Справа №479/1051/23
Провадження №1кп/479/30/24
В И Р О К

і м е н е м У к р а ї н и

29 лютого 2024 року смтКриве Озеро

Кривоозерський районний суд Миколаївської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ;

за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні, інформація про яке внесена в ЄРДР №0000166 від 12 липня 2023 року, по обвинуваченню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Тридуби Кривоозерського району Миколаївська область, зареєстрованого та проживаючого АДРЕСА_1 , громадянина України, одруженого, маючого на утриманні одну неповнолітню дитину, 2013 року народження, освіта середня, радіомеханік, раніше не судимого,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.336 КК України,

учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_4 ,

обвинувачений ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в :

У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" №64/22 від 24 лютого 2022 року, затвердженого Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року №2102-IX, в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Указом Президента України №757/2022 від 07 листопада 2022 року, затвердженим Законом України №2738-IX від 16 листопада 2022 року "Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", внесено часткову зміну статті 1 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року №2102-1X (зі змінами, внесеними Указом від 14 березня 2022 року N? 133/2022, затвердженим Законом України від 15 березня 2022 року №2119-1Х, Указом від 18 квітня 2022 року №259/2022, затвердженим Законом України від 21 квітня 2022 року №2212-IX, Указом від 17 травня 2022 року №341/2022, затвердженим Законом України від 22 травня 2022 року №2263-IX, та Указом від 12 серпня 2022 року №573/2022, затвердженим Законом України від 15 серпня 2022 року №2500-IX), продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 21 листопада 2022 року строком на 90 діб. Указом Президента України N? 58/2023 від 06 лютого 2023 року, затвердженим Законом №2915-1X від 07 лютого 2023 "Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", внесено часткову зміну статті 1 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року №2102-1X (зі змінами, внесеними Указом від 14 березня 2022 року №133/2022, затвердженим Законом України від 15 березня 2022 року №2119-IX, Указом від 18 квітня 2022 року №259/2022, затвердженим Законом України від 21 квітня 2022 року №2212-IX, Указом від 17 травня 2022 року №341/2022, затвердженим Законом України від 22 травня 2022 року №2263-IX, Указом від 12 серпня 2022 року №573/2022, затвердженим Законом України від 15 серпня 2022 року №2500-1X, та Указом від 7 листопада 2022 року №757/2022, затвердженим Законом України від 16 листопада 2022 року "2738-IX), продовжити строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 19 лютого 2023 року строком на 90 діб. Законом затверджено Указ Президента України від 1 травня 2023 року №254/2023 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", яким строк дії воєнного стану в Україні продовжується з 05 години 2023 року 30 хвилин 20 травня 2023 року строком на 90 діб (тобто до 18 серпня 2023 року).

За положеннями ст.65 Конституції України, захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Згідно положень ст.22 Закону У країни "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися до військових частин або на збірні пункти територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках керівників територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки).

Відповідно до довідки військово-лікарської комісії від 12 грудня 2022 року у відповідності з Наказом Міністра оборони України від 14 серпня 2008 р. №402 "Про затвердження Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України", ОСОБА_3 визнаний придатним до проходження військової служби. 28 червня 2023 року о 11.00 год. ОСОБА_3 , посадовою особою ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 , в межах повноважень, вручено повістку на відправку (бойову повістку), під час вручення якої встановлено відсутність обставин, передбачених ст.23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", які б надавали ОСОБА_3 право на відстрочку від призиву на військову службу під час мобілізації, та було роз`яснено зміст повістки, зокрема, необхідність прибуття 29 червня 2023 року об 05.30 год., до приміщення 3-відділу ІНФОРМАЦІЯ_3 , розташованого за адресою АДРЕСА_2 , з подальшим відправленням до несення служби у складі ЗСУ, і попереджений про можливість притягнення його до кримінальної відповідальності у разі ухилення від призиву за мобілізацією. В подальшому, у ОСОБА_3 виник злочинний умисел, направлений на ухилення від мобілізації. Діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на ухилення від мобілізації без поважних причин, не маючи права на відстрочку, з метою ухилення від призову у зв`язку з оголошенням мобілізації та призовом на військову службу у Збройні Сили України по мобілізації, без поважних на це причин, відмовився від отримання повістки на відправку, після чого посадовою особою ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 , в присутності свідків, а саме ОСОБА_6 та ОСОБА_7 було складено Акт про відмову в отриманні повістки військовозобов`язаним ОСОБА_3 29 червня 2023 року о 05.30 год. ОСОБА_3 , продовжуючи здійснювати злочинний умисел, направлений на ухилення від мобілізації, свідомо не з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_4 , тим самим ухилився від виконання свого конституційного обов`язку та призову на військову службу за мобілізацією, чим порушив вимоги ст.65 Конституції України, положення Законів України "Про військовий обов`язок та військову службу" та "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" та вимоги Указу Президента України "Про загальну мобілізацію" №65/2022 від 24 лютого 2022 року.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 повністю визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, у вчиненому розкаюється, погоджується з усіма доказами, зібраними органом досудового розслідування, які доводять його вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.336 КК України, та відмовився від їх дослідження під час судового розгляду.

Суд, вислухавши прокурора, обвинуваченого, з`ясувавши правильність розуміння обвинуваченою вищевказаних обставин обвинувачення, не маючи сумніву щодо добровільності та істинності позиції учасників судового провадження, в тому числі і щодо наслідків розгляду кримінального провадження в порядку ч.3 ст.349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, вирішив обмежитись дослідженням лише тих доказів, що характеризують особу обвинуваченого.

Пояснення обвинуваченого ОСОБА_3 відповідають фактичним обставинам справи, у зв`язку із чим суд вважає їх достовірними.

Відповідно положень ч.2 ст.65 КК України та п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику призначення судами кримінального покарання" призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Беручи до уваги наведене, суд встановив, що ОСОБА_3 , будучи військовозобов`язаним, придатним за станом здоров`я для проходження військової служби, не маючи права на відстрочку від проходження служби під час мобілізації на особливий період, отримавши особисто повістку, без поважних причин не прибув до ТЦК, чим ухилився від призову за мобілізацією

Аналіз та оцінка приведених доказів приводить суд до переконання, що обвинувачення ОСОБА_3 знайшло своє підтвердження у ході судового розгляду сукупністю вказаних доказів, які є належними, допустимими й узгоджуються між собою. Таким чином, суд кваліфікує його дії за ст.336 КК України як ухилення від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період.

Відповідно до вимог ст.ст.50, 65 КК України та п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року №7 "Про практику призначення судами кримінального покарання", суд повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання.

Визначаючи ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, суд повинен виходити із сукупності всіх обставин справи, зокрема, форми вини, мотиву і цілі, способу, обстановки і стадії вчинення злочину, тяжкості наслідків, що настали.

За положеннями ст.50 КК України - покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.

Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими так і іншими особами.

Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

При призначенні обвинуваченому виду і міри покарання, суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого злочину, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання, дані про особу обвинуваченого.

Згідно положень ст.12 КК України вчинений обвинуваченим ОСОБА_3 злочин відноситься до категорії нетяжкого злочину.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому, суд визнає його щире каяття, наявність на утриманні неповнолітньої дитини, 2013 року народження.

Обвинувачений ОСОБА_3 раніше не судимий, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується добре, має на утриманні одну неповнолітню дитину, його діями не спричинено тяжких наслідків.

Відповідно до досудової доповіді, складеної на обвинуваченого ОСОБА_3 , вбачається, що ризик вчинення ним повторного кримінального правопорушення оцінюється як середній. Ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб оцінюється, як середній. Виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 без позбавлення або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства.

На підставі наведеного, суд з урахуванням ступеня та характеру суспільної небезпечності вчиненого злочину, його наслідків, пом`якшуючих обставин покарання, приходить до висновку, що для виправлення ОСОБА_3 , попередження вчинення нових злочинів, можливо призначити йому покарання в межах санкції ст.336 КК України у вигляді позбавлення волі та за доцільне звільнити його від відбування покарання з випробуванням та покладенням на нього обов`язків, передбачених положеннями ст.76 КК України.

В ході досудового розслідування відносно ОСОБА_3 запобіжний захід не застосовувався.

Питання щодо документів у кримінальному провадженні суд вирішує у відповідності до вимог ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.368-371, 373-374, 376 КПК України, суд, -

у х в а л и в :

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.336 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 4(чотири) роки.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування призначеного судом покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2(два) роки.

Відповідно до вимог п.п.1,2 ч.1, п.2 ч.3 ст.76 КК України, на ОСОБА_3 покласти наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази: відсутні.

Документи:

- копію розписки та повістки на відправку на ім?я ОСОБА_3 ;

- копію акту про відмову в отриманні повістки військовозобов`язаним;

- витяг з Розпорядження коменданта оборони Первомайского району №7 від 01 лютого 2023 року;

- копію довідки військово-лікарської комісії;

- копію картки обстеження та медичного огляду ОСОБА_3 ;

- копію довідки військово-лікарської комісії;

- оригінал розписки та повістки на відправку на ім`я ОСОБА_3 ;

- акт про відмову в отриманні повістки військовозобов`язаним;

- мобілізаційне розпорядження на ОСОБА_3 - залишити в матеріалах кримінального провадження.

На вирок можуть бути подані учасниками судового провадження апеляційні скарги до Миколаївського апеляційного суду через Кривоозерський районний суд Миколаївської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Вирок суду у відповідності з вимогами ч.2 ст.394 КПК України не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до ч.3 ст.349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

СУДДЯ: