ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Апеляційне провадження № 11-сс/818/282/24 Доповідач - ОСОБА_1
Справа № 642/61/24 Слідчий суддя - ОСОБА_2
Категорія: у порядку КПК України
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2024 року Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого - ОСОБА_1 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря - ОСОБА_5 ,

прокурора - ОСОБА_6 ,

підозрюваного - ОСОБА_7 ,

захисника - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в м. Харкові апеляційні скарги підозрюваного ОСОБА_7 та його захисника - адвоката ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Харкова від 06 лютого 2024 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0003101 від 05 грудня 2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 402 КК України,-

в с т а н о в и в:

Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Харкова від 06 лютого 2024 року клопотання слідчого задоволено, застосовано щодо підозрюваного ОСОБА_7 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою умовах ДУ «Харківського слідчого ізолятора» в межах строку досудового розслідування, а саме до 02.04.2024 включно, визначено суму застави у розмірі двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб - 60560 гривень, при внесенні якої ОСОБА_7 підлягає звільненню з-під варти з покладенням на нього наступних обов`язків: 1) прибувати до слідчого, прокурора, чи суду за першою вимогою; 2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; 3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; 4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; 5) утримуватись від спілкування зі свідками, понятими, експертами.

Підозрюваний та його захисник, не погоджуючись із ухвалою слідчого судді, подали апеляційні скарги, в яких просять скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою відмовити в задоволенні клопотання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу. Обвинувачений просить застосувати запобіжний захід не пов`язаний із обмеженням його волі. Апеляційні вимоги захисник мотивує тим, що пред`явлена підозра є необгрунтованою. Підозрюваний погодився виконувати бойовий наказ та в подальшому приймав участь в його виконанні. 04.11.2023 він повідомив командира, що не може виконувати наказ, оскільки в нього загострилися хронічні хвороби нирок, після цього участі у виконанні наказу не приймав. Зазначає, що підозрюваний слідчому судді намагався пояснити обставини, однак слідчий суддя не вивчив належним чином клопотання слідчого та копій долучених до нього документів. Суд не дослідив та не надав оцінку тому, що про згоду ОСОБА_7 на виконання наказу від 31.10.2023 є примірник бойового розпорядження. Жодного факту на підтвердження існування ризиків, передбачених статтею 177 КПК України слідчим не наведено. Захисник посилається на те, що підозрюваний має родину, одружений, має двох неповнолітніх дітей, до мобілізації працював інженером ВП «Атоменергомаш» ДП ГАЕК «Енергоатом», має постійне місце проживання, раніше не судимий, має рідну сестру, яка має інвалідність другої групи, якій підозрюваний допомагає. Виконував всі завдання та накази командирів. На підтвердження апеляційних доводів, захисник долучила фотокопії документів.

Підозрюваний в своїй апеляційній скарзі зазначає, що до нього можливо було застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту або особистого зобов`язання. Слідством не доведено причетності до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 402 КК України. Зазначає, що наказу про вступ у бій або фактичного початку бою не було, посилається на обставини, які мали місце 04.11.2023, в цей день бойових дій не було. Крім того, йому не було відомо про його переведення на посаду старшого техніка третьої стрілецької роти. Матеріальна шкода відсутня, має дітей, місце роботи, ризики не доведені, свідки вже надали показання органу досудового розслідування. Жодних доказів, які б підтверджували його винуватість, немає.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення захисника та обвинуваченого, які підтримали апеляційні вимоги та просили їх задовольнити, думку прокурора, який заперечував проти їх задоволення, перевіривши матеріали судового провадження, суд апеляційної інстанції приходить до наступного висновку.

Відповідно до частини 1 статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченими статтею 177 цього Кодексу.

Згідно із статтею 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною 1 статті 177 КПК України.

Відповідно до частини 8 статті 176 КПК України під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 Кримінального кодексу України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті. Відповідно до абзацу 8 частини 4 статті 183 КПК України під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 Кримінального кодексу України.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, слідчий суддя, відповідно до статті 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен враховувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховуватися від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки

Як вбачається із матеріалів судового провадження, другим слідчим відділом (з дислокацією у м. Харкові) ТУ ДБР, розташованого у м. Полтаві здійснювалося досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0003101 від 05 грудня 2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 402 КК України.

02.02.2024 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 402 КК України, а саме: непокора - відкрита відмова виконати наказ начальника, вчинена в умовах воєнного стану.

Застосовуючи до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя, оцінюючи сукупність обставин, а саме: наданих органом досудового розслідування доказів на підтвердження наявності обґрунтованої підозри, достатніх підстав вважати, що існують ризики вчинення підозрюваним дій, передбачених пунктами 1, 3, 4, 5 частини 1 статті 177 КПК України, на час розгляду клопотання слідчого дійшов мотивованого висновку про наявність підстав для його задоволення.

Суд апеляційної інстанції погоджується з такими висновками слідчого судді та вважає, що порядок розгляду слідчим суддею клопотання про застосування запобіжного заходу відповідає вимогам статей 193-194, 196 КПК України, пунктів 3, 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини та практиці Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Стороною захисту заперечується обгрунтованість пред`явленої підозри. Однак, суд апеляційної інстанції зауважує, що згідно усталеної практики ЄСПЛ «обґрунтована підозра» існує тоді, коли факти, якими вона обґрунтовується, можна «розумно» вважати такими, що підпадають під опис одного з правопорушень, визначених у законі про кримінальну відповідальність. Тобто явно не може йтися про наявність «обґрунтованої підозри», якщо дії, у вчиненні яких підозрюється особа, не становлять кримінального правопорушення на момент учинення (рішення у справі «Wloch v. Poland», п.109). Відповідно до практики Європейського суду з прав людини вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення. Факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування. Слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочину вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів. Підозрюваний в апеляційній скарзі зазначає, що наказу про вступ у бій чи фактичного початку бою не було, однак відповідно до пред`явленої підозри ОСОБА_7 підозрювався у вчиненні кримінального правопорушення не в бойовій обстановці, а в умовах воєнного стану.

Матеріали кримінального провадження, на які послався слідчий в обгрунтування клопотання та наведені в оскаржуваній ухвалі, свідчать про обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення. Обставини ймовірного здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його безперечної причетності до інкримінованого злочину, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні, що не виключає можливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням застави.

Матеріали, надані слідчим в обґрунтування поданого клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, свідчать про наявність на час застосування слідчим суддею запобіжного заходу ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 4, 5 частини 1 статті 177 КПК України.

Доводи апеляційних скарг щодо недоведеності органом досудового розслідування ризиків, передбачених статтею 177 КПК України є безпідставними, враховуючи, що на початковій стадії досудового розслідування наявність наведених ризиків об`єктивно вбачається. Посилання сторони захисту на те, що всі свідки вже допитані органом досудового розслідування не спростовує ризику, передбаченого пунктом 3 частини 1 статті 177 КПК України, оскільки свідки та інші учасники процесу допитуються не лише під час досудового розслідування, але і судом безпосередньо на стадії судового розгляду обвинувального акту.

Слушними є апеляційні доводи ОСОБА_7 та його захисника щодо наявності у підозрюваного міцних соціальних зв`язків, родини, місця проживання. Однак, наведені дані, що характеризують особу підозрюваного не спростовують можливості вчинення ним дій, передбачених пунктами 1, 3, 4, 5 частини 1 статті 177 КПК України.

Крім того, ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа, вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Зокрема, ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58).

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновками слідчого судді щодо виду застосованого до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки саме такий запобіжний захід на час розгляду слідчим суддею клопотання слідчого в повній мірі відповідав меті його застосування.

На час апеляційного розгляду ОСОБА_7 звільнений з-під варти, у зв`язку із внесенням застави. Таким чином, на даний час щодо нього діє більш м`який альтернативний запобіжний захід у вигляді застави з покладенням відповідних процесуальних обов`язків.

Захисником апеляційному суду надано інформацію про те, що 21.02.2024 ОСОБА_7 вже вручений обвинувальний акт у виділеному кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000919. З огляду на встановлені обставини, стадію судового провадження, суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для скасування ухвали слідчого судді, а доводи сторони захисту щодо непричетності ОСОБА_7 до інкримінованого йому кримінального правопорушення та відсутності в його діях ознак злочину, будуть перевірені під час судового розгляду обвинувального акту.

Порушень кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді ухвалити законне та вмотивоване рішення, колегією суддів не встановлено, а наведені в апеляційних скаргах доводи не є достатніми для скасування ухвали слідчого судді, враховуючи, що ухвалою слідчого судді визначено мінімальний розмір застави, передбачений пунктом 2 частини 5 статті 182 КПК України.

Керуючись статтями 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, -

постановив:

Апеляційні скарги підозрюваного ОСОБА_7 та його захисника - адвоката ОСОБА_8 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Харкова від 06 лютого 2024 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_7 - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги оскарженню в касаційному порядку не підлягає відповідно до частини 4 статті 424 КПК України.

Головуючий -

Судді: