Провадження № 11-кп/4808/303/24
Категорія ст. 183 КПК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2024 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду в складі:

суддів ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши в режимі відеозв`язку у кримінальному провадженні №0000007 апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 на ухвалу Івано-Франківського міського суду від 30.04.2024 року про продовження запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_8 ,

в с т а н о в и л а :

Вказаною ухвалою продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого

ОСОБА_8 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

який обвинувачується у діянні, умисно вчиненому громадянином України на шкоду суверенітету, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, інформаційній безпеці України, наданні іноземній державі, іноземній організації або їх представникам допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 111 ч. 1 КК України.

Строк дії ухвали 60 днів до 28.06.2024 року.

Суд мотивував ухвалу тим, що при обгрунтованому обвинуваченні щодо ОСОБА_8 існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а саме існує можливість переховуватися від суду.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 оспорює обґрунтованість ухвали суду, вважає її незаконною та необґрунтованою. Вказує, що суд проігнорував вимогу щодо наявних доказів про вчинення обвинуваченим злочину. Суд не надав оцінку тому, що на момент винесення оскаржуваної ухвали досліджено всі надані прокурором письмові докази, в тому числі висновки експертиз. Жоден з письмових доказів не підтвердив фактичні обставини обвинувального акту та вчинення дій ОСОБА_8 , які йому інкримінуються. Крім того, жодний з допитаних свідків з сторони обвинувачення не підтвердив вчинення ОСОБА_8 інкримінованих йому діянь. Обвинувачена ОСОБА_9 підтвердила, що дала неправдиві показання щодо ОСОБА_8 .

В клопотанні прокурором не зазначено жодних обставин, на підставі яких він дійшов до висновку про наявність відповідних ризиків. Однак, судом в оскаржуваній ухвалі зазначено, що прокурором поза розумним сумнівом доведено існування відповідних ризиків.

Натомість, продовжуючи строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_8 суд виходив виключно з підстав тяжкості покарання, що загрожує йому у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується, а також начебто доведення прокурором існування ризиків можливого його переховування від суду, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, а також вчинення іншого кримінального провадження.

Не враховано міцність соціальних зв?язків обвинуваченого, а саме те, що він має вищу освіту, роботу за спеціальністю, не притягувався до кримінальної відповідальності, має належну соціальну адаптацію у суспільстві, що характеризує його як доброчесного громадянина.

Отже, вважає, вказаний висновок суду безпідставним, оскільки він не грунтується ні на клопотанні прокурора, ні на матеріалах справи, які надані суду.

Також, судом зроблений безпідставний висновок про те, що стороною обвинувачення в достатній мірі обґрунтовано неможливість застосування більш м?яких запобіжних заходів відносно ОСОБА_8 . Адже, в клопотанні прокурор взагалі не надав обґрунтувань чому більш м?які запобіжні заходи не можуть бути застосовані до обвинуваченого.

Просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та відмовити у задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді триманням під вартою.

Апеляційний розгляд проведено без обвинуваченого ОСОБА_8 в порядку ст. 422-1 КПК України.

В апеляційному суді:

- апелянт підтримав апеляційну скаргу, просить її задовольнити;

- прокурор заперечив доводи апеляції, просить її відхилити.

З`ясувавши обставини даного кримінального провадження, перевіривши подані матеріали, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Згідно ст. 370 КПК України судове рішення має бути законним, обґрунтованим й вмотивованим.

Оскаржена ухвала суду вказаним вимогам закону відповідає, підстав для її зміни чи скасування не встановлено.

Висновок суду про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_8 відповідає вимогам ст.ст. 176, 177, 178, 183 КПК України.

Всі наведені захисником апеляційні доводи не дають підстав для зміни запобіжного заходу.

Відповідно до положень ст. 176 ч.6 КПК України, які враховані судом, запобіжний захід до обвинуваченого за ст. 111 ККУ обирається лише у вигляді тримання під вартою, що судом дотримано.

Обгрунтованими є мотиви суду про те, з врахуванням даних про особу обвинуваченого та обґрунтованість його обвинувачення, лише тримання його під вартою зможе запобігти вказаним ризикам можливого ухилення від суду та дасть суду процесуальну можливість в розумні строки завершити судовий розгляд по суті обвинувачення.

За даними зазначених матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_8 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні тяжкого та особливо тяжкого злочину проти основ національної безпеки України вчиненого в умовах дії правового режиму воєнного стану, санкція якого передбачає від 12 до 15 років, він не визнає обвинувачення, що є визначальними і достатніми підставами вважати, що обвинувачений може ухилятись від суду, впливати на учасників провадження.

Давати оцінку доказам апеляційний суд на цій стадії процесу немає права і процесуальної можливості.

Відповідно до ст.184 ч.4 абз.8 КПК України, під час дії воєнного стану суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити заставу у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого ст. 111 ККУ.

За таких обставин слід визнати, що лише тримання обвинуваченого під вартою забезпечить його належну процесуальну поведінку для завершення судового розгляду справи в розумні строки, тому апеляційні доводи обвинуваченого в цій частині, колегія суддів відхиляє.

Правових підстав для скасування ухвали не встановлено.

Порушень правових позицій Європейського суду з прав людини чи істотних процесуальних порушень у цьому провадженні не виявлено.

Таким чином апеляційну скаргу обвинуваченого колегія суддів залишає без задоволення, ухвалу суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 405, 419, 422-1 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 залишити без задоволення, ухвалу Івано-Франківського міського суду від 30.04.2024 року щодо ОСОБА_8 без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3

ОСОБА_4