Справа № 545/4949/22
Провадження № 1-кп/545/50/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.03.2024 Полтавський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора - ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

обвинуваченої - ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтава кримінальне провадження по обвинуваченню:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка с. Гожули Полтавського району Полтавської області, громадянки України, із середньою-технічною освітою, заміжньої, не працюючої, маючої двох малолітніх дітей, зареєстрованої та фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимої 29.06.2022 вироком Октябрського районного суду м. Полтави за ст. 126-1 КК України , скасованим в частині призначеного покарання вироком Полтавського апеляційного суду від 31.01.2023 , яким призначено покарання 1 рік позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбуття покарання зі встановленням іспитового строку тривалістю 1 рік,

у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ст. 390-1, ст. 126-1, ч. 1 ст. 361, ч. 2 ст. 361, ч. 1 ст. 200, ч. 2 ст. 200, ч. 4 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 , будучи належним чином повідомлена про наявність щодо неї обмежувального припису, встановленого рішенням Полтавського районного суду Полтавської області № 545/1299/22 від 06.05.2022, згідно якого ОСОБА_5 заборонено перебувати в місці спільного проживання з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою; АДРЕСА_1 , заборонено наближатись на відстань ближче 100 (сто) метрів до місця проживання (перебування), інших місць частого відвідування постраждалої особи ОСОБА_4 , заборонено вести листування, телефонні переговори або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто або через третіх осіб строком на 6 (шість) місяців, нехтуючи обов`язковим приписом та обмеженням суду, діючи з прямим умислом, 20.07.2022, близько 22 год. 00 хв. зайшла у приміщення будинку за адресою: АДРЕСА_1 , де перебувала до приїзду працівників поліції за викликом потерпілої та влаштовувала конфлікт із потерпілою ОСОБА_4 .

Окрім цього, ОСОБА_5 , будучи належним чином повідомлена про наявність щодо неї обмежувального припису встановленим рішенням Полтавського районного суду Полтавської області № 545/1299/22 від 06.05.2022, згідно якого ОСОБА_5 заборонено перебувати в місці спільного проживання з ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 , заборонено наближатись на відстань ближче 100 (сто) метрів до місця проживання (перебування), інших місць частого відвідування постраждалої особи ОСОБА_4 , заборонено вести листування, телефонні переговори або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто або через третіх осіб строком на 6 (шість) місяців, нехтуючи обов`язковим приписом та обмеженням суду, діючи з прямим умислом, 24.07.2022 близько 23 год. 16 хв. зайшла у приміщення будинку за адресою: АДРЕСА_1 та влаштовувала конфлікт із потерпілою ОСОБА_4 .

Крім цього, ОСОБА_5 , будучи належним чином повідомлена про наявність щодо неї обмежувального припису встановленим рішенням Полтавського районного суду Полтавської області № 545/1299/22 від 06.05.2022, згідно якого ОСОБА_5 заборонено перебувати в місці спільного проживання з ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 , заборонено наближатись на відстань ближче 100 (сто) метрів до місця проживання (перебування), інших місць частого відвідування постраждалої особи ОСОБА_4 , заборонено вести листування, телефонні переговори або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто або через третіх осіб строком на 6 (шість) місяців, нехтуючи обов`язковим приписом та обмеженням суду, діючи з прямим умислом, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, 18.08.2022 близько 21 год. 20 хв. зайшла у приміщення будинку за адресою: АДРЕСА_1 , та влаштовувала конфлікт із потерпілою ОСОБА_4 .

Крім цього, ОСОБА_5 , будучи належним чином повідомлена про наявність щодо неї обмежувального припису встановленим рішенням Полтавського районного суду Полтавської області № 545/1299/22 від 06.05.2022, згідно якого, ОСОБА_5 заборонено перебувати в місці спільного проживання з ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 , заборонено наближатись на відстань ближче 100 (сто) метрів до місця проживання (перебування), інших місць частого відвідування постраждалої особи ОСОБА_4 , заборонено вести листування, телефонні переговори або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто або через третіх осіб строком на 6 (шість) місяців, нехтуючи обов`язковим приписом та обмеженням суду, діючи з прямим умислом, 04.09.2022 року, близько 23 год. 59 хв. зайшла у приміщення будинку за адресою: АДРЕСА_1 , де перебувала до приїзду працівників поліції за викликом потерпілої та влаштовувала конфлікт із потерпілою ОСОБА_4 .

Крім того, ОСОБА_5 , в порушення вимог ст. 28 Конституції України, згідно з якою кожен має право на повагу до його гідності, а також в порушення вимог Закону України «Про запобігання та протидії домашньому насильству», безпричинно, умисно та систематично, вчиняє фізичне, психологічне насильство по відношенню до своєї матері ОСОБА_4 , з якою вони проживають в одному помешканні, що призвело до фізичних та психологічних страждань останньої, а також погіршення якості її життя, що виразилось у формі втрати енергійності, втоми, фізичного дискомфорту, втрати повноцінного сну та відпочинку, у тому числі втрати позитивних емоцій, негативних переживань, тощо.

ОСОБА_5 , неодноразово вчиняла по відношенню до своєї матері ОСОБА_7 , дії виражені у словесних образах, погрозах, висловлюваннях на її адресу словами нецензурної лайки, приниженні та залякуванні, заподіянні тілесних ушкоджень, тим самим викликала у потерпілої побоювання за свою безпеку, спричинила емоційну невпевненість, нездатність захистити себе та завдала шкоду її психічному здоров`ю.

Так, 18.08.2022, близько 14:30 години, ОСОБА_5 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , повторно, протягом року, вчинила домашнє насильство стосовно своєї матері ОСОБА_4 , тобто адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, про що складено протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 6844 від 18.08.2022.

Постановою Полтавського районного суду в Полтавській області від 14.09.2022 (справа №545/3726/22) ОСОБА_5 визнано винною за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу у сумі 496,20 грн.

Продовжуючи свої неправомірні дії, 26.09.2022, близько 16:00 години, ОСОБА_5 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , повторно, протягом року, вчинила домашнє насильство стосовно своєї матері ОСОБА_4 , тобто адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, про що складено протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ №434067 від 26.09.2022.

Постановою Полтавського районного суду в Полтавській області від 14.10.2022 (справа №545/4944/22) ОСОБА_5 визнано винною за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу у сумі 340 грн.

Продовжуючи свої неправомірні дії, 29.09.2022, близько 15:00 години. ОСОБА_5 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , повторно, протягом року, вчинила домашнє насильство стосовно своєї матері ОСОБА_4 , тобто адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, про що складено протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ №434096 від 29.09.2022.

Постановою Полтавського районного суду в Полтавській області від 14.11.2022 (справа №545/4945/22) ОСОБА_5 визнано винною за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу у сумі 340 грн. Не зупиняючись на досягнутому, 14.11.2022, близько 20 год., ОСОБА_8 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , вчинила психологічне насильство по відношенню до своєї матері ОСОБА_4 , які виражалися у словесних образах, нецензурній лайці, погрозах, чим спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе та завдали шкоди психічному здоров`ю потерпілої ОСОБА_4 .

Крім того, ОСОБА_5 , в порушення вимог ст. 28 Конституції України, згідно з якою кожен має право на повагу до його гідності, а також в порушення вимог Закону України «Про запобігання та протидії домашньому насильству», безпричинно, умисно та систематично, вчиняє психологічне насильство по відношенню до своєї матері ОСОБА_4 , з якою вона спільно проживає в одному помешканні, що призвело до психологічних страждань (на моральному рівні) останньої, викликаючи стійкі зміни в структурі особистості, в її емоційній сфері ( наростання емоційної нестабільності, пригніченості, емоційної напруги, тривоги та страху) з порушенням загальної якості життя. ОСОБА_5 , неодноразово вчиняла по відношенню до своєї матері ОСОБА_4 дії виражені у словесних образах, погрозах, висловлюваннях на її адресу словами нецензурної лайки, приниженні та залякуванні, заподіянні тілесних ушкоджень, тим самим викликала у потерпілої прояви психічного розладу у формі розладів адаптації у вигляді пролонгованої депресивної реакції. Вказані розлади адаптації (невротичного рівня), які залишаються у ОСОБА_4 до теперішнього часу, знаходяться у прямому причинному зв`язку із скоєними відносно неї протиправними діями.

Так, 01.07.2023, близько 23:00 години, ОСОБА_5 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , вчинила домашнє насильство стосовно своєї матері ОСОБА_4 , тобто адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, про що було складено протокол про адміністративне правопорушення від 21.07.2023. Постановою Полтавського районного суду в Полтавській області від 25.08.2023 (справа №545/2900/23) ОСОБА_5 визнано винною за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

Продовжуючи свої неправомірні дії 24.07.2023 близько 16:20 години та 25.07.2023 близько 13:38 години, ОСОБА_5 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , вчинила домашнє насильство стосовно своєї матері ОСОБА_4 , тобто адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, про що було складені відповідні протоколи про адміністративне правопорушення. Постановою Полтавського районного суду в Полтавській області від 04.09.2023 (справа №545/3113/23) ОСОБА_5 визнано винною за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

Продовжуючи свої неправомірні дії 26.10.2023 близько 19:00 години та 06.11.2023, близько 21:20 години ОСОБА_5 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , вчинила домашнє насильство стосовно своєї матері ОСОБА_4 , тобто адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, про що було складені відповідні протоколи про адміністративне правопорушення. Постановою Полтавського районного суду в Полтавській області від 12.12.2023 (справа №545/4343/23) ОСОБА_5 визнано винною за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

Продовжуючи свої неправомірні дії 10.11.2023, близько 23:30 години, ОСОБА_5 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , вчинила домашнє насильство стосовно своєї матері ОСОБА_4 , тобто адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, про що було складено протокол про адміністративне правопорушення від 11.11.2023. Постановою Полтавського районного суду в Полтавській області від 21.11.2023 (справа №545/4345/23) ОСОБА_5 визнано винною за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

Продовжуючи свої неправомірні дії 11.11.2023, близько 13:00 годині, ОСОБА_5 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , вчинила домашнє насильство стосовно своєї матері ОСОБА_4 , тобто адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, про що було складено протокол про адміністративне правопорушення від 14.11.2023. Постановою Полтавського районного суду в Полтавській області від 30.11.2023 (справа №545/4346/23) ОСОБА_5 визнано винною за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

Крім того, 13.11.2023 о 17:18 год. ОСОБА_5 перебуваючи за місцем свого проживання, що за адресою: АДРЕСА_1 , діючи з прямим умислом, діючи систематично вчинила домашнє насильство стосовно своєї матері ОСОБА_4 , які виражалися у словесних образах, нецензурній лайці, погрозах, що призвело до психологічних страждань (на моральному рівні) останньої, викликало у потерпілої прояви психічного розладу у формі розладів адаптації у вигляді пролонгованої депресивної реакції. Вказані розлади адаптації (невротичного рівня), які залишаються у ОСОБА_4 до теперішнього часу, знаходяться у прямому причинному зв`язку із скоєними відносно неї протиправними діями.

29.11.2023 о 18:56 год., ОСОБА_5 , перебуваючи за адресою свого проживання: АДРЕСА_1 , діючи умисно, в умовах воєнного стану, усвідомлюючи протиправність своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, попередньо правомірно отримавши дозвіл на користування мобільним телефоном «Redmi 9c», що належить її матері потерпілій ОСОБА_4 , де був встановлений додаток «Ощад 24/7», отримала доступ до карти «Ощадбанку», що належать останній, а саме: карти для виплат № НОМЕР_1 , після чого діючи з прямим умислом, що спрямований на несанкціоноване втручання в роботу облікового запису потерпілої, в автоматизованій системі «Ощад 24/7» АТ «Ощадбанку» з метою витоку інформації, яка в ній оброблюється, та згідно ч. 1 ст. 62 Закону України «Про банки і банківську діяльність» є такою, що становить банківську таємницю, а також її несанкціонованої підробки, усвідомлюючи, що вона не має права законного доступу до неї, з метою незаконного отримання відомостей щодо суми коштів, розміщених на картковому рахунку потерпілої, неправомірно використовуючи належне потерпілій на правах приватної власності кінцеве комп`ютерного обладнання - мобільний телефон «Redmi 9c», з використанням всесвітньої інформаційної системи загального доступу Інтернет, неправомірно використовуючи логін потерпілої, шляхом вводу паролю-доступу користувача, здійснила несанкціоноване втручання в роботу облікового запису потерпілої в зазначеній автоматизованій системі, що призвело до несанкціонованого витоку інформації, яка в ньому оброблювалась в частині розміру коштів, наявних на картковому рахунку потерпілої, а також призвело до несанкціонованої її підробки в частині внесення завідомо недостовірних відомостей нібито, щодо правомірного перерахування потерпілою коштів в сумі 600 грн. на рахунок обвинуваченої.

Крім того, будучи ознайомленою з тим, що здійснення безготівкових розрахунків між фізичними особами можуть здійснюватися на підставі платіжного доручення, тобто розрахункового документу, який містить доручення платника банку, здійснити переказ визначеної в ньому суми коштів зі свого рахунка на рахунок отримувача (п. 1.30. ч. 1 ст. 1 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні»), а також будучи обізнаною про те, що електронним документом є документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа (ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг»), здійснивши несанкціоноване втручання в роботу облікового запису автоматизованої інформаційної системи «Ощад 24/7» АТ «Ощадбанку», усвідомлюючи, що заволодіння коштами потерпілої, що зберігаються та обліковуються у безготівковій формі на її розрахунковому рахунку можливо лише шляхом складання та використання платіжного доручення в електронному вигляді, для забезпечення несанкціонованого списання коштів потерпілого, використовуючи мобільний телефон потерпілої, з використанням всесвітньої інформаційної системи загального доступу Інтернет, умисно підробила електронний платіжний документ - платіжне доручення від 29.11.2023, у якому зазначила завідомо недостовірні відомості щодо наміру платника (потерпілої) з власного карткового рахунку здійснити у встановленому порядку перерахунок коштів в сумі 600 грн. на свій розрахунковий рахунок № НОМЕР_2 .

Далі, достовірно знаючи та усвідомлюючи, що жодних прав на кошти, які знаходяться на вищевказаних картках, вона не має, діючи з прямим умислом на таємне викрадення чужого майна, здійснила транзакцію зі зняття коштів з карти для виплат ОСОБА_4 на власну карту «Ощадбанку» № НОМЕР_2 на суму 600 грн.

Після чого продовжуючи свою злочинну діяльність ОСОБА_5 30.11.2023 о 11:53 год., перебуваючи за адресою свого проживання: АДРЕСА_1 , діючи умисно, в умовах воєнного стану, усвідомлюючи протиправність своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, попередньо правомірно отримавши дозвіл на користування мобільним телефоном «Redmi 9c», що належить її матері потерпілій ОСОБА_4 , де був встановлений додаток «Ощад 24/7», отримала доступ до карти «Ощадбанку», що належать останній, а саме: карти для виплат № НОМЕР_1 , після чого діючи з прямим умислом, що спрямований на несанкціоноване втручання в роботу облікового запису потерпілої, діючи повторно, в автоматизованій системі «Ощад 24/7» АТ «Ощадбанку» з метою витоку інформації, яка в ній оброблюється, та згідно ч. 1 ст.62 Закону України «Про банки і банківську діяльність» є такою, що становить банківську таємницю, а також її несанкціонованої підробки, усвідомлюючи, що вона не має права законного доступу до неї, з метою незаконного отримання відомостей щодо суми коштів, розміщених на картковому рахунку потерпілої, неправомірно використовуючи належне потерпілій на правах приватної власності кінцеве комп`ютерного обладнання - мобільний телефон «Redmi 9c», з використанням всесвітньої інформаційної системи загального доступу Інтернет, неправомірно використовуючи логін потерпілої, шляхом вводу паролю-доступу користувача, здійснила несанкціоноване втручання в роботу облікового запису потерпілої в зазначеній автоматизованій системі, що призвело до несанкціонованого витоку інформації, яка в ньому оброблювалась в частині розміру коштів, наявних на картковому рахунку потерпілої, а також призвело до несанкціонованої її підробки в частині внесення завідомо недостовірних відомостей ніби-то, щодо правомірного перерахування потерпілою коштів в сумі 700 грн. на рахунок обвинуваченої .

Крім того, будучи ознайомленою з тим, що здійснення безготівкових розрахунків між фізичними особами можуть здійснюватися на підставі платіжного доручення, тобто розрахункового документу, який містить доручення платника банку, здійснити переказ визначеної в ньому суми коштів зі свого рахунка на рахунок отримувача (п. 1.30. ч. 1 ст. 1 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні»), а також будучи обізнаною про те, що електронним документом є документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа (ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг»), здійснивши несанкціоноване втручання в роботу облікового запису автоматизованої інформаційної системи «Ощад 24/7» АТ «Ощадбанку», діючи повторно, усвідомлюючи, що заволодіння коштами потерпілої, що зберігаються та обліковуються у безготівковій формі на її розрахунковому рахунку можливо лише шляхом складання та використання платіжного доручення в електронному вигляді, для забезпечення несанкціонованого списання коштів потерпілого, використовуючи мобільний телефон потерпілої, з використанням всесвітньої інформаційної системи загального доступу Інтернет, умисно підробила електронний платіжний документ - платіжне доручення від 30.11.2023, у якому зазначила завідомо недостовірні відомості щодо наміру платника (потерпілої) з власного карткового рахунку здійснити у встановленому порядку перерахунок коштів в сумі 700 грн. на свій розрахунковий рахунок № НОМЕР_2 .

Далі, достовірно знаючи та усвідомлюючи, що жодних прав на кошти, які знаходяться на вищевказаних картках, вона не має, діючи з прямим умислом на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, здійснила транзакцію зі зняття коштів з карти для виплат ОСОБА_4 на власну карту «Ощадбанку» № НОМЕР_2 на суму 700 грн.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, 02.02.2024 в період часу з 16 год. по 19:24 год. ОСОБА_5 , перебуваючи за місцем свого проживання, що за адресою: АДРЕСА_1 , діючи умисно, систематично, вчинила домашнє насильство стосовно своєї матері ОСОБА_4 , які виражалися у недопущенні потерпілої до свого житла, словесних образах, нецензурній лайці, погрозах фізичною розправою, а також у хапанні за волосся потерпілої ОСОБА_9 , що призвело до фізичних та психологічних страждань (на моральному рівні) останньої, викликаючи стійкі зміни в структурі особистості, її емоційній сфері з порушенням загальної якості життя.

Фактичні обставини справи ні ким з учасників судового провадження не оспорюються , тому переконавшись , що всі учасники розгляду кримінальної справи правильно розуміють зміст цих обставин, переконавшись у добровільності позицій , роз"яснивши, що учасники процесу будуть позбавлені права оскаржити фактичні обставини в апеляційному порядку, та за їх згодою , суд відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

ОСОБА_5 повністю визнала себе винною у скоєнні інкримінованих їй кримінальних правопорушення , погодилася з кваліфікацією її дій за ст. 390-1 , ст. 126-1, ч. 1, ст. 361, ч. 2 ст. 361, ч. 1 ст. 200, ч. 2 ст. 200, ч. 4 ст. 185 КК України та детально пояснила про фактичні обставини скоєння нею кримінальних правопорушень.

Потерпіла ОСОБА_4 підтвердила в повному обсязі обставини вчинення інкримінованих ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, зазначених в обвинувальному акті, та прохала визначити покарання в мінімальному розмірі відповідно до вимог діючого законодавства.

Згідно акту судово-психіатричногї експертизи № 356 від 10.10.2022 вбачається, що: обвинувачена ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на даний час будь-яким хронічним психічним захворюванням не страждає, не виявляє ознак тимчасового розладу психічної діяльності чи недоумства, а виявляє ознаки іншого хворобливого стану психіки у вигляді істеричного розладу особистості, ускладненого синдромом залежності внаслідок вживання алкоголю. В період часу, до якого відноситься інкриміноване їй протиправне діяння, ОСОБА_8 будь-яким хронічним психічним захворюванням не страждала, як і не знаходилась в стані тимчасового розладу психічної діяльності, і не виявляла ознак недоумства.

Наявний у ОСОБА_8 істеричний розлад особистості, ускладнений синдромом залежності внаслідок вживання алкоголю, не позбавляв її здатності в повній мірі усвідомлювати свої дії та керувати ними в той період часу. що відноситься до інкримінованого протиправного діяння і не позбавляє здатності усвідомлювати свої дії та керувати ними на даний час.

ОСОБА_8 може предстати перед судом. На даний час застосування примусових заходів медичного характеру не потребує, а потребує лікування з приводу синдрому залежності внаслідок вживання алкоголю.

Дії ОСОБА_5 вірно кваліфіковано за ст. 390-1 КК України, як умисне невиконання обмежувальних приписів особою, щодо якої такі заходи застосовані судом, за ст.126-1 КК України, як домашнє насильство, тобто умисні дії, які виразилися у систематичному вчиненні фізичного та психологічного насильства щодо особи, з якою винна перебуває у сімейних відносинах, що призводить до фізичних або психологічних страждань, розладів здоров`я, втрати працездатності, емоційної залежності та погіршення якості життя потерпілої особи, за ч. 1 ст. 361 КК України, як несанкціоноване втручанні в роботу інформаційно-комунікаційних систем, ч. 2 ст. 361 КК України , як несанкціоноване втручанні в роботу інформаційно-комунікаційних систем, вчинене повторно, за ч. 1 ст. 200 КК України, як підробка документа на переказ, його використання, за ч. 2 ст. 200 КК України, як підробка документа на переказ, його використання, вчинене повторно , за ч.4 ст. 185 КК України , як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану, за ч.4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

Суд звертає увагу, що санкцією ст.390-1 КК України передбачено покарання у виді арешту на строк до шести місяців або обмеження волі до двох років. Згідно вимог ст.60 ч.3 КК Украйни арешт не застосовується до жінок, які мають дітей до семи років, а згідно вимог ст.61 ч.3 КК України обмеження волі не застосовується до жінок, що мають дітей віком до чотирнадцяти років.

Таким чином, вбачається, що покарання, передбачене санкцією ст.390-1 КК України, застосувати стосовно ОСОБА_5 неможливо, оскільки остання має малолітніх дітей 2011р.н. та 2023 р.н., згідно яких вона не позбавлена батьківських прав на даний час. Підстав для застосування ст.69 КК України до вчинення інкримінованих ОСОБА_5 проступків за ст. ст.390-1 КК України суд не вбачає. Враховуючи наведене, суд вважає за необхідне, визнавши винною ОСОБА_5 у вчинення проступків за ст.390-1 КК України, не призначати їй покарання за вказаною статтею у зв`язку з неможливістю цього, з урахуванням вимог діючого законодавства.

Призначаючи покарання обвинуваченій, суд виходить із положень ст.65 КК України , враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винної, обставини , які пом`якшують та обтяжують покарання. Також враховує вимоги ч.2 ст.61 Конституції України про те , що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер , відповідно до ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару , а й виправлення засудженого , а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим , так і іншими особами.

За місцем проживання обвинувачена характеризується негативно, перебуває на обліку у лікаря-нарколога.

Вирішуючи питання про визначення покарання ОСОБА_5 , суд враховує характер, ступінь суспільної небезпеки скоєних правопорушень: кримінальних проступків, нетяжких та тяжких кримінальних правопорушень, дані, що характеризують особу обвинуваченої, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання,

Відповідно ст.66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_5 , суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень.

Відповідно ст.67 КК України, обставинами, які обтяжують покарання ОСОБА_5 , є вчинення злочину щодо особи, з якою винна перебуває в сімейних відносинах, вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

При призначенні покарання за ч.4 ст.185 КК України стосовно ОСОБА_5 суд вважає за необхідне застосувати ст. 69 КК України, враховуючи, що потерпіла ОСОБА_4 прохала суд визначити обвинуваченій ОСОБА_5 , яка доводиться їй донькою, мінімальне покарання, відсутність матеріальних претензій потерпілої до обвинуваченої та тяжких наслідків скоєння кримінальних правопорушень, щире каяття у вчиненні інкримінованих злочинів , визнання вини, активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень, наявність двох малолітніх дітей, відносно яких ОСОБА_5 не позбавлена батьківських прав, наявність істотних вад здоров`я істеричних розладів особистості .

Враховуючи викладене, з метою виправлення ОСОБА_5 та запобіганню вчиненню нею нових злочинів, суд вважає за необхідне призначити їй покарання у виді позбавлення волі із застосуванням вимог ст.70 ч.1 КК України

До визначеного ОСОБА_5 покарання на підставі ст.71 ч.1 КК України необхідно частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Октябрського районного суду м. Полтави від 29.06.2022 за ст. 126-1 КК України , скасованим в частині призначеного покарання вироком Полтавського апеляційного суду від 31.01.2023 , яким призначено покарання 1 рік позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбуття покарання зі встановленням іспитового строку тривалістю 1 рік .

Підстав для застосування до ОСОБА_5 ст.96 КК України суд не вбачає.

Процесуальні витрати по справі відсутні.

Цивільний позов не заявлено.

Керуючись ст. 373 - 374 КПК України України, суд, -

ЗАСУДИВ:

Визнати ОСОБА_5 винною у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 390-1КК України без визначення покарання, передбачених ст. 126-1, ч. 1, ст. 361, ч. 2 ст. 361, ч. 1 ст. 200, ч. 2 ст. 200, ч. 4 ст. 185 КК України та призначити їй покарання:

за ст. 126-1 КК України - у виді 1 (одного) року позбавлення волі;

за ч. 1 ст. 361 КК України у виді штрафу розміром одна тисяча неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн.;

за ч. 2 ст. 361 КК України у виді штрафу розміром три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51000грн,

за ч. 1 ст. 200 КК України у виді штрафу розміром три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51000 грн.;

за ч. 2 ст. 200 КК України у виді штрафу розміром п`ять тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 85000 грн;

за ч. 4 ст. 185 КК України, із застосуванням ст.69 КК України - у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

Відповідно ч.1 ст. 70 КК України , за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_5 покарання у виді 3(трьох) років позбавлення волі.

Відповідно ч.1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Октябрського районного суду м. Полтави від 29.06.2022 за ст. 126-1 КК України, скасованим в частині призначеного покарання вироком Полтавського апеляційного суду від 31.01.2023р. з визначенням покарання - 1 рік позбавлення волі з застосуванням ст. 75 КК України із встановленням іспитового строком 1 рік та остаточно визначити ОСОБА_5 до відбування покарання у виді 3(трьох) років 6(шести) місяця позбавлення волі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_5 рахувати з моменту проголошення вироку 15.03.2024, зарахувавши в строк відбування покарання час її перебування під вартою з 06.02.2024 по день ухвалення вироку.

Запобіжний захід ОСОБА_5 - тримання під вартою , залишити без змін до набрання вироком суду законної сили.

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду через Полтавський районний суд Полтавської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення , обвинуваченим в той же строк з моменту отримання ним копії вироку.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, а тим учасникам , які не були присутніми в судовому засіданні, копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя: ОСОБА_1