Справа № 183/6579/24
№ 1-кс/183/1210/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 червня 2024 року Дніпропетровська обл.,

м. Новомосковськ

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

слідчого - ОСОБА_3 ,

розглянувши у судовому засіданні клопотання від 24.06.2024 р. слідчого слідчого відділу Новомосковського районного відділу поліції Головного управління національної поліції в Дніпропетровській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погодженого прокурором Новомосковської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 про арешт майна заявленого в межах кримінального провадження, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000772 від 24.06.2024 р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 239 КК України,

В С Т А Н О В И В:

До Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшло вищевказане клопотання.

В обґрунтування клопотання зазначено, що у провадженні слідчого СВ Новомосковського районного відділу поліції Головного управління національної поліції в Дніпропетровській області перебувають матеріали досудового розслідування внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24 червня 2024 року за № 0000772 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.239 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що 21.06.2024 невстановлена особа, перебуваючи на ділянці місцевості, що розташована у с. Соколове, Новомосковського району, Дніпропетровської області здійснила злив забруднюючої речовини у грунт.

21.06.2024 проведено огляд місця події, а саме забрудненої ділянки місцевості, яка розташована території с. Соколове, координати 48.5105712, 35. 2985593, вказана ділянка має розміри приблизно 100 м довжину і до 20 м у ширину, яка заповнена викидами, також біля ділянки наявний сильний запах викидів, який відчувається приблизно за 50 метрів до вищевказаної ділянки. Поблизу вищевказаної ділянки знаходиться транспортний засіб асенізатор марки «УРАЛ» з номерним знаком НОМЕР_1 зеленого кольору. Поблизу вказаного автомобіля під випускною горловиною знаходиться калюжа рідини відходів. З випускної горловини та калюжі було зібрано зразки відходів у два пластикові контейнери, які поміщено до сейф-пакету з номером РSР1075838.

24 червня 2024 року вказаний транспортний засіб асенізатор марки «УРАЛ» з номерним знаком НОМЕР_1 зеленого кольору та зразки відходів у двох пластикових контейнерах - визнано речовими доказами у кримінальному провадженні відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24 червня 2024 року №0000772.

Відповідно до ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися під час обшуку, огляду.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Враховуючи, що тимчасово вилучені в ході огляду місця події 24 червня 2024 року транспортний засіб асенізатор марки «УРАЛ» з номерним знаком НОМЕР_1 зеленого кольору є знаряддям вчинення злочину, а зразки відходів в двох пластикових контейнерах, є предметом вчинення злочину, тому є достатні підстави вважати, що незастосування цього заходу може призвести до приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження вищезгаданого рухомого майна або зміни конструктивних властивостей, крім того, з метою подальшого проведення санітарно-токсикологічної експертизи у вказаному кримінальному провадженні.

На цих підставах заявник клопотання просить накласти арешт на тимчасово вилучене майно, яке було вилучене в ході огляду місця події.

В судовому засіданні слідчий підтримав клопотання з підстав, викладених в ньому.

Заслухавши слідчого, дослідивши надані матеріали та докази в їх сукупності, слідчий суддя доходить до наступного.

Згідно з ч. 1 та ч. 5 ст. 237 КПК України з метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення слідчий, прокурор проводять огляд місцевості, приміщення, речей, документів та комп`ютерних даних. При проведенні огляду дозволяється вилучення лише речей і документів, які мають значення для кримінального провадження, та речей, вилучених з обігу. Усі вилучені речі і документи підлягають негайному огляду і опечатуванню із завіренням підписами осіб, які брали участь у проведенні огляду. У разі якщо огляд речей і документів на місці здійснити неможливо або їх огляд пов`язаний з ускладненнями, вони тимчасово опечатуються і зберігаються у такому вигляді доти, доки не буде здійснено їх остаточні огляд і опечатування.

Відповідно до ч. 1 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.

В ч. 2 та ч. 4 ст. 168 КПК України зазначено, що тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду. Після тимчасового вилучення майна уповноважена службова особа зобов`язана забезпечити схоронність такого майна в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ч. 1 ст. 169 КПК України тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 171, частиною шостою статті 173 цього Кодексу; у разі скасування арешту; за вироком суду в кримінальному провадженні щодо кримінального проступку.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

В ч. 3 ст. 170 КПК України вказано, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Вимоги до оформлення клопотання про арешт майна визначені в ст. 171 КПК України.

Згідно з ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Згідно з ч. 1 та ч. 2 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу. При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Слідчим суддею встановлено, що Новомосковським РВП ГУНП в Дніпропетровській області проводиться досудове розслідування за матеріалами кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000772 від 24.06.2024 р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 239 КК України.

21.06.2024 року слідчим слідчого відділу Новомосковського РВП ГУНП в Дніпропетровській області було проведено огляд місця події, а саме відкритої забрудненої ділянки місцевості, яка розташована на території с. Соколове, координати 48.5105712, 35. 2985593, вказана ділянка має розміри приблизно 100 м довжину і до 20 м у ширину, яка заповнена викидами, також біля ділянки наявний сильний запах викидів, який відчувається приблизно за 50 метрів до вищевказаної ділянки. Поблизу вищевказаної ділянки знаходиться транспортний засіб асенізатор марки «УРАЛ» з номерним знаком НОМЕР_1 зеленого кольору. Поблизу вказаного автомобіля під випускною горловиною знаходиться калюжа рідини відходів. З випускної горловини та калюжі було зібрано зразки відходів у два пластикові контейнери, які поміщено до сейф-пакету з номером РSР1075838 (а.с.10-11).

24 червня 2024 року вказаний транспортний засіб асенізатор марки «УРАЛ» з номерним знаком НОМЕР_1 зеленого кольору та зразки відходів у двох пластикових контейнерах - визнано речовими доказами у кримінальному провадженні (а.с.6).

За вказаним фактом відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань були внесені 24.06.2024 р. о 17 год. 18 хв. за №0000772 (а.с.3).

До слідчого судді з клопотанням про арешт майна слідчий звернувся 24.06.2024 р., тобто на наступний робочий день після проведення огляду та вилучення майна.

Таким чином слідчим суддею встановлено, що огляд місця події у цьому кримінальному провадженні відбувся 21 червня 2024 р. в період часу з 19 год. 14 хв. до 19 год. 27 хв., а відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань були внесені 24.06.2024 р. о 17 год. 18 хв., тобто через більше ніж 70 годин.

Відповідно до ч. 3 ст. 214 КПК України здійснення досудового розслідування, крім випадків, передбачених цією частиною, до внесення відомостей до реєстру або без такого внесення не допускається і тягне за собою відповідальність, встановлену законом. У невідкладних випадках до внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань може бути проведений огляд місця події (відомості вносяться невідкладно після завершення огляду).

Отже, ч. 3 ст. 214 КПК України дозволяє проведення огляду місця події до внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань лише у невідкладних випадках та з обов`язковим внесенням таких відомостей у зазначений реєстр невідкладно.

З наданих слідчому судді матеріалів вбачається, що відомості за фактом незаконної порубки дерев до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені через більше ніж 70 годин після проведення огляду місця події, що не є розумним строком та не свідчить про невідкладність винесення зазначених відомостей в реєстр.

Таким чином слідчим суддею встановлено, що майно, на яке просить накласти арешт заявник клопотання, отримане слідчим до внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, тобто з порушенням вимог чинного кримінального процесуального закону, а тому вказане майно не може бути доказами у даному кримінальному провадженні.

Враховуючи положення ч. 3 ст. 173 КПК України вилучене майно підлягає негайному поверненню особі, у якої було вилучене.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 98, 131, 132, 170-173, 237, 233, 234 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В:

В задоволені клопотання від 24.06.2024 р. слідчого слідчого відділу Новомосковського районного відділу поліції Головного управління національної поліції в Дніпропетровській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погодженого прокурором Новомосковської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 про арешт майна заявленого в межах кримінального провадження, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000772 від 24.06.2024 р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 239 КК України, відмовити.

Майно, вилучене в ході огляду місця події, який відбувся 21 червня 2024 року в період часу з 19 год. 14 хв. до 19 год. 27 хв, а саме: транспортний засіб асенізатор марки «УРАЛ» з номерним знаком НОМЕР_1 зеленого кольору негайно повернути володільцю майна.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали оголошено 01 липня 2024 р. о 08 год. 30 хв.

Слідчий суддя ОСОБА_1