Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-кп/4809/251/24 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.05.2024 року. Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Кропивницького апеляційного суду у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участі секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кропивницькому Кіровоградської області кримінальне провадження внесене до ЄРДР за №000296 від 12.03.2023, за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 на вирок Кіровського районного суду м. Кіровограда від 22 січня 2024 року.

Цим вироком ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Мартоноша Кіровоградської області, українець, громадянин України, з середньою-спеціальною освітою, який працює ЧП «Перітет Сервіс» на посаді слюсаря, одружений, зареєстрований та проживає за адресою АДРЕСА_1 , раніше не судимий, -

визнаний винуватим та засуджений за ч. 2 ст. 286 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на строк 4 роки з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 роки.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання звільнений з іспитовим строком на 3 роки.

Відповідно до ст. 76 КК України покладено на ОСОБА_7 обов`язки з`являтися в органи пробації для реєстрації, повідомляти органи пробації про зміну місця проживання, роботи чи навчання.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_8 в рахунок відшкодування моральної шкоди 165 000 грн.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_9 в рахунок відшкодування моральної шкоди 200 000 грн.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_10 в рахунок відшкодування моральної шкоди 175 000 грн.

Стягнути із ОСОБА_7 на користь держави 4743 грн. 54 коп. судових витрат.

Вирішено питання речових доказів відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Кримінальне провадження розглянуто за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника-адвоката ОСОБА_11 ,

ВСТАНОВИЛА:

Вироком суду першої інстанції ОСОБА_7 визнаний винуватим та засуджений за порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили смерть потерпілого, тобто, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 286 КК України, за таких обставин.

ОСОБА_7 , 12.03.2023 близько 18 години 00 хвилин, керував технічно справним автомобілем «БАЗ 22154», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який на праві приватної власності належить ОСОБА_12 , рухаючись в умовах обмеженої видимості (сутінки) по вул. Короленка зі сторони вул. Авіаційна в напрямку вул. Володимирська у м. Кропивницький Кіровоградської області, допустив порушення вимог п. п. 1.5, 2.3 (б) і (д) ПДР України чим позбавив себе можливості вірно оцінювати дорожню обстановку та безпечно керувати транспортним засобом, щоб мати можливість постійно контролювати напрямок його руху та не створювати небезпеки іншим учасникам дорожнього руху.

Під час подальшого руху на вищевказаному транспортному засобі, в зазначений час, у вказаному напрямку по вулиці, яка освітлювалась вуличним освітленням, ОСОБА_7 навпроти будинку АДРЕСА_2 , при достатній видимості нерегульованого пішохідного переходу, позначеного дорожньою розміткою 1.14.1 ПДР України («зебра») та дорожніми знаками п. 5.35.1 та 5.35.2 ПДР України (п.п. 5.35.1, 5.35.2 «пішохідний перехід»), порушуючи вимоги п. 18.1 ПДР України не впевнився у відсутності пішоходів на пішохідному переході, яким може бути створена небезпека для руху.

Так, водій ОСОБА_7 у порушення вимог п.12.3 ПДР України, маючи об`єктивну можливість виявити перешкоду для руху, яка виражалася у наявності пішохода ОСОБА_13 , яка здійснювала рух через проїзну частину дороги вул. Короленка по дорожній розмітці 1.14.1 ПДР України з ліва на право по ходу руху автомобіля БАЗ 22154, реєстраційний номер НОМЕР_1 , не вжив заходів до зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного об`їзду перешкоди, продовжив рух прямо, в результаті чого відбувся наїзд на останню.

У результаті дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_13 , згідно висновку судово-медичної експертизи № 292 від 03.05.2023 отримала тілесні ушкодження у вигляді черепно-мозкова травма: садна в лобній ділянці (3) та ділянці носу (4), синець навколо лівого ока; крововиливи у м`які покриви голови; перелом кісток склепіння та основи черепа; набряк, забій головного мозку, субарахноїдальний крововилив, тупу травму грудної клітки та тазу: переломи 6,7,8 лівих та 3,4,5,6,7,8 правих ребр, розрив правого клубово-крижового зчленування, переломи обох лонних кісток. Рана правого ліктьового суглобу, синець правого стегна, які в сукупності несуть ознаки тяжких, як небезпечні для життя і знаходяться у прямому причинному зв`язку з настанням смерті.

В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати вирок Кіровського районного суду м. Кіровограда Кіровоградської області від 22.01.2024 стосовно ОСОБА_7 , в частині призначеного основного покарання.

Ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_7 визнати винуватим та засудити за ч. 2 ст. 286 КК України та призначивши покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 роки, без застосування ст. ст. 69, 69-1, 75 КК України.

В решті вирок суду залишити без змін.

Обгрунтовує свої вимоги тим, що рішення про можливість застосування ст. 75 КК України при призначені ОСОБА_7 покарання судом першої інстанції не вмотивовано, обвинувачений вину не визнав. а вказівка про позитивну характеристику останнього та відсутність судимостей, поважний вік, жодним чином не дає підстав для звільнення обвинуваченого від реального відбування покарання з випробуванням.

Також вказує, що відповідно до ч. 1 ст. 75 КК України звільнення від відбування покарання з випробуванням застосовується до осіб, які засуджуються до покарання у виді виправних робіт, службового обмеження (для військовослужбовців), обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, тобто лише щодо основного покарання, що має бути належним чином вмотивовано у вироку.

При цьому, згідно роз`яснень, викладених у п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання» звільнення від відбування призначеного судом додаткового покарання на підставі ст. 75 КК України не допускається.

В порушення вищезазначених вимог закону, суд першої інстанції звільнив ОСОБА_7 від відбування як основного покарання у виді позбавлення волі, так і від додаткового покарання у виді позбавленням права керувати транспортними засобами на 3 роки, тобто застосував закон, який не підлягає застосуванню, що відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 413 КПК України є неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність.

До початку апеляційного розгляду, прокурор подав клопотання про закриття кримінального провадження внесеного до ЄРДР за №000296 від 12.03.2023, за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, на підставі п. 5 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Клопотання обгруноване тим, що обвинувачений ОСОБА_7 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть від 02.05.2024, серія НОМЕР_2 .

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається у разі смерті обвинуваченого, крім випадків, якщо провадження є необхідним для реабілітації померлого.

З метою виконання вимог п. 2 ч. 10 ст. 284 КПК України, члена сім`ї обвинуваченого ОСОБА_14 повідомлено про можливість закриття кримінального провадження на підставі п. 5 ч. 1 ст. 284 КПК України, тобто у зв`язку із смертю та отримано письмову заяву, щодо відсутності заперечень з цього приводу.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора та захисника-адвоката ОСОБА_11 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , які підтримали клопотання про закриття кримінального провадження у зв`язку із смертю обвинуваченого ОСОБА_7 , перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів дійшла таких висновків.

Відповідно до вимог ст. 417 КПК України регламентовано, що суд апеляційної інстанції, встановивши обставини, передбачені статтею 284 цього Кодексу, скасовує обвинувальний вирок чи ухвалу і закриває кримінальне провадження.

Частиною 7 статті 284 КПК України, регламентовано, що суд постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження у випадку, якщо під час судового провадження буде встановлено, зокрема, обставини, передбачені п. 5 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Згідно із п. 5 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається у разі, якщо помер підозрюваний, обвинувачений, крім випадків, якщо провадження є необхідним для реабілітації померлого.

Таким чином, для закриття кримінального провадження на підставі п. 5 ч. 1 ст. 284 КПК України, суд має встановити факт смерті обвинуваченого та відсутність заяв про необхідність реабілітації померлого.

Зміст вказаної норми свідчить, що звертатися із заявою про продовження кримінального провадження з метою реабілітації померлого мають право його близькі родичі (аналогічна правова позиція міститься у постанові ККС ВС від 20 листопада 2019 року у справі № 204/6034/16-к, а також висловлена в ухвалі Об`єднаної палати ККС ВС від 16 січня 2019 року у справі № 761/33482/16-к).

Під час апеляційного розгляду прокурор подав клопотання про закриття кримінального провадження внесеного до ЄРДР за №000296 від 12.03.2023, за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, на підставі п. 5 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Відповідно до клопотання, обвинувачений ОСОБА_7 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть від 02.05.2024, серія НОМЕР_2 .

З метою виконання вимог п. 2 ч. 10 ст. 284 КПК України, члена сім`ї обвинуваченого ОСОБА_14 повідомлено про можливість закриття кримінального провадження на підставі п. 5 ч. 1 ст. 284 КПК України, тобто у зв`язку із смертю та отримано письмову заяву, щодо відсутності заперечень щодо закриття кримінального провадження.

Враховуючи викладене, у разі відсутності заяв від близьких родичів про продовження кримінального провадження з метою реабілітації померлої особи або ж за умови висловлення ними своєї позиції щодо відсутності наміру звертатись з такими заявами, кримінальне провадження щодо обвинуваченого ОСОБА_14 підлягає закриттю на підставі п. 5 ч. 1 ст. 284 КПК України.

За таких обставин, оскільки ОСОБА_14 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть від 02.05.2024, серія НОМЕР_2 , підстав для реабілітації обвинуваченого немає, на день розгляду кримінального провадження вирок суду щодо померлого законної сили не набрав, колегія суддів, встановивши наявність обставин, передбачених ст. 417 КПК України, вважає, що вирок Кіровського районного суду м. Кіровограда від 22 січня 2024 року, яким ОСОБА_7 визнаний винуватим та засуджений за ч. 2 ст. 286 КК України- слід скасувати, а кримінальне провадження на підставі п. 5 ч. 1 ст. 284 КПК України - закрити, у зв`язку зі смертю обвинуваченого.

Керуючись ст. ст. 284, 376, 404, 407, 417, 419 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 залишити без розгляду.

Вирок Кіровського районного суду м. Кіровограда від 22 січня 2024 року, яким ОСОБА_7 , визнаний винуватим та засуджений за ч. 2 ст. 286 КК України скасувати.

Кримінальне провадження внесене до ЄРДР за №000296 від 12.03.2023, щодо обвинуваченого ОСОБА_7 , засудженого за ч. 2 ст. 286 КК України, закрити на підставі п. 5 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку із смертю обвинуваченого.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4