Справа № 464/8592/23
пр.№ 1-в/464/71/24
У Х В А Л А

19 червня 2024 року м.Львів

Сихівський районний суд м.Львова

в складі:головуючої-судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові клопотання прокурора Франківської окружної прокуратури м.Львова ОСОБА_3 про приведення вироку Сихівського районного суду м.Львова від 16.02.2024 року у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кримінального, Кримінального процесуального кодексів України та інших законодавчих актів України щодо удосконалення видів кримінальних покарань» № 3342-ІХ від 23.08.2023 року, відносно засудженого ОСОБА_4 , -

в с т а н о в и в :

вироком Сихівського районного суду м.Львова від 16.02.2024 року ОСОБА_4 визнано винуватим увчиненні кримінального проступку передбаченого ч.2 ст.389 КК України та призначено йому покарання 1 (один) місяць арешту. На підставі ст.71 КК України за сукупністю вироків повністю приєднано до призначеного покарання за даним вироком невідбуте покарання за вироком Сихівського районного суду м.Львова від 17.02.2023, що змінено ухвалою Сихівського районного суду м.Львова від 20.07.2023, яке із застосуванням ч.1 ст.72 КК України становить 30 (тридцять) днів арешту та остаточно призначити ОСОБА_4 покарання 1 (один) місяць 30 (тридцять) днів арешту. Початок відбуття строку покарання рахувати з часу звернення вироку до фактичного виконання.

26 квітня 2024 року прокурор Франківської окружної прокуратури м.Львова ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням про приведення вироку Сихівського районного суду м.Львова від 16.02.2024 року, відносно засудженого ОСОБА_4 у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кримінального, Кримінального процесуального кодексів України та інших законодавчих актів України щодо удосконалення видів кримінальних покарань» від 23.08.2023 року № 3342-ІХ, шляхом заміни покарання у виді арешту на інший вид покарання відповідно до ст.72 КК України. Клопотання обґрунтовує тим, що 01.04.2024 року до ВП №2 ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області надійшло розпорядження про виконання Сихівського районного суду м.Львова від 16.02.2024 року, відносно ОСОБА_4 засудженого за ч.2 ст.389 КК України, який набрав законної сили 19.03.2024 року. Однак, у зв`язку із прийняття вищезазначеного Закону, в разі зміни засудженому ОСОБА_4 на пробаційний нагляд, таке покарання буде більш мяким ніж арешт призначений Сихівським районним судом м.Львова від 16.02.2024 року, а тому в цій частині Закон має зворотню силу. Просить клопотання задоволити.

Прокурор в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву в якій просить подання задоволити та розглянути у його відсутності.

Засуджений ОСОБА_4 будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду клопотання у судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, що не перешкоджає розгляду даного клопотання.

Відповідно до частини 5 статті 539 Кримінального процесуального кодексу України неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття.

Дослідивши матеріали клопотання, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що вироком Сихівського районного суду м.Львова від 16.02.2024 року, ОСОБА_4 визнано винуватим увчиненні кримінального проступку передбаченого ч.2 ст.389 КК України та призначити йому покарання 1 (один) місяць арешту. На підставі ст.71 КК України за сукупністю вироків повністю приєднано до призначеного покарання за даним вироком невідбуте покарання за вироком Сихівського районного суду м.Львова від 17.02.2023, що змінено ухвалою Сихівського районного суду м.Львова від 20.07.2023, яке із застосуванням ч.1 ст.72 КК України становить 30 (тридцять) днів арешту та остаточно призначити ОСОБА_4 покарання 1 (один) місяць 30 (тридцять) днів арешту. Початок відбуття строку покарання рахувати з часу звернення вироку до фактичного виконання.

28 березня 2024 року набрав законної сили Закон України «Про внесення змін до Кримінального, Кримінального процесуального кодексів України та інших законодавчих актів України щодо удосконалення видів кримінальних покарань» від 23.08.2023 року, яким внесено зміни до ст.60 КК України, розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення», доповнено п.23 зазначеного Закону, а саме «засудженим, які відбувають покарання у виді арешту в арештних домах, замінити невідбуту частину покарання на інший вид покарання відповідно до ст.72 цього кодексу», а також внесено зміни до ч.2, ч.9 статті 11 КВК України - слова «арештні доми» виключено.

Під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України (п.13 ч.1 ст.537 КПК України).

Згідно із Законом України № 3342-ІХ від 23.08.2023 року «Про внесення змін до Кримінального, Кримінального процесуального кодексів України та інших законодавчих актів України щодо удосконалення видів кримінальних покарань», який набрав чинності 28.03.2024 року, цим Законом, доповнено розділ II «Прикінцеві та перехідні положення» Кримінального кодексу України пунктом 23 такого змісту: «З дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Кримінального, Кримінального процесуального кодексів України та інших законодавчих актів України щодо удосконалення видів кримінальних покарань» засудженим, які відбувають покарання у виді арешту в арештних домах, замінити невідбуту частину покарання на інший вид покарання відповідно до статті 72 цього Кодексу».

Згідно зі ст.58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Статтею 5 КК України визначено, що закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість. Закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.

Відповідно до ст.59-1 КК України, в редакції станом на 28.03.2024 року, покарання у виді пробаційного нагляду полягає в обмеженні прав і свобод засудженого, визначених законом і встановлених вироком суду, із застосуванням наглядових та соціально-виховних заходів без ізоляції від суспільства.

Крім того, положенням ст.59-1 КК України, в редакції станом на 28.03.2024 року, встановлено, що суд покладає та може покласти на засудженого до пробаційного нагляду відповідні обов`язки перелік яких є вичерпним.

Згідно з п.п.«в» п.2 ч.1 ст.72 КК України, в редакції станом на 28.03.2024 року, при складанні покарань за сукупністю кримінальних правопорушень та сукупністю вироків менш суворий вид покарання переводиться в більш суворий вид виходячи з такого їх співвідношення одному дню арешту відповідають два дні пробаційного нагляду.

Таким чином, оскільки Закон № 3342-ІХ від 23.08.2023 року, покращує становище засудженого, який не є військовослужбовцем, суд вважає, що йому слід замінити невідбуту частину покарання у виді арешту на пробаційний нагляд відповідно до ст.72 КК України, виходячи із співвідношення одному дню арешту відповідають два дні пробаційного нагляду, а тому клопотання прокурора слід задовольнити.

На підставі викладеного та керуючись ст.72 КК України, Законом України «Про внесення змін до Кримінального, Кримінального процесуального кодексів України та інших законодавчих актів України щодо удосконалення видів кримінальних покарань» № 3342-ІХ від 23.08.2023 року, ст.ст.537, 539 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

клопотання прокурора Франківської окружної прокуратури м.Львова ОСОБА_3 про приведення вироку Сихівського районного суду м.Львова від 16.02.2024 року у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кримінального, Кримінального процесуального кодексів України та інших законодавчих актів України щодо удосконалення видів кримінальних покарань» № 3342-ІХ від 23.08.2023 року - задоволити.

Замінити засудженому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покарання за вироком Сихівського районного суду м.Львова від 16.02.2024 року у виді 1 (одного) місяця 30 (тридцять) днів арешту на пробаційний нагляд строком на 4 (чотири) місяці, з розрахунку два дні пробаційного нагляду за один день невідбутого строку арешту.

Відповідно до ст.59-1 КК України на період відбування покарання у виді пробаційного нагляду покласти на засудженого ОСОБА_4 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Роз`яснити засудженому ОСОБА_4 , що у разі ухилення від відбування покарання у виді пробаційного нагляду, уповноважений орган з питань пробації надсилає матеріали до органів Національної поліції для вирішення питання про притягнення до кримінальної відповідальності відповідно до статті 389 Кримінального кодексу України.

Виконання покарання у виді пробаційного нагляду покласти на уповноважений орган з питань пробації за місцем проживання засудженого ОСОБА_4 .

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду через Сихівський районний суд м.Львова протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1