Справа № 216/1167/24
Провадження № 1-кс/216/409/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

про арешт майна

20 лютого 2024 року місто Кривий Ріг

Дніпропетровської області

Слідчий суддя Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №8 клопотання прокурора Криворізької центральної окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 , про арешт майна в кримінальному провадженні за № 0000349 від 14.02.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України,

В С Т А Н О В И В:

До суду надійшло вказане клопотання прокурора Криворізької центральної окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 про арешт майна, яке мотивоване таким.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 14 лютого 2024 року звернувся ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , про те, що у період з 04.01.2024 по 19.01.2024 невідома особа невстановленим шляхом отримала доступ до інформації, що складає банківську таємницю та не підлягає розголошенню, зокрема комбінацію цифр, що не підлягає розголошенню власником картки, що в подальшому призвело до списання грошових коштів з банківської картки емітованої «А-Банк» виданої на ім`я останнього, та в подальшому заволоділа грошовими коштами у сумі 163631 гривень належними заявнику, чим спричинила останньому матеріального збитку в значних розмірах.

19.02.2024 було проведено огляд та вилучення речей та складено відповідний протокол огляду, які добровільно надав громадянин ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме:

- мобільний телефон «Poco x3 Pro», imei1: НОМЕР_1 , imei 2: НОМЕР_2 ;

- чорний чохол до мобільного телефону марки «Poco x3 Pro»;

- сім карта з мобільним оператором «Київстар» з номером НОМЕР_3 .

Дані речі поміщені у спеціальний пакет «НПУ» WAR 1089614.

Дані речі, визнано речовими доказами у рамках кримінального провадження, відомості про яке внесено до ЄРДР № №0000349 від 14.02.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 190 КК України.

Зазначені речі мають значення речових доказів у даному кримінальному провадженні, можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тому існує реальна загроза їх зникнення або пошкодження та настання інших наслідків, які можуть перешкоджати у кримінальному провадженні.

Так, мобільний телефон «Poco x3 Pro», imei1: НОМЕР_1 , imei 2: НОМЕР_2 , чорний чохол до мобільного телефону марки «Poco x3 Pro», сім карта з мобільним оператором «Київстар» з номером НОМЕР_3 , як в подальшому було з`ясовано дане майно належить громадянину ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Таким чином, відповідно до ст. 64-2 КПК України ОСОБА_5 є третьою особою, щодо майна якого вирішується питання про арешт.

Відповідно до ч.2 ст. 64-2 КПК України, із клопотанням про арешт майна, щодо майна третьої особи, звертається до суду прокурор.

Незастосування заходу забезпечення кримінального провадження (накладення арешту на майно) може призвести до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, перенесення предметів вчинення злочину, що мають значення речових доказів у вказаному кримінальному провадженні, в зв`язку з чим прокурор звернувся з даним клопотанням.

У судове засідання прокурор не з`явився, надав заяву про розгляд клопотання за його відсутності, клопотання підтримав у повному обсязі.

Власник майна ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, надав слідчому судді заяву про розгляд клопотання прокурора про арешт майна за його відсутності, не заперечує щодо його задоволення.

Вивчивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно із ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Статтею 170 КПК України визначено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема збереження речових доказів. У такому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку, зокрема на рухоме майно.

Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати, зокрема, правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Слідчим суддею встановлено, що викладені в клопотанні обставини підтверджуються доданими до нього прокурором документами, а саме:

1.Витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000349 від 14.02.2024 року;

2.Копією заяви ОСОБА_5 , відповідно до якої останній надає для огляду мобільний телефон марки РОСО х 3 PROта сім карту мобільного оператора Київстар;

3.Копією протоколу огляду предмету від 19.02.2024 року;

4.Копією постанови про визнання речовими доказами від 19.02.2024 року.

За встановлених обставин слідчий суддя погоджується з наведеними прокурором підставами для застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження з метою досягнення дієвості цього провадження, оскільки є достатні підстави вважати, що вилучене майно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, та може бути використане як доказ у кримінальному провадженні.

При цьому слідчим суддею враховуються вимоги ч. 4 ст. 173 КПК України про те, що у разі задоволення клопотання слідчий суддя застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна та зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

З огляду на наведене, виходячи із загальних засад кримінального провадження, з метою забезпечення збереження вказаного майна як доказу вчинення кримінального правопорушення, враховуючи розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження та наслідки арешту майна, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання прокурора є обґрунтованим, тому його слід задовольнити.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 131, 132, 170, 172, 173, 369-372 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора Криворізької центральної окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 , про арешт майна в кримінальному провадженні за № 0000349 від 14.02.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України задовольнити.

Накласти арешт на мобільний телефон «Poco x3 Pro», imei1: НОМЕР_1 , imei 2: НОМЕР_2 , чорний чохол до мобільного телефону марки «Poco x3 Pro», сім карта з мобільним оператором «Київстар» з номером НОМЕР_3 , що поміщені до спеціального пакета «НПУ» WAR 1089614, які були виявлені 19.02.2024 та добровільно видані громадянином ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала слідчого судді, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала слідчого судді, яка набрала законної сили, обов`язкова для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для усіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб, і підлягає виконанню на всій території України.

Роз`яснити, що відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчий суддя ОСОБА_1