КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/824/2983/2024 Категорія: п.п. 4, 10 ч. 2 ст. 115 КК України
У Х В А Л А

20 лютого 2024 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду ОСОБА_2 , перевіривши на відповідність вимогам КПК України апеляційну скаргу захисника ОСОБА_3 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_4 на вирок Шевченківського районного суду м. Києва від 18 грудня 2023 року у кримінальному провадженні № 0002075, внесеному до ЄРДР 19 лютого 2018 року, щодо ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 153 КК України (в редакції, чинній станом на 18 лютого 2018 року), ч. 3 ст. 135, п.п. 4, 10 (в редакції, чинній станом на 30 травня 2018 року) ч. 2 ст. 115, ч. 3 ст. 153 КК України (в редакції, чинній станом на 30 травня 2018 року),

В С Т А Н О В И Л А :

Вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 18 грудня 2023 року ОСОБА_4 визнаний невинуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 153 КК України (в редакції, чинній станом на 18 лютого 2018 року) та виправданий у зв`язку з недоведеністю, що кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 153 КК України (в редакції, чинній станом на 18 лютого 2018 року) було вчинено ОСОБА_4 .

Цим же вироком ОСОБА_4 визнаний винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 135, п.п. 4, 10 (в редакції, чинній станом на 30 травня 2018 року) ч. 2 ст. 115, ч. 3 ст. 153 КК України (в редакції, чинній станом на 30 травня 2018 року) і призначено покарання:

- за ч. 3 ст. 135 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років;

- за ч. 4 ст. 187 КК України у виді 10 (десяти) років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, що перебуває у приватній власності засудженого;

- за ч. 3 ст. 153 КК України (в редакції, чинній станом на 30 травня 2018 року) у виді 12 (дванадцяти) років позбавлення волі;

- за п.п. 4, 10 ч. 2 ст. 115 КК України (в редакції, чинній станом на 30 травня 2018 року) у виді 12 (дванадцяти) років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом часткового складання призначених покарань остаточно призначено ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на старок 15 (п`ятнадцять) років з конфіскацією всього майна, що перебуває у приватній власності засудженого.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахується з 16 листопада 2018 року, зарахувавши на підставі ч. 5 ст. 72 КК України строк попереднього ув`язнення з 16 листопада 2018 року до дня набрання вироком законної сили за правилами, визначеними ч. 5 ст. 72 КК України, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Також вироком вирішено питання цільного позову, процесуальних витрат та доля речових доказів у провадженні.

11 січня 2024 року шляхом поштового направлення на вказаний вирок захисником ОСОБА_3 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_4 та 16 січня 2024 року безпосередньо до суду першої інстанції прокурором Шевченківської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_5 подані апеляційні скарги, які 19 лютого 2024 року разом з матеріалами кримінального провадження надійшли до Київського апеляційного суду.

Ухвалою судді-доповідача від 20 лютого 2024 року за апеляційною скаргою прокурора ОСОБА_5 відкрито апеляційне провадження та, відповідно до ст. 401 КПК України, в порядку підготовки до апеляційного розгляду, учасникам апеляційного провадження надіслано копії ухвали про відкриття апеляційного провадження разом з копіями апеляційної скарги, інформацію про їхні права та обов`язки, встановлено строк для подачі заперечень на апеляційну скаргу прокурора до 1 березня 2024 року.

Перевіривши подану апеляційну скаргу захисника ОСОБА_3 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_4 на предмет відповідності вимогам ст. 396 КПК України, вважаю, що вона підлягає залишенню без руху, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 п. 3 ст. 396 КПК України, в апеляційній скарзі вказуються вимоги особи, яка подає апеляційну скаргу, та їх обґрунтування із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.

Такі вимоги повинні відповідати положенням ст. 407 КПК України, якою визначені повноваження суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду, і повинні узгоджуватися з іншими положеннями кримінального процесуального закону.

Проте, дані вимоги закону захисником ОСОБА_3 не виконано, оскільки апеляційні вимоги не узгоджуються із зазначеною нормою закону.

Зокрема, за змістом апеляційної скарги захисник ОСОБА_3 , зокрема, просить (мовою оригіналу): «Скасувати вирок Шевченківського районного суду від 18.12.2024 р. частково. Ухвалити новий вирок, яким визнати Дубину невинним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 135, ч. 3 ст. 153 КК України та виправдати у зв`язку з недоведеністю вини обвинуваченого».

Проте, такі вимоги апеляційної скарги захисника ОСОБА_3 не відповідають положенням ч. 1 ст. 407 КПК України і виходять за межі повноважень суду апеляційної інстанції, оскільки за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції не вправі постановити виправдувальний вирок, виходячи з того, що відповідно до вимог ст. 417 КПК України у разі встановлення обставин, передбачених ст. 284 цього Кодексу, в тому числі обставин, на які посилається апелянт у своїй скарзі, суд апеляційної інстанції скасовує обвинувальний вирок і закриває кримінальне провадження.

За таких обставин апеляційну скаргу захисника ОСОБА_3 не можна визнати такою, що відповідає вимогам ст. 396 КПК України, що є перешкодою для відкриття апеляційного провадження.

Крім того, згідно з ч. 6 ст. 396 КПК України до апеляційної скарги та доданих до неї письмових матеріалів надаються копії в кількості, необхідній для їх надіслання сторонам кримінального провадження та іншим учасникам судового провадження, інтересів яких стосується апеляційна скарга. Цей обов`язок не поширюється на обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом або тримається під вартою.

Проте, захисник ОСОБА_3 до апеляційної скарги додала три її копії, не дивлячись на те, що сторонами кримінального провадження № 0002075 та, відповідно, учасниками судового провадження є: прокурор, потерпілий ОСОБА_6 , його представник - адвокат ОСОБА_7 , обвинувачений ОСОБА_4 , кожному з яких, окрім апелянта, мають надсилатися копії апеляційної скарги.

Враховуючи, що вказані недоліки апеляційної скарги є перешкодою для відкриття апеляційного провадження, то апеляційна скарга захисника ОСОБА_3 згідно з вимогами ч. 1 ст. 399 КПК України підлягає залишенню без руху з наданням апелянту семиденного строку для усунення вищенаведених недоліків та роз`ясненням, що відповідно до ч. 3 ст. 399 КПК України апеляційна скарга повертається, якщо особа не усунула недоліки апеляційної скарги, яку залишено без руху, в установлений строк.

Керуючись ст. ст. 396, 399 КПК України, суддя апеляційного суду, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_3 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_4 на вирок Шевченківського районного суду м. Києва від 18 грудня 2023 року у кримінальному провадженні № 0002075, внесеному до ЄРДР 19 лютого 2018 року, щодо ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 153 КК України (в редакції, чинній станом на 18 лютого 2018 року), ч. 3 ст. 135, п.п. 4, 10 (в редакції, чинній станом на 30 травня 2018 року) ч. 2 ст. 115, ч. 3 ст. 153 КК України (в редакції, чинній станом на 30 травня 2018 року), залишити без руху, встановивши строк для усунення недоліків апеляційної скарги, зазначених в мотивувальній частині ухвали, протягом семи днів з дня отримання копії ухвали.

Роз`яснити захиснику ОСОБА_3 , що відповідно до ч. 3 ст. 399 КПК України, апеляційна скарга повертається особі, яка її подала, якщо вона не усунула недоліки апеляційної скарги, яку залишено без руху, в установлений строк.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду ОСОБА_2