Справа №127/8517/24
Провадження №1-в/127/182/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2024 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

у складі головуючого - судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції подання начальника Державної установи "Вінницька виправна колонія (№86)" про застосування заходу стягнення у виді переведення засудженого до приміщення камерного типу (одиночної камери) до засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до засудження проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, раніше неодноразово судимого,

по даній справі засудженого: 24.11.2020 року Літинським районним судом Вінницької області за ч. 2 ст. 185 КК України, з урахуванням положень ч. 4 ст. 70 КК України, до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років, -

за участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

представника Державної установи «Вінницька виправна

колонія (№86)» ОСОБА_5 ,

засудженого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

Начальник Державної установи "Вінницька виправна колонія (№86)" звернувся до Вінницького міського суду Вінницької області з поданням про застосування заходу стягнення до засудженого ОСОБА_3 у виді переведення засудженого до приміщення камерного типу (одиночної камери) строком на один місяць. Подання мотивоване тим, що 06.03.2024 року приблизно о 15 год. 30 хв. старшим інспектором відділу нагляду і безпеки державної установи "Вінницька виправна колонія (№86)" під час проведення вибіркового обшуку згідно затвердженого графіку житлових секцій відділення СПС №3, на спальному місці засудженого ОСОБА_3 було виявлено та вилучено мобільний телефон марки "IPHONE", чорного кольору, IMEI не читається. Під час проведення перевірки засудженому ОСОБА_3 було запропоновано надати письмове пояснення з приводу допущеного ним порушення, в яких він вказав, що вилучений мобільний телефон марки "IPHONE", чорного кольору дійсно належить йому, телефон він отримав від іншого засудженого, який звільнився, прізвище засудженого називати відмовився, оскільки побоювався виникнення конфліктних відносин. Під час перевірки було опитано засуджених, які були очевидцями даної події, в писмових поясненнях вони підтверджують, що вищезазначений мобільний телефон справді належить засудженому ОСОБА_3 , оскільки він хизувався тим, що отримав мобільний телефон від засудженого, який напередодні звільнився з установи, прізвище засудженого їм невідомо. Перевіркою встановлено, що засуджений ОСОБА_3 регулярно порушує встановлений режим відбуванння покарання, має ряд непогашених стягнень, неодноразово притягувався до дисциплінарної відповідальності, в тому числі поміщався в ДІЗО установи, однак не робить для себе позитивних висновків. Перевіркою встановлено, що засуджений ОСОБА_3 вчинив злісне порушення встановленого порядку відбування покаранння, передбачене ст. 133 Кримінально-виконавчого кодексу України. Під час засідання дисциплінарної комісії засуджений ОСОБА_3 пояснив, що дійсно вчинив вищевказане порушення з власних переконань. Причиною вчинення даного порушення є низькі особисті морально-психологічні якості засудженого ОСОБА_3 , нехтування ним вимогами правил внутрішнього розпорядку та режиму відбування покарання. Засуджений ОСОБА_3 за час відбування покарання в державній установі "Вінницька виправна колонія (№86)" характеризується негативно, порушує режим відбування покарання, має негативний вплив на інших засуджених, неонаразово притягувався до дисциплінарної відповідальності, однак позитивних висновків для себе не робить. Згідно довідки стягнень та заохочень засуджений ОСОБА_3 за період відбування покарання в установі має 7 дисциплінарних стягнень, з яких 2 рази поміщався в дисциплінарний ізолятор (ДІЗО). Своїми діями засуджений допустив порушення вимог ч. ч. 1, 7 ст. 102, ч. ч. 3, 4 ст. 107 Кримінально-виконавчого кодексу та розділу II Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 28.08.2018 року №2823/5».

Представник Державної установи «Вінницька виправна колонія (№86)» ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримав подання та просив застосувати до засудженого ОСОБА_3 захід стягнення у виді переведення засудженого до приміщення камерного типу (одиночної камери) на строк один місяць, оскільки він порушив вимоги Кримінально-виконавчого кодексу України та Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань. За період відбування покарання засуджений характеризується негативно, 7 разів притягувався до дисциплінарної відповідальності, з них 2 рази поміщався до дисциплінарного ізолятору.

Прокурор ОСОБА_4 подання підтримав та просив його задовольнити.

Засуджений ОСОБА_3 пояснив, що в нього був вилучений мобільний телефон, при розгляді подання покладався на розсуд суду.

Суд, дослідивши матеріали клопотання, оглянувши в судовому засіданні матеріали особової справи засудженого, заслухавши думку учасників судового розгляду, дійшов висновку, що подання є обгрунтованим з таких підстав.

Пунктом 13-2 ч. 1 ст. 537 КПК України суду надано право під час виконання вироку вирішувати питання про застосування заходу стягнення до осіб, позбавлених волі, у виді переведення засудженого до приміщення камерного типу (одиночної камери).

Згідно абзацу 5 частини 6 статті 135 Кримінально-виконавчого кодексу України поміщення засудженого до приміщення камерного типу (одиночної камери) проводиться за рішенням суду. У разі прийняття на засіданні дисциплінарної комісії рішення про поміщення засудженого до приміщення камерного типу (одиночної камери) адміністрація установи виконання покарань протягом двадцяти чотирьох годин направляє до суду відповідне клопотання (подання) разом із рішенням комісії.

Крім того, згідно ч. ч. 3, 4 ст. 107 Кримінально-виконавчого кодексу України засуджені зобов`язані: дотримуватися норм, які визначають порядок і умови відбування покарання, розпорядок дня колонії, правомірних взаємовідносин з іншими засудженими, персоналом колонії та іншими особами; утримувати в чистоті і порядку приміщення, дбайливо ставитися до майна колонії і предметів, якими вони користуються при виконанні дорученої роботи, здійснювати за ними належний догляд і використовувати їх тільки за призначенням; виконувати встановлені законодавством вимоги персоналу колонії; виконувати необхідні роботи по самообслуговуванню, благоустрою колонії; дотримуватися санітарно-гігієнічних норм; дотримуватися вимог пожежної безпеки і безпеки праці. Засудженим забороняється: самовільно залишати колонію, порушувати лінію охорони; спілкуватися із засудженими та іншими особами з порушенням встановлених правил ізоляції, звертатися до них з проханням про виконання незаконних дій; придбавати, виготовляти, зберігати і використовувати гроші, цінності, предмети, речі, речовини і вироби, заборонені до використання в колонії; продавати, дарувати або відчужувати в інший спосіб на користь інших осіб предмети, вироби і речі, що перебувають в особистому користуванні; умисно заподіювати собі тілесні ушкодження, у тому числі з допомогою іншої особи, завдавати шкоду своєму здоров`ю з метою ухилення від відбування покарання або виконання встановлених обов`язків; умисно завдавати шкоду державному, комунальному майну, майну інших юридичних чи фізичних осіб, у тому числі майну інших засуджених, створювати загрозу заподіяння шкоди такому майну; вживати спиртні напої, наркотичні засоби, психотропні речовини або їх аналоги чи інші одурманюючі засоби; чинити опір законним діям персоналу колонії, перешкоджати виконанню ним своїх службових обов`язків, підбурювати до цього інших засуджених; грати в настільні та інші ігри з метою здобуття матеріальної чи іншої вигоди; вживати нецензурні та жаргонні слова, давати і присвоювати прізвиська; самовільно залишати призначену для перебування ізольовану територію, приміщення або визначене місце роботи, а також перебувати без дозволу адміністрації колонії у гуртожитках та відділеннях, у яких вони не проживають, або на виробничих об`єктах, на яких вони не працюють; завішувати чи міняти без дозволу адміністрації колонії спальні місця, а також обладнувати їх у комунально-побутових та інших службових або виробничих приміщеннях; готувати та вживати їжу в непередбачених для цього місцях, виносити продукти харчування з їдальні без дозволу адміністрації колонії; мати при собі предмети і речі в асортименті і кількості, що виходять за межі, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізацію державної політики у сфері виконання кримінальних покарань; курити у не відведених для цього місцях та неповнолітнім у виховних колоніях; надсилати та отримувати кореспонденцію всупереч порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізацію державної політики у сфері виконання кримінальних покарань; наносити собі або іншим особам татуювання; тримати тварин без дозволу адміністрації установи виконання покарань; виготовляти, зберігати саморобні електроприлади та користуватися ними; самовільно переплановувати, змінювати конструктивні елементи будівель та споруд колонії, споруджувати на виробничих об`єктах різні об`єкти (лазні, пральні, душові, сейфи, будиночки, будки, приміщення та засоби для відпочинку, опалення).

Частина 1 статті 132 Кримінально-виконавчого кодексу України передбачає, що за невиконання покладених обов`язків та порушення встановлених заборон до осіб, які відбувають покарання у виді позбавлення волі, можуть застосовуватися такі заходи стягнення: попередження; догана; сувора догана; грошовий штраф до двох мінімальних розмірів заробітної плати; скасування поліпшених умов тримання; поміщення засуджених чоловіків, які тримаються у виправних колоніях, у дисциплінарний ізолятор з виведенням або без виведення на роботу чи навчання на строк до чотирнадцяти діб, а засуджених жінок - до десяти діб; поміщення засуджених, які тримаються в приміщеннях камерного типу виправних колоній максимального рівня безпеки, у карцер без виведення на роботу на строк до чотирнадцяти діб; переведення засуджених, які тримаються у виправних колоніях, крім засуджених, які тримаються у виправних колоніях мінімального рівня безпеки з полегшеними умовами тримання, до приміщення камерного типу (одиночної камери) на строк до трьох місяців.

Згідно розділу ІІ Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань, засуджені зобов`язані: виконувати встановлені законодавством обов`язки громадян України, неухильно додержуватися правил поведінки, які передбачені для засуджених, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших осіб; дотримуватися норм, які визначають порядок і умови відбування покарання, розпорядок дня установи виконання покарань, правомірні взаємовідносини з іншими засудженими, персоналом установи виконання покарань та іншими особами; утримувати в чистоті і порядку приміщення, дбайливо ставитися до майна установи виконання покарань і предметів, якими вони користуються при виконанні дорученої роботи, здійснювати за ними належний догляд і використовувати їх тільки за призначенням; носити одяг встановленого законодавством зразка та нагрудні знаки, затверджені зразками поіменної картки та нагрудного розпізнавального знака для засуджених (додаток 2). Засуджені, які тримаються у виправних центрах, виправних колоніях мінімального рівня безпеки з полегшеними умовами тримання та дільницях соціальної реабілітації, засуджені жінки, звільнені від роботи у зв`язку з вагітністю і пологами, а також які мають дітей до трьох років, мають право носити цивільний одяг; виконувати встановлені законодавством вимоги адміністрації органів і установ виконання покарань; виконувати необхідні роботи із самообслуговування, благоустрою установи виконання покарань; дотримуватися санітарно-гігієнічних норм, мати охайний вигляд; ввічливо ставитися до адміністрації та персоналу, інших осіб, які відвідують установи виконання покарань, а також до інших засуджених; з`являтися за викликом адміністрації органів і установ виконання покарань; дотримуватися вимог пожежної безпеки і безпеки праці. Засуджені до позбавлення волі, які мають заборгованість за виконавчими документами, зобов`язані працювати в місцях і на роботах, які визначаються адміністрацією колонії, до погашення такої заборгованості. Засудженим забороняється: самовільно залишати установу виконання покарань, порушувати лінію охорони; спілкуватися із засудженими та іншими особами з порушенням встановлених правил ізоляції, звертатися до них з проханням про виконання незаконних дій; придбавати, виготовляти, зберігати і використовувати гроші, цінності, предмети, речі, речовини і вироби, заборонені до використання в установах виконання покарань за переліком предметів, виробів і речовин, зберігання і використання яких засудженими заборонено (додаток 3); продавати, дарувати або відчужувати в інший спосіб на користь інших осіб предмети, вироби і речі, що перебувають в особистому користуванні; умисно заподіювати собі тілесні ушкодження, у тому числі за допомогою іншої особи, завдавати шкоду своєму здоров`ю з метою ухилення від відбування покарання або виконання встановлених обов`язків; умисно завдавати шкоду державному, комунальному майну, майну інших юридичних чи фізичних осіб, у тому числі майну інших засуджених, створювати загрозу заподіяння шкоди такому майну; вживати спиртні напої, наркотичні засоби, психотропні речовини або їх аналоги чи інші одурманюючі засоби; чинити опір законним діям персоналу установи виконання покарань, перешкоджати виконанню ним своїх службових обов`язків, підбурювати до цього інших засуджених; грати в настільні та інші ігри з метою здобуття матеріальної чи іншої вигоди; вживати нецензурні та жаргонні слова, давати і присвоювати прізвиська; самовільно залишати призначену для перебування ізольовану територію, приміщення або визначене місце роботи, а також перебувати без дозволу адміністрації установи виконання покарань у гуртожитках та відділеннях, у яких вони не проживають, або на виробничих об`єктах, на яких вони не працюють; завішувати чи змінювати без дозволу адміністрації установи виконання покарань спальні місця, а також обладнувати їх у комунально-побутових та інших службових або виробничих приміщеннях; готувати та вживати їжу в непередбачених для цього місцях, виносити продукти харчування з їдальні без дозволу адміністрації установи виконання покарань; мати при собі предмети і речі в асортименті і кількості, що виходять за межі, встановлені переліком; курити у не відведених для цього місцях та неповнолітнім у виховних колоніях; надсилати та отримувати кореспонденцію всупереч порядку, встановленому Кримінально-виконавчим кодексом України та цими Правилами; наносити собі або іншим особам татуювання; тримати тварин без дозволу адміністрації установи виконання покарань; виготовляти, зберігати саморобні електроприлади та користуватися ними; здійснювати фото-, відеозйомку за допомогою відповідних технічних пристроїв, у тому числі планшетного комп`ютера; самовільно переплановувати, змінювати конструктивні елементи будівель та споруд установи виконання покарань, споруджувати на виробничих об`єктах різні об`єкти (лазні, пральні, душові, сейфи, будиночки, будки, приміщення та засоби для відпочинку, опалення).

В судовому засідані встановлено, що засуджений ОСОБА_3 раніше неодноразово судимий, по даній справі засуджений 24.11.2020 року Літинським районним судом Вінницької області за ч. 2 ст. 185 КК України, з урахуванням положень ч. 4 ст. 70 КК України, до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років.

Відбуває покарання з 08.04.2020 року, в тому числі з 09.04.2020 року у Державній установі "Вінницька виправна колонія (№86)".

Вина ОСОБА_3 у порушенні режиму відбування покарання в установі виконання покарань доведена повністю, зокрема: висновком оперуповноваженого ОВ ДУ "Вінницька виправна колонія (№ 86)" від 12.03.2024 року по факту порушення режиму відбування покарання засудженим ОСОБА_3 , рапортом старшого інспектора відділу нагляду і безпеки державної установи «Вінницька виправна колонія (№86)» від 06.03.2024 року, протоколом вилучення №14 від 06.03.2024 року, письмовими поясненнями, витягом з протоколу № 30 від 13.03.2024 року дисциплінарної комісії установи.

Крім того, за період відбування покарання у Державній установі "Вінницька виправна колонія (№ 86)" засуджений характеризується негативно, за допущені порушення установленого порядку відбування покарання 7 разів притягувався до дисциплінарної відповідальності, з них 2 рази поміщався до дисциплінарного ізолятору. Адміністрацією установи не заохочувався.

Дані обставини підверджуються характеристикою на засудженого ОСОБА_3 затвердженою 13.03.2024 року, довідкою про наявність дисциплінарних стягнень та заохочень по особовій справі засудженого ОСОБА_3 від 13.03.2024 року.

Засуджений ОСОБА_3 регулярно порушує встановлений режим відбуванння покарання, має ряд непогашених стягнень, неодноразово притягувався до дисциплінарної відповідальності, в тому числі поміщався в ДІЗО установи, однак не робить для себе позитивних висновків. Засуджений ОСОБА_3 вчинив злісне порушення встановленого порядку відбування покаранння, передбачене ст. 133 Кримінально-виконавчого кодексу України. Своїми діями засуджений допустив порушення вимог ч. ч. 1, 7 ст. 102, ч. ч. 3, 4 ст. 107 Кримінально-виконавчого кодексу та розділу II Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 28.08.2018 року №2823/5».

Враховуючи вищезазначене, суд дійшов висновку, що подання є обгрунтованим, а тому його слід задовольнити та застосувати до засудженого ОСОБА_3 захід стягнення у виді переведення засудженого до приміщення камерного типу (одиночної камери) на строк один місяць.

Керуючись ст. ст. 107, 132, 135 Кримінально-виконавчого кодексу України, ст. 336, 369-372, 537, 539 КПК України, Правилами внутрішнього розпорядку установ виконання покарань, суд -

У Х В А Л И В:

Подання начальника Державної установи "Вінницька виправна колонія (№86)" про застосування заходу стягнення до засудженого ОСОБА_3 у виді переведення засудженого до приміщення камерного типу (одиночної камери) - задовольнити.

Застосувати до засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , захід стягнення у виді переведення засудженого до приміщення камерного типу (одиночної камери) на строк один місяць.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Вінницький міський суд Вінницької області протягом семи днів з дня її оголошення, а засудженим в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення. Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя