Справа № 361/9395/23 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/824/26/2024 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 квітня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

з участю прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора на вирок Броварського міськрайонного суду Київської області від 30 жовтня 2023 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Києва, українець, громадянин України, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , із середньою освітою, офіційно не працюючий, не одружений, не депутат, не інвалід, не маючий на утриманні малолітніх дітей, раніше не судимий,

засуджено за ч. 1 ст.309 КК України до покарання у виді 1 рокувиправних робіт. Вироком вирішено питання щодо речових доказів та процесуальних витрат.

В С Т А Н О В И Л А:

За вироком суду, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , 06 жовтня 2023 року у нічний період доби, точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 на узбіччі дороги помітив пучок висушеної речовини рослинного походження зеленого кольору та взявши його до рук останній зрозумів, що вищевказані висушені рослини зеленого кольору - це особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено - канабіс.

В цей час у ОСОБА_7 виник умисел на незаконне зберігання особливо небезпечного наркотичного засобу, обіг якого заборонено - канабісу, для особистого вживання, без мети збуту.

Реалізуючи свій умисел, направлений на незаконне придбання особливо небезпечного наркотичного засобу, обіг якого заборонено, ОСОБА_7 помістив висушені рослини зеленого кольору, у внутрішню ліву кишеню куртки, яка на той час була на ньому одягнена, чим незаконно придбав та розпочав зберігати особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено - канабіс, масою 13,2г для, особистого вживання, без мети збуту.

Вказаний наркотичний засіб, ОСОБА_7 зберігав у внутрішній лівій кишені куртки, яка на той час була на ньому одягнена, до 01 години 20 хвилин 06 жовтня 2023 року, а саме до моменту вилучення наркотичного засобу працівниками Броварського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області, перебуваючи за адресою: Київська область, смт. Калинівка, вул. Ігорева, 1-а, неподалік АЗС «БРСМ».

Вилучена у ОСОБА_7 речовина рослинного походження зеленого кольору, є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено - канабісом. Загальна маса канабісу (в перерахунку на висушену речовину) становить 13,2г.

Таким чином, ОСОБА_7 обвинувачується у незаконному придбанні та зберіганні наркотичного засобу, без мети збуту, тобто у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати вирок в частині призначеного покарання та ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_7 за ч.1 ст.309 КК України призначити покарання у виді 1 року обмеження волі. Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік. Згідно ст. 76 КК України на ОСОБА_7 покласти обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації

В обґрунтування апеляційної скарги, не оспорюючи фактичні обставини кримінального правопорушення, зазначає, що вирок підлягає скасуванню в частині призначеного покарання у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого через м`якість, оскільки обвинувачений офіційно не працює, що унеможливлює призначення покарання у виді виправних робіт, яке має відбуватися за місцем роботи. Крім того, зазнчає, що всупереч вимогам ч.1 ст.57 КК України судом не визначено розмір відрахування із заробітку засудженого.

Заслухавши доповідь судді, прокурора, який підтримав апеляційну скаргу,захисника та обвинуваченого, які заперечували проти апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона підлягає частковому задоволенню , виходячи з наступного.

Винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення за обставин, викладених у вироку, правильність кваліфікації його дій за ч. 1 ст. 309КК України сторонами у апеляційному порядку не оскаржується та в силу вимог ст. 394 КПК України не є предметом розгляду суду апеляційної інстанції.

Доводи апеляційної скарги прокурора щодо неправильного застосування судом закону України про кримінальну відповідальність є слушними.

Відповідно до ч.1 ст.57 КК України покарання у виді виправних робіт встановлюється на строк від шести місяців до двох років і відбувається за місцем роботи засудженого. Із суми заробітку засудженого до виправних робіт провадиться відрахування в доход держави у розмірі, встановленому вироком суду, в межах від десяти до двадцяти відсотків.

При призначенні покарання обвинуваченому у виді виправних робіт судом першої інстанції не враховано, що ОСОБА_7 не працював.

Зазначена обставина, в силу вимог ч.1 ст.57 КК України, є перешкодою для призначення такого виду покарання.

Крім того, колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги про неправомірність призначення судом покарання у виді виправних робіт без визначення розміру відрахування із суми заробітку в дохід держави.

У той же час, вимоги апеляційної скарги прокурора про постановлення нового вироку з призначенням більш суворого покарання ОСОБА_7 у виді обмеження волі , хоча і із застосуванням інституту звільнення особи від його відбування в порядку ст.75 КК України, є безпідставними.

Вказані вимоги в апеляційній скарзі обґрунтовані лише неправильним застосуванням вимог ст.57 КК України

Та обставина, що судом обраний вид покарання, який не підлягав застосуванню, не свідчить про існування обставин, через які вказане покарання є несправедливим через м`якість.

Санкція ч. 1 ст. 309 КК України передбачає покарання у виді штрафу від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправні роботами на строк до двох років, або пробаційним наглядом строком до п`яти років або арешт на строк до шести місяців, або обмеження волі на строк до п`яти років.

Враховуючи позитивну характеристику ОСОБА_7 з місця проживання, те, що він раніше не судимий, вчинив кримінальний проступок, а також встановлення на час апеляційного розгляду існування у нього простійних доходів, колегія суддів вважає необхідним призначити йому покарання більш м`яке покарання у межах санкції ч.1 ст.309 КК України у виді штрафу.

За таких обставин вирок підлягає зміні у частині призначеного ОСОБА_7 покарання.

Керуючись ст.ст.404,405,407,419 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити частково.

Вирок Броварського міськрайонного суду Київської області від 30 жовтня 2023 року щодо ОСОБА_7 в частині призначеного покарання змінити.

Пом'якшити ОСОБА_7 покарання за ч. 1 ст. 309 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн.

В іншій частині вирок залишити без зміни.

На ухвалу може бути подана касаційна скарга до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення.

Суддя: Суддя: Суддя: