СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кс/759/3160/24
ун. № 759/9349/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2024 року слідчий суддя Святошинського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві клопотання ОСОБА_3 в особі представник заявника ОСОБА_4 про скасування арешту майна, -

ВСТАНОВИВ:

Адвокат ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_3 звернувся в суд з клопотанням про скасування арешту посилаючись на те, що ухвалою слідчого судді Святошинського року від 12 лютого 2024 по справі №759/2939/24 на мобільний телефон Samsung imei: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 ; мобільний телефон IPhone 14 ProMax Imei: НОМЕР_3 , НОМЕР_4 .

СУ ГУ НП в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000034 від 19.01.2024 року.

08.02.2024 у ході особистого обшуку ОСОБА_3 виявлено та вилучено: мобільний телефон Samsung imei: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 ; мобільний телефон IPhone 14 ProMax Imei: НОМЕР_3 , НОМЕР_4 .

Ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 12 лютого 2024 по справі №759/2939/24 накладено арешт на мобільні телефони речі. Арешт на майно накладено з метою збереження речових доказів.

Арешт на мобільні телефони є необгрунтованим, непропорційним та позбавляє можливості користуватися телефонами у повсякденному житті.

У судове засідання адвокат ОСОБА_4 не з"явився, про час та місце слухання справи повідомлявся судом належним чином.

Слідчий в судове засідання не з"явився, про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином.

Суд, заслухавши пояснення адвоката, дослідивши матеріали клопотання дійшов до наступного висновку.

У судовому засіданні встановлено, що СУ ГУ НП в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000034 від 19.01.2024 року.

Відповідно до ч. 1ст. 26 КПК Українисторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч. 1ст. 174 КПК Українипідозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Відповідно до ч. 2ст. 174КПК України клопотання про скасування арешту майна розглядає слідчий суддя, суд не пізніше трьох днів після його надходження до суду. Про час та місце розгляду повідомляється особа, яка заявила клопотання, та особа, за клопотанням якої було арештовано майно тимчасовим вилученням майна.

Ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 12 лютого 2024 по справі №759/2939/24 накладено арешт на мобільні телефони речі. Арешт на майно накладено з метою збереження речових доказів.

Як убачається з зазначеної ухвали, протягом розгляду даного клопотання органом досудового розслідування доведено наявність достатніх підстав вважати, що вилучені телефони дійсно мають відношення до кримінального провадження, оскільки є об`єктом кримінально протиправних дій, може бути використано як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. Тобто, вилучені речі слідчим відповідають критеріям, передбаченим ст. 98КПК України та існує необхідність їх збереження.

Крім того, 23.05.2024 до Фастівського міськрайонного суду Київської області направлено для розгляду по суті обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000034 за обвинуваченням ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_3 , ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.28, ч.3 ст. 368 КК України.

Згідно з ч. 1ст. 98КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Також суд приймає до уваги, що під час судового розгляду підлягають дослідженню і речові докази.

Відповідно до п. 2 ч. 3ст. 132 КПК Українизастосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора.

Згідно зст. 170 КПК Україниарештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Зазначені обставини не спростовані адвокатом ОСОБА_4 .

Таким чином, органом досудового розслідування доведено наявність достатніх підстав вважати, що вилучені речі мають відношення до кримінального провадження, може бути використано як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України, та існує необхідність його збереження, а за таких обставин відсутні підстави вважати що відпала потреба у його арешті.

Застосування заходу забезпечення у вигляді арешту майна у вказаний спосіб відповідає належній правовій процедурі та завданням кримінального провадження.

При цьому, доводи представника власника майна про необґрунтованість накладення арешту на майно є такими, що не відповідають дійсності

Відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі "АГОСІ" проти Сполученого Королівства" (AGOSI v. the United Kingdom від 24 жовтня 1986 року, серія А, N 108, п. 52). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.

На час розгляду слідчим суддею даного клопотання про скасування арешту майна, обставини, якими обґрунтовувався арешт не перестали існувати, а необхідність в подальшому продовженні такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна не відпала, оскільки застосування зазначеного заходу забезпечення кримінального провадження є виправданим та необхідним у кримінальному провадженні на даний час, що також доведено слідчим під час судового розгляду.

Суду не надано доказів, що ризики, що стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, на час розгляду клопотання про скасування арешту майна зменшилися, а тому потреба в арешті майна не відпала, тому підстави для задоволення клопотання відсутні.

За загальним правилом, слідчі (розшукові) дії, негласні слідчі (розшукові) дії можуть проводитися лише в розпочатому кримінальному провадженні, відомості про яке занесені до ЄРДР, та не можуть проводитися після закінчення строків досудового розслідування.

Окрім того, закон містить поняття "завершення" як проміжний етап досудового розслідування та пов`язується з фактом відкриття матеріалів досудового розслідування підозрюваному, його захиснику, законному представнику, захиснику особи та іншим особам відповідно до положень ст. 290 КПК.

Тобто кінцевим моментом строку досудового розслідування є його закінчення, як це передбачено у ст. 219 КПК України, та не має точок дотику із завершенням досудового розслідування. До цього слід додати, що законодавчі обмеження на проведення слідчих (розшукових) дій "прив`язані" саме до закінчення, а не до завершення досудового розслідування.

Керуючись ст. ст. 2,8,24,131,174,309,370,372 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання ОСОБА_3 в особі представник заявника ОСОБА_4 про скасування арешту майна- відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1