печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2024 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання прокурора другого відділу процесуального керівництва Департаменту організації, процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення у кримінальних провадженнях про злочини, вчиненні у зв`язку із масовими протестами у 2013-2014 роках, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про накладення арешту на майно,-

ВСТАНОВИВ:

06.03.2024 року прокурор другого відділу процесуального керівництва Департаменту організації, процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення у кримінальних провадженнях про злочини, вчиненні у зв`язку із масовими протестами у 2013-2014 роках, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді із клопотанням про накладення арешту на майно.

В обґрунтування клопотання прокурор посилається на те, що прокурорами Департаменту організації, процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення у кримінальних провадженнях про злочини, вчинені у зв`язку із масовими протестами у 2013-2014 роках Офісу Генерального прокурора здійснюється процесуальне керівництво у кримінальному провадженні № 0000808 від 15.05.2023 (розпочатого за отриманими матеріалами досудового розслідування з к.п. № 0001029 від 25.11.2013) за фактами вчинення державної зради громадянами України - колишніми високопосадовцями та залученими ними особами, з використанням неправомірного насильства з боку працівників правоохоронних органів під час масових акцій протесту у 2013-2014 роках, у тому числі масових вбивств громадян, з метою створення в Україні суспільно-політичної кризи, що надалі сприяла реалізації планів агресії рф проти України та анексії українських територій, а також вчинення державної зради в умовах воєнного стану; службового підроблення за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 111, ч. 2 ст. 111, ч.1 ст. 366 КК України.

Для забезпечення ефективності досудового розслідування, з метою отримання та фіксації доказів злочинних дій зазначених осіб, а також виявлення нових фактів їх злочинної діяльності, відшукання знаряддя злочину та майна, яке здобуте в результаті його вчинення та яке можна використати як доказ фактів та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження 28.02.2024 на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва № 757/5637/24-к від 06.02.2024 проведено обшук житла за адресою: АДРЕСА_1 , який на праві власності належить ОСОБА_4 , в ході якого в присутності останнього вилучено: мобільний телефон «Samsung Galaxy A24, модель SM-A245F/DSN, серійний номер НОМЕР_1 IMEI1: НОМЕР_2 , IMEI2: НОМЕР_3 , чорного кольору; мобільний телефон «IPhone 5», модель: A1429, IMEI: НОМЕР_4 , білого кольору; жорсткий диск «Maxtor Diamond Max21 6A250EO, s/n: 9QEOHQP9, об`ємом пам`яті 250 GB.

Постановою слідчого від 28.02.2024 призначено комп`ютерно-технічну експертизу щодо технічних засобів - мобільних телефонів, магнітного носія інформації.

Вилучені під час обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 мобільні телефони можуть містити список контактів, журнали дзвінків, текстові та мультимедійні повідомлення, веб-історію, повідомлення в мережі Інтернет, програми, призначені для спілкування, у тому числі для спілкування в мережі Інтернет, а також текстові, графічні, відеофайли користувача, у тому числі видалені, що відображатимуть листування ОСОБА_4 з колом ймовірно обізнаних про обставини кримінального правопорушення, що не виключає використання такого каналу зв`язку для між вказаними особами для передачі інформації, що стосуються обставин, що підлягають встановленню під час досудового розслідування у кримінальному провадженні, але встановити які іншим чином неможливо.

Тому, перераховані речі мають значення для встановлення об`єктивної істини у справі, оскільки можуть містити відомості, що можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, у зв`язку з чим вони визнані речовими доказами у кримінальному провадженні.

Прокурор до судового засідання не з`явився, надав заяву про розгляд клопотання за його відсутності, доводи клопотання підтримав у повному обсязі.

Власник майна - ОСОБА_4 до судового засідання не з`явився. Від його захисника- адвоката ОСОБА_5 надійшли письмові заперечення. Так, сторона захисту зазначає, що ОСОБА_4 під час обшуку було надано прокурорам доступ до вказаного вище майна, під час якого не було знайдено інформації, що має значення для встановлення обставин цього кримінального провадження, проте прокурори все одно вилучили телефони та носій інформації.

Слідчий суддя розглянув клопотання у відсутність учасників кримінального провадження, оскільки їх неявка не перешкоджає розгляду справи, а також з урахуванням їх письмових пояснень.

Дослідивши матеріали клопотання, письмові заперечення сторони захисту, слідчий суддя дійшов висновку про задоволення клопотання, виходячи з такого.

Згідно з ч. 1 ст. 131 КПК України захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна (ч. 2 ст. 131 КПК України).

Відповідно до ч. 1-3 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. У такому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на цій стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

В судовому засіданні встановлено, що у кримінальному провадженні № 0000808 від 15.05.2023 здійснюється досудове розслідування за фактами вчинення державної зради громадянами України - колишніми високопосадовцями та залученими ними особами, з використанням неправомірного насильства з боку працівників правоохоронних органів під час масових акцій протесту у 2013-2014 роках, у тому числі масових вбивств громадян, з метою створення в Україні суспільно-політичної кризи, що надалі сприяла реалізації планів агресії рф проти України та анексії українських територій, а також вчинення державної зради в умовах воєнного стану; службового підроблення за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, 2 ст. 111 КК України.

06.02.2024 ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва надано дозвіл на проведення обшуку житла за адресою: АДРЕСА_1 , який на праві власності належить ОСОБА_4 , з метою відшукання та вилучення, зокрема мобільних телефонів та матеріальних носіїв інформації.

28.02.2024 під час проведення обшуку, в присутності ОСОБА_4 вилучено: мобільний телефон «Samsung Galaxy A24, модель SM-A245F/DSN, серійний номер НОМЕР_1 IMEI1: НОМЕР_2 , IMEI2: НОМЕР_3 , чорного кольору; мобільний телефон «IPhone 5», модель: A1429, IMEI: НОМЕР_4 , білого кольору; жорсткий диск «Maxtor Diamond Max21 6A250EO, s/n: 9QEOHQP9, об`ємом пам`яті 250 GB.

28.02.2024 слідчий ДБР визнав вилучені речі речовими доказами у кримінальному провадженні 0000808 й у зв`язку з необхідністю дослідити вміст інформації, зокрема несистемних текстових файлів та графічної інформації (наявної та видаленої), яка зберігається у пам`яті вилучених технічних засобів, призначив судову комп`ютерно-технічну експертизу.

Як свідчать матеріали, надані слідчому судді, на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна і третіх осіб, з метою збереження речових доказів, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, слідчим суддею не встановлено.

Згідно з практикою ЄСПЛ, який, проаналізувавши питання пропорційності втручання в право на мирне володіння майном, дійшов висновку, що ст.1 Протоколу №1 до Конвенції передбачає втручання в право мирного володіння майном за умови існування розумного взаємозв`язку пропорційності між використаними засобами, якими обмежується право, та ціллю заради досягнення якої застосовуються такі засоби (п. 203 рішення ЄСПЛ від 05.03.2019 у справі "Узан та інші проти Туреччини"/Uzan and others v. Turkey, заяви №19620/05, 41487/05, 17613/08, 19316/08). Тобто, обмежити особу в праві мирно володіти майном можна не просто, коли існує необхідність здійснення такого втручання в її право з метою виконання завдань кримінального провадження, а виключно, якщо виконати завдання кримінального провадження в інший спосіб, аніж через застосування такого обмеження, за наявних обставин неможливо. Таким чином, доводи представника є необґрунтованими, оскільки потреби досудового розслідування на даний час виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи власника майна, про які йдеться в клопотанні прокурора, з метою виконання завдань у кримінальному провадженні.

З урахуванням наведеного, з огляду на обставини ймовірно вчиненого кримінального правопорушення, представлених доказів за матеріалами клопотання в їх сукупності, а також на те, що прокурором у клопотанні доведено необхідність накладення арешту на зазначене в клопотанні майно, з метою забезпечення кримінального провадження та можливого використання майна як доказу у кримінальному провадженні, з урахуванням призначеної експертизи та зміст питань, поставлених на її вирішення, розумності та співмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також враховуючи правову підставу для арешту майна та наслідки арешту майна для інших осіб, дійшов висновку про наявність підстав для задоволення клопотання про арешт майна та метою такого арешту є забезпечення збереження речових доказів.

З урахуванням наведеного та керуючись ст. 98, 170-173, 175, 309, 372, 392, 532 КПК України,-

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на майно, вилучене під час проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 , за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого вилучено:

- мобільний телефон «Samsung Galaxy A24, модель SM-A245F/DSN, серійний номер НОМЕР_1 IMEI1: НОМЕР_2 , IMEI2: НОМЕР_3 , чорного кольору;

- мобільний телефон «IPhone 5», модель: A1429, IMEI: НОМЕР_4 , білого кольору;

- жорсткий диск «Maxtor Diamond Max21 6A250EO, s/n: 9QEOHQP9, об`ємом пам`яті 250 GB.,

із забороною користуватися та розпоряджатися вказаним майном.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1