В И Р О К

іменем України

17 червня 2024 року м. Зміїв

Зміївський районний суд Харківської області

в складі судді - ОСОБА_1

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2

за участю сторін кримінального провадження:

з боку обвинувачення: прокурора ОСОБА_3

з боку захисту: обвинуваченого ОСОБА_4

учасника судового розгляду потерпілої - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Змієві кримінальне провадження № 0000053 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Зміїв Харківської області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, працюючого слюсарем аварійно - відновлювальнх робіт 4 розряду КП "Зміїв - сервіс", одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2 , не судимого,

у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України,

ВСТАНОВИВ:

14.11.2023 року, близько 18 год 00 хв, ОСОБА_4 знаходився за адресою: АДРЕСА_3 , що належить ОСОБА_5 , у якої напередодні займався ремонтними роботами щодо проведення та підключення системи водопостачання. В ході спілкування ОСОБА_4 , діючи умисно протиправно, маючи умисел на заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, а саме заволодіння грошовими коштами ОСОБА_5 , ввійшовши в довіру в той же день 14.11.2023 року о 18 год.28 хвилин, отримав від останньої грошові кошти у загальній сумі 5000 гривень, шляхом здійснення переказу на його банківську картку, пообіцявши в послідуючому виконати ремонтні роботи з проведення каналізації, а в разі неможливості їх виконання повернути вказані грошові кошти у вищевказаній сумі.

У послідуючому ОСОБА_4 вказані грошові кошти в зазначений термін не повернув, ремонті роботи в рахунок їх погашення не виконав, таким чином заволодів грошовим коштами ОСОБА_5 в загальній сумі 5000,00 гривень, шляхом зловживання довірою та розпорядився ними на власний розсуд.

Сторони кримінального провадження вважали недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставинам справи, які ними не оспорюються. З урахуванням принципів диспозитивності та змагальності сторін кримінального провадження, з огляду на визнання обвинуваченим фактичних обставин, якими обґрунтовано обвинувачення, а також враховуючи думку учасників судового провадження, за відсутності заперечень та сумнівів у добровільності їх позиції, суд на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України обмежився допитом обвинуваченого та дослідженням письмових доказів, які характеризують його особу.

Допитаний у судовому засіданні обвинуваченого ОСОБА_4 вину у кримінальному правопорушенні визнав у повному обсязі, пояснив, що кримінальне правопорушення вчинене ним при вищевикладених обставинах.

Таким чином, суд дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, шахрайстві, тобто заволодінні чужим майном шляхом зловживання довірою.

Згідно зі ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. При цьому підлягають урахуванню ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особа винного й обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Виходячи з принципів співмірності й індивідуалізації покарання за своїм видом та розміром повинно бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій.

Покарання повинно відповідати меті виправлення засудженого та бути ефективним.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 , відповідно до ст. 66 КК України, визнається щире каяття.

Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_4 , відповідно до ст. 67 КК України, є вчинення кримінального правопорушення стосовно особи похилого віку.

Відповідно до вимог статей 50, 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення і попередження нових кримінальних правопорушень. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути співмірним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Під час призначення покарання ОСОБА_4 , враховуючи ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України, є кримінальним проступком, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, має постійне місце роботи, одружений, що вказує на міцні соціальні зв`язки, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, що необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень є покарання у виді обмеження волі.

Вирішуючи питання про призначення покарання ОСОБА_4 , суд враховує тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, наявність обставини, що пом`якшує та наявність обставини, що обтяжує покарання, особу обвинуваченого, де він є особою, що раніше не судима, має постійне місце роботи, за яким характеризується позитивно, усвідомлення наслідків скоєного кримінального проступку, щире каяття, дійшов висновку, що виправлення обвинуваченого можливе без відбування покарання, у зв`язку з чим, обвинуваченого можливо звільнити від відбування покарання, застосувавши статтю 75 Кримінального кодексу України, із покладанням на нього обов`язків, передбачених статтею 76 Кримінального кодексу України.

Призначене покарання на думку суду буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Оскільки обвинуваченого ОСОБА_4 звільнено від відбування покарання, то підстав для застосування запобіжного заходу немає.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 349, 368-374 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, та призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, навчання, роботи.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Харківського апеляційного суду через Зміївський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ст. 395 КПК України, якщо таку скаргу не буде подано.

Копію вироку негайно після його проголошення належить вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя: