Справа № 583/1539/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" квітня 2024 р. Охтирський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченої ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Охтирка кримінальні провадження № 0000217 від 12.03.2024 відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючої, раніше не судимої

за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,-

установив:

ОСОБА_4 , будучи обізнаною про введення воєнного стану в Україні, в тому числі на території м. Охтирка та Охтирського району Сумської області, на початку лютого 2024 близько 12.00 год., підійшла до паркану з боку АДРЕСА_2 , та через отвір у ньому проникла на територію подвір`я господарства АДРЕСА_3 за вищевказаною адресою. Після цього, через відчинені вхідні двері, ОСОБА_4 проникла до приміщення сараю даного господарства, звідки таємно від власниці ОСОБА_5 та інших осіб викраларулон рубероїду марки РКК (10м2) та 10 каналізаційних труб довжиною 2 м марки «VSplast» сірого кольору діаметром 10 см, які винесла за межі господарства, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд. Своїми протиправними діями ОСОБА_4 спричинила потерпілій ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 1927,00 грн.

Такі дії ОСОБА_4 кваліфікованіза ч. 4 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у приміщення, вчинена в умовах воєнного стану.

Обвинувачена ОСОБА_4 у судовому засіданні свою вину визнала, підтвердила факт вчинення інкримінованого їй кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, щиро розкаялася у скоєному, висловила осуд щодо власної поведінки, просила суворо її не карати.

Від потерпілої ОСОБА_5 надійшла заява про розгляд справи у її відсутності, повідомила, що цивільний позов не має наміру заявляти, шкода їй відшкодована у повному обсязі, при обранні міри покарання покладалася на розсуд суду.

Враховуючи, що ОСОБА_4 у повному обсязі визнала свою вину у вчиненні злочину при обставинах, викладених в обвинувальному акті, беручи до уваги, що інші учасники судового розгляду також не оспорювали фактичні обставини справи, і судом встановлено, що учасники судового розгляду, в тому числі обвинувачена правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності її позиції, роз`яснивши положення ч. 3 ст. 349 КПК України, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти розгляду кримінальної справи в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорені.

Таким чином суд поза розумним сумнівом приходить до висновку про доведеність винуватості ОСОБА_4 у скоєнні таємного викрадення чужого майна (крадіжці), поєднаної з проникненням у приміщення, вчиненої в умовах воєнного стану та такі її дії кваліфікує за ч. 4 ст. 185 КК України.

Відповідність покарання ступеню тяжкості злочину та особі правопорушника визначена насамперед ст. 61 Конституції України, відповідно до якої юридична відповідальність особи має індивідуальний характер, а також з принципу правової держави, з суті конституційних прав та свобод людини і громадянина.

За приписами ст. 8 Конституції в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Верховенство права вимагає від держави його втілення шляхом запровадження ідей соціальної справедливості, свободи, рівності тощо.

Правову позицію щодо дотримання справедливості Конституційний Суд України висловив у рішенні від 30.01.2003 № 3-рп/2003 у справі «Про розгляд судом окремих постанов слідчого і прокурора», правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.

Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання» суди при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

З наведених положень закону про кримінальну відповідальність і роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України вбачається, що в усякому випадку призначення покарання суди повинні враховувати перелічені в законі обставини і керуватись лише загальними засадами призначення покарання, призначаючи покарання конкретній особі за конкретне кримінальне правопорушення, максимально індивідуалізуючи покарання, а визначення міри покарання, що може бути призначене обвинуваченому, та потреби у його відбуванні, є важливою вимогою принципового характеру, якою передбачається, що кримінальна відповідальність персоніфікована: вона настає лише щодо певної особи, яка вчинила злочин.

Відповідно до ст.50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

За приписами ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

До визначених ч.1 ст. 66 КК України обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченій, суд відносить щире каяття, яке виразилося у виді щирого жалю та осуді своєї поведінки, добровільне відшкодування завданих збитків шляхом повернення викраденого.

Обставин, визначених ч.1 ст. 67 КК України, що обтяжують покарання обвинуваченій судом не встановлено.

При призначенні покарання суд, у відповідності до ст.ст. 65-67 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст. 12 КК України, є тяжким злочином, за яке передбачено покарання до шести років позбавлення волі, характер, ступінь суспільної небезпечності та наслідки скоєного, відомості про особу обвинуваченої, яка на обліку у лікаря- психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, має постійне місце проживання, за місцем проживання характеризується, як особа, скарг на яку не надходило, наявність кількох обставин, що пом`якшують покарання та відсутності обтяжуючих покарання обставин, а також позицію потерпілої, яка не має претензій до обвинуваченої, у зв`язку з відшкодуванням їй шкоди.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженим, так і іншими особами. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи та попередження нових кримінальних правопорушень.

Таким чином ОСОБА_4 слід призначити покарання в межах санкції ч. 4 ст. 185 КК Україниу виді позбавлення волі.

Разом з цим беручи до уваги особу винної, наявність вищевказаних пом`якшуючих обставин та відсутність обтяжуючих покарання обставин, зважаючи на відсутність претензій з боку потерпілої, керуючись принципом індивідуалізації покарання та справедливості, суд доходить до висновку, що виправлення обвинуваченої можливе без відбування покарання, тому вважає за доцільне звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, з призначенням іспитового строку на підставі ст.75 КК України.

Звільняючи обвинувачену від реального відбування покарання, суд покладає на неї обов`язки, визначені ст. 76 КК України, для контролю за поведінкою в період іспитового строку.

Обраний обвинуваченій вид покарання, на переконання суду, відповідає не тільки тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, але й особі обвинуваченої, є обґрунтованим, відповідає цілям покарання та вимогам справедливості.

Клопотання про зміну обвинуваченій ОСОБА_4 запобіжного заходу до набрання вироком суду законної сили не надходило.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Відповідно до положень ст. 124 КПК України з обвинуваченої підлягають стягненню судові витрати за проведення судової товарознавчої експертизи від 14.03.2024 № 1383/24 у сумі 280,00 грн.

Доля речових доказів по справі підлягає вирішенню в порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 374-376 КПК України, суд

УХВАЛИВ :

ОСОБА_4 визнати винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити їй покарання за цим законом у виді позбавлення волі на строк 5 років.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 (два) роки і покласти на неї обов`язки, передбачені ч.ч. 1,2 та п.2 ч.3 ст. 76 КК України, а саме:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до вступу вироку у законну силу залишити попереднім у вигляді особистого зобов`язання.

Стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави 280 (двісті вісімдесят) гривень в рахунок відшкодування витрат за проведення судової товарознавчої експертизи від 14.03.2024 № 1383/24.

Речові докази: рулон рубероїду марки РКК (10м2) та три каналізаційні труби довжиною 2 м марки «VSplast» сірого кольору діаметром 10 см, що передані на зберігання потерпілій ОСОБА_5 вважати повернутими власнику.

Вирок може бути оскаржений до Сумського апеляційного суду через Охтирський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору.

Роз`яснити учасникам судового провадження їх право на отримання в суді копії вироку.

Суддя Охтирського міськрайонного суду

Сумської області ОСОБА_1