Справа № 296/842/24
Вирок

Іменем України

20 лютого 2024 року м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира в складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Житомирі кримінальне провадження №0000048 від 05.01.2024р. по обвинуваченню

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Житомира, громадянина України, із середньою освітою, не одруженого, працюючого неофіційно на будівництві, зареєстрованого та проживаючого за адресою в АДРЕСА_1 , раніше не судимого в силу ст. 89 КК України,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений вчинив кримінальне правопорушення за наступних обставин.

02.01.2024 року приблизно о 16 годині 26 хвилин ОСОБА_5 перебував у приміщенні магазину «Полісся -Продукт» ТОВ ТК «Полісся - Продукт», що розташований за адресою в м. Житомирі, вул. Шевченка, 43. В цей же день, час, місці та за вказаних обставин у ОСОБА_5 , з корисливих мотивів, виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, вчинене в умовах воєнного стану, належне ОСОБА_6 , яка перебуває на посаді керуючої вказаного магазину.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, вчинене в умовах воєнного стану, ОСОБА_5 , керуючись корисливим мотивом, пересвідчившись у тому, що за його діями ніхто не спостерігає та вони залишаються непоміченими, перебуваючи у приміщенні магазину «Полісся - Продукт», шляхом вільного доступу зі столу, що прилягає до касової зони вищевказаного магазину, викрав мобільний телефон торгівельної марки Samsung моделі Galaxy М10, з об`ємом пам`яті 2/16 Gb в корпусі темно - синього кольору, вартістю 1583 гривні 60 копійок, сховавши у лівий карман своїх штанів.

В подальшому, утримуючи вказане майно при собі, ОСОБА_5 місце вчинення кримінального правопорушення покинув та розпорядився викраденим майном на власний розсуд, чим завдав ОСОБА_6 матеріальної шкоди на суму 1583 гривні 60 копійок.

Своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому в умовах воєнного стану, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.185 КК України.

Сторонами провадження досягнуто угоди про визнання винуватості.

Суду надано скріплену підписами угоду про визнання винуватості від 24 січня 2024 року, укладену у м. Житомирі між прокурором Житомирської окружної прокуратури ОСОБА_3 , обвинуваченим ОСОБА_5 в присутності захисника ОСОБА_4 , та письмову згоду потерпілої ОСОБА_6 на укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні.

Виходячи із змісту угоди, ОСОБА_5 під час досудового розслідування та судового розгляду беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, погодився на призначення узгодженого покарання, отримав роз`яснення наслідків укладення та затвердження угоди, що передбачені ст.473 Кримінального процесуального кодексу України та наслідки невиконання угоди.

Згідно угоди, сторони погодилися на призначення ОСОБА_5 покарання за ч.4 ст.185 КК України у виді п`яти років позбавлення волі, із застосуванням положень ст.75 КК України щодо звільнення ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, із встановленням останньому іспитового строку, та покладанням обов`язків, визначених ст.76 КК України.

При цьому сторонами угоди засвідчено, що жодні обмеження для застосування такого виду покарання та у вказаному порядку відсутні.

Згідно ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Судом встановлено в судовому засіданні, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, що згідно ст.12 КК України, є тяжким злочином.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 показав, що цілком розуміє свої права та наслідки укладення і затвердження угоди, що передбачені ч.2 ст.473 та ч.4 ст.474 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, наслідки невиконання угоди, що роз`яснено судом в ході судового засідання. Крім цього, обвинувачений надав суду згоду на призначення узгодженого покарання, зазначив, що угоду про визнання винуватості було укладено добровільно, без застосування насильства, примусу, погроз та вона не стала наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

З письмової згоди потерпілої ОСОБА_6 на укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні вбачається надання останньою згоди прокурору Житомирської окружної прокуратури ОСОБА_3 на укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні №0000048 від 05.01.2024р. з обвинуваченим ОСОБА_5 .

Від потерпілої надійшла письмова заява про розгляд справи у її відсутності.

Перевіривши угоду, судом встановлено, що вона відповідає вимогам ст. 472 КПК України, при її укладенні дотримано вимог ст.470, ч.6 ч.7 ст. 474 КПК України, обвинувачений беззастережно визнав вину, може виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання, що підтвердив безпосередньо в судовому засіданні усно, а отже угода може бути затверджена судом з одночасним ухваленням вироку і її умови не порушать права, свободи, інтереси сторони чи інших осіб.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, не встановлено. Обставинами, що пом`якшують покарання, відповідно до ст.66 КК України, є визнання вини, щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Судові витрати за проведення судово - товарознавчої експертизи в розмірі 1583 гривень 60 копійки підлягають стягненню з обвинуваченого.

Долю речових доказів вирішити на підставі приписів ст.100 КПК України.

Арешт на майно обвинуваченого не накладався.

Цивільний позов не заявлено.

Запобіжний захід не обирався.

Керуючись ст.ст.368, 369,374, 394,474, 475 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 24.01.2024р., укладену між прокурором Житомирської окружної прокуратури ОСОБА_3 , обвинуваченим ОСОБА_5 в присутності захисника ОСОБА_4 .

Визнати ОСОБА_5 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, та призначити йому узгоджену міру покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. ст. 75,76 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 2 (двох) років іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави судові витрати за проведення судово - товарознавчої експертизи в розмірі 1583 (одна тисяча п`ятсот вісімдесят три) гривні 60 копійок.

Речові докази: мобільний телефон марки Samsung моделі Galaxy М10, повернутий потерпілій ОСОБА_6 , залишити власнику; DVD-R диск залишити при матеріалах кримінального провадження. Арешт, накладений ухвалою Богунського районного суду м.Житомира від 09.01.2024р., скасувати.

Вирок може бути оскаржений до Житомирського апеляційного суду через Корольовський районний суд м. Житомира на протязі 30 днів, починаючи з моменту його проголошення обвинуваченим, захисником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди; прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно ч.4 ст.469 кодексу угода не може бути укладена.

Копію вироку негайно вручити обвинуваченому, прокурору, захиснику, направити потерпілій.

Головуючий суддя ОСОБА_1