Справа № 645/1788/23
Провадження № 1-кп/645/58/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2024 року м. Харків

Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю прокурора ОСОБА_2 ,

представника потерпілої - адвоката ОСОБА_3 ,

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6

секретар судового засідання - ОСОБА_7 ,

розглянувши у судовому засіданні у залі суду в м. Харкові обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 , ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 272 КК України,

в с т а н о в и в:

В провадження Фрунзенського районного суду м. Харкова 03.05.2023 надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000008 від 06.01.2022 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 272 КК України.

Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 04 травня 2023 призначене підготовче судове засідання.

Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 20 липня 2023 обвинувальний акт призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні.

Обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 подали до суду письмові заяви про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 387 КК України, прокурором Немишлянської окружної прокуратури ОСОБА_8 .. В обгрунтування заяви зазначали, що 03.05.2023 року прокурор ОСОБА_8 в порушення вимог р.5,8 Тимчасової Інструкції з діловодства в органах прокуратури України, затвердженої Наказом Генеральної прокуратури України від 12.02.2019 № 27, здійснив від свого імені (відправник фізична особа) через відділення АТ «УКРПОШТА» направлення на адресу обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 оригіналів матеріалів кримінального провадження № 0000008 від 06.01.2022 року. Згідно даних опису до цінного листа за трекінгом АТ «УКРПОШТА» були направлені саме оригінали матеріалів кримінального провадження, а не копії. В свою чергу працівник віділення АТ «УКРПОШТА» перевірив відповідність вкладення матеріалів кримінального провадження № 0000008 від 06.01.2022 року, здійснив ознайомлення зі змістом останніх, при цьому не маючи жодного відношення до даного кримінального провадження. Вважали, що прокурор ОСОБА_8 зазначеними неправомірними діями вчинив кримінальне правопорушення за ч. 2 ст. 387 КК України, здійснивши розголошення даних досудового розслідування працівнику АТ «УКРПОШТА».

Обвинувачені просили прийняти дані заяви про вчинення ОСОБА_8 кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 387 КК України.

В судовому засіданні обвинувачені та їх захисник підтримали заяву та уточнили, а саме просили направити заяви до відповідних органів.

Представник потерпілої адвокат ОСОБА_9 підтримав заяву обвинувачених.

Прокурор проти заявленого клопотання заперечував.

Суд вислухавши учасників процесу, вважає за необхідне направити зазначені заяви обвинувачених для розгляду прокурору Немишлянської окружної прокуратури м. Харкова, враховуючи положення ст. 214, ч. 7 ст. 216 КПК України.

Також в судовому засіданні обвинуваченими та їх захисником було заявлено клопотання про постановлення окремої ухвали з приводу зазначеного факту та зловживання прокурором своїми процесуальними правами, повідомлення суду недостовірної інформації, направити ухвалу на адресу прокурора Харьківської обласної прокуратури.

Представник потерпілої адвокат ОСОБА_9 підтримав клопотання обвинувачених.

Прокурор проти заявленого клопотання заперечував.

Суд вислухавши учасників процесу, зазначає наступне. Діючий КПК не урегульовує питання постановлення такого виду судових рішень, як то окрема ухвала чи постанова, які би надавали можливість суду звертатися до державних органів, посадових чи службових осіб з метою належного реагування на встановлені у ході судового розгляду порушення закону, прав і основоположних свобод людини.

Єдиним випадком коли чинний КПК прямо передбачає постановлення окремих ухвал є наявність процесуальних підстав, визначених у статті 378 цього Кодексу.

Об`єднана палата Касаційного кримінального суду Верховного Суду в постанові від 14.06.2021 зазначила, що кримінальні процесуальні рішення - це правозастосовні акти уповноважених державних органів або посадових осіб, виражені у встановленій законом процесуальній формі та прийняті у межах їх компетенції у передбаченому законом порядку. Вони виражають владні волевиявлення про дії та спрямовані на виконання завдань кримінального провадження.

Відповідно до пункту 10 частини 1 статті 3 КПК кримінальне провадження - це досудове розслідування і судове провадження, процесуальні дії у зв`язку із вчиненням діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.

Отже, системне та телеогічне (цільове) тлумачення норм, закріплених у пункті 10 частини 1 статті 3,статтях 91, 110, 369, 371, 372 та 419 КПК дає змогу дійти висновку про те, що рішення судів будь-якої інстанції приймаються у зв`язку із вчиненням діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, спрямовані на досягнення завдань кримінального провадження, постановлені або ухвалені в межах судового розгляду, встановлених для відповідного виду провадження.

Тобто, процесуальні рішення ухвалюються для встановлення і закріплення кримінальними процесуальними засобами ознак вчиненого кримінального правопорушення, доведеності винуватості (невинуватості) осіб, які його вчинили під час кримінального провадження, інших обставин, передбачених статтею 91 КПК, а також задля забезпечення кримінального провадження.

Суд вбачає за можливе ухвалення рішень, які не пов`язані із суттю кримінального провадження або з його забезпеченням, проте, постановлення таких ухвал має зумовлюватися позитивним впливом на ефективність здійснення правосуддя у конкретному кримінальному провадженні та забезпеченням конституційного права на судовий захист, гарантований статтею 55 Конституції України.

Обов`язок, за наявності на те підстав, звертати увагу державних органів, громадських організацій або посадових осіб на встановлені по справі факти порушення закону, причини і умови, що сприяли вчиненню злочину і вимагають вжиття відповідних заходів, або виявленні порушення прав громадян та інші порушення закону, допущені при провадженні дізнання, досудового слідства або при розгляді справи нижчестоящим судом, покладався КПК 1960 року на суд шляхом винесення окремої ухвали чи постанови.

Підставою для постановлення окремої ухвали є виявлення порушення закону і встановлення причин та умов, що сприяли вчиненню порушення. Відтак, окрема ухвала може бути постановлена у разі, коли під час судового розгляду справи, за результатами розгляду, встановлено певне правопорушення.

На даний час суд не розпочав розгляд справи по суті. Суду не були надані та не досліджені докази у кримінального провадженні, тому зазначати про виявлення порушення закону і встановлення причин та умов, що сприяли вчиненню порушення, є передчасним.

На підставі викладеного, керуючись ст. 42, 110, 369 КПК України, -

п о с т а н о в и в:

Заяви обвинуваченого ОСОБА_5 та обвинуваченого ОСОБА_4 про вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 387 КК України направити для розгляду прокурору Немишлянської окружної прокуратури м. Харкова.

У задоволенні заяви обвинуваченого ОСОБА_5 та обвинуваченого ОСОБА_4 про зловживання процесуальними правами прокурорами Немишлянської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_2 та ОСОБА_8 у кримінальному провадженні, за обвинуваченням ОСОБА_4 , ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 272 КК України - відмовити.

Ухвала оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Суддя - ОСОБА_1