Справа № 466/5841/24
Провадження № 1-кп/466/623/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 травня 2024 року м.Львів

Шевченківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Львова обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 466/5841/24, внесеному 18.07.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001202 та угоду про визнання винуватості від 30.05.2024, укладену між прокурором Галицької окружної прокуратури м.Львова ОСОБА_3 і обвинуваченою ОСОБА_4 за участю захисника ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0001202 від 18.07.2023 по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки Закарпатської області, Великоберезянського району, смт. Великий Березний, громадянки України, українки, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 301-1 КК України,

де сторонами виступають з боку:

обвинувачення - ОСОБА_6 - ОСОБА_7

захисту - захисник ОСОБА_5

- обвинувачена ОСОБА_4

за участю прокурора, захисника, обвинуваченої,-

в с т а н о в и в :

Обвинувачена ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , приблизно о 19 год. 05 хв., перебуваючи орієнтовно в 40-ка метрах від зупинки громадського транспорту, яка знаходиться навпроти супермаркету «Арсен», що розташований за адресою: м.Львів, проспект В`ячеслава Чорновола, порушуючи суспільну мораль, тобто систему етичних норм, правил поведінки, що склалися у суспільстві на основі традиційних духовних і культурних цінностей в частині заборони поширення серед населення вульгарно-натуралістичної, цинічної, непристойної фіксації статевих актів із зображенням у будь-який спосіб дитини, всупереч «Конвенції Ради Європи про захист дітей від сексуальної експлуатації та сексуального насильства», ратифікованої 20.06.2012, Закону України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001, в редакції від 08.06.2022,ст. ст. 1, 2 Міжнародної конвенції «Про припинення обігу порнографічних видань та торгівлі ними», укладеної в Женеві 12.09.1923, а також Конвенції Ради Європи «Про захист дітей від сексуальної експлуатації та сексуального насильства» (Ланцаротська конвенція), яку ратифіковано Україною 20.06.2012, усвідомлюючи суспільно- небезпечний характер свого діяння, умисно зберігала без мети збуту чи розповсюдження на своєму мобільному телефоні торгової марки «Samsung», моделі «Galaxy M-12», ІМЕІ1 НОМЕР_1 , ІМЕІ2 НОМЕР_2 фото та відео-файли з назвами: «1.jpg», «2.jpg», «3.jpg», «4.jpg», «5.jpg», «6.jpg», «7.jpg», «10.jpg», «11.jpg», «12.jpg», «13.jpg», «14.jpg», «15.jpg», «16.jpg», «17.jpg», «18.jpg», «19.jpg», «20.jpg», «21.jpg», «22.jpg», «23.jpg», «24.jpg», «25.jpg», «26.jpg», «27.jpg», «video- 32067d3f0a96240f0a96240f04ae02ca672dlfl16-V.mp4», які згідно з висновком експерта №СЕ-19/103-23/11044-МЗ від 28.09.2023 належать до продукції порнографічного характеру з ознаками дитячої порнографії.

Такими діями, обвинувачена ОСОБА_4 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 301-1 КК України умисне зберігання дитячої порнографії без мети збуту чи розповсюдження.

Під час досудового розслідування 30.05.2024 між сторонами кримінального провадження:прокурором Галицької окружної прокуратури м.Львова ОСОБА_3 і обвинуваченою ОСОБА_4 за участю захисника ОСОБА_5 досягнуто та підписано угоду від 30.05.2024 про визнання винуватості, за змістом якої ОСОБА_4 беззастережно визнає свою вину у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення та наведені обставини вчинення цього кримінального правопорушення; сторони дійшли згоди щодо обрання обвинуваченій покарання за вчинення нею кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 301-1 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки зі звільненням на підставі ст.75 КК України від відбування призначеного покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку. При цьому, ОСОБА_4 в угоді роз`яснено наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, та наслідки невиконання угоди, на що вона дала згоду на відповідне призначення.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні підтримала угоду про визнання винуватості від 30.05.2024 укладену між обвинуваченою ОСОБА_4 , за участі захисника ОСОБА_5 та прокурором Галицької окружної прокуратури м.Львова ОСОБА_3 , просила суд таку затвердити і призначити обвинуваченій узгоджену в угоді міру покарання, оскільки вважає, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги КПК України та КК України.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 свою винуватість у скоєнні інкримінованого їй кримінального правопорушення визнала повністю. У вчиненому щиро кається та надає правдиві свідчення. Ствердила, що розуміє права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид і міру покарання. Просить затвердити угоду про визнання винуватості, яку уклала добровільно, без примусу і не під тиском.

Захисник в судовому засіданні також просила вказану угоду між обвинуваченою за її участі та прокурором затвердити, при цьому обвинувачена беззастережно визнала себе винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 301-1 КК України, в обсязі обвинувачення, дала згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання.

Розглядаючи в порядку п.1 ч.3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, вивчивши матеріали провадження, долучені прокурором під час проведення підготовчого судового засідання, заслухавши думку прокурора, обвинуваченої та захисника, які просили затвердити угоду про визнання винуватості від 30.05.2024 в даному кримінальному провадженні, суд виходить з наступного.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до ст. 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно із ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо: кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Судом встановлено, що обвинувачена ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 301-1 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином.

При цьому, судом встановлено, що обвинувачена ОСОБА_4 цілком розуміє права, визначені їй п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Також в підготовчому судовому засіданні обвинувачена беззастережно визнала свою вину та надала суду згоду на призначення узгодженого покарання.

Угода про визнання винуватості, укладалася за участі захисника, відповідно до вимог ст. 52 КПК України.

Шляхом вивчення документів кримінального провадження, опитування сторін, суд переконався, що укладення угоди є добровільним, тобто згідно з ч. 6 ст. 474 КПК України не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Також встановлено, що умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, наявні фактичні підстави для визнання винуватості обвинуваченої. Крім того судом з`ясовано в обвинуваченої можливість реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам КПК України та КК України, зокрема вимогам ст. 65 КК України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.

Судом враховуються дані про особу обвинуваченої, зокрема те, що обвинувачена раніше не судима, на обліку в наркологічному та психоневрологічному диспансерах не перебуває, а також обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченої ОСОБА_4 є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченої ОСОБА_4 є вчинення кримінального правопорушення щодо малолітньої дитини.

Виходячи з вищевикладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної 30.05.2024 між прокурором Галицької окружної прокуратури м.Львова ОСОБА_3 і обвинуваченою ОСОБА_4 за участю захисника ОСОБА_5 і призначення обвинуваченій узгодженої сторонами міри покарання.

Цивільний позов у кримінальному провадженні відсутній.

Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченої на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Питання про долю речових доказів слід вирішити відповідно до статті 100 КПК України, про що зазначити в резолютивній частині цього вироку.

Заходи забезпечення кримінального провадження слід вирішити відповідно до статті 174 КПК України, про що зазначити в резолютивній частині цього вироку.

Запобіжний захід обвинуваченій не обирався.

Керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 475, 532 КПК України,

у х в а л и в :

затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 30.05.2024 між прокурором Галицької окружної прокуратури м.Львова ОСОБА_3 і обвинуваченою ОСОБА_4 за участю захисника ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 466/5841/24, внесеному 18.07.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001202.

ОСОБА_4 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 301-1 КК України та призначити їй узгоджене сторонами покарання за ч. 1 ст. 301-1 КК України у виді позбавлення волі строком 2 (два) роки з позбавленням права займатися діяльністю, пов`язаною з роботою з дітьми строком на 2 роки.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік, якщо вона протягом іспитового строку не вчинить нового злочину та з покладенням на неї відповідно до ч.1 ст.76 КК України наступних обов`язків: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути із ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати за проведення експертизи №0001202 - 1912,00 (одну тисячу дев`ятсот дванадцять гривень).

Речові докази:

-мобільний телефон торгової марки «Samsung», моделі «Galaxy M-12», ІМЕІ 1 НОМЕР_1 , ІМЕІ 2 НОМЕР_2 , який було поміщено у спеціальний пакет з логотипом «НАЦІОНАЛЬНА ПОЛІЦІЯ УКРАЇНИ» та номером на горловині « НОМЕР_3 », який згідно постанови про визнання речовими доказами від 25.07.2023 визнано речовим доказом та зберігається у ВП №1 ЛРУП №1 ГУНП у Львівській області повернути ОСОБА_4 ;

-мобільний телефон Tecno BL -24ET: IMEI1: НОМЕР_4 IMEI2: НОМЕР_5 , який оглянуто слідчим та упаковано у спец пакет НПУ SUD2036835, який згідно постанови про визнання речовими доказами від 27.07.2023 визнані речовим доказом та зберігаються у ВП №1 ЛРУП №1 ГУНП у Львівській області повернути ОСОБА_8 .

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м.Львова від 21.08.2023 на мобільний телефон торгової марки «Samsung», моделі «Galaxy M-12», ІМЕІ 1 НОМЕР_1 , ІМЕІ 2 НОМЕР_2 , який було поміщено у спеціальний пакет з логотипом «НАЦІОНАЛЬНА ПОЛІЦІЯ УКРАЇНИ» та номером на горловині « НОМЕР_3 »- скасувати.

Роз`яснити обвинуваченій про її обов`язок виконання умов угоди про визнання винуватості та передбачену ст. 389-1 КК України кримінальну відповідальність за невиконання умов угоди про визнання винуватості.

Роз`яснити обвинуваченій про те, що у разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду з клопотанням про скасування вироку.

Вирок може бути оскаржений виключно з підстав, передбачених ст. 394 КПК України до Львівського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м.Львова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Обвинуваченій та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Вирок виготовлено в нарадчій кімнаті.

Суддя ОСОБА_1