Провадження № 1-кс/686/3531/24
21 квітня 2024 року м. Хмельницький
Слідчий суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого ВРЗСГСД СВ Хмельницького районного управління поліції ГУНП в Хмельницькій ОСОБА_7 , погодженого з прокурором, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Лехнівка, Ярмолинецького району, Хмельницької області, українця, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, неодруженого, звільненого із військової служби за сімейними обставинами, має на утриманні трьох малолітніх дітей, зареєстрованого та жителя за адресою: АДРЕСА_1 , раніше несудимого, -
21.04.2024 слідчий ВРЗСГСД СВ Хмельницького районного управління поліції ГУНП в Хмельницькій області старший лейтенант поліції ОСОБА_7 звернувся до слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області із клопотанням, погодженим прокурором Окружної прокуратури міста Хмельницького ОСОБА_8 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.263, ч. 1 ст. 129 КК України, посилаючись на те, що існують передбачені ст.177 КПК України ризики переховування від органів досудового розслідування та/або суду, знищення, схову боєприпасів, впливу на свідків у кримінальному провадженні, вчинення іншого кримінального правопорушення.
У судовому засіданні слідчий і прокурор наполягали на задоволенні клопотання.
Підозрюваний ОСОБА_6 , виклавши свою версію події, яка відбулася зазначив, що умислу на заподіяння шкоди будь-якій особі не мав, а просто продемонстрував як працює граната. Просив не застосовувати до нього ініційований запобіжний захід.
Захисник ОСОБА_5 з урахуванням позиції підозрюваного, заперечив проти задоволення клопотання і зазначив, що підозрюваний ОСОБА_6 не має наміру переховуватись, має на утриманні дітей, є демобілізованим військовослужбовцем, який втратив на війні брата, усвідомив протиправність свого вчинку, розуміючи, що приїде поліція не вчиняв дій щодо переховування.
Заслухавши пояснення учасників провадження, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов такого висновку.
За версією органу досудового розслідування, ОСОБА_6 , усвідомлюючи те, що вогнепальна зброя та боєприпаси відносяться до речей, які вилучені із цивільного обороту і не можуть знаходитися у власності громадян без спеціального дозволу, діючи з прямим умислом, спрямованим на незаконне поводження із вогнепальною зброєю та бойовими припасами, протиправно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи можливість настання суспільно-небезпечних наслідків і свідомо бажаючи їх настання, в порушення вимог п. 9 Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 576 від 12 жовтня 1992 року, а також Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом Міністра внутрішніх справ України № 622 від 21 серпня 1998 року, в невстановлений досудовим розслідуванням час, в невстановленому досудовим розслідуванням місці, у невстановлений досудовим розслідуванням спосіб, у невстановленої особи, діючи із прямим умислом, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та свідомо бажаючи їх настання, усвідомлюючи те, що бойові припаси відносяться до речей, які вилучені із цивільного обігу і не можуть знаходитись у власності громадян без спеціального дозволу, не маючи передбаченого законом дозволу на поводження з бойовими припасами, умисно незаконно придбав ручну гранату «РГД-5» із підривачем типу УЗРГМ з наявними маркуваннями «12-76 УЗРГМ УЗЧП» «386-60-77», яку в подальшому почав умисно незаконно зберігати приблизно до 18 год. 00 хв. 18.04.2024.
Після цього, ОСОБА_6 , діючи із прямим умислом, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та свідомо бажаючи їх настання, усвідомлюючи те, що бойові припаси відносяться до речей, які вилучені із цивільного обігу і не можуть знаходитись у власності громадян без спеціального дозволу, не маючи передбаченого законом дозволу на поводження з бойовими припасами, в період з невстановленого досудовим розслідуванням часу до 18 год. 00 хв. 18.04.2024 умисно вчинив незаконне зберігання придбаного ним бойового припасу.
В подальшому, у невстановлений досудовим розслідуванням день та час ОСОБА_6 , діючи із прямим умислом, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та свідомо бажаючи їх настання, усвідомлюючи те, що бойові припаси відносяться до речей, які вилучені із цивільного обігу і не можуть знаходитись у власності громадян без спеціального дозволу, не маючи передбаченого законом дозволу на поводження з бойовими припасами, у невстановлений досудовим розслідуванням спосіб умисно вчинив незаконне носіння вказаного бойового припасу, придбаного ним за вищевказаних обставин, до будинку АДРЕСА_1 , а саме за gps-координатами: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 .
Так, 18 квітня 2024 року близько 18 год 00 хв ОСОБА_6 в стані алкогольного та наркотичному сп`янінні, перебуваючи неподалік будинку АДРЕСА_1 , а саме за gps-координатами: 49.3255394, 26.8923258 на ґрунті триваючих неприязних стосунків із ОСОБА_9 , умисно, маючи при собі ручну гранату «РГД-5» із підривачем типу УЗРГМ з наявними маркуваннями «12-76 УЗРГМ УЗЧП» «386-60-77», яку приніс із собою, утримуючи спусковий важіль гранати, стиснувши запобіжну чеку витягнув її за кільце із запалу, умисно кинув зазначений предмет в напрямку ОСОБА_9 , внаслідок чого відбувся вибух гранати.
Своїми умисними діями, які виразилися у незаконному придбанні, носінні та зберіганні бойових припасів, без передбаченого законом дозволу, ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 263 КК України.
Окрім того, 18.04.2024 року, приблизно 18 год 00 хв ОСОБА_6 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, перебуваючи неподалік будинку АДРЕСА_1 , а саме за gps-координатами: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , на ґрунті триваючих неприязних відносин із потерпілим ОСОБА_10 , висловив погрозу позбавлення життя останнього, демонструючи при цьому ручну гранату «РГД-5» із підривачем типу УЗРГМ з наявними маркуваннями «12-76 УЗРГМ УЗЧП» «386-60-77», яку приніс із собою та тримав у руці.
Продовжуючи свої злочинні умисні дії, ОСОБА_6 , перебуваючи за вищевказаною адресою, на відстані близько 30 метрів від ОСОБА_9 , з метою викликати у потерпілого реальні та конкретні підстави побоювання за своє життя, тримаючи у руці ручну гранату «РГД-5» із підривачем типу УЗРГМ з наявними маркуваннями «12-76 УЗРГМ УЗЧП» «386-60-77»,утримуючи спусковий важіль гранати, стиснувши запобіжну чеку витягнув її за кільце із запалу, супроводжуючи це демонстрацією вказаного бойового припасу, при цьому усвідомлюючи те, що його погрози сприймаються ОСОБА_9 як реальні підстави побоювання за свої життя та здоров`я, умисно кинув зазначений предмет в напрямку останнього, внаслідок чого відбувся вибух гранати.
Протиправні дії ОСОБА_6 потерпілий ОСОБА_9 , сприйняв як реальну загрозу для свого життя та здоров`я, які можуть бути приведенні у виконання, так як були підставами побоювання здійснення цієї погрози.
Своїми умисними діями, які виразились у погрозі вбивством, при якій у потерпілого були реальні підстави побоювання здійснення цієї погрози, ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 129 КК України.
19 квітня2024 року під час проведення досудового розслідування ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 129 КК України.
Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні вищевказаних кримінальних правопорушень сторона обвинувачення підтверджує:
- протоколом огляду місця події від 18.04.2024, який проводився неподалік будинку АДРЕСА_2 ;
- актом перевірки об`єкта на наявність вибухових матеріалів від 18.04.2024;
- протоколом затримання ОСОБА_6 в порядку ст. 208 КПК України;
- повідомленням про підозру ОСОБА_11 у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 129 КК України;
- протоколом допиту ОСОБА_12 , від 19.04.2024 року;
- протоколом допиту свідка ШтогринаП. ОСОБА_13 , від 19.04.2024;
- протоколом допиту свідка ОСОБА_14 від 19.04.2024;
- протоколом допиту свідка ОСОБА_15 від 19.04.2024;
- протоколом допиту свідка ОСОБА_16 від 19.04.2024;
- протоколом допиту свідка ОСОБА_17 від 19.04.2024;
- протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення від ОСОБА_9 19.04.2024;
- протоколом допиту в якості потерпілого ОСОБА_9 від 19.04.2024;
Зібрані під час досудового розслідування матеріали кримінального провадження (докази), дають підстави вважати, що на даній стадії досудового розслідування ОСОБА_18 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 129 КК України.
Згідно з ч.1 ст. 196 КПК України в ухвалі про застосування запобіжного заходу суд зазначає відомості про: 1) кримінальне правопорушення (його суть і правову кваліфікацію із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність), у якому обвинувачується особа; 2) обставини, які свідчать про існування ризиків, передбачених статтею 177 КПК; 3) обставини, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, передбаченим статтею 177 КПК; 4) посилання на докази, які обґрунтовують ці обставини; 5) запобіжний захід, який застосовується.
Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні (частина 1 статті 194 КПК).
Слідчий суддя зазначає, що повідомлена ОСОБА_6 підозра станом на час розгляду цього клопотання не є вочевидь необґрунтованою та відповідає стандарту переконання «обґрунтована підозра» тією мірою, щоб виправдати подальше розслідування.
Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується (частина 1 статті 177 КПК).
Ризики, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені частиною 1 статті 177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення небезпідставної можливості здійснення підозрюваним зазначених дій.
При цьому чинний кримінальний процесуальний закон не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.
Слідчий суддя вважає, що під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.
Під час досудового розслідування встановлено наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України: ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, що передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 7 років, а тому, зважаючи на покарання, яке загрожує йому у випадку визнання його винуватим, співставляючи можливі негативні для нього наслідки у вигляді засудження до покарання у виді позбавлення волі, слідчий суддя вважає, що ризик переховування від органів досудового розслідування та суду існує.
Слідчий суддя вважає обґрунтованими твердження у клопотанні слідчого та наголошення у судовому засіданні про те, що підозрюваний ОСОБА_6 може впливати на свідків та потерпілого у кримінальному провадженні, оскільки свідки є односельчанами ОСОБА_6 , а потерпілий ОСОБА_19 проживає із підозрюваним на одній АДРЕСА_1 .
Щодо ризику схову речей та вчинення іншого кримінального правопорушення, слідчий суддя зазначає, що згідно із показаннями свідків ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , підозрюваний ОСОБА_6 повідомив їм, що має дві гранати та одну кинув ОСОБА_20 .
Зважаючи на те, що кримінальне провадження перебуває на початковій стадії, досудове розслідування триває, не встановлено та за короткий проміжок часу не здійснені усі можливі слідчі та процесуальні дії, спрямовані на відшукання боєприпасів та перевірку показань свідків про зберігання їх ОСОБА_6 , ризики незаконного зберігання ОСОБА_6 інших боєприпасів або їх використання з небезпекою для інших осіб, у тому числі свідків і потерпілого, є високими.
З огляду на викладене, застосування до підозрюваного запобіжного заходу вбачається обґрунтованим.
При обранні запобіжного заходу враховуються всі обставини, визначені в ст. 178 КПК України, в тому числі вагомість наявних доказів про причетність підозрюваного до вчинення кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_6 у разі визнання його винуватим, соціальні зв`язки підозрюваного, вік, майновий та сімейний стан, наявність зареєстрованого місця проживання, де він проживає разом із тіткою, наявність на утриманні дітей, які проживають окремо із матір`ю ОСОБА_15 .
Слідчий суддя також у якості репутації враховує, що ОСОБА_6 натепер не є судимим, однак раніше притягувався до кримінальної відповідальності вироками Ярмолинецького районного суду Хмельницької області у 2018 році визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, у 2017 році визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст..335 КК України.
Слідчий суддя враховує, що підозрюваний ОСОБА_6 є демобілізованим військовослужбовцем, має статус учасника бойових дій.
Разом із цим, ці обставини з урахуванням обставин вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного та наркотичного сп`яніння, незаконного зберігання та підриву гранати, вчинення погрози потерпілому не нівелюють зазначених ризиків для застосування більш м`якого запобіжного заходу.
На переконання слідчого судді, прокурор у судовому засіданні довів, а слідчий суддя переконався у тому, що існує обґрунтована підозра вчинення тяжкого кримінального правопорушення, що є підставою для застосування найбільш тяжкого запобіжного заходу - тримання під вартою.
Потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваного, про який йдеться у клопотанні слідчого.
Аргументи захисника про відсутність у підозрюваного наміру переховуватись та про усвідомлення ним вчиненого, намір співпрацювати із слідством для швидшого завершення досудового розслідування та закінчення кримінального провадження не можуть бути підставою для відмови у задоволенні клопотання та застосування менш суворого запобіжного заходу, зважаючи на встановлені обставини та ризики продовження погроз потерпілому та/або впливу на нього та свідків у кримінальному провадженні.
Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатній для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом.
Разом із цим, зважаючи на те, що ОСОБА_6 підозрюється у вчинення кримінальних правопорушень, одне з яких стосується погрози застосування насильства, слідчий суддя на підставі п.1 ч.4 ст.183 КПК України, застосовуючи до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, розмір застави не визначає.
Строк запобіжного заходу підозрюваному слід встановити в межах строку досудового розслідування, з моменту затримання.
За таких обставин, клопотання підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст.177, 178, 183, 196, 197 КПК України, слідчий суддя
Клопотання задовольнити.
Застосувати відносно підозрюваного у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.263, ч. 1 ст. 129 КК України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк по 17 червня 2024 року.
Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя