесено ухвалу про дозвіл на затримання з метою приводу підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Огульці Валківського району Харківської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 строком дії до 21 травня 2024 року.

04.04.2024 року старшим о/у СКП ВП № 3 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області капітаном поліції ОСОБА_10 о 17 год 00 хв за місцем фактичного проживання - АДРЕСА_1 було виявлено підозрюваного ОСОБА_5 та затримано в порядку ст.191 КПК України, відповідно до протоколу затримання.

У зв`язку із підозрою ОСОБА_5 у вчиненні злочину проти власності, за вчинення якого санкцією статті Кримінального кодексу України передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 3-х років, орган досудового розслідування вважає, що є підстави вважати, що у підозрюваного ОСОБА_5 можуть виникнути спроби передбачені пп. 1, 3, 5 ст. 177 КПК України, а саме: усвідомлюючи, що за вказане кримінальне правопорушення передбачене покарання у виді позбавлення волі до трьох років, та те, що останній тривалий час перебував у розшуку, з метою уникнення від відповідальності ОСОБА_5 може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, впливати на потерпілого, свідків у цьому ж кримінальному провадженні.

Враховуючи, що ОСОБА_5 вчинив корисливий злочин, раніше судимий за корисливі правопорушення, на даний час не має постійних доходів та засобів для існування, тому орган досудового розслідування вважає, що є підстави вважати, щоОСОБА_5 може продовжувати вчиняти кримінальні правопорушення.

Таким чином, вищенаведені факти доводять обставини, передбачені ч. 1 ст. 194 КПК України, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України; наявність реальних ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 може вчинити дії, передбачені пп. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України; недостатність застосування до підозрюваного ОСОБА_5 більш м`яких запобіжних заходів, а ніж тримання його під вартою, для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Прокурор у судовому засіданні посилалась на тяжкість кримінального правопорушення в якому підозрюється ОСОБА_5 , а також, про наявність ризиків, передбачених пп. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, просила обрати відносно нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Підозрюваний та його захисник ОСОБА_4 в судовому засіданні, не оспорюючи обґрунтованість підозри та провину ОСОБА_5 у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення, просили відмовити в задоволені клопотання, посилаючись на те, що ризики не доведені, підозрюваний весь час мешкав по АДРЕСА_1 , від органів досудового розслідування та суду фактично не ухилявся, за цей період інших кримінальних правопорушень не скоїв. Просили обрати запобіжнийзахід у вигляді нічного домашнього арешту, або іншого, не пов`язаного з позбавленням волі.

Вислухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши надані до суду матеріали, слідчий суддя, оцінивши в сукупності всі обставини, у тому числі передбачені пп. 1-11 ч. 1 ст. 178 КПК України, дійшов до висновку, що клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, задоволенню не підлягає.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно ч. 1 ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів оцінює сукупність обставин, зокрема тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання винуватим у кримінальних правопорушень, у вчиненні яких він обвинувачується; вік та стан здоров`я обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; розмір майнової шкоди, у завданні якої обвинувачується.

Слідчий суддя вважає, що слідчий, прокурор не довели наявність всіх обставин, передбачених ст. 194 КПК України, для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 , оскільки обставини, які викладені в клопотанні свідчать про достатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, передбачених ст. 177 КПК України.

Так, на даній стадії кримінального провадження, наданих прокурором доказів, достатньо для висновку про обґрунтовану підозру у незалежного спостерігача.

Щодо ризиків, слід зазначити таке, прокурор обґрунтовує клопотання наявністю ризиків, передбачених пп. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

На виконання вимог ст.ст. 177-178 КПК України, враховуючи ймовірну тяжкість покарання у вигляді позбавлення волі підозрюваного ОСОБА_5 у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, що може створити умови для його переховування від органу досудового розслідування та суду, враховуючи, що ОСОБА_5 раніше є судимою особою, суворість покарання за кримінальне правопорушення, наслідки та ризик втечі для підозрюваного у цьому випадку можуть бути визнаними як менш небезпечними ніж покарання і процедура виконання покарання.

Викладене підтверджує наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, переховуватися від органу досудового розслідування або суду.

Оцінюючи можливість впливу на потерпілого, свідків, суд виходить із передбаченої КПК України процедури отримання свідчень від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування свідчення отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акта до суду на стадії судового розгляду усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК України). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на свідченнях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК України).

За таких обставин ризик впливу на потерпілого, свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом свідчень від потерпілого, свідків та дослідження їх судом.

Вказане надає підстави обґрунтовано припускати ймовірну можливість незаконного впливу на потерпілого, свідків з метою зміни чи відмови від раніше наданих ними свідчень.

Виходячи з наведеного вище, слідчий суддя вважає наявним ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Що стосується ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя не вбачає його наявності, оскільки прокурор в судовому засіданні пояснив, що інших підозр даній особі не вручено. Враховуючи, що з моменту скоєння злочину, в якому обвинувачується підозрюваний, минуло більше 10 років, за цей період підозрюваний не скоїв іншого правопорушення, будь яких доказів, які б свідчили, що підозрюваний може вчинити дії, передбачені п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий, прокурор суду не надали, за таких обставин, слідчий суддя приходить до висновку, що ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України відсутній.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, що враховуються при обрані запобіжного заходу відповідно до ст. 178 КПК України.

Згідно Постанови Пленуму № 14 Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 19.12.2014 року «Про узагальнення судової практики застосування судами першої та апеляційної інстанції процесуального законодавства щодо обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою» у ході судового провадження сторона обвинувачення зобов`язана доводити реальність ризиків, що виправдовують обмеження свободи, в іншому випадку суд може замінити запобіжний захід на більш м`який.

Відповідно до ЗУ « Про попереднє ув`язнення» та ст. 177 КПК України зазначено, що запобіжні заходи застосовуються до підозрюваного, обвинуваченого, засудженого з метою запобігти спробам ухилитися від дізнання, слідства або суду, перешкоджати встановленню істини у кримінальній справі або продовжити злочинну діяльність, а також для забезпечення виконання процесуальних рішень.

У відповідності до Інформаційного Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 511-550/0/4-13 від 04.04.2013 року «Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до Кримінально-процесуального кодексу України» вказано, що виключною (єдиною) метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, зазначеним у ч. 1 ст. 177 КПК України.

Підставою застосування запобіжного заходу, згідно ч. 2 ст. 177 КПК України є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків , які дають достатню підставу вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Як зазначено в Рішенні Європейського суду з прав людини/надалі ЄСПЛ/ «Клішин проти України» (№ 30671/04 від 23.02.2012 року) підстави для тримання під вартою мають бути підтверджені фактами.

В п. 85 Рішення ЄСПЛ «Харченко проти України» (№ 40107/02 від 10. 02. 2011 р) вказано, що продовження тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості.

Як зазначено в п. 111-112 Рішення ЄСПЛ «Белеветський проти Росії» (№ 72967/01 від 01.03.2007 року) зазначено, що обмеження розгляду клопотання про обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою лише переліком законодавчих (стандартних підстав) для його застосування без встановлення їх наявності та обґрунтованості до конкретної особи є порушенням п. 4 ст. 5 Конвенції.

В Рішенні ЄСПЛ «Александер Макаров проти Росії» (№ 15217/07 від 12.03.2007 року) вказано, що національні органи влади зобов`язані проаналізувати особисті обставини особи докладніше та навести на користь тримання її під вартою конкретні підстави, підкріплені встановленими в судовому засіданні доказами.

В п. 51 Рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції» (від 26.06.1991 року) зазначено, що попереднє ув`язнення не повинно визначати покарання у виді позбавлення волі і не може бути «формою очікування» обвинувального вироку.

Як зазначено в Рішенні ЄСПЛ «Попков проти Росії» підозрюваний повинен бути звільнений на час розгляду справи, якщо державні органи не можуть надати достатньо підстав, які виправдовують його утримання під вартою, а влада зобов`язана надати переконливі підстави для будь-якого мінімального строку тримання під вартою.

Враховуючи вищевказане, слідчий суддя, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, оцінює тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому ОСОБА_5 у разі визнання його винним у кримінальному злочині, у вчиненні якого він обвинувачується, даний злочин є злочином середньої тяжкості, відсутність тяжких наслідків, потерпілий претензій до підозрюваного не має, останній добровільно відшкодував завдані збитки потерпілому, про що свідчить угода про примирення від 27.02.2015, яка укладена між ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , той факт, що підозрюваний має постійне місце проживання - АДРЕСА_1 , має на утриманні мати - ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та рідну тітку - ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , які потребують постійного догляду у зв`язку з захворюваннями, перешкоджати встановленню фактичних обставин справи підозрюваний не має наміру.

Виходячи з наведеного та враховуючи міцність соціальних зв`язків та вищевказані дані про особу обвинуваченого, суд вважає можливим обрати запобіжний захід відносно підозрюваного - нічний домашній арештв межах строку досудового розслідування до 16 квітня 2024 року, який полягає в забороні підозрюваному залишати місце свого постійного проживання у період часу з 22:00 год до 06:00 год наступного дня.

Будь яких доказів, передбачених ч. 1 п. 3 ч. 194 КПК України, які могли вказувати на недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні і на які вказує слідчий, прокурор, суду не надано.

Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати строку досудового розслідування.

Крім того, у зв`язку з військовою агресією РФ проти України, Указом Президента України № 64/2022 22.02.2022 року введено воєнний стан із 05 год 30 хв 24.02.2022 року строком на 30 діб. Станом на теперішній час строк дії воєнного стану в Україні продовжено. Встановлюючи умови домашнього арешту, слідчий суддя враховує також, необхідність дотримання стандартів, визначених Кодексом цивільного захисту України, зокрема, щодо створення необхідних умов для уникнення загрози для життя і здоров`я громадян під час воєнного стану, у тому числі, під час відповідного оповіщення (сигналу повітряної тривоги).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-178, 182-184, 186, 187, 193-194, 196, 197, 202, 205, 309, 372, 395 КПК України, слідчий суддя, -

у х в а л и в:

Клопотання слідчого ВП № 3 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_6 по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000029 від 06 січня 2015 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України - задовольнити частково.

Застосувати відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Огульці Валківського району Харківської області, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 - запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту, в межах строку досудового розслідування до 16 квітня 2024 року, який полягає в забороні підозрюваному залишати місце свого постійного проживання у період часу з 22:00 год до 06:00 год наступного дня за виключенням випадків необхідності перебування в найближчому до місця проживання укритті під час оголошеної владою України повітряної тривоги та отримання невідкладної медичної допомоги.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 протягом строку дії запобіжного заходу у вигляді нічного домашнього арешту такі обов`язки:

- не залишати місце постійного проживання: АДРЕСА_1 ,в період часу з 22 год 00 хв по 06 год 00 хв наступної доби;

- прибувати до слідчого, прокурора чи суду за першою вимогою;

- повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживаннята/або місця роботи;

-утримуватись від спілкування із потерпілим, свідками у кримінальному провадженні 0000029 від 06 січня 2015 року, окрім як з дозволу та в порядку визначеному слідчим, прокурором або судом;

-здати на зберігання слідчому свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

В задоволенні клопотання в іншій частині - відмовити. ОСОБА_5 з під варти звільнити.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що в разі не виконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосовано більш жорсткий запобіжний захід.

Визначити строк дії ухвали слідчого судді тривалістю до 16 квітня 2024 року включно.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвалу в частині застосування запобіжного заходу у вигляді нічного домашнього арешту відносно ОСОБА_5 направити для виконання начальнику ВП № 3 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області.

Відповідальна посадова особа ВП № 3 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області повинна негайно поставити на облік ОСОБА_5 .

Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Копію ухвали про застосування запобіжного заходу вручити підозрюваному негайно після її оголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Харківського апеляційного суду.

Повний текст ухвали оголошений учасникам судового провадження в приміщенні Дергачівського районного суду Харківської області 08 квітня 2024 року о 08 годині 30 хвилин.

Слідчий суддя ОСОБА_1