У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 квітня 2024 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання - ОСОБА_2

за участі учасників:

прокурора ОСОБА_3

засуджений ОСОБА_4

представник ДУ «ДВП № 40» ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, у м. Ужгород в режимі відеоконференції з участю засудженого ОСОБА_4 клопотання

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Веряця, Берегівського району, Закарпатської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, не одруженого, непрацюючого, з середньою освітою, раніше судимого,

про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання відповідно до ст. 81 КК України,-

встановив:

Засуджений ОСОБА_4 , звернувся до суду з клопотанням про заміну не відбутої частини покарання більш м`яким, мотивуючи це тим, що він став на шлях виправлення і своєю поведінкою довів своє виправлення, а також відбув половину строку призначеного йому покарання.

В судовому засіданні засуджений підтримав клопотання, просив таке задовольнити, зазначив, що просить застосувати до нього умовно-дострокве звільнення, оскільки він виправився, хоче створити сім"ю та відбув половину строку покарання.

Представник державної установи «Дрогобицька виправна колонія (№40)» заперечив, щодо заміни не відбутої частини покарання більш м`яким відносно засудженого, мотивуючи це тим, що засуджений лише нещодавно прибув до них і вони ще не встигли в повній мірі оцінити його поведінку, разом з тим зазначає, що ОСОБА_4 не відбув 2/3 частини строку покарання.

Прокурор теж заперечив щодо задоволення клопотання засудженого, посилаючись на те, що засуджений не відбув 2/3 строку призначеного покарання.

Суд, заслухавши доводи засудженого, думку прокурора та представника установи, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що клопотання засудженого не підлягає задоволенню зі слідуючих підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 вироком Виноградівського районного суду Закарпатської області від 10 червня 2021 року засуджений за ч.3 ст.185 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі.

Вирок набрав законної сили 26.10.2023 року.

Відповідно до вищевказаного вироку, визначено строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту його атримння з 16.04.2021 року.

Згідно характеристики наданої представником державної установи «Дрогобицька виправна колонія (№40)» за час відбування покарання, а саме за останні пів року особа вчинила злісне порушення або 3 чи більше порушень встановленого порядку відбування покарання. Заохочень не надавались. За час перебування в УВП 1 раз притягувався до дисциплінарної відповідальності. Так, 10.01.2023 було накладено стягнення у вигляді попередження.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Відповідно до п.2 ч.3 ст. 81 КК України, Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим: не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний нетяжкий злочин або кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисне кримінальне правопорушення і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисне кримінальне правопорушення, за яке вона засуджена до позбавлення волі;

У відповідності до п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» від 26.04.2002 року, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при заміні невідбутої частини строку основного покарання більш м`яким покаранням - того, що засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

Як зазначено у п.17постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.04.02 року №2 «Про практику застосування судами України законодавства про умовно-дострокове звільнення від покарання і заміну покарання більш м`яким», суди під час судового засідання у справах цієї категорії повинні ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо залучення до суспільно корисної праці.

Вчинений ОСОБА_4 злочин передбачений ч.3 ст. 185 КК України, відповідно до статті 12 КК України відноситься до тяжкого злочину, а відтак для отримання права на застосування до нього умовно-дорстрокового звільнення, останній має відбути 2/3 строку призначеного покарання.

Як встановлено в судовому засіданні, засуджений ОСОБА_4 не відбув 2/3 частини строку покарання, призначеного судом за вчинений тяжкий злочин. Допустив порушення порядку відбування покарання, за які притягувався до дисциплінарної відповідальності. За час перебування в УВП 1 раз притягувався до дисциплінарної відповідальності. Так 10.01.2023 було накладено стягнення у вигляді попередження. Будь яких заохочень немає.

Таким чином, засуджений ОСОБА_4 передчасно звернувся до суду з клопотанням про застосування умовно-дострокового звільнення, раніше як 2/3 частини строку покарання, а повинен був звернутись не раніше 16 квітня 2024 року.

Виходячи з наведеного, суд вважає за необхідне клопотання засудженого, залишити без задоволення.

Також, зі змісту ч. 6 ст. 539 КПК України вбачається, що у разі набрання законної сили ухвалою суду про відмову в задоволенні клопотання щодо умовно-дострокового звільнення засудженого від відбування покарання або заміну не відбутої частини покарання більш м`яким покаранням розгляд повторного клопотання з цього самого питання щодо осіб, засуджених за тяжкі та особливо тяжкі злочини до позбавлення волі на строк не менше п`яти років, може мати місце не раніше як через рік з дня винесення ухвали суду про відмову, а щодо засуджених за інші злочини та неповнолітніх засуджених - не раніше як через шість місяців.

Положенням ч. 7 ст. 154 КВК України передбачено, що у разі відмови суду щодо умовно-дострокового звільнення від відбування покарання або заміни не відбутої частини покарання більш м`яким повторне подання в цьому питанні щодо осіб, засуджених за тяжкі і особливо тяжкі злочини до позбавлення волі на строк не менше п`яти років, може бути внесено не раніше як через один рік з дня винесення постанови про відмову, а щодо засуджених за інші злочини та неповнолітніх засуджених - не раніше як через шість місяців.

На підставі викладеного, керуючись, ст.82 КК України, ст. ст. 537, 539 КПК України, суд, -

постановив:

У задоволенні клопотання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання відповідно до ст.81 КК України відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали було складено та проголошено 15.04.2024 року о 16.00 год.

Суддя ОСОБА_1