У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2023 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ

Київського апеляційного суду в складі:

головуючого суддіОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретар судового засідання ОСОБА_4 ,

розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_5 та в його інтересах захисника ОСОБА_6 на вирок Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 18 січня 2023 року у кримінальному провадженні № 120 181 102 500 000 30 від 21 січня 2018 року стосовно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Рокитне Київської області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 296 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 , -

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 18.01.2023 ОСОБА_5 засуджено за ч. 3 ст. 296 КК України на 2 роки позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_5 звільнено від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 2 роки, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Ухвалено іспитовий строк обчислювати з дня проголошення вироку 18.01.2023.

Запобіжний захід ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили не обрано.

На задоволення цивільного позову ОСОБА_8 стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_8 - 5.030 (п`ять тисяч тридцять) гривні 50 копійок матеріальної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням та 17.500 (сімнадцять тисяч п`ятсот) гривень 00 копійок на відшкодування моральної шкоди.

В частині відшкодування матеріальної та моральної шкоди з обвинуваченого ОСОБА_9 залишено без розгляду та роз`яснено цивільному позивачу - потерпілому ОСОБА_8 , що залишення цивільного позову без розгляду не перешкоджає його праву на звернення до суду із аналогічним позовом в порядку цивільного судочинства.

Вирокомсуду ОСОБА_5 визнановиннимутому, щовін19.01.2018 спільно з ОСОБА_9 та ОСОБА_10 відпочивали в приміщенні сауни базу відпочинку " ІНФОРМАЦІЯ_2 ", що знаходиться в смт. Рокитне Київської області в урочищі "Піщане", де святкували релігійне свято "Водохреще" та вживали при цьому алкогольні напої.

Цьогождня, близько20 год. 20 хв. ОСОБА_5 спільноз ОСОБА_9 та ОСОБА_10 вирішилисходитидоприміщенняресторанубазивідпочинку" ІНФОРМАЦІЯ_2 ", якийзнаходитьсянавідстаніблизько100 метріввідсауни, прицьому, незважаючинанаявністьзначноїкількостівідвідувачівресторанувирішилийтитудибезверхньогоодягу, алишезобернутиминавколонижньоїчастинитулубарушниками.

Близько20 год. 30 хв. ОСОБА_5 спільноз ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , перебуваючивстаніалкогольногосп`яніння, зайшлидоприміщенняресторанубазивідпочинку" ІНФОРМАЦІЯ_2 "зтильноїсторонизакладу, потрапившипередцимдобільярдноїкімнати, черезякуздійснюєтьсявхіддоресторану.

Уцейчасвприміщеннібільярдноїкімнатизнаходилисьвідпочиваючі, якізробили ОСОБА_5 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 зауваженнязприводувідсутностінанихверхньогоодягутаїхнепристойноїповедінки, такякостаннінамагалисяпройтидозалуресторанубезверхньогоодягутависловлювалисьприцьомунецензурноюлайкою. ОСОБА_10 з ОСОБА_9 прицьомуназауваженнявідреагувалиадекватнотавирішилипокинутиприміщення, проте ОСОБА_5 , перебуваючивстаніалкогольногосп`яніння, назауваженнянереагував.

Одинізвідвідувачівзакладу, асаме ОСОБА_11 зробивзауваженнязприводуїхповедінкибезпосередньо ОСОБА_5 , протейогодіїбулисприйнятіостаннімагресивнотавцейчасв ОСОБА_5 виникумиселнагрубепорушеннягромадськогопорядку.

ОСОБА_5 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, діючи умисно, з метою вчинення хуліганських дій, реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на грубе порушення громадського порядку, зневажаючи загальноприйнятими нормами моралі та відкрито демонструючи свою грубу поведінку існуючим у суспільстві правилам і нормам поведінки, керуючись мотивом явної неповаги до суспільства, що проявився в прагненні до самоствердження, бажанні показати свою зверхність над іншими людьми, явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, що полягала у тривалому порушенні спокою громадян, тимчасовому порушенні діяльності розважального закладу, безпричинно наніс один удар кулаком правої руки в обличчя ОСОБА_11 , висловлюючись при цьому на його адресу нецензурною лайкою та погрожуючи при цьому повторним застосуванням насильства.

Свідки даної події з числа відпочиваючих, в тому числі ОСОБА_12 неодноразово робили зауваження ОСОБА_5 та намагалися припинити його протиправні дії, проте останній на їх дії адекватно не реагував та безпричинно умисно наніс удар кулаком правої руки в обличчя ОСОБА_12 , від якого останній відійшов в сторону.

В цей час ОСОБА_11 повторно зробив зауваження ОСОБА_5 щодо його поведінки, проте у відповідь знову отримав два удари кулаком правої руки в обличчя. Присутні свідки події, в тому числі працівники розважального закладу намагалися припинити протиправну поведінку ОСОБА_5 та виштовхати його з приміщення більярдної кімнати.

В цей час до приміщення більярдної кімнати з вулиці зайшли ОСОБА_13 та ОСОБА_8 , які, помітивши агресивні дії ОСОБА_5 до відпочиваючих громадян, зробили останньому зауваження, ставши між ним та іншими громадянами. На їх дії ОСОБА_5 також відреагував агресивно з висловлюванням нецензурної лайки та штовхнув ОСОБА_8 рукою в область шиї.

Один з відвідувачів закладу, а саме ОСОБА_14 виштовхав ОСОБА_5 з більярдної кімнати на вулицю та працівники розважального закладу запропонували ОСОБА_9 та ОСОБА_10 також покинути приміщення, на що ОСОБА_10 разом з ОСОБА_9 відреагували адекватно та почали виходити з приміщення.

ОСОБА_9 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, проходячи повз ОСОБА_8 , почув як той в образливій для нього формі попросив швидше виходити з приміщення та в цей час у нього виник умисел на спричинення йому тілесних ушкоджень.

Діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з мотивів особистої неприязні, ОСОБА_9 неочікувано для ОСОБА_8 наніс йому один удар кулаком правої руки в голову з права та один удар лівою рукою в область правого вуха, а також кулаком лівої руки в обличчя. Від отриманих ударів ОСОБА_8 втратив рівновагу та почав хилитися вперед.

В цей час до більярдної кімнати зайшов ОСОБА_5 та, побачивши дії ОСОБА_9 , вирішив продовжити свої хуліганські дії, при цьому грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, без будь-якого попередження, прискорившись в бік ОСОБА_8 , наніс кулаком правої руки в ніс останнього та коліном в передню частину тулуба. Від отриманих ударів ОСОБА_8 впав на підлогу, тимчасово втративши свідомість.

Внаслідок хуліганських дій ОСОБА_5 , який вперто не бажав припинити свої протиправні дії, протягом тривалого часу було порушено спокій відпочиваючих громадян та нормальне функціонування розважального закладу, а потерпілому ОСОБА_8 заподіяні тілесні ушкодження у вигляді крововиливу на грудній клітці зліва, які відповідно до висновку експерта № 11 від 13.03.2018, складеним за результатами проведення судово-медичної експертизи, відносяться до легких тілесних ушкоджень та закритого перелому кісток носа, струсу головного мозку, які відповідно до висновку експерта № 11 від 13.03.2018, складеним за результатами проведення судово-медичної експертизи, відносяться до легких тілесних ушкоджень, які потягли короткочасний розлад здоров`я більше 6 днів.

Непогоджуючисьзвирокомсуду, захисник ОСОБА_6 вінтересахобвинуваченого ОСОБА_5 подавапеляційнускаргу, вякійпроситьскасувативирокБілоцерківськогоміськрайонногосудуКиївськоїобластівід18.01.2023 стосовно ОСОБА_5 та кримінальне провадження у відношенні нього закрити на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПКУкраїни, завідсутністювдіянніскладукримінальногоправопорушення.

Обґрунтовуючиапеляційнівимоги, захисник ОСОБА_6 вважає, щовироксудуувідношенні ОСОБА_5 єнеобґрунтованимтанезаконним, таким, щоневідповідаєвимогамч. 3 ст. 374 КПКУкраїнитапідлягаєскасуваннюузв`язкузневідповідністювисновківсуду, викладенихувирокуфактичнимобставинамкримінальногопровадження, неправильнимзастосуваннямзаконуУкраїнипрокримінальнувідповідальність.

Напереконаннязахисника ОСОБА_6 дії ОСОБА_5 помилковокваліфікованісудомякхуліганство, оскількивйогодіяхбуввідсутнійумиселнавчиненняхуліганськихдійтанагрубепорушеннягромадськогопорядку.

Захисник ОСОБА_6 звертаєувагу, щозматеріалівсудовогослідствавбачається, що ОСОБА_5 жодниххуліганськихдійневчиняв, будь-якогоумислунагрубепорушеннягромадськогопорядкузмотивівявноїнеповагидосуспільства, щосупроводжувалосьбиособливоюзухвалістюпов`язаногозопороміншимгромадянам, якіприпинялихуліганськідіївньогонебуло.

Крімтого, конфліктзпотерпілим ОСОБА_8 виникуньоготаіншогообвинуваченогозач. 1 ст. 125 ККУкраїни ОСОБА_9 , якийбувзвільнений13.01.2023 судом у цьому ж провадженні від кримінальної відповідальності узв`язкуіззакінченнямстроківдавностіпритягненнядокримінальноївідповідальності, спонтаннотабувдещоспровокованийбезпосередньознайомимипотерпілого, зякимивінвідпочивав, атакожісамимпотерпілим, тобтонаґрунтіособистихнеприязнихвідносин.

Захисник ОСОБА_6 посилаючисьнаправовупозиціювикладенувпостановіВеликоїПалатиВерховногоСудувід03.07.2019 (справа № 288/1158/16), постановах Верховного Суду від18.06.2020 (справа№720/990/18) та від27.06.2022 (справа №165/2885/19), вказує, щовданомукримінальномупровадженні, яквбачаєтьсязнаданихстороноюобвинуваченнядоказівможнаприйтидовисновку, щостороноюобвинуваченнянедоведенавина ОСОБА_5 увчиненнікримінальногоправопорушення, передбаченогоч. 3 ст. 296 ККУкраїни, азокремаобстановкайобставиниподій, динамікаїхрозвиткуйоб`єктивніознакиповедінкиобвинуваченогосвідчатьпроте, щовонизумовленіособистоюнеприязнюдопотерпілого, анебажаннямпротиставитисебесуспільствуіпродемонструватизневагудозагальноприйнятихнорміправилповедінки.

Напереконаннязахисника, дії ОСОБА_5 можуть, вразідоведеностійогодій, міститиоб`єктивнітасуб`єктивніознакикримінальногоправопорушенняпротиособиіпідлягатикваліфікаціїзанаслідками, щонастали, якумиснезаподіяннялегкоготілесногоушкодження, зач. 1 ст. 125 КК України.

Такожзахисник ОСОБА_6 вказує, щопідчасрозглядуданоїкримінальноїсправиобвинувачений ОСОБА_5 всудовомузасіданнікатегоричнозаперечувавсвоюпричетністьдовказаногозлочинузач. 3 ст. 296 ККУкраїни, зазначаючи, щовіннепорушувавгромадськийпорядок, тілеснихушкодженьпотерпіломунеспричиняв, дозалуресторанунівін, нііншіособибезверхньогоодягузаходититавідпочиватитамненамагались, алишехотілишвидкоперейтичереззалресторанутавийтидорічки, якцезавждиприйнятонабазівідпочинку.

Крімтогозахисник ОСОБА_6 зазначає, щопідчассудовогорозглядустороноюобвинуваченнянедоведеніосновнііобов`язковіпоказникигрубогопорушеннягромадськогопорядку- наявністьособливоїзухвалості, змотивівявноїнеповагидосуспільства ОСОБА_5 . грубепорушеннягромадськогопорядкузмотивівявноїнеповагидосуспільства, щосупроводжувалосьособливоюзухвалістю, пов`язанезопоромгромадянам, якіприпинялихуліганськідії.

Вказуєзахисникінате, щопрокуроромвсудінедоведено, щовдіяхобвинуваченогоєоб`єктивнатасуб`єктивнасторонаскладузлочину, передбаченогоч. 3 ст. 296 ККУкраїни.

Набезпідставністьпритягнення ОСОБА_5 докримінальноївідповідальностіза ч. 3 ст. 296 ККУкраїни, надумкузахисника, вказуєтакожйтаобставина, щоіншогообвинуваченого ОСОБА_9 , діїякогозгіднообвинуваченняфактичнонічимневідрізняютьсявіддій ОСОБА_5 таякогосудомтакінебулодопитаноусудовомузасідання, незважаючинаклопотаннясторонизахисту, булопритягнутодокримінальноївідповідальностісамезач. 1 ст. 125 ККУкраїниівйогодіяхсторонаобвинуваченняневстановиласкладукримінальногоправопорушення, передбаченогост. 296 ККУкраїни.

Також, яквказуєзахисник, судприпризначенніпокаранняневрахувавусіхданихпроособуобвинуваченого ОСОБА_5 , асаме, щовінперебуваєуофіційномушлюбі, маємалолітнюдитину, якійвиповнилосьодинрік, позитивнохарактеризуєтьсязамісцемпроживаннятаостанньогомісцяпраці. Відповідніхарактеризуючіособуданідолучались ОСОБА_5 усудовомузасіданнітамістятьсяуматеріалахсудовоїсправи, однаквисновкисудущодоособизасудженого, якінаведеніувирокусуттєвовідрізняютьсявідфактичних, оскількисудзазначив, що ОСОБА_5 замісцемпроживанняхарактеризуєтьсязадовільно, єнеодруженим, пронаявністьнаутриманнімалолітньоїдитинибудь-якихданихтакожненавів. Крімтого, невідповідаєдійсностінаведенаувирокупозиціяпрокурора(п. 2.1 вироку) вчастинітого, щообвинуваченийєвійськовослужбовцемпризванимнавійськовуслужбузапризовом, якомуслідзамінитипокаранняувидіпозбавленняволінастрок2 рокитриманняудисциплінарномубатальйонінатойсамийстрок, атакожпросивзалишитизапобіжнийзахідувидідомашньогоарешту, щовзагаліневідноситьсядовстановленихобставинданоїсправитазокремадоособи ОСОБА_5 .

Кімтогонепогоджуючисьзвирокомсудуобвинувачений ОСОБА_5 такожподавапеляційнускаргу, вякійпроситьвирокБілоцерківськогоміськрайонногосудуКиївськоїобластівід18.01.2023, яким ОСОБА_5 визнановиннимускоєннікримінальногоправопорушення, передбаченогоч. 3 ст. 296 ККУкраїнитазасуджено, скасувати, таухвалитивирок, якимвизнатиневинуватимйогоувчиненнізлочину, передбаченогоч. 3 ст. 296 ККУкраїнитавиправдатинапідставіп. 3 ч. 1 ст. 373 КПКУкраїни, узв`язкузнедоведеністютого, щовйогодіяннієскладкримінальногоправопорушення, передбаченогоч. 3 ст. 296 ККУкраїни.

Обґрунтовуючиапеляційнівимоги, обвинувачений ОСОБА_5 вважаєвироксудунезаконнимтанеобґрунтованим, оскількисудовийрозглядсуддяпровіводнобічноінеповно, підчасякогозалишилисянедослідженимиобставини, з`ясуванняякихмоглобматиістотнезначеннядляухваленнязаконного, обґрунтованоготасправедливогосудовогорішення, зокрема, судомбуловідхиленійоготаадвокатаклопотанняпродопитужеяксвідка ОСОБА_15 , свідка ОСОБА_16 , призначеннясудово-медичноїекспертизи, дляпідтвердженнячиспростуванняобставин, з`ясуванняякихможематиістотнезначеннядляухваленнязаконного, обґрунтованоготасправедливогосудовогорішення.

Крімтого, вирокміститьневідповідністьвисновківсудупершоїінстанціїфактичнимобставинамкримінальногопровадження, оскількивисновкисудунепідтверджуютьсядоказамидослідженимипідчассудовогорозгляду, судневзявдоувагидокази, якімоглиістотновплинутинайоговисновки, увикладеномувирокумістятьсявисновкисудузістотнимисуперечностями.

Обвинувачений ОСОБА_5 вказує, щоформулюванняобвинуваченняукримінальномупровадженні, якевизнанесудомдоведеним, повністюбезжодноїзмінивідповідаєобвинувальномуакту, протевониневідповідаютьфактичнимобставинамсправи.

Такожобвинувачений ОСОБА_5 звертаєувагу, щозатрирокиперебуваннякримінальногопровадженняусудовомупровадженні ОСОБА_17 , якийобвинувачувавсяуцьомужпровадженнізач. 1 ст. 125 ККУкраїнитаякогоухвалоювід13.01.2023 звільнено від кримінальної відповідальності за строками давності та закрито кримінальне провадження, взагалі не був допитаний по суті пред`явленого обвинувачення для з`ясування фактичних обставин справи, що свідчить про неповноту та необ`єктивність судовогорозгляду.

Крімтогообвинуваченийзазначає, щоприухваленнівирокусуддяналежнимчиномневстановивособупідсудногоякпередбаченост. 374 КПКУкраїни, оскількивін- ОСОБА_5 громадянинУкраїни, маєвищуосвіту, закінчивКиївськийнаціональнийтранспортнийуніверситету2015 році, маєосвітнюступіньмагістра, одружений, наутриманнімаєдружину- ОСОБА_18 тамалолітньогосина ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , маєбагаточисельнінагородивгалузіспорту, позитивнохарактеризується, прощосвідчатьхарактеристикиізРокитнянськоїдитячоїспортивної- юнацькоїшколиінституту, змісцяроботи, проживання, авирокухваленощодоіншого ОСОБА_5 , якиймаєпрофесійно-технічнуосвіту, неодруженого, дітеймалолітніхнемаєтанемаєпом`якшуючихобставинусправі, якзазначеноувироку, тобтозасудженаіншаособа.

Вказуєобвинуваченийінате, щоувирокуєтакожпосиланнянатакідоказиобвинуваченняякрапортінспекторачерговогоРокитнянськогоВПМиронівськогоВПГУНПвКиївськійобластівід19.01.2018, заяву ОСОБА_20 від19.01.2018, протоколтимчасовогодоступудоречейтадокументіввід23.02.2018, яким вилученомедичнудокументаціюдляпроведеннясудово-медичноїекспертизи, висновоксудово-медичногоексперта№11 від13.03.2018, згідно якого у ОСОБА_20 виявлені легкі тілесні ушкодження у вигляді м`яких тканин голови, крововиливи на обличчі, які могли виникнути19.01.2018, протоколтимчасовогодоступудоречейтадокументіввід01.4.2018 про вилученнявідеозаписуізкамерспостереженняресторану"Лісоваказка", алецідоказинедосліджувалисьвсудовомузасіданні, яквбачаєтьсяізвідеозаписусудовогозасідання.

Напереконанняобвинуваченого ОСОБА_5 , ізнаведенихувирокудоказівобвинуваченняневбачається, щовінвчинивгрубепорушеннягромадськогопорядкузмотивівявноїнеповагидосуспільства, щосупроводжувалосьособливоюзухвалістю, пов`язаномуізопоромгромадянам, якіприпинялихуліганськідіїтаспричиненняпотерпілому ОСОБА_8 легкихтілеснихушкоджень, щопотяглизасобоюкороткочаснийрозладздоров`я, аіншихдоказівобвинуваченняувирокунезазначено.

Зауважуєобвинуваченийінате, щодоказисторонизахистувсудовомузасіданнінедосліджувались, оскількисудвсуперечвимогКПКУкраїнибезпідставновідмовивуклопотаннізахисникатайогопродопит ОСОБА_21 „яксвідкаіучасникаподій19.01.2018 для з`ясуванняфактичнихобставинсправитасвідка ОСОБА_16 , щосвідчитьпронеповнотусудовогослідстватанеоб`єктивність.

Такурозділі3 вироку"Оцінкасуду"зазначенопроте, щонаданістороноюобвинуваченнядоказиузгоджуютьсяміжсобоютапоказамисвідків ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_10 , яківизнанісудомправдивими, протеобвинуваченийзцимвисновкомсудутежнепогоджується, оскількиутекстівирокунеприведені, якдоказиобвинувачення, показаннясвідків ОСОБА_10 , ОСОБА_24 , ОСОБА_12 .

Обвинувачений ОСОБА_5 вказуєщодообтяжуючихобставин- нетверезийстан, тоувирокумістятьсясуперечливівисновки- уформулюванніобвинувачення, якевизнаносудомдоведеним, зазначенощовінперебувавустанісп`яніння, акінцевомурезультатіувирокузазначенощоцьогофактуневстановлено.

Такожобвинуваченийнепогоджуєтьсящодозадоволенняпозовупотерпілого, оскількисудомнездобутодоказівйоговиниуспричиненніпотерпіломупереломукістокносу.

Крімтого, суднедослідивналежнимчиномаргументованістьдоказівтадоводівцивільногопозовупотерпілоготаобмеживсяформальнимифразамибезрозгорнутогопроясненнячомуслідзадовольнитицивільнийпозовсамевтакомуобсязі.

Обвинувачений ОСОБА_5 звертаєувагу, щовінготовийбуву2018 роцізаплатитиштрафзадрібнехуліганствоабовідбутиарешт5,10 діб, законфліктякийтривавзайогоучастюменшедвоххвилин, згідновідеозаписуізкамерспостереження, оскількивіннеспричинявпереломкістокносапотерпілому.

Такожобвинувачений ОСОБА_5 вважає, щовисунутейомуобвинуваченняувчиненнікримінальногоправопорушення, передбаченогоч. 3 ст. 296 ККУкраїни, незнайшлосвогопідтвердження, оскількидостатніхтадопустимихдоказівнадоведенняучастіувчиненніінкримінованогокримінальногоправопорушення, стороноюобвинуваченняненадано, судомневиявлено, узв`язкузчимвсилупрезумпціїневинуватості, закріпленоїуст. 62 КонституціїУкраїни, вінпідлягаєвиправданню.

Іншимиучасникамикримінальногопровадженнявироксудупершоїінстанціїстосовно ОСОБА_5 неоскаржений.

Якслідуєздосліджуванихматеріалів, кримінальнепровадження № 120 181 102 500 000 30 від21.01.2018 надійшло до суду апеляційної інстанції 31.03.2023 запеляційнимискаргамиобвинуваченого ОСОБА_5 тайогозахисника ОСОБА_6 навирокБілоцерківськогоміськрайонногосудуКиївськоїобластівід18.01.2023 стосовно ОСОБА_5 в провадження колегії суддів: головуючий суддя - ОСОБА_25 , суддіколегії- ОСОБА_26 , ОСОБА_27 (а.п. 1 т. 4).

Згіднозпротоколомповторногоавтоматизованогорозподілусудовоїсправиміжсуддямивід18.05.2023 у зв`язкузприпиненнямповноваженьсудді ОСОБА_25 визначеноколегіюсуддівдлярозглядуданогопровадженняускладі: головуючийсуддя- ОСОБА_1 , суддіколегії- ОСОБА_2 , ОСОБА_3 (а.п. 7 т. 4).

Ухвалоюсудді-доповідача- суддісудовоїпалатизрозглядукримінальнихсправКиївськогоапеляційногосудувід23.05.2023 поновлено обвинуваченому ОСОБА_5 та його захиснику ОСОБА_6 строк на апеляційне оскарження вироку Білоцерківського міськрайонногосудуКиївськоїобластівід18.01.2023 у кримінальномупровадженні № 120 181 102 500 000 30 від 21.01.2018 стосовно ОСОБА_5 та відкрито апеляційне провадження за апеляційними скаргами на вказане судове рішення (а.п. 13-14 т. 4), анапідставіухвалисудді-доповідачавід29.05.2023 розгляд даного провадження призначено на 11 год. 00 хв. 15.08.2023 (а.п. 21-22 т. 4), колиібулорозпочаторозглядпровадження, якевідкладалосярозглядомзаклопотаннямобвинуваченого, якийнезаперечувавщодорозглядупровадженнязавідсутностізахисника ОСОБА_6 (заявазахисникавід14.08.2023 (а.п. 34-35 т. 4), протепросивдодатковийчасдляузгодженняправовоїпозиціїззахисником(а.п. 36-37 т. 4) - на14 год. 00 хв. 31.10.2023.

19.09.2023 від обвинуваченого ОСОБА_5 надійшлазаявапровнесеннязміндорезолютивноїчастиниподаноїнимапеляційноїскаргинавирокБілоцерківськогоміськрайонногосудуКиївськоїобластівід18.01.2023, в якійвінпроситьскасувативироксудутазакритипровадженнящодонього- ОСОБА_5 узв`язкуззвільненнямвідкримінальноївідповідальності(а.п. 40-42 т. 4).

31.10.2023 розгляд провадження відкладено на 15 год. 45 хв. 19.12.2023 у зв`язкузклопотаннямпотерпілого ОСОБА_8 пронаданняматеріалівкримінальногопровадженнядляознайомлення.

Захисник ОСОБА_6 тапотерпілий ОСОБА_8 продату, частамісцерозглядупровадження15 год. 45 хв. 19.12.2023 повідомлені у спосіб, передбачений кримінальним процесуальним законом, неявка яких в судове засідання не перешкоджає розгляду провадження за приписами ч. 4 ст. 405 КПКУкраїни.

Прокурортаобвинуваченийвважализаможливепроводитисудовийрозглядзавідсутностівказанихосіб.

Заслухавши доповідь головуючого судді, пояснення обвинуваченого, якийпросивзадовольнитиклопотаннящодоскасуваннявирокусудузізвільненнямйоговідкримінальноївідповідальностізач. 3 ст. 296 ККУкраїниузв`язкуззакінченнямстроківдавностіззакриттямкримінальногопровадження, розуміючинаслідкизакриттяпровадженнязнереабілітуючихпідстав, поясненняпрокурора, яканезаперечувалащодозакриттякримінальногопровадженнязвказанихпідстав, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи клопотання про звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, означених в ч. 1 ст. 49 КК України, в межах апеляційного провадження за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_5 та його захисника ОСОБА_6 на вирок Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 18.01.2023 стосовно ОСОБА_5 , колегія суддів вважає, що клопотання підлягає задоволенню за наступним.

Як указують приписи ч. 1 ст. 405 КПК України, апеляційний розгляд здійснюється згідно з правилами судового розгляду в суді першої інстанції з урахуванням особливостей, передбачених цією главою.

Якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання за нормою ч. 4 ст. 286 КПК України.

Особа звільняється від кримінальної відповідальності, у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, згідно з ч. 1 ст. 285 КПК України.

Положеннями п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України закріплено, що у разі звільнення особи від кримінальної відповідальності, у тому числі на стадії апеляційного розгляду, якщо проти цього не заперечує обвинувачений за нормою ч. 8 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження підлягає закриттю судом з скасуванням обвинувального вироку на підставі п. 5 ч. 1 ст. 407, ч. 1 ст. 417 КПК України.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло п`ять років у разі вчинення нетяжкого злочину.

Положеннями ч. 1 ст. 400 КПК України регламентовано, що подання апеляційної скарги на вирок суду припиняє набрання ним законної сили та його виконання, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 18.01.2023 ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 296 КК України, вчиненого ним 19.01.2018, за яке передбачено покарання у виді позбавленням волі на строк від двох до п`яти років, який, відповідно до ч. 4 ст. 12 КК України - є нетяжким злочином.

Обвинувачений ОСОБА_5 вину у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 296 КК України, не визнавав та в апеляційній скарзі просив скасувати вирок Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 18.01.2023 та ухвалити новий вирок, яким визнати його невинуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 296 КК України, та виправдати на підставі п. 3 ч. 1 ст. 373 КПК України, у зв`язку з недоведеністю того, що в діянні є склад кримінального правопорушення, а захисник ОСОБА_6 , відповідно, в апеляційній скарзі просив скасувати вирок суду та закрити кримінальне провадження стосовно ОСОБА_5 на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, за відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення.

Водночас, обвинувачений ОСОБА_5 звернувся до апеляційного суду з клопотаннями від 19.09.2023 про його звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності, означених в п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України - за сплином 5 (п`яти) років з дня вчинення кримінального правопорушення (злочину), відповідно до ст. 12 КК України.

Вказане клопотання також підтримане в суді апеляційної інстанції обвинуваченим ОСОБА_5 .

При цьому, обвинувачений ОСОБА_5 послався на те, що йому зрозумілі правові наслідки закриття провадження з нереабілітуючих обставин.

Оскільки звільнення обвинуваченого ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності з закриттям кримінального провадження закон не пов?язує з визнанням обвинуваченого своєї вини, тому правових перешкод щодо задоволення клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 про його звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності у судовому засіданні - не встановлено.

На такі обставини не послалася і прокурор в суді апеляційної інстанції.

Отже, оскільки станом на 19.12.2023 сплинуло 5 (п`ять) років з дня вчинення інкримінованого ОСОБА_5 кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 296 КК України, що відноситься до нетяжкого злочину, до якого можуть бути застосовані наведені вище положення п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України, колегія суддів приймає рішення про задоволення клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 про його звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, передбачених п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України, в межах апеляційного провадження за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_5 та в його інтересах захисника ОСОБА_6 на вирок Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 18.01.2023 у кримінальному провадженні № 120 181 102 500 000 30 від 21.01.2018 стосовно ОСОБА_5 з закриттям вказаного кримінального провадження на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, без подальшої перевірки доводів апеляційних скарг у даному кримінальному провадженні.

При скасуванні вироку суду з закриттям провадження, цивільний позов потерпілого ОСОБА_8 до обвинуваченого ОСОБА_5 залишити без розгляду, що не позбавляє право потерпілого чи в його інтересах представника на звернення до суду з позовом в порядку цивільного судочинства.

Керуючись ст.ст. 405, 417 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 задовольнити.

Вирок Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 18 січня 2023 року у кримінальному провадженні № 120 181 102 500 000 30 від 21 січня 2018 року стосовно ОСОБА_5 , скасувати.

Звільнити ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності на підставі п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України, у зв`язку з закінченням строків давності, а кримінальне провадження № 120 181 102 500 000 30 від 21 січня 2018 року, - закрити.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

С У Д Д І :

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3