УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.02.2024 слідчий суддя Володимир-Волинського міського суду Волинської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СД Володимирського РВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні за № 0000084 від 15.02.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбачених ч.4 ст.358 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Дізнавач СД Володимирського РВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням, яке належним чином погоджене з прокурором про накладення арешту на майно.

Клопотання мотивує тим, що що 14.02.2024 року під час проходження прикордонного контролю на пункті пропуску для міжнародного автомобільного сполучення «Устилуг», що знаходиться на території Устилузької ОТГ Володимирського району Волинської області, гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 надав на паспортний контроль документи на його ім`я, а саме: тимчасове посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_1 , видане ІНФОРМАЦІЯ_2 03.05.2022 року, довідку військово-лікарської комісії № 11/3761 від 02.07.2022 року, видану ІНФОРМАЦІЯ_2 02.07.2022 року, з ознаками підроблення.

Відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 358 КК України, відповідно до вимог ч. ч. 1, 4 ст. 214 КПК України внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15 лютого 2024 року за № 0000084.

14 лютого 2024 року у період часу з 21.50 год. по 23.48 год. слідчим СВ Володимирського районного відділу поліції ГУНП у Волинській області ОСОБА_5 проведено огляд місця події, а саме пункту пропуску «Устилуг» за адресою: Володимирський район, м. Устилуг, вул. Левінцова, 60, де в присутності власника ОСОБА_4 було вилучено належне останньому на праві користування майно та особисті документи, а саме: автомобіль марки «Toyota Avensis», р.н. НОМЕР_2 , який поміщено на майданчик тимчасового утримання транспортних засобів Володимирського РВП ГУНП у Волинській області за адресою: Волинська область, м. Володимир, вул. Соборна, 6; мобільний телефон марки «Samsung Galaxy А50» (ІМЕІ1: НОМЕР_3 ; ІМЕІ2: НОМЕР_4 ) у чохлі зеленого кольору з сім-картами операторів мобільного зв`язку ПрАТ «ВФ Україна» НОМЕР_5 та ПрАТ «Кївстар» НОМЕР_6 ; тимчасове посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_1 , видане ІНФОРМАЦІЯ_2 03.05.2022 року, довідку військово-лікарської комісії № 11/3761 від 02.07.2022 року, видану ІНФОРМАЦІЯ_2 02.07.2022 року.

Дізнавач в судове засідання не з`явився, надав заяву про можливість розгляду клопотання за його відсутністю, клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Власник майна ОСОБА_4 в судове засідання також не з`явився, подав письмову заяву, згідно якої зазначив, що не розуміє у зв`язку з чим на кордоні у нього було вилучено зазначені документи та речі, просить арешт за зазначені у клопотанні документи та речі не накладати, однак у випадку все ж накладення арешту, просить застосувати найменш обтяжливий його спосіб, а саме, лише заборону на відчуження вилучених документів та речей.

Слідчий суддя, дослідивши надані до клопотання докази прийшов до наступного.

Відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України, у разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 КПК, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Таким чином, вилучені під час огляду речі, мають значення речових доказів у кримінальному провадженні № 0000084 від 14.02.2024 року, оскільки можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тому є достатні підстави вважати, що відповідають критеріям, зазначеним у ч. 1 ст. 98 КПК України.

Крім того, на даний час у кримінальному провадженні необхідно провести ряд необхідних судових експертиз та слідчих дій за участю вищезазначеного майна.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які зберегли на собі його сліди вчинення кримінального правопорушення, або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Вилучене під час огляду 14.02.2024 року майно в розумінні ч. 1 ст. 98 КПК України є речовими доказами, правовий режим зберігання яких регламентується ст. 100 КПК України.

Однак, слідчий суддя, відповідно до ч.6 ст.22 КПК України повинен зберігати об`єктивність та неупередженість, створювати необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, у тому числі у реалізації права на збирання речових доказів.

Арешт майна, яке має ознаки речового доказу, по суті являє собою форму забезпечення доказів, є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

Кримінальним правопорушенням, передбаченим ч. 4 ст. 358 КК України, є використання завідомо підробленого документа.

З матеріалів кримінального провадження, наданих слідчому судді, не можливо зробити висновок, яким чином зазначені у клопотанні автомобіль та мобільний телефон можуть мати значення речових доказів у кримінальному провадженні, передбаченому ч.4 ст. 358 КК України.

Жодних доказів на те, що вказані речі відповідають критеріям, передбаченим ст.98 КПК України, двзнавачем СД ОСОБА_3 не надано.

Зважаючи, що органом досудового розслідування не доведено існування сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що автомобіль та мобільний телефон є доказами злочину, не доведено наявності підстав для накладення арешту на дане майно, не доведено необхідності накладення арешту на дане майно та не наведено ризиків, передбачених ст. 170 КПК України, а тому слідчий суддя приходить до висновку про відмову в задоволенні даного клопотання у цій частині.

Щодо тимчасового посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_1 , видане ІНФОРМАЦІЯ_2 03.05.2022 року та довідки військово-лікарської комісії № 11/3761 від 02.07.2022 року, виданої ІНФОРМАЦІЯ_2 02.07.2022 року, які були вилучені у ОСОБА_4 , то вони підлягають арешту із забороною відчуження, розпорядження та користування, оскільки мають значення речових доказів і на даний час у провадженні є необхідність у проведенні за його участі ряду судових експертиз та слідчих дій, що дозволить об`єктивно встановити обставини, які мають значення для кримінального провадження. В іншому ж випадку, вказані документи, які є речовими доказами у кримінальному провадженні, підлягатимуть поверненню з подальшою неможливістю проведення необхідних експертиз, оскільки сліди злочину на них можуть бути знищені.

Керуючись ст.ст. 170-173 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИЛА :

Клопотання дізнавача сектору дізнання Володимиського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Волинській області ОСОБА_3 про арешт майна задовольнити частково.

Накласти арешт на тимчасове посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_1 , видане ІНФОРМАЦІЯ_2 03.05.2022 року та довідку військово-лікарської комісії № 11/3761 від 02.07.2022 року, видану ІНФОРМАЦІЯ_2 02.07.2022 року, які були вилучені у ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , позбавивши права на відчуження, розпорядження та користування майном з метою забезпечення збереження його як речового доказу.

В решті клопотання відмовити.

Автомобіль марки «Toyota Avensis», р.н. НОМЕР_2 та мобільний телефон марки «Samsung Galaxy А50» (ІМЕІ1: НОМЕР_3 ; ІМЕІ2: НОМЕР_4 ) у чохлі зеленого кольору з сім-картами операторів мобільного зв`язку ПрАТ «ВФ Україна» НОМЕР_5 та ПрАТ «Кївстар» НОМЕР_6 , які були вилучені у ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 - негайно повернути власнику ОСОБА_6 .

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню.

Арешт майна є тимчасовим, до скасування у встановленому КПК України порядку заходом забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ст.174 ч.1 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Згідно ч.2 ст.174 КПК України, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвала може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду протягом п`яти діб з дня її постановлення.

Слідчий суддя: ОСОБА_7