Справа № 135/897/23
Провадження № 1-кп/135/22/24
У Х В А Л А

іменем України

01.05.2024 року м. Ладижин

Ладижинський міський суд Вінницької області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , секретар судових засідань ОСОБА_2 , за участю учасників кримінального провадження: прокурора ОСОБА_3 , захисника - адвоката ОСОБА_4 , обвинуваченої ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000097 від 09.05.2023 року, за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Ладижинського міського суду Вінницької області перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000097 від 09.05.2023 року, за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.

В судовому засіданні захисник адвокат ОСОБА_4 заявила клопотання про призначення амбулаторної комплексної судової психолого-психіатричної експертизи, обґрунтовуючи тим, що під час проведення досудового розслідування по справі була проведена судово-психіатрічна експертиза (висновок №20 від 29.05.2023). 12.02.2024 під час допиту обвинувачена ОСОБА_5 повідомила, що зазначена експертиза проведена поверхово, без врахування всіх обставин справи та фактів її життя з потерпілим ОСОБА_6 , не врахований факт суїциду ОСОБА_5 внаслідок неправомірної поведінки відносно неї з боку ОСОБА_6 , експертом не встановлено чи мало місце порушення психологічного стану ОСОБА_5 після суїциду.

28.02.2024 в судовому засіданні для роз`яснення вищевказаного висновку експерта був допитаний судовий експерт ОСОБА_7 , який повідомив, що при складанні висновку був упущений факт суїциду, що має значення для дослідження психологічного стану обвинуваченої. Більш того, суїцид був нею скоєний внаслідок неправомірної поведінки потерпілого ОСОБА_6 .

При складанні експертного висновку не був врахований висновок судово-медичної експертизи про наявність у ОСОБА_5 множинних тілесних ушкоджень, отриманих 08.05.2023 при її побитті ОСОБА_6 .

Крім того, експерт зазначив, що після ознайомлення з матеріалами справи, враховуючи наявність психотравмуючої ситуації у ОСОБА_5 від неправомірних дій потерпілого, вважає, що можливо обвинувачена ОСОБА_5 перебувала в стані афекту на фоні неправомірної поведінки відносно неї з боку потерпілого ОСОБА_6 , що потребує проведення комплексної психолого-психіатрічної експертизи відносно ОСОБА_5 .

Проведення експертизи просить доручити експертам Вінницької філії судово-психіатричних експертиз ДУ «Інститут психіатрії, судово-психіатричної експертизи та моніторингу наркотиків МОЗ України». На вирішення судового експертів поставити питання: чи страждала ОСОБА_5 в період часу, що відноситься до інкримінованого їй діяння на будь-який психологічний розлад ? чи перебувала ОСОБА_5 08.05.2023 в стані афекту за обставинами скоєного злочину на фоні неправомірної поведінки відносно неї з боку потерпілого ОСОБА_6 та чи могла вона повною мірою в повному обсязі керувати своїми діями ? чи була у обвинуваченої ОСОБА_5 психотравмуюча ситуація від постійних неправомірних дій з боку ОСОБА_6 ? яким чином вплинув на психологічний стан здоров`я обвинуваченої ОСОБА_5 факт суїциду, скоєний нею внаслідок неправомірної поведінки відносно неї ОСОБА_6 ? чи перебувала обвинувачена ОСОБА_8 08.05.2023 в стані сильного душевного хвилювання внаслідок неправомірної поведінки відносно неї з боку потерпілого ОСОБА_6 при обставинах скоєного злочину ? чи могла ОСОБА_8 в період часу, яке відноситься до інкримінованого діяння за своїм психологічним станом усвідомлювати свої дії та керувати ними ? чи страждає ОСОБА_5 у даний час на будь-який психічний розлад ? чи потребує ОСОБА_5 застосування до неї примусових заходів медичного характеру ? чи здатна ОСОБА_5 за своїм психічним станом брати участь в проведенні нею процесуальних дій ? чи страждає ОСОБА_5 на розлади психіки та поведінки внаслідок вживання психоактивних речовин ? Якщо так, то чи потребує остання лікування з приводу даної залежності ?

Обвинувачена ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримала клопотання захисника.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні зазначив, що не заперечує проти призначення судово-психологічної експертизи для вирішення питань щодо індивідуально-психологічних особливостей обвинуваченої ОСОБА_5 , або перебування її в певному емоційному стані, які могли суттєво вплинути на її поведінку під час скоєння інкримінованого діяння, без констатації у питаннях, які будуть ставитися на вирішення експертів, факту неправомірної поведінки потерпілого ОСОБА_6 . Одночасно з цим, заперечував проти призначення комплексної судової психолого-психіатрічної експертизи, оскільки під час досудового розслідування було проведено судово-психіатрічна експертиза (висновок №20 від 29.05.2023) для визначення стану осудності обвинуваченої ОСОБА_5 , і стороною захисту не наведеножодних підстав вважати зазначений висновок експерта необґрунтованим чи таким, що суперечить іншим матеріалам справи або викликає інші обґрунтовані сумніви в його правильності.

Вислухавши думку учасників судового розгляду, суд вважає, що клопотання захисника про призначення експертизи підлягає задоволенню частково з огляду на наступне.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.332 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторін кримінального провадження або потерпілого за наявності підстав, передбачених статтею 242 цього Кодексу, має право своєю ухвалою доручити проведення експертизи експертній установі, експерту або експертам. Суд має право своєю ухвалою доручити проведення експертизи експертній установі, експерту або експертам незалежно від наявності клопотання, якщо 1) суду надані кілька висновків експертів, які суперечать один одному, а допит експертів не дав змоги усунути виявлені суперечності; 2) під час судового розгляду виникли підстави, передбачені частиною другою статті 509 цього Кодексу; 3) існують достатні підстави вважати висновок експерта (експертів) необґрунтованим чи таким, що суперечить іншим матеріалам справи або викликає інші обґрунтовані сумніви в його правильності.

Тобто, відповідно до вимог ст. 332 КПК України проведення експертизи за ухвалою суду можливе під час судового розгляду за клопотанням сторін кримінального провадження, за наявності підстав, передбачених ст. 242 КПК України.

Згідно з ч.1 ст.242 КПК України, експертиза проводиться експертною установою, експертом або експертами за дорученням слідчого судді чи суду, наданим за клопотанням сторони кримінального провадження або, якщо для з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження, необхідні спеціальні знання.

Відповідально до розділу VI Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, що затверджені наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 №53/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 26.12.2012 №1950/5), об`єктом психологічної експертизи є психічно здорові особи (підозрюваний, обвинувачений, підсудний, виправданий, засуджений, свідок, потерпілий, позивач, відповідач: малолітні; неповнолітні; дорослого та похилого віку). Психологічна експертиза також може бути часткою комплексного експертного дослідження, якщо в органу (особи), який (яка) призначив(ла) експертизу (залучив(ла) експерта), виникають питання, вирішення яких потребує синтезування спеціальних знань з різних галузей науки (психолого-психіатрична експертиза, психолого-медико-психіатрична, медико-психологічна та психолого-автотехнічна експертиза).

Відповідно до п. 1.2.14 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 08.10.1998 №53/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 26.12.2012 №1950/5), згідно з процесуальним законодавством України експертами виконуються первинні, додаткові, повторні, комісійні та комплексні експертизи.

Комплексною є експертиза, що проводиться із застосуванням спеціальних знань різних галузей науки, техніки або інших спеціальних знань (різних напрямів у межах однієї галузі знань) для вирішення одного спільного (інтеграційного) завдання (питання). До проведення таких експертиз у разі потреби залучаються як експерти експертних установ, так і фахівці установ та служб (підрозділів) інших центральних органів виконавчої влади або інші фахівці, що не працюють у державних спеціалізованих експертних установах.

Повторною є експертиза, під час проведення якої досліджуються ті самі об`єкти і вирішуються ті самі питання, що й при проведенні первинної (попередніх) експертизи (експертиз).

В судовому засіданні судом було досліджено висновок експерта №20 від 29.05.2023, згідно якого:

1) в період часу, до якого відноситься інкриміноване їй діяння, ОСОБА_5 не страждала на психічне захворювання, перебувала поза будь-яким тимчасовим хворобливим розладом психічної діяльності.

2) В період часу, до якого відноситься інкриміноване їй діяння, ОСОБА_5 могла усвідомлювати свої дії та керувати ними.

3) В період часу, до якого відноситься інкриміноване їй діяння, ОСОБА_5 могла повною мірою усвідомлювати свої дії та керувати ними.

4) В теперішній час ОСОБА_5 на психічні розлади не страждає, перебуває поза будь-яким хворобливим розладом психічної діяльності.

5) В теперішній час ОСОБА_5 може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.

6) ОСОБА_5 не потребує застосування примусових заходів медичного характеру.

7) За своїм психічним станом ОСОБА_5 здатна самостійно реалізувати своє право на захист.

8) За своїм психічним станом ОСОБА_5 здатна брати участь у проведенні з нею процесуальних дій.

9) ОСОБА_5 не страждає на розлади психіки та поведінки внаслідок вживання психоактивних речовин (проте схильна до алкоголізму) та не потребує лікування з даного приводу.

Будучи допитаним у судовому засіданні з метою роз`яснення висновку судово-психіатрічної експертизи, судовий експерт ОСОБА_7 повідомив суду, що йому важко сказати, чи повідомляла ОСОБА_5 про факт суїциду та факт неправомірних дій потерпілого, оскільки він не має при собі висновку експерта. Питання в іншому, а саме: на скільки ці факти мали вплинути на саме діяння, та чи є причинно-наслідковий зв`язок. Питання про наявність суїцидів це питання, яке обов`язково підлягає з`ясуванню експертом психіатром. У висновку експерта важливі лише ті факти, які дійсно впливають на здатність усвідомлювати свої дії та керувати ними під час вчинення інкримінованих діянь і на час проведення експертизи. Ним на підставі постанови слідчого від 16.05.2023 та в межах поставлених питань була проведена судова психіатрична експертиза підозрюваної ОСОБА_5 . Питання щодо можливості перебування підозрюваної в стані афекту під час вчинення інкримінованого їй злочину слідчим не ставилося та в ході судово-психіатричної експертизи не вирішувалось, оскільки таке питання відносяться до компетенції судово-психологічної експертизи. Експерт зазначив, що контексті проведеної ним судово-психіатричної експертизи обвинувачена ОСОБА_5 є психічно здоровою людиною. Враховуючи матеріали справи, оскільки з показань підозрюваної можна запідозрити психотравмуючу ситуацію, яка могла вплинути на психологічний стан підозрюваної, було б доречно для вирішення питання про те, чи діяння вчинене в стані фізіологічного афекту, призначити комплексну судову психолого-психіатрічну або просто судово-психологічну експертизу.

Зі змісту висновку експерта №20 від 29.05.2023 вбачається, що в розділі «Анамнез життя» під час опитування підозрюваної ОСОБА_5 , остання повідомляла, що 4 роки тому, будучи вагітною, на грунті конфлікту, з демонстративною метою вчиняла спробу самогубства різала вени на зап`ясті лівої руки. Неодноразово були думки вчинити спробу, проте «не вистачило сміливості». У мотивувальній частині висновку (розділ 22), експерт прийшов до висновку, що підекспертна характеризує себе як особу з підвищеною агресивністю, схильністю до показових (демонстративних) суїцидальних вчинків в суб`єктивно-несприятливих ситуаціях, виявляє лабільність емоційних проявів, демонстративність поведінки, егоцентричність особистісних проявів. Проте, виявлені психічні особливості виражені не різко, не сягають дисгармонії особистісних проявів розладу особистості, не супроводжуються порушеннями в сферах емоцій, мислення, когнитивних функцій, порушеннями критичних та адаптаційних здібностей, психотичною симптоматикою, що відображає відповідний (достатній) як для її особи рівень соціальної адаптації.

Таким чином, всупереч твердженню сторони захисту, під час проведення судової психіатричної експертизи експертом з`ясовувалися питання щодо вчинення суїцидів ОСОБА_5 , та їм дана відповідна оцінка під час оцінки експертом психічного стану підозрюваної.

Суд не знаходить жодних підстав вважати висновок експерта №20 від 29.05.2023 необґрунтованим чи таким, що суперечить іншим матеріалам справи або викликає інші обґрунтовані сумніви в його правильності, отже відсутні підстави для проведення комплексної судової психолого-психіатричної експертизи з постановкою питань для визначення психічного стану обвинуваченої ОСОБА_5 , які вже вирішені при проведенні первинної (попередньої) експертизи (висновок експерта №20 від 29.05.2023),

Відповідно до п.2 ч.1 ст.91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, крім іншого, винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.

Органом досудового розслідування версія сторони захисту щодо спричинення тілесних ушкоджень в стані сильного душевного хвилювання належним чином не перевірена.

Станом сильного душевного хвилювання вважають стан, який має кримінально-правове значення, оскільки особа значною мірою втрачає здатність усвідомлювати власні діяння та (або) керувати ними. У п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в правах про злочини проти життя та здоров`я особи» від 7 лютого 2003 року № 2 зазначено, що суб`єктивна сторона вбивства або заподіяння тяжкого тілесного ушкодження, відповідальність за які передбачено ст. 116 і 123 КК України, характеризується не лише умислом, а й таким емоційним станом винуватого, який значною мірою знижував його здатність усвідомлювати власні дії або керувати ними. До ознак стану сильного душевного хвилювання належать такі: 1) цей емоційний стан чинить істотний вплив на психіку особи, унаслідок чого вона частково, але з різною глибиною, утрачає можливість усвідомлювати власні дії та (або) керувати ними; 2) він є ознакою суб`єктивної сторони складу окремих злочинів і має кримінально-правове значення, адже цей емоційний стан враховують під час призначення покарання (визначаючи його вид і розмір) та застосування інших заходів кримінально-правого впливу. З огляду на характеристику різних емоційних станів, кримінально-правове значення вони матимуть лише тоді, коли спричинені протиправною чи аморальною поведінкою потерпілої особи або психотравмуючою ситуацією. Таким чином, сильне душевне хвилювання як факультативна ознака суб`єктивної сторони складу злочину це емоційно-психічний стан особи, спричинений протиправною (аморальною) поведінкою потерпілої особи або психотравмуючою ситуацією, за яких особа частково втрачає можливість усвідомлювати власні діяння та (або) керувати ними, що може позначатися на кваліфікації злочину, визначенні виду або розміру покарання та застосуванні інших заходів кримінально-правового впливу. Стан сильного душевного хвилювання охоплює афект та афективні стани. Установлюючи стан сильного душевного хвилювання, що має кримінально-правове значення, необхідно враховувати: 1) чи перебувала особа на момент вчинення злочину в особливому емоційному стані; 2) чи вчинено злочин під його впливом, а якщо так, то в чому це виявилося; 3) чи передувала цьому протиправна (аморальна) поведінка потерпілого або психотравмуюча ситуація; 4) чи саме ці обставини спричинили такий стан. Емоції одночасно є формою організації внутрішньої психічної та зовнішньої поведінкової активності суб`єкта.

Будучи допитаною в ході судового розгляду кримінального провадження, обвинувачена ОСОБА_5 пояснила, що з потерпілим ОСОБА_6 не перебувала у шлюбі, проте мала з ним спільну доньку 4 років. ОСОБА_6 зловживав спиртними напоями, вживав наркотичні речовини. Після вживання алкоголю, ОСОБА_6 був агресивним, не контролював свої емоції, неодноразово завдавав їй тілесні ушкодження, ображав. Коли ОСОБА_6 був тверезий, вона не заперечувала проти його спілкування з донькою. 07.05.2023 на прохання потерпілого ОСОБА_6 вона прийшла разом з дитиною за місцем його проживання. Ввечері вона разом зі ОСОБА_6 вживала слабоалкогольні напої і залишилася у нього на ніч. 08.05.2023 близько 08 години вона прокинулася, ОСОБА_6 дома не було. Через деякий час ОСОБА_6 повернувся в стані алкогольного сп`яніння, був знервований, при ньому була надпита пляшка горілки. Вона почала збиратися з дитиною додому, а ОСОБА_6 вийшов в під`їзд курити. Коли ОСОБА_6 повернувся до кімнати, в його руках був належний їй мобільний телефон. Він почав виражатися на її адресу нецензурною лайкою, висловлювати претензії з приводу її переписки в телефоні. Потім ОСОБА_6 завдав їй ляпаса, після чого за волосся жбурнув на крісло, та перебуваючи позаду неї, обхопив за шию і намагався придушити, одночасно з цим, наносив удари по голові. Вона дуже злякалася, що ОСОБА_6 її придушить, оскільки в стані алкогольного сп`яніння він був дуже жорстокий. Вона намагалася схопитися за стіл, який стояв поруч, при цьому правою рукою намацала предмет, яким нанесла удар позаду себе в бік ОСОБА_6 . Куди саме нанесла удар не бачила. Після цього ОСОБА_6 припинив утримувати її та знервований вийшов з кімнати. При цьому, ОСОБА_6 не скаржився на біль, не тримався за рану, не казав, що вона нанесла йому удар ножем, на ньому не було слідів крові. Через деякий час ОСОБА_6 повернувся і сказав, що більше сваритися не хоче і лягає спати. Вона одягла доньку і при виході з кімнати попросила ОСОБА_6 закрити двері, але побачила, що у ОСОБА_6 , який лежав на підлозі на матраці різко зблідніло обличчя, він не реагував на її слова. Вона зрозуміла, що з ним щось сталося, після чого вийшла на спільний коридор, де попросила сусідів зайти подивитися на ОСОБА_6 , бо злякалася, що він вмер.

В ході розгляду кримінального провадження за дорученням суду в порядку ст.333 КПК України органами досудового розслідування з метою перевірки і уточнення показань обвинуваченої ОСОБА_5 , було проведено слідчий експеримент за участю обвинуваченої ОСОБА_5 та спеціаліста судово-медичного експерта, із застосуванням технічних засобів фіксації фото-, відео зйомки, за результатами проведення якого складений протокол проведення слідчого експерименту від 22.03.2024. Під час проведення слідчого експерименту обвинувачена ОСОБА_5 на місці вчинення інкримінованих їй дій детально розповіла про події, які відбулися 08.05.2023, та показала, яким чином потерпілий ОСОБА_6 в ході конфлікту наносив їй тілесні ушкодження, схопив і утримував її за шию, а також показала яким чином вона нанесла удар ОСОБА_6 .

Як зазначено у постанові Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 5 червня 2023 року по справі №587/241/18, ретельне дослідження суб`єктивної сторони кримінального правопорушення та психіки винного при вчиненні умисного вбивства має особливе значення для правильної кваліфікації його дій, визначення ступеня суспільної небезпеки діяння й особи, яка його вчинила, а також індивідуалізації покарання. Оскільки вплив емоцій на свідомо-вольову діяльність особи в кожному конкретному випадку є різним, тому його потрібно визначати з огляду на всі обставини вчинення злочину й риси винуватої особи.

Якщо під впливом зазначеної поведінки потерпілого у винного виникають негативні емоції, які призводять до того, що винний раптово частково утрачає контроль над своїми діяннями, оскільки такі емоції суттєво впливають на свідомість (обмежують здатність усвідомлювати значення своїх дій) та поведінку (обмежують здатність керувати своїми діями) і водночас стають визначним мотивом, що породжує прагнення спричинити шкоду потерпілому як реакція на поведінку останнього, і саме в процесі такого сильного душевного хвилювання реалізується умисел на вбивство, то це є підставою для кваліфікації дій винного за ст. 116 КК України.

Натомість у ситуаціях, коли особа, яка згодом стає потерпілою, протиправно поводиться стосовно майбутньої винуватої особи, що стає мотивом вчинення умисного вбивства, однак під час безпосереднього виконання об`єктивної сторони цього кримінального правопорушення винний перебував у звичайному психічному стані, а не у стані сильного душевного хвилювання, то кваліфікація його дій за ст. 116 КК України виключається. Протиправна поведінка потерпілого в такому разі може бути визнана обставиною, яка пом`якшує покарання.

Отже, при кваліфікації дій особи за ст. 116 КК України стан сильного душевного хвилювання є обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони умисного вбивства, яка підлягає доказуванню у кримінальному провадженні.

Таким чином, враховуючи, необхідність перевірки версії сторони захисту щодо вчинення інкримінованих дій ОСОБА_5 в стані сильного душевного хвилювання, для з`ясування всіх обставин кримінального провадження та правильної кваліфікації дій обвинуваченої, суд приходить до висновку про необхідність призначити амбулаторну судово-психологічну експертизу стосовно обвинуваченої ОСОБА_8 , проведення якої доручити експертам Вінницької філії судово-психіатричних експертиз ДУ «Інститут психіатрії, судово-психіатричної експертизи та моніторингу наркотиків МОЗ України».

Враховуючи, що встановлення юридичного критерію стану сильного душевного хвилювання є компетенцією суду, а не експерта, на чому наголосив Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у постанові від 16 березня 2021року у справі №759/17836/17, суд приходить до висновку, що на вирішення експерту слід поставити питання, в реакції, які містяться в п.6.6. Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, що затверджені наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 №53/5.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.242, 332, 372, 376 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання захисника адвоката ОСОБА_4 про призначення судово-психологічної експертизи задовольнити частково.

Призначити у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000097 від 09.05.2023 року, за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, судово-психологічну експертизу, проведення якої доручити експертам Вінницької філії судово-психіатричних експертиз ДУ «Інститут психіатрії, судово-психіатричної експертизи та моніторингу наркотиків МОЗ України».

На вирішення експерта поставити наступні питання:

1. Які індивідуально-психологічні особливості обвинуваченої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ?

2. Чи могли індивідуально- психологічні особливості ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , суттєво вплинути на її поведінку під час скоєння нею інкримінованого діяння ?

3. Чи перебувала ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на момент скоєння інкримінованого діяння в емоційному стані (сильний страх, пригніченість, розгубленість, відчай, емоційний стрес, фрустрація тощо), що суттєво вплинув на її свідомість і поведінку, в тому числі протизаконне насильство, систематичне знущання або тяжка образа з боку потерпілого ОСОБА_6 ?

4. Чи перебувала ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на момент інкримінованого їй діяння в стані вираженого емоційного збудження або емоційного напруження, що може розглядатися як психологічна підстава стану сильного душевного хвилювання ?

5. Чи перебувала ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на момент інкримінованого їй діяння в стані фізіологічного афекту як психологічної підстави сильного душевного хвилювання ?

Вищезазначений перелік питань не позбавляє експертів на підставі ст. 69 КІІК України викласти у своєму висновку виявлені в ході проведення експертизи відомості, які мають значення для вказаного кримінального провадження, з приводу яких не були поставлені запитання.

Роз`яснити експертам їх права і обов`язки, передбачені ст.ст. 69,70 КПК України, попередити про відповідальність за завідомо неправдивий висновок, відмову без поважних причин від виконання покрадених обов`язків у суді, невиконання інших обов`язків за ст.ст. 384, 385 КК України.

Для дослідження експертам направити матеріали кримінального провадження №135/897/23 відносно ОСОБА_5 разом з ухвалою суду про призначення експертизи.

Копію ухвали направити начальнику ДУ «Вінницька установа виконання покарань (№1)» та командиру роти Конвойної служби ГУНП у Вінницькій області для доставки обвинуваченої ОСОБА_5 до Вінницької філії судової психолого-психіатрічних експертиз ДУ «Інститут психіатрії, судово-психіатричної експертизи та моніторингу наркотиків МОЗ України» для проведення експертизи за вимогою експертів на вказаний експертною установою час та дату.

Висновок судово-психологічної експертизи після її проведення разом з матеріалами кримінального провадження підлягає направленню до Ладижинського міського суду Вінницької області.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Ладижинського міського суду

Вінницької області ОСОБА_1