Справа №766/1706/24
н/п 1-кс/766/1227/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2024 року

Слідчий суддя Херсонського міського суду Херсонської області ОСОБА_1 за участю:

секретаря судових засідань ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваної ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання в.о. старшого слідчого СВ Херсонського районного управління поліції Головного управління національної поліції в Херсонській області ОСОБА_6 про застосування ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваній у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою -

встановила:

Слідчий звернулася до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваній ОСОБА_4 строком на 60 діб в межах строків досудового розслідування із визначенням застави у розмірі 140 (сто сорок) прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Обґрунтування клопотання:

Слідчим відділенням Херсонського РУП ГУНП у Херсонській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000146 від 02.02.2024, за підозрою ОСОБА_4 та ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, а саме: що ОСОБА_4 , разом та за попередньою змовою з ОСОБА_7 , у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, при невстановлених досудовим розслідуванням обставинах, незаконно придбали пакетик з кристалічною речовиною білого кольору, яка відповідно висновку експерта Херсонського НДЕКЦ МВС України № СЕ-19/122-24/595-НЗПРАП від 03.02.2024, містить особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентал-1-он), масою 0,5931 г, яку ОСОБА_4 разом з ОСОБА_7 зберігали, за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , зважаючи на фасування з метою подальшого збуту, шляхом здійснення у громадських місцях міста Херсона схованок, так званих «закладок», та особистого збагачення, до моменту виявлення та вилучення її з незаконного обігу працівниками поліції в ході огляду, проведеного 02.02.2024 року в період часу з 13:32 до 14:14 за адресою: м. Херсон, вул. Небесної Сотні, 7, у під`їзді біля квартири №1.

03.02.2024 у відповідності до ст.ст. 40, 42, 276-278 КПК України ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України - незаконне придбання, зберігання з метою збуту особливо небезпечних психотропних речовин, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: рапортом про реєстрацію повідомлення про кримінальне правопорушення; протоколами огляду від 02.02.2024; протоколом затримання ОСОБА_4 ; протоколом затримання ОСОБА_7 ; протоколом допиту свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ; висновком експертизи матеріалів, речовин та виробів; іншими матеріалами кримінального провадження.

Оцінюючи особу підозрюваної та вчинення нею кримінального правопорушення, враховуючи те, що у разі визнання винною у вчиненні інкримінованого злочину ОСОБА_4 загрожує покарання у виді позбавлення волі та наявність соціальних зв`язків (цивільний чоловік ОСОБА_7 та малолітній син ОСОБА_12 ), не перешкодить їй покинути місце свого проживання та переховуватись від органу досудового розслідування та суду, а також в подальшому продовжити свою злочинну діяльність, досудове слідство приходить до переконання в наявності передбачених ст.177 КПК України підстав для застосування запобіжного заходу, з огляду на наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення та ризиків, які дають підстави вважати, що ОСОБА_4 з метою уникнення кримінальної відповідальності та призначення вищевказаного покарання може:

- п.1 ч.1 ст. 177 КПК України - переховуватись від органів досудового розслідування та суду, оскільки підозрювана усвідомлює неминучість призначення покарання, пов`язаного з позбавленням волі, за вчинені нею тяжкого злочину, може покинути своє місце мешкання;

- п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України - незаконно впливати на підозрюваного ОСОБА_7 , оскільки вони є фактично співмешканцями, проживають за однією адресою, тому в разі перебування на волі матиме реальну можливість вливати на підозрюваного шляхом зміни майбутніх показів, спотворення реальних подій вчинення кримінального правопорушення.

- п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України - перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а саме в разі перебування підозрюваної на волі, остання матиме можливість навмисно затягувати досудове розслідування, не з`являтися до органу досудового розслідування та суду, попередити осіб в яких вона купувала психотропні речовини з метою подальшого викривлення ситуації щодо вчинених кримінального правопорушення.

- п.5 ч.1 ст. 177 КПК України - вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки підозрювана офіційно не працевлаштована, злочини в обсязі підозри вчинила з корисливою метою. Крім цього задокументовано факти розповсюдження понад десяти «доз» психотропної речовини шляхом «закладок» в громадських місцях м. Херсона, не зважаючи на постійні обстріли м. Херсона, тим самим наражає мешканців м. Херсона на небезпеку шляхом змушування їх перебувати на вулицях для отримання так званих «закладок». Крім того, вилучена під час огляду речовина, орієнтовною масою близько 80 гр. також може бути наркотичним засобом, або психотропною речовиною, а вилучені ваги, згортки, зіп-пакетики свідчать про зберігання з метою збуту, спрямованого на отримання доходу від систематичної, протиправної діяльності.

Також встановлено, що інші більш м`які запобіжні заходи не можливо застосувати до підозрюваної ОСОБА_4 з наступних причин:

Особисте зобов`язання неможливо застосувати у зв`язку з тим, що даний запобіжний захід вимагає наявність особливої довіри до підозрюваної в підтвердження можливості дотримання процесуальних обов`язків. Враховуючи тяжкість злочину та вказані обставини, вимагається постійний контроль за поведінкою підозрюваної, що може бути досягнуто лише при застосуванні запобіжного заходу, пов`язаного із триманням під вартою.

Особиста порука - на адресу правоохоронних органів не надходили письмові звернення осіб, які поручаються за ОСОБА_4 ;

Застава - слідчому чи прокурору не надходили заяви або клопотання від підозрюваної, рідних або інших осіб про врахування можливостей внесення грошових коштів на спеціальний рахунок, визначений у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України при звернені слідчого, прокурора до слідчого судді з клопотанням про застосування до підозрюваної запобіжного заходу.

Домашній арешт неможливо застосувати у зв`язку з тим, що ОСОБА_4 підлягає постійному візуальному контролі, який можливий лише в умовах слідчого ізолятора та обрання домашнього арешту за місцем проживання підозрюваної у місті Херсоні є неможливим у зв`язку із постійними артилерійськими обстрілами міста. Також ризик впливу на іншого підозрюваного неможливо запобігти домашнім арештом, оскільки вони матимуть змогу безперешкодно комунікувати як особисто, так і через третіх осіб та засобами передачі інформації. Крім того, зберігання з метою збуту психотропних речовин здійснювалось також з використанням засобами телекомунікаційного-зв`язку, а саме мобільного телефону, через який підозрювана передавала координати місця розташування прихованих від сторонніх осіб заборонених у вільному обігу речовин, що потребує також контролю уповноваженими працівниками СІЗО.

З урахуванням вищевикладеного, а також особи підозрюваної, обставин вчинення та суспільної небезпеки кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , орган досудового розслідування приходить до висновку про необхідність застосування щодо підозрюваної запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки більш м`які запобіжні заходи запобігти вищевказаним ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного не в силі.

Щодо застави, підозрювана офіційно не працевлаштована, однак вживає заходів щодо розповсюдження значної кількості заборонених у вільному обігу психотропних речовин, що вказує, на систематичний, незаконний, протиправний характер дій, спрямованих на отримання стабільного доходу, достовірно визначити розмір від такої діяльності майже не реально, а також, враховуючи той факт, що заставу може внести будь яка особа, у тому числі у якої він придбав психотропну речовину та здійснює замовлення, розмір застави, слід обрати, такий, який реально забезпечуватиме виконання підозрюваним обов`язків, а саме у розмірі, відповідно ч.5 ст. 182 КПК України, що перевищує 80 розмірів прожиткових мінімумів.

Доводи сторін у судовому засіданні.

Прокурор в судовому засіданні просив клопотання задовольнити за підставами, викладеними у клопотанні.

Захисник заперечувала проти задоволення клопотання. На обґрунтування своїх заперечень послалася на те, що прокурором не надано належних доказів існування ризиків, зазначених у клопотанні. Зазначила, що підозра, пред`явлена ОСОБА_4 . Наголосила на тому, що співмешканець підозрюваної ОСОБА_7 тривалий час і постійно (приблизно 8 разів) притягувався до адміністративної відповідальності за ст. 172-2 КУпАП, оскільки чинив домашнє насильство відносно ОСОБА_4 , він має на свою цивільну дружину дуже сильний вплив і зазначене свідчить про те, що вона не може йому протистояти, та під його впливом могла бути причетною до правопорушення. Зазначене повністю спростовує ризик, заявлений прокурором, щодо впливу на свідків кримінального провадження, зокрема, на ОСОБА_7 . Після затримання ОСОБА_4 відразу пішла на співробітництво з органом досудового розслідування, не пручалася та одразу ж надала працівникам поліції для огляду свій телефон, назвавши код доступу до нього, добровільно видала всі речовини, які стосувалися кримінального правопорушення, готова надавати показання. Одразу не надала показань, оскільки була дуже злякана, збентежена, оскільки була доставлена в райвідділ поліції разом зі своєю малолітньою дитиною, яку у неї відібрали та помістили до лікувального закладу, оскільки ОСОБА_4 є сиротою та не має родичів, яким можна було б передати дитину на догляд. Після отримання правової допомоги від адвоката, заспокоїлася та готова давати показання щодо обставин правопорушення. Обрання підозрюваній запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою призведе до того, що її дитину буде поміщено у спеціальний заклад для дітей, позбавлених батьківського піклування. Просила суд застосувати її підзахисній запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою.

Підозрювана просила суд не застосовувати до неї запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Пояснила, що не має наміру ухилятися від слідства та суду, переховуватися, здійснювати тиск на свідків. Вона має постійне зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , має освіту за спеціальностями «швачка» та «маляр-штукатур», чим достатньо часто заробляла кошти, здійснюючи ремонти на замовлення знайомих, а також неофіційно працювала в перукарні майстром манікюру та педикюру, поєднуючи роботу з майстром чоловічої стрижки. Має на утриманні малолітню дитину, ІНФОРМАЦІЯ_2 , пояснила, що є сиротою та у дитини вона - єдина родичка, і в разі застосування до неї запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, її дитину буде направлено до спеціального дитячого закладу. Пояснила, що готова іти на будь-яку співпрацю зі слідством, втікати від слідства та суду з малою дитиною на руках їй немає куди, та і немає коштів для цього, просила суд застосувати до неї запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою, зокрема, домашній арешт.

Мотивація суду:

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

2. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Згідно ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три років.

Слідчим суддею встановлено, що 03.02.2024 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні нею кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, кваліфікуючою ознакою якого є: незаконне придбання, зберігання з метою збуту особливо небезпечних психотропних речовин, вчинене за попередньою змовою групою осіб. Кримінальне правопорушення за версією органу досудового розслідування вчинене за обставин. Викладених слідчим у клопотанні.

На даному етапі наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого їй злочину підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: рапортом про реєстрацію повідомлення про кримінальне правопорушення; протоколами огляду від 02.02.2024; протоколом затримання ОСОБА_4 ; протоколом затримання ОСОБА_7 ; протоколом допиту свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ; висновком експертизи матеріалів, речовин та виробів; іншими матеріалами кримінального провадження.

Слідчий суддя вважає на даному етапі досудового розслідування підозра є обґрунтованою.

Слідчим у клопотанні зазначено ризики , передбачені п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:

1) п.1 ч.1 ст. 177 КПК України - «переховуватись від органів досудового розслідування та суду, оскільки підозрювана усвідомлює неминучість призначення покарання, пов`язаного з позбавленням волі, за вчинені нею тяжкого злочину, може покинути своє місце мешкання».

Відповідно до ст.184 КПК України, якою визначені вимоги до клопотання про застосування запобіжних заходів, клопотання про застосування запобіжного заходу має містити короткий виклад обставин кримінального правопорушення, в якому підозрюється або обвинувачується особа, а основний зміст клопотання мають містити ризики та виклад обставин, на підставі яких слідчий, прокурор дійшли висновку про наявність одного або кількох ризиків, зазначених у його клопотанні, і посилання на матеріали, що підтверджують ц обставини.

Слідчий з прокурором дуже формально підійшли до обґрунтування вказаного ризику, не пославшись на жодні обставину та факт, які б вказували на те, що підозрювана вчинили дії, які б свідчили про наявність такого ризику.

Підозрювана має місце реєстрації та постійне місце проживання, квартира, в якій вона проживає є її власністю, має на утриманні малолітню дитину, яка є єдиною родичкою в її житті, оскільки підозрювана є сиротою. ОСОБА_4 дуже опікується про дитину, що свідчить про її міцні соціальні зв`язки. Дій, пов`язаних із переховуванням від слідства або суду, не вчиняла. Підозрювана не має матеріальних можливостей для організації переховування, весь час проживає в одному місці та житлі. А посилання, що підозрювана може переховуватися на непідконтрольній території Херсонської області слідчий суддя вважає надуманим і безпідставним.

2) п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України - «незаконно впливати на підозрюваного ОСОБА_7 , оскільки вони є фактично співмешканцями, проживають за однією адресою, тому в разі перебування на волі матиме реальну можливість вливати на підозрюваного шляхом зміни майбутніх показів, спотворення реальних подій вчинення кримінального правопорушення».

Прокурор не обґрунтував і не довів в який спосіб підозрювана може чинити тиск на будь яких осіб, та які це може мати наслідки для досудового розслідування. Освітній рівень підозрюваної, відсутність знань в галузі права не надає їй можливості орієнтуватися у змісті показань свідків, значимості їх показань, а відповідно і тиску з метою якось змінити ці покази, щоб вони перестали бути доказами у кримінальному провадженні.

Щодо здійснення тиску конкретно на підозрюваного ОСОБА_7 , який є співмешканцем підозрюваної, то слідчий суддя зазначає, що ОСОБА_4 є дуже тендітною і навряд-чи такі її фізичні дані дозволять чинити якийсь тиск на сильнішого за себе - чоловіка. До того ж, у судовому засіданні захисником ОСОБА_4 надано дані про неодноразове притягнення ОСОБА_7 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 172-2 КУпАП (вчинення домашнього насильства), що свідчить про наявність у відносинах між ОСОБА_7 та ОСОБА_4 фізичного та морального тиску, однак саме з боку ОСОБА_7 , а не навпаки.

З огляду на викладене ризик вчинення тиску на підозрюваного та свідків відсутній.

3) п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України - «перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а саме в разі перебування підозрюваної на волі, остання матиме можливість навмисно затягувати досудове розслідування, не з`являтися до органу досудового розслідування та суду, попередити осіб в яких вона купувала психотропні речовини з метою подальшого викривлення ситуації щодо вчинених кримінального правопорушення».

Прокурором не обґрунтовано та не доведено в чому полягає «затягування» досудового розслідування з боку підозрюваної, тоді як в судовому засіданні підозрюваною та її захисником повідомлено про те, що ОСОБА_4 одразу ж після затримання добровільно йшла на співробітництво із слідством - надала для огляду телефон, видала речі та речовини, які стосувалися кримінального правопорушення, готова давати показання та співпрацювати у подальшому із слідством. Зазначені обставини прокурором не спростовані.

Обґрунтування вказаного ризику, як «не з`являтися до органу досудового розслідування та суду» та «попередити осіб в яких вона купувала психотропні речовини з метою подальшого викривлення ситуації щодо вчинених кримінального правопорушення» не відноситься до вказаного ризику і є предметом доказування в іншій нормі КПК, яка регламентує види ризиків.

На переконання слідчого судді мінімально існує ризик перешкоджанню кримінальному провадженню іншим чином, який полягає в тому, що підозрювана з урахуванням її життєвої історії може бути не зовсім дисциплінованою у виконанні процесуальних обов`язків, а тому застосування такого запобіжного засобу як домашній арешт в повному обсязі здатен забезпечити підозрюваною покладених на неї процесуальних обов`язків.

4) п.5 ч.1 ст. 177 КПК України - «вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки підозрювана офіційно не працевлаштована, злочини в обсязі підозри вчинила з корисливою метою. Крім цього задокументовано факти розповсюдження понад десяти «доз» психотропної речовини шляхом «закладок» в громадських місцях м. Херсона, не зважаючи на постійні обстріли м. Херсона, тим самим наражає мешканців м. Херсона на небезпеку шляхом змушування їх перебувати на вулицях для отримання так званих «закладок». Крім того, вилучена під час огляду речовина, орієнтовною масою близько 80 гр. також може бути наркотичним засобом, або психотропною речовиною, а вилучені ваги, згортки, зіп-пакетики свідчать про зберігання з метою збуту, спрямованого на отримання доходу від систематичної, протиправної діяльності».

Зазначений ризик прокурором не обґрунтований у судовому засіданні, оскільки ОСОБА_4 раніше не судима, має на утриманні малолітню дитину яка є єдиною родичкою у її житті, та яку дуже боїться втратити, що є досить струмуючим фактором для вчинення інших правопорушень.

Щодо джерела доходу, то підозрювана є одинокою матір`ю, а відповідно має право на отримання соціальних виплат від держави на утримання себе та дитини.

Разом з цим є нечітким обґрунтування вказаного ризику тим фактом, що підозрювана шляхом розповсюдження психотропної речовини шляхом «закладок» в громадських місцях м. Херсона, «наражає мешканців м. Херсона на небезпеку шляхом змушування їх перебувати на вулицях для отримання так званих «закладок». Незрозуміло, яких мешканців міста це стосується і які заходи примусу використовує ОСОБА_4 для «змушування» цих мешканців ходити по вулицях міста і шукати необхідні їм речі.

Необхідність тримання підозрюваної під вартою слідчий з прокурором обґрунтовують і тим, що відносно підозрюваної вимагається постійний контроль за поведінкою підозрюваної, що може бути досягнуто лише при застосуванні запобіжного заходу, пов`язаного із триманням під вартою, підозрювана підлягає постійному візуальному контролю, який можливий лише в умовах слідчого ізолятора та обрання домашнього арешту за місцем проживання підозрюваної у місті Херсоні є неможливим. Метою запобіжних заходів є дотримання підозрюваною особою процесуальних обов`язків, а не «постійне контролювання» підозрюваної.

На переконання слідчого судді наявність підозри, застосовування будь-якого іншого запобіжного заходу, малолітньої дитини буде дієвим стримуючим фактором від вчинення правопорушень і належної процесуальної поведінки особи.

Згідно практики ЄСПЛ При розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянута можливість застосування інших запобіжних заходів» (п.80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі Харченко проти України, «тримання особи під вартою буде свавільним, оскільки національні суди не обґрунтували необхідність такого тримання і не було розглянуто можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу п.29 рішення ЄСПЛ від 11.10.2010 року у справі «Хайредінова проти України».

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Пояснення підозрюваної та її поведінка в суді вказують на те, що вона має намір змінити свою соціальну поведінку, і їй має бути наданий в цьому шанс, застосувавши підозрюваній запобіжний захід у вигляді домашнього арешту певний час доби.

Домашній арешт полягає у «менш суворій» ізоляції підозрюваного від суспільства без тримання під вартою і застосовується, коли фактично є підстави для взяття під варту, однак повна ізоляція особи є недоцільною.

ЄСПЛ у пункті 17 рішення «Манчіні проти Італії» прирівняв домашній арешт, з огляду на його рівень і напруженість, до позбавлення волі у розумінні статті 5 Конвенції про захист пав людини і основоположних свобод. Таке рішення підтверджує фактичну суворість цього запобіжного заходу та відповідно до демократичних європейських цінностей можливість його застосування виключно як одного із крайніх заходів.

Підозрювана не є небезпечною для суспільства в розумінні відсутності її агресивності, має намір вести добропорядний спосіб життя. І за вказаних обставин слідчий суддя вважає, що відсутня потреба досудового розслідування ізолювати підозрювану від суспільства.

Слідчий суддя з урахуванням всіх встановлених обставин, а також потреб ОСОБА_4 та її малолітньої дитини (купівля продуктів, прогулянки на свіжому повітрі, відвідування поліклініки тощо), приходить до висновку, що підозрюваній достатнім буде визначити час для перебування в умовах домашнього арешту за адресою її проживання, а саме: з 12-00 години до 08-00 години.

Керуючись ст.ст.132, 177, 178, 179, 183, 184, ч. 5 ч.2 ст.376 КПК України, слідчий суддя,

п о с т а н о в и л а :

Відмовити в.о. старшого слідчого СВ Херсонського районного управління поліції Головного управління національної поліції в Херсонській області ОСОБА_6 у задоволенні клопотання про застосування підозрюваній ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Застосувати підозрюваній ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши підозрюваній залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , у період часу з 12.00 години до 08.00 години.

Покласти на підозрювану ОСОБА_4 такі обов`язки:

-не відлучатися за межі м. Херсона без дозволу слідчого, прокурора або суду, в провадженні яких перебуватиме дане кримінальне провадження;

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора та суду, в провадженні яких перебуватиме дане кримінальне провадження;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд, в провадженні яких перебуватиме дане кримінальне провадження, про зміну свого місця проживання.

Звільнити підозрювану ОСОБА_4 з під-варти в залі суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Строк дії ухвали до 02 квітня 2024 року.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Херсонського апеляційного суду.

Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1