Справа № 754/4215/24
У Х В А Л А

Іменем України

26 березня 2024 року Слідчий суддя Деснянського районного суду м.Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання прокурора Деснянської окружної прокуратури м.Києва ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000100 від 17.05.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.358, ч.3 ст.201-2 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До Деснянського районного суду м.Києва надійшло клопотання прокурора Деснянської окружної прокуратури м.Києва ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000100 від 17.05.2023, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.358, ч.3 ст.201-2 КК України про накладення арешту на майно з метою збереження речових доказів, спеціальної конфіскації, конфіскації майна як виду покарання.

Клопотання обґрунтовано тим, що у провадженні СВ Деснянського УП ГУ НП у м.Києві перебуває кримінальне провадження № 0000100 від 17.05.2023, за ознаками кримінальних правопорушень,передбачених ч.3 ст.358, ч.3 ст.201-2 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що групою осіб за попередньою змовою між собою налагоджено протиправний механізм щодо ввезення на територію України транспортних засобів, в якості гуманітарного допомоги із подальшим їх продажем з метою отримання прибутку. Зокрема, громадянами України ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 та іншими на власних сторінках соціальної мережі «Fасеbоок» розповсюджуються реквізити банківських карток ( НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , НОМЕР_5 ), з метою збору коштів (донатів) на закупку гуманітарної допомоги, в тому числі автомобільних транспортних засобів на іноземній реєстрації.

В подальшому придбані транспортні засоби ввозяться в якості гуманітарної допомоги на митну територію України, а після їх реалізації громадянам, які не обізнані про незаконні дії, виручені кошти розподіляються та привласнюються учасниками протиправного механізму.

22.03.2024 постановою слідчого СВ ВП № 2 Деснянського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_7 автомобіль марки автомобіль марки Volvo, модель V50, д.н.з. НОМЕР_6 , номер кузова НОМЕР_7 , 2005 року випуску, власник організація БО «БФ «Захист Батьківщини», тимчасовий реєстраційний талон ХХР 056591; ключі від автомобіля марки Volvo, модель V50, д.н.з. НОМЕР_6 , номер кузова НОМЕР_7 , 2005 року випуску, визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

З метою збереження речових доказів, спеціальної конфіскації, конфіскації майна як виду покарання, прокурор просить суд накласти арешт на вищезазначене майно.

Прокурор у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд клопотання за його відсутністю, просив клопотання задовольнити у повному обсязі.

Дослідивши надані докази, слідчий суддя приходить до висновку про можливість задоволення заявленого прокурором клопотання про арешт майна, виходячи з таког.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до п.1 ч.2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою збереження речових доказів

Відповідно до ч.3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом.

Відповідно до ч.3 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації; 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Таким чином на підставі наявності усіх підстав для арешту майна слідчий суддя прийшов до висновку, що клопотання прокурора підлягає задоволенню шляхом накладення арешту на зазначене в клопотанні майно.

Керуючись ст.ст. 170-173, 309, 376, 395 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Деснянської окружної прокуратури м.Києва ОСОБА_3 задовольнити.

Накласти арешт на майно у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000100 від 17.05.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.358, ч.3 ст.201-2 КК України з метою збереження речових доказів у кримінальному провадженні з позбавленням права на відчуження, розпорядження та користування цим майном, а саме:

-автомобіль марки Volvo, модель V50, д.н.з. НОМЕР_6 , номер кузова НОМЕР_7 , 2005 року випуску, власник організація - БО «БФ «Захист Батьківщини»;

- ключі від автомобіля марки Volvo, модель V50, д.н.з. НОМЕР_6 , номер кузова НОМЕР_7 , 2005 року випуску, власник організація - БО «БФ «Захист Батьківщини»;

- тимчасовий реєстраційний талон ХХР 056591.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, але оскарження не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1