ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/3082/24 Номер провадження 11-сс/814/287/24Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2024 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4

із секретарем - ОСОБА_5

з участю прокурора - ОСОБА_6

захисника - адвоката - ОСОБА_7

підозрюваного - ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні у кримінальному провадженні №0000183 від 22.02.2024 року, матеріали провадження про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Караджала Телавського району, Грузія, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, маючого на утримання двох малолітніх дітей, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України,

за апеляційною скаргою прокурора відділу Полтавської обласної прокуратури ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду м.Полтави від 28 березня 2024 року,

встановила:

Цією ухвалою відмовлено у задоволенні клопотання слідчого СУ ГУНП в Полтавській області майора поліції ОСОБА_10 , в межах кримінального провадження №0000183 від 22.02.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України про обрання запобіжного заходу у виді взяття під варту відносно підозрюваного ОСОБА_8 .

Застосовано щодо підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту строком на 2 місяці у межах строку досудового розслідування, з 28.03.2024 року по 28.05.2024 року, з покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст. 194 КПК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що слідчими слідчого управління ГУНП в Полтавській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за № 0000183 від 22.02.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого та ч. 4 ст. 189 КК України за фактом вимагання групою осіб у гр. ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , грошових коштів з погрозою застосування насильства під вигаданим приводом наявності боргу, в умовах воєнного стану.

Досудовим розслідуванням кримінального провадження встановлено, що ОСОБА_12 вчинив кримінальне правопорушення за наступних обставин.

У зв`язку із збройною агресією російської федерації проти України, 24.02.2022 Верховною Радою України прийнято Закон України «Про затвердження Указу Президента України «Про ведення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022, № 2102-ІХ, строк якого відповідним Законом продовжено по теперішній час.

Протягом 2023 року ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 мав трудові відносини з ОСОБА_14 без укладення трудового договору. На початку 2024 року ОСОБА_13 вирішив припинити свої трудові відносини з ОСОБА_15 , про що завчасно повідомив останнього. Однак ОСОБА_12 не погодився з даним рішенням і як умову припинення вказаних відносин, зобов`язав ОСОБА_13 знайти замість себе двох працівників, та пригрозив про виникнення в майбутньому проблем у разі не виконання даної вимоги.

У свою чергу ОСОБА_13 звернувся за допомогою у вирішення даної ситуації до свого знайомого ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який повинен був поспілкуватись із ОСОБА_14 та його товаришем ОСОБА_16 . Домовленість не відбулась, ОСОБА_17 і далі наполягав на виконанні своїх обов`язків ОСОБА_13 .

В цей час у ОСОБА_18 та ОСОБА_16 виник спільний злочинний умисел, направлений на заволодіння майном ОСОБА_13 та ОСОБА_11 шляхом вимагання.

У першій половині лютого 2024 року, точна дата досудовим розслідуванням не встановлена, довідавшись про те, що ОСОБА_11 перебуває в м. Полтава, та помітивши його близько 13 год. 00 хв. поблизу магазину «Ромашка», що за адресою: АДРЕСА_3 та ОСОБА_16 підійшли до нього, та, не висловивши жодних претензій, по-черзі нанесли по одному удару кулаком у живіт ОСОБА_11 . Весь цей час ОСОБА_16 перебував поряд, контролюючи ситуацію навколо.

Подолавши, таким чином, можливий опір з боку ОСОБА_11 ,та продемонструвавши йому серйозність своїх намірів, ОСОБА_12 почав безпідставно вимагати у ОСОБА_11 надання їм грошових коштів у сумі 10 тисяч доларів США під приводом того, що ОСОБА_13 не вийшов на роботу.

У свою чергу ОСОБА_11 , сприймаючи реальність указаних погроз, та побоюючись за своє життя та здоров`я, погодився з вказаними вимогами, та пообіцяв через тиждень надати указану суму грошових коштів. На що ОСОБА_19 та ОСОБА_16 погодились, але пригрозили застосуванням насильства у майбутньому в разі не виконання їхніх вимог.

Не дивлячись на активні протиправні дії ОСОБА_18 та ОСОБА_16 , а також розуміючи безпідставність їх вимог, ОСОБА_11 вирішив грошових коштів не надавати.

Надалі, зрозумівши, що ОСОБА_11 не збирається добровільно віддавати грошові кошти, ОСОБА_17 та ОСОБА_16 , діючи спільно, вживали заходів щодо пошуку його та ОСОБА_13

07.03.2024 близько 10:30 год. ОСОБА_17 та ОСОБА_16 разом із не встановленою досудовим розслідуванням особою, на автомобілі марки «SKODA OKTAVIA», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під`їхали до магазину « ОСОБА_20 » по за адресою: АДРЕСА_4 , де як раз перебували ОСОБА_11 та ОСОБА_13 .

Скориставшись тим, що ОСОБА_13 їх не бачить, ОСОБА_12 підійшов ззаду та одразу наніс йому удар долонею по голові, після чого наказав ОСОБА_13 відійти з ним у бік. У ході подальшого спілкування ОСОБА_12 почав погрожувати ОСОБА_13 застосуванням насильства у майбутньому та висунув протиправну вимогу надання останнім та ОСОБА_11 грошових коштів у сумі 10 тисяч доларів США під приводом невиходу на роботу ОСОБА_13 . На підтвердження реальності своїх намірів, ОСОБА_17 завдав потерпілому ОСОБА_13 ще декілька ударів по обличчю та по корпусу тулубу, а невстановлена досудовим розслідуванням особа, нанесла потерпілому один удар ззаду в область нирки. Весь цей час ОСОБА_16 перебував поряд, контролюючи ситуацію навколо.

Наприкінці розмови ОСОБА_12 висунув вимогу ОСОБА_13 щодо виходу на роботу та виплати вигаданого ним боргу у сумі 10 тисяч доларів США шляхом відпрацювання. Однак ОСОБА_13 відмовився, після чого ОСОБА_12 пригрозив йому та ОСОБА_11 фізичною розправою у майбутньому, а також неприємностями для членів їх родин, а також висунув нову протиправну вимогу надання грошових коштів у сумі 5 тисяч доларів США до кінця березня 2024 року. Усвідомлюючи реальність погроз та побоюючись фізичної розправи ОСОБА_13 погодився знайти та віддати указану суму.

28.03.2024 року ОСОБА_21 повідомлено про підозру в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України.

Мотивуючи прийняте рішення, слідчий суддя зазначив про обґрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення. Між тим, слідчий суддя дійшов висновку, що слідчим в суді не доведено, що застосування більш м`яких запобіжних заходів буде недостатнім для запобігання існуючих ризиків і існує необхідність застосування виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу слідчого судді, постановити нову, якою застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_21 строком на 60 діб без визначення розміру застави.

В обґрунтування апеляційних вимог зазначив, що слідчим суддею не спростовано всі доводи щодо наявності реальних ризиків, які навів прокурор під час судового розгляду як підставу для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Вказує, що наявні підстави вважати, що ОСОБА_12 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду (п. 1 ч.1 ст.177 КПК України), оскільки перебуваючи на волі підозрюваний усвідомлює, що може втратити свободу на тривалий строк, а кримінальна відповідальність за злочин, який йому інкримінується, передбачає позбавлення волі на строк до 12 років з конфіскацією майна.

Вказує, що ОСОБА_12 притягувався до кримінальної відповідальності за ч.4 ст.296 КК України, мав підозру за ч.2 ст. 289, ч.2 ст. 189 КК України, що свідчить на наявність ризику вчинення підозрюваним інших кримінальних правопорушень.

Як зазначає прокурор, ОСОБА_12 обізнаний про адреси місць проживання потерпілих, володіє інформацією про їх місця перебування та звичайний спосіб життя. З матеріалів кримінального провадження, достеменно відомо про місце проживання потерпілих свідків, які також можуть потрапити в поле незаконного впливу підозрюваного.

Крім того, прокурор вказує про існування можливості ОСОБА_8 перешкоджати кримінальному провадженню і іншим чином (п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України).

Заслухавши доповідача, прокурора в підтримку апеляційної скарги, який просив застосувати запобіжний захід у виді тримання під вартою, заперечення підозрюваного ОСОБА_18 та його захисника, які вказували про законність та обґрунтованість ухвали слідчого судді, та просили відмовити у задоволенні апеляційної скарги прокурора, перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла такого висновку.

Колегія суддів не погоджується з вказаними висновками слідчого судді з наступних підстав.

Статтею 370 КПК України встановлено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

При розгляді апеляційної скарги колегія суддів перевіряє дотримання слідчим суддею вимог ст.177, 178 КПК України і бере до уваги сукупність усіх чинників і обставин, передбачених зазначеними нормами кримінального процесуального закону.

Згідно з вимогами ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищення, схову або спотворення будь-яких речей чи документів, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконного впливу на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчиняти інше кримінальне правопорушення або продовжити правопорушення, в якому підозрюється.

Відповідно до вимог ст.178 КПК України при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу (його продовження) враховується вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, наявність родини та утриманців; наявність постійного місця роботи, навчання; репутацію, майновий стан підозрюваного; наявність судимостей; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа; ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

З матеріалів цього провадження об`єктивно вбачається, що в повідомленні про підозру ОСОБА_18 у вчиненні кримінального правопорушення за ознаками, передбаченого ч.4 ст.189 КК України, вказано зміст підозри та правову кваліфікацію кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється останній, із зазначенням статей (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_18 у вчиненні інкримінованого йому злочину, передбаченого ч.4 ст.189 КК України, підтверджується відомостями, які містяться у: показаннях потерпілих ОСОБА_11 та ОСОБА_13 наданих в ході проведення допиту 26.03.2024, відомостями у протоколах за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій та іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Поряд з цим, прокурором в судовому засіданні в суді апеляційної інстанції поза розумним сумнівом доведено існування ризиків, а колегія суддів встановила та приймає до уваги наявність обставин, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені п.п.1,3,5 ч.1ст.177 КПК України.

Так, ОСОБА_17 на даний час підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину проти власності, в саме вимагання грошових коштів з погрозою застосування насильства над потерпілими та його близькими родичами, під вигаданим приводом наявності боргу, вчиненому за попередньою змовою групою осіб в умовах воєнного стану, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк до 12 років з конфіскацією майна, не працює, законних джерел для існування не має, що свідчить про можливість підозрюваного переховуватися від органу досудового розслідування й суду з метою уникнення відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення.

Окрім того, колегія суддів погоджується з доводами прокурора про наявність ризиків щодо незаконного впливу на потерпілих у кримінальному провадженні.

Так, ОСОБА_22 відомі потерпілі та свідки у кримінальному провадженні, у тому числі адреси місць їх проживання, перебування та спосіб життя.

А тому зміна показань потерпілих унеможливить дієвість проведення досудового розслідування.

Окрім того, прокурором у судовому засіданні надано копію протоколу від 29 квітня 2024 року за результатами негласної слідчої (розшукової) дії у рамках кримінального провадження №0000183 від 22.02.2024 року, згідно якого в ході проведення 17-19, 22 квітня 2024 року негласної слідчої (розшукової) дії, а саме візуального спостереження за ОСОБА_15 вбачається, що останній у вказані дати був зафіксований на території Обласної клінічної лікарні відновного лікування та діагностики м.Полтава за адресою: АДРЕСА_5 . В ході проведення візуального спостереження зафіксовано спілкування ОСОБА_18 з невстановленими особами та його переміщення вулицями м.Полтави на різних автомобілях з невстановленими особами в якості водія. В подальшому ОСОБА_17 повертався до місця свого лікування.

ОСОБА_17 підозрюється в тому, що вчинив кримінальне правопорушення з корисливою метою, що може свідчити про те, що дана діяльність є джерелом доходу підозрюваного, оскільки на даний час останній непрацевлаштований.

Окрім того, у 2017 році до суду був скерований обвинувальний акт у кримінальному провадженні за підозрою ОСОБА_18 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 289, ч. 2 ст. 189 КК України, в межах якого щодо ОСОБА_18 застосовувався запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, в подальшому кримінальне провадження закрито за ч.2 ст.27, ч.1 ст.355, ст.195 КК України у зв`язку з відмовою потерпілих від приватного обвинувачення.

На переконання колегії суддів, наведене дає підстави стверджувати про наявність ризику вчинення ОСОБА_15 іншого кримінального правопорушення, оскільки підозрюваний має схильність до антисоціальної поведінки у суспільстві та вчинення кримінальних правопорушень, у тому числі, проти власності поєднані з погрозами.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що з метою досягнення дієвості цього провадження, на початковій стадії досудового розслідування, що зумовлює необхідність в проведенні низки слідчих та процесуальних дій, а також враховуючи інші фактичні обставини даного конкретного кримінального провадження, застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є необхідним та доцільним.

Наявність на утриманні у підозрюваного двох малолітніх дітей, не є переконливим доводом для можливості застосування більш м`якого запобіжного заходу - домашнього арешту, оскільки наявність у нього сім`ї та дітей згідно до підозри не стримали його від протиправної, неконтрольованої поведінки та не зможе гарантувати, що він не намагатиметься переховуватися від слідства та суду чи продовжувати вчиняти злочини.

Крім того, в судовому засіданні в суді апеляційної інстанції захисник повідомив, що ОСОБА_17 має поганий стан здоров`я, та неодноразово перебував на лікуванні у зв`язку з погіршенням стану здоров`я, а тому його перебування під вартою унеможливить отримання медичної допомоги.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про попереднє ув`язнення» медичне обслуговування, а також лікувально-профілактична і протиепідемічна робота в місцях попереднього ув`язнення організуються і проводяться відповідно до законодавства про охорону здоров`я. Порядок надання ув`язненим медичної допомоги, використання з цією метою не підпорядкованих органам, що здійснюють попереднє ув`язнення, державних та комунальних закладів охорони здоров`я, залучення їх медичного персоналу та проведення медичних експертиз визначається Кабінетом Міністрів України.

Тобто, особам які утримуються у слідчому ізоляторі забезпечується надання первинної лікувально-профілактичної допомоги, яка включає консультацію лікаря, діагностику і лікування основних найпоширеніших захворювань, травм та отруєнь, профілактичні заходи, направлення хворого ув`язненого чи засудженого для надання спеціалізованої та високоспеціалізованої допомоги.

Отже такі твердження сторони захисту є необґрунтованими.

З урахуванням фактичних обставин провадження та беручи до уваги те, що ОСОБА_17 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, який ніде не працевлаштований, має схильність до антисоціальної поведінки у суспільстві та вчинення кримінальних правопорушень, колегія суддів приходить до висновку, що клопотання слідчого про застосування до ОСОБА_18 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню і вважає за необхідне застосувати до нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

З огляду на встановлене, за викладених у сукупності обставин, колегія суддів дійшла висновку, що саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в повній мірі відповідає меті його застосування - забезпеченню виконання підозрюваним покладних на нього процесуальних обов`язків та запобіганню спробам вчинити дії, передбачені частиною 1 статті 177 КПК України.

Крім того, при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відповідно до ч.4 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст.ст.177, 178 КПК України, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Відповідно до положень ч.4 ст.183 КПК України, враховуючи, що інкримінований підозрюваному ОСОБА_22 злочин пов`язаний із погрозою застосування насильства, колегія суддів не визначає розмір застави, враховуючи встановлені підстави та обставини, передбачені ст.ст. 177, 178 КПК України.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про задоволення апеляційної скарги прокурора, скасування ухвали слідчого судді та застосування до підозрюваного ОСОБА_18 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу прокурора відділу Полтавської обласної прокуратури ОСОБА_9 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду м.Полтави від 28 березня 2024 року скасувати.

Ухвалити нову ухвалу, якою клопотання слідчого СУ ГУНП в Полтавській області майора поліції ОСОБА_10 задовольнити.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення застави.

Строк дії ухвали встановити до 28 травня 2024 року.

ОСОБА_8 взяти під варту із зали суду.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

Головуючий ОСОБА_2

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4