Справа № 712/7377/24
Провадження № 1-кс/712/3159/24
У Х В А Л А

14 червня 2024 року слідчий суддя Соснівського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1 , перевіривши матеріали скарги ОСОБА_2 на дії/бездіяльність слідчого та прокурора у кримінальному провадженні №0000364 від 08.02.2024,

В С Т А Н О В И В:

До Соснівського районного суду м. Черкаси надійшла скарга ОСОБА_2 на дії/бездіяльність слідчого та прокурора у кримінальному провадженні №0000364 від 08.02.2024.

Вирішуючи питання про відкриття провадження у скарзі, слідчий суддя виходить з такого.

Слідчий суддя на етапі прийняття скарги у порядку ст.303 КПК України має перевірити скаргу на наявність чи відсутність перешкод для призначення її до розгляду, передбачених ст. 304 КПК України.

Слідчий суддя встановив, що зміст скарги ОСОБА_2 суперечить загальним засадам кримінального провадження, що є перешкодою для призначення їх до розгляду, адже скарги містить формулювання та образливі висловлювання на адресу учасників справи, що є виявом неповаги до правоохоронних органів та органів прокуратури як державних установ України.

Так, зі скарги вбачається, що:

-на сторінках 2- 3 скарги скаржниця зазначає: «Обсміювання та глумління щодо слідчого судді Придніпровського райсуду м. Черкаси ОСОБА_3 влаштував прокурорський покидьок Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_4 ….»;

-на сторінках 3, 6, 10 скаржниця зазначає: «… дізнавач аферист Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_5 ….»; «… дізнавач фальсифікатор ОСОБА_5 ….»;

-на сторінках 5 6 скарги скаржниця зазначає: «…дізнавач Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_5 , користуючись ротозійством Черкаського окружного прокурора Замотайла та його заступника ОСОБА_6 »;

-на сторінці 9 скарги скаржниця зазначає: «з повною достеменністю встановлено, що, дізнавач фальсифікатор ОСОБА_5 вчинив фабрикацію …»; «…бо дізнавач фальсифікатор ОСОБА_5 створив процесуального близнюка …»;

-на сторінці 13 скарги скаржниця зазначає: «… штучно створену дізнавачем фальсифікатором ОСОБА_7 та його пособником прокурором провокатором ОСОБА_4 …»; «дізнавача фальсифікатора ОСОБА_7 та його пособника прокурора провокатора ОСОБА_4 ». Такі самі вислови містяться і на сторінці 16 скарги ОСОБА_2 ;

-на сторінці 17 скарги скаржниця зазначає: «Що вмотивовано, конкретизовано та деталізовано у даній заяві з посиланням на неспростовані докази по приховуванню вищевказаними поліцейсько-прокурорськими покидьками злочину».

Слідчий суддя вважає, що через наявність у тексті скарги наведених висловлювань скарга є неприйнятною та не може бути предметом судового контролю слідчим суддею, тому скарга підлягає поверненню ОСОБА_2 , виходячи з загальних засад кримінального провадження.

Верховний Суд у складі Першої судової палати ККС у постанові від 16.01.2024 у справі № 991/7073/23 зробив наступні висновки:

«Відповідно до частин 1 і 2 ст. 1 КПК України порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України, яке складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України.

Конвенція 1950 року, ратифікована Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР, є одним із видів міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Також ст. 17 Закону України від 23 лютого 2006 року № 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У підпункті «а» п. 3 ст. 35 Конвенції зазначено, що Суд визнає неприйнятною будь-яку індивідуальну заяву, подану згідно зі статтею 34, якщо він вважає, що ця заява є несумісною з положеннями Конвенції або протоколів до неї, явно необґрунтованою або є зловживанням правом на подання заяви.

Відповідно до положення п. 4 цієї статті Конвенції Суд відхиляє будь-яку заяву, яку він вважає неприйнятною згідно із цією статтею. Він може зробити це на будь-якій стадії провадження у справі.

У розумінні ЄСПЛ звернення до суду з використанням нецензурної лексики, образливих і лайливих слів, символів у поданих до суду документах і у спілкуванні із судом, з іншими учасниками процесу, їхніми представниками, а також вчинення інших аналогічних дій констатується як зловживання правом на подання заяви. Так, Суд, застосовуючи пп. «а» п. 3 ст. 35 Конвенції, оголошує неприйнятною будь-яку індивідуальну заяву, подану згідно зі ст. 34, якщо він вважає, що ця заява є зловживанням правом на її подання. Зокрема, Суд вказав на зловживання правом на подання заяви, коли заявник під час спілкування з ЄСПЛ вживав образливі, погрозливі або провокативні висловлювання проти уряду-відповідача, його представника, органів влади держави-відповідача, проти ЄСПЛ, його суддів, Секретаріату ЄСПЛ або його працівників (див. ухвали щодо прийнятності у справах «Ржегак проти Чеської Республіки» від 14 травня 2004 року (Rehak v. the Czech Republic, заява № 67208/01), «Дюрінже та Грандж проти Франції» від 4 лютого 2003 року (Duringer and Grunge v. France, заяви № 61164/00 і № 18589/02), «Guntis Apinis проти Латвії» від 20 вересня 2011 року (Guntis APINIS against Latvia, заява № 46549/06).

У свою чергу аналогічної позиції дотримується Велика Палата Верховного Суду, (справи № 199/6713/14-ц, № 9901/34/19, № 9901/324/19), а саме, що учасники справи зобов`язані виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу. Нецензурна лексика, образливі та лайливі слова чи символи, зокрема, для надання особистих характеристик учасникам справи, іншим учасникам судового процесу, їх представникам і суду (суддям) не можуть використовуватися ні в заявах по суті справи, заявах із процесуальних питань, інших процесуальних документах, ні у виступах учасників судового процесу та їх представників.

Вимоги, яким повинна відповідати апеляційна скарга, визначені ст. 396 КПК України. Крім того, загальними вимогами до мови документа є ясність викладу, точність опису, свобода від суперечностей, переконливість, лаконічність, етикет ділових паперів та мовний етикет.

До того ж відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 7 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відноситься повага до людської гідності.

Також положеннями ч. 1 ст. 11 КПК України передбачено, що під час кримінального провадження повинна бути забезпечена повага до людської гідності, прав і свобод кожної особи.

При цьому, як убачається із ч. 6 ст. 9 КПК України, у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч. 1 ст. 7 цього Кодексу. Тобто на практиці в деяких випадках це може обумовити необхідність ухвалення рішень, які прямо не передбачені КПК України.

Таким чином, нецензурна лексика, образливі та лайливі слова чи символи, зокрема, для надання особистих характеристик учасникам справи, іншим учасникам судового процесу, їх представникам і суду (суддям) не можуть використовуватися ні в заявах по суті справи, заявах із процесуальних питань, інших процесуальних документах, ні у виступах учасників судового процесу та їх представників.

Водночас використання учасниками судового процесу та їх представниками нецензурної лексики, образливих і лайливих слів, символів у поданих до суду документах і у спілкуванні із судом, з іншими учасниками процесу, їхніми представниками, а також вчинення інших аналогічних дій свідчать про очевидну неповагу до їх честі та гідності з боку осіб, які такі дії вчиняють, оскільки вказані дії суперечать основним засадам (принципам) кримінального провадження, а також його завданню.

Ураховуючи наведене, Суд погоджується з висновками апеляційного суду, що зазначені в апеляційних скаргах ОСОБА_5 висловлювання щодо суду, судді та його рішень є образливими, а апеляційні скарги, які містять такі висловлювання, є неприйнятними. Учасники справи зобов`язані виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу. Заяви та скарги, що подаються до суду, мають відповідати вимогам чинного законодавства. У тексті цих документів не можна використовувати образливі та лайливі слова, символи, зокрема, для надання особистих характеристик учасникам справи, іншим учасникам судового процесу, їх представникам і суду. У протилежному випадку це свідчить про очевидну неповагу до честі, гідності цих осіб з боку автора документа. Такі дії суперечать основним засадам і завданням судочинства та можуть бути визнані судом як зловживання процесуальними правами.

КПК України не містить відповідного окремого положення, яке визначає випадки та наслідки такого зловживання.

Разом з тим заборона зловживання процесуальними правами є загальноправовим принципом і поширюється на всі види судочинства. За таких обставин, беручи до уваги вищезазначені положення нормативно-правових актів та практику ЄСПЛ, Суд дійшов висновку, що використання ОСОБА_5 у тексті апеляційних скарг неприпустимих та образливих висловлювань на адресу щодо суду, судді та його рішень вказує на таке зловживання.

Ураховуючи викладене, скарги або заяви, з яких убачається зловживання процесуальними правами, є неприйнятними та підлягають поверненню апелянту.

Вищезазначені висновки Суду узгоджуються з практикою Верховного Суду, зокрема, така позиція міститься в постанові колегії суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду від 29 липня 2021 року (справа № 264/6844/20), ухвалі колегії суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду від 03 квітня 2023 року (справа № 991/113/23)».

Відповідно до ч.ч. 5, 6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Ураховуючи, що скарга ОСОБА_2 містить образливі вирази на адресу посадових осіб державних органів влади України, а саме прокурорів Черкаської обласної прокуратури, керівництва Черкаської окружної прокуратури, дізнавача Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області, які є учасниками справи, використання скаржником у тексті скарги цих висловлювань вказує на зловживання правом на подання скарги, тому скарга ОСОБА_2 є неприйнятною та підлягає поверненню на підставі загальних засад кримінального провадження.

Повернення скарги не позбавляє права повторного звернення до слідчого судді, суду в порядку, передбаченому цим Кодексом.

При цьому слідчий суддя зауважує скаржника, що до слідчого судді може бути оскаржена бездіяльність, дії чи рішення органу досудового розслідування, передбачені ст. 303 КПК України.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 309 КПК України, слідчий суддя -

п о с т а н о в и в:

Скаргу ОСОБА_2 на дії/бездіяльність слідчого та прокурора у кримінальному провадженні №0000364 від 08.02.2024 повернути заявнику.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1