Справа № 202/4002/24
Провадження № 1-кс/202/2343/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2024 року м. Дніпро

Слідчий суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Індустріального районного суду м. Дніпропетровська клопотання прокурора Донецької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_3 , про арешт майна, та додані до клопотання матеріали кримінального провадження, внесеного 20.03.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000065, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До Індустріального районного суду м. Дніпропетровська надійшло зазначене клопотання, в якому прокурор просить накласти арешт на посвідчення водія серії НОМЕР_1 , категорії «В», яке було вилучено 20.03.2024 під час проведення огляду місця події.

Клопотання обґрунтовано тим, що 20.03.2024 в період з 11.50 до 12.15 працівником поліції, спільно з працівниками ВСП на блок-посту, розташованому на автошляху АДРЕСА_1 біля станції Брусін Донецької залізниці ОСОБА_4 , який керував автомобілем «Фіат Дукато», НОМЕР_2 , надав для перевірки посвідчення водія серії НОМЕР_1 на своє ім`я з ознаками підробки, яке було вилучено та упаковано до сейф-пакету CRI1181836

Постановою дізнавача від 20.03.2024 вилучене майно визнано речовим доказом, оскільки є предметом вчинення кримінального правопорушення, а також містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, правовий режим зберігання яких регламентується ст. 100 КПК України.

Вилучене посвідчення водія серії НОМЕР_1 , категорії «В», зберігається у матеріалах кримінального провадження у відділі поліції № 3 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області.

Опитаний 20.03.2024 ОСОБА_4 пояснив, що вилучене посвідчення водія було йому подаровано загиблим знайомим на ім`я ОСОБА_5 у лютому 2023 року.

Прокурор посилається на те, що підставою для арешту цього майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі або відчуження. Тому, просив задовольнити.

Прокурор в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду клопотання був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, його неявка не перешкоджає розгляду клопотання.

Власник майна в судове засідання з`явився, про день, час та місце розгляду клопотання був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, його неявка не перешкоджає розгляду клопотання.

Враховуючи положення ч.1 ст.172 КПК України, слідчий суддя вважає доцільним здійснити розгляд клопотання за відсутності учасників.

На підставі викладеного, у зв`язку із неприбуттям учасників судового розгляду аудіо-, відеофіксація судового засідання не здійснювалась.

Вивчивши клопотання, дослідивши надані слідчим матеріали кримінального провадження, суд виходить з наступного.

Так, в судовому засіданні встановлено, що органом досудового розслідування здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР № 0000065 від 20.06.2024 року, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.

Відповідно до протоколу огляду місця події від 20.03.2024 року, 20.03.2024 в період з 11.50 до 12.15 під час проведення огляду місця події території блок-посту, розташованого на автошляху Слов`янськ-Лиман в межах Лиманської територіальної громади Краматорського району Донецької області біля станції Брусін Донецької залізниці, за участю ОСОБА_4 , було виявлено посвідчення водія серії НОМЕР_1 з ознаками підробки, яке було упаковано до сейф-пакету CRI1181836.

Таким чином, вказане посвідчення водій має характер підробки та визнаний речовим доказами по справі (Постановою дізнавача СД Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області).

Як встановлено слідчим суддею, вищевказаний технічний талон було вилучено під час огляду 20.03.2024 року. Клопотання про арешт тимчасово вилученого майна було відправлено засобами Укрпошти до суду в межах строку, передбаченого ч.ч.3, 5 ст. 171 КПК України.

Згідно із ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Слідчий суддя звертає увагу на те, що слідчий просить арештувати майно з метою забезпечення збереження речових доказів, в порядку, визначеному п.1 ч. 2 ст. 170 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Разом з тим, зі змісту ч. 3 ст. 170 КПК України слідує, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, , якою визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

На думку слідчого судді, стороною обвинувачення доведено, що вилучений під час огляду місця посвідчення водія, яке визнано речовим доказам у даному кримінальному провадженні, має доказове значення у даному кримінальному провадженні, зберегло на собі сліди кримінального правопорушення і може бути використаний як докази факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя вважає, що накладення арешту, наразі, на зазначене майно буде відповідати тим завданням кримінального провадження під час проведення досудового розслідування, а отже відповідатимуть вимогам ст. 2, 98, 170 КПК України.

На думку слідчого судді, органом досудового розслідування доведено, що незастосування в даному випадку арешту вказаного речового доказу може призвести до його приховування, пошкодження, знищення, перетворення, оскільки відомості, які будуть встановлені під час проведення експертних досліджень можуть підтвердити або спростувати вину особи, яка причетна до вчинення кримінального правопорушення.

Тому, для уникнення негативних наслідків, які можуть перешкодити проведенню всебічного та повного досудового розслідування, з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення чи відчуження майна в даному кримінальному провадженні, слідчий суддя доходить висновку про наявність правових підстав для арешту майна, враховуючи можливість використання його як доказу у даному кримінальному провадженні.

Відповідно п. 5 ч. 5 ст. 173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчого слідчий суддя постановляє ухвалу, у якій, зокрема, зазначає, порядок виконання ухвали.

Таким чином, слідчий суддя вважає за необхідне зазначити спосіб виконання даної ухвали, визначивши місцем зберігання арештованого майна в матеріалах кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000065 від 20.03.2024 року, з урахуванням вимог Порядку зберігання речових доказів, затвердженого постановою КМУ від 19 листопада 2012 р. № 1104 із змінами та доповненнями.

При цьому, слідчий суддя доводить до відома власника, що у відповідності до вимог ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому у застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано, а отже після усунення обставин, які були підставою для накладення арешту, зокрема проведення експертизи, власник майна має право звернутися до суду з клопотанням про скасування арешту майна, чи надати докази належності вказаного майна іншим особам тощо, що буде оцінено вже під час іншої процедури, передбаченої законом, задля можливості визначення, можливо, іншого менш обтяжливого способу забезпечення доказів чи визначеного способу арешту майна.

Керуючись ст. 7, 110, 131, 132, 167-168, 170-173, 175, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на вилучене 20.03.2024 року, під час проведення огляду місця події посвідчення водія серії НОМЕР_1 , категорії «В», з ознаками підробки.

Заборонити володіння, користування та розпорядження вищевказаним майном, до скасування арешту у встановленому КПК України порядку.

Арештоване майно зберігати в матеріалах кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000065від 20.03.2024 року, з урахуванням вимог Порядку зберігання речових доказів, затвердженого постановою КМУ від 19 листопада 2012 р. № 1104 із змінами та доповненнями.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу може бути подана апеляція безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1