ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2024 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

Головуючого, судді - доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з секретарем судового засідання ОСОБА_5

за участю:

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

особи, до якої застосовуються

примусові заходи медичного

характеру (в режимі відеоконференції) ОСОБА_8

представника спеціального закладу

з надання психіатричної допомоги

(в режимі відеоконференції) ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_10 подану на ухвалу Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 16 листопада 2023 року, якою задоволено клопотання прокурора про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні № 60001045 щодо ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , -

встановила:

Оскаржуваною ухвалою Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 16 листопада 2023 року було задоволено клопотання прокурора і застосовано щодо ОСОБА_8 примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу із надання психіатричної допомоги в умовах Дніпровської філії "Спеціальний заклад з надання психіатричної допомоги".

Суд першої інстанції, розглядаючи клопотання прокурора про застосування примусових заходів медичного характеру із доданими матеріалами і задовольнивши його, прийшов до висновку про необхідність перекваліфікації дій ОСОБА_8 із встановленої органами досудового розслідування ч.2 ст.15-ч.1 ст.115 КК України на ч.4 ст.296 КК України, оскільки, на думку суду, характер дій ОСОБА_8 (постріл із пневматичної гвинтівки 21.09.2023 року у область обличчя водія автобусу ОСОБА_11 ) мають ознаки хуліганських, вчинені із мотивів явної неповаги до суспільства та такі, що супроводжувались особливою зухвалістю.

У поданій апеляційні скарзі прокурор Лівобережної окружної прокуратури м.Дніпра ОСОБА_10 просить про скасування ухвали суду першої інстанції як незаконної та необґрунтованої та призначити новий судовий розгляд матеріалів клопотання.

Зокрема, посилається на те, що суд жодним чином не умотивував свої висновки щодо необхідності у даному випадку перекваліфікувати дії ОСОБА_8 із ч.2 ст.15-ч.1 ст.115 КК України на ч.4 ст.296 КК України, а перерахував тільки докази, не надавши оцінки кожному із них. Відсутнє в ухвалі суду і передбачене ст.513 КПК України визначення конкретного виду примусових заходів медичного характеру.

Крім того, суд допустив спрощений порядок розгляду клопотання прокурора у той час, коли кримінальний процесуальний закон дозволяє такий порядок судового розгляду лише у разі, якщо учасники судового розгляду, передусім, обвинувачений, не оспорюють фактичних обставин вчиненого.

Під час апеляційного перегляду матеріалів справи:

-захисник ОСОБА_7 заперечував проти задоволення вимог апеляційної скарги прокурора та просив залишити ухвалу суду без змін; ОСОБА_8 зазначив про можливість вирішення заявлених у апеляційній скарзі питань на розсуд суду апеляційної інстанції

-прокурор відділу обласної прокуратури ОСОБА_6 підтримала подану прокурором ОСОБА_10 апеляційну скаргу, просила про скасування ухвали суду першої інстанції за наведеними у скарзі обставинами.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, дослідивши матеріали судового провадження у межах поданої прокурором апеляційної скарги та проаналізувавши її доводи, колегія суддів дійшла таких висновків.

Згідно із положеннями ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції перевіряє судові рішення суду першої інстанції у межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст.370 КПК України судове рішення повинне бути законним (ухвалене компетентним судом згідно із нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених діючим КПК України), обґрунтованим (ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст.94 цього Кодексу) та вмотивованим (ухваленим із наведенням належних і достатніх мотивів та підстав його ухвалення).

Переглядаючи матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що зазначених вище вимог закону судом першої інстанції не дотримано.

Так, відповідно до ст. 513 КПК України під час постановлення ухвали про застосування примусових заходів медичного характеру суд з`ясовує такі питання:

1) чи мало місце суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення;

2) чи вчинено це суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення особою;

3) чи вчинила ця особа суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення у стані неосудності;

4) чи не захворіла ця особа після вчинення кримінального правопорушення на психічну хворобу, яка виключає застосування покарання;

5) чи слід застосовувати до цієї особи примусові заходи медичного характеру і якщо слід, то які.

2. Визнавши доведеним, що ця особа вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності або після вчинення кримінального правопорушення захворіла на психічну хворобу, яка виключає можливість застосування покарання, суд постановляє ухвалу про застосування примусових заходів медичного характеру.

Встановивши, що суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення не було вчинено або вчинено іншою особою, а також якщо не доведено, що ця особа вчинила суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення, суд постановляє ухвалу про відмову в застосуванні примусових заходів медичного характеру та закриває кримінальне провадження.

Згідно із викладеними у постанові ККС ВС від 02.02.2023 року по справі № 570/816/21, постанові ОП ККС ВС від 16.01.2023 року по справі № 761/37225/20 при розгляді кримінального провадження про застосування примусових заходів медичного характеру кримінально-правова оцінка суспільно небезпечного діяння, вчиненого в стані неосудності, повинна ґрунтуватись лише на відомостях, які характеризують суспільну небезпеку вчинених дій, при цьому суд має виходити із об`єкту посягання та об`єктивної сторони вчиненого діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною КК, з урахуванням всіх фактичних обставин і зовнішнього прояву дій особи, з огляду на те, що встановлення будь-якої форми вини (умислу чи необережності) у діях неосудної особи об`єктивно є неможливим. Юридична оцінка такого діяння за наявності до того підстав може здійснюватися із застосуванням ст. 15 КК.

Здійснюючи кримінально правову оцінку дій неосудної особи, суд має виходити із зовнішнього прояву вчиненого діяння, в тому числі, якщо мало місце посягання на життя, враховувати характер, локалізацію, кількість спричинених ушкоджень, знаряддя, які було застосовано в ході спричинення шкоди тощо. Сукупність таких об`єктивних даних дозволить правильно здійснити оцінку вчиненого неосудною особою суспільно небезпечного діяння.

Виходити лише із фактичних наслідків, які настали у результаті дій неосудної особи не можна, скільки існує високий ризик неправильної оцінки самої суспільно небезпечної поведінки такої неосудної особи, що в свою чергу впливає на обрання для такої особи певних примусових заходів медичного характеру, визначення того факту чи мало місце суспільно небезпечне посягання на життя інших осіб взагалі.

Як убачається із змісту поданого на розгляд суду клопотання прокурора, органами досудового розслідування встановлено, що дії ОСОБА_8 підпадають під ознаки діяння, передбаченого ч.2 ст.15-ч.1 ст.115 КК України закінчений замах на вбивство, виходячи із використаного знаряддя пневматичної гвинтівки та об`єкт життя та здоров`я іншої особи, потерпілого ОСОБА_11 ( враховуючи локалізацію та спосіб спричинення вогнепального поранення).

Відповідно до наданого прокурором висновку судово-психіатричної експертизи №585 від 06.10.2023 року встановлено, що ОСОБА_8 у період часу, що відноситься до інкримінованого йому діяння, страждав і у теперішній час страждає на хронічне психічне захворювання у формі параноїдної шизофренії.

Суд першої інстанції, приходячи до висновку про наявність у діях ОСОБА_8 іншого суспільно-небезпечного діяння та погоджуючись із доводами захисника, не умотивував належним чином, за якими критеріями і зовнішніми проявами вчиненого діяння їх можливо кваліфікувати, зокрема, за ч.4 ст.296 КК України, пославшись, крім того, на мотиви зухвалості таких дій та явної неповаги до суспільства (тобто, на елементи суб`єктивної сторони).

Як вже зазначалось у вищезгаданій правовій позиції, викладеній у постанові ККС ВС від 02.02.2023 року по справі № 570/816/21, то колегія суддів наголошувала і звертала увагу, що кримінальний процесуальний закон дозволяє будь-які спрощення під час судового розгляду лише у тому разі, якщо учасники судового розгляду, передусім обвинувачений, не оспорюють фактичних обставин вчиненого. Вочевидь така процедура незастосовна щодо неосудних осіб. Застосування спрощених підходів у поєднанні зі зміною кримінально-правової оцінки дій неосудної особи судом без дослідження доказів у цьому провадженні є неприпустимим.

Доводи апеляційної скарги прокурора у цій частині є слушними, адже, оскаржувана ухвала щодо застосування до ОСОБА_8 примусових заходів медичного характеру постановлена судом саме за результатами такого спрощеного порядку.

Крім того, як обґрунтовано зазначає апелянт, суд, усупереч вимогам ст. 513 КПК України, не визначив передбаченого у ст.94 КК України виду застосованих примусових заходів медичного характеру.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку про необхідність скасування ухвали суду першої інстанції на підставі ст.407,409,413 КПК України, із призначенням нового судового розгляду, оскільки, з урахуванням перелічених вище обставин, апеляційний суд позбавлений можливості постановити нову ухвалу з огляду на відсутність клопотань сторін щодо повторного дослідження доказів.

Доводи апеляційної скарги прокурора підлягають задоволенню у повному обсязі.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 405, 407, 409, 419, КПК України, колегія суддів,-

ухвалила:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_10 - задовольнити.

Ухвалу Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 16 листопада 2023 року, якою задоволено клопотання прокурора про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні № 60001045 відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - скасувати та призначити новий розгляд матеріалів даної справи в суді першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4