Справа № 953/4883/23
н/п 1-кс/953/4709/24
"27" червня 2024 р. м.Харків
Слідчий суддя Київського районного суду м. Харкова - ОСОБА_1 ,
за участю прокурора ОСОБА_2 ,
підозрюваного ОСОБА_4 ,
захисника адвоката ОСОБА_5 ,
секретар судового засідання ОСОБА_6 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Бабаї Харківського району Харківської області, громадянина України, з середньою-спеціальною освітою, розлученого, офіційно не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого: 1) 26.12.2008 Фрунзенським районним судом м. Харкова за ч. 1 ст. 187, ч. 2 ст. 186, ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки; 2) 01.06.2012 Харківським районним судом Харківської області за ч.ч. 1, 2 ст. 115, ч. 4 ст. 186, ч. 2 ст. 345, ч. 2 ст. 296, ст. 70, ст. 71 КК України до 14 років 6 місяців позбавлення волі, 05.10.2018 звільнений умовно-достроково на невідбуту частину покарання 1 рік 2 місяці 10 днів,
підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 307 КК України,
Орган досудового розслідування встановив, що у березні 2023 року, більш точний час досудовим розслідування не встановлений, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуваючи в державній установі «Харківський слідчий ізолятор», діючи умисно, з корисливих мотивів та з метою особистого незаконного збагачення розробив злочинний план щодо незаконного придбання, зберігання та пересилання з метою збуту особливо небезпечного наркотичного засобу канабісу на території Державної установи «Харківський слідчий ізолятор», що розташована за адресою: м. Харків, вул. Полтавський Шлях, 99.
Досудовим розслідуванням встановлено, що до вказаної злочинної діяльності ОСОБА_8 залучив у тому числі ОСОБА_9 , ОСОБА_4 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , який не був обізнаний про злочинну діяльність організованої групи, яку очолив ОСОБА_8 .
Орган досудового розслідування встановив, що у період часу з 19 липня по 09 грудня 2023 року, більш точний час не встановлений, організована група до складу якої увійшли ОСОБА_9 , ОСОБА_4 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , яку очолив ОСОБА_8 , діючи за попередньо узгодженим злочинним планом здійснювали незаконне придбання, зберігання, фасування та пересилання засобами поштового зв`язку ОСОБА_8 , який перебуває у ДУ «Харківський слідчий ізолятор» особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс, з метою подальшого збуту.
Слідчий зазначає, що обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_4 підозри підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами, зокрема:
- даними протоколів негласної слідчої (розшукової) дії - зняття інформації з транспортної телекомунікаційної мережі від 29.08.2023, 29.12.2023, 10.10.2023, 05.02.2024, 20.10.2023, 30.10.2023,
- даними протоколів негласної слідчої (розшукової) дії - накладення арешту на кореспонденцію та проведення огляду і виїмки кореспонденції від 08.12.2023, 08.01.2024, 11.11.2023, 23.09.2023, 26.09.2023, 22.07.2023, 03.10.2023, 07.09.2023,
- даними протоколу про результати здійснення НС (Р)Д візуальне спостереження за ОСОБА_11 № 129нт/55/119/01-2024 від 08.01.2024.
Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 02 квітня 2024 року до ОСОБА_4 застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 29 травня 2024 року включно та визначена сума застави у розмірі 80 (вісімдесят) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 242 240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) гривень.
Ухвалою Харківського апеляційного суду від 16 квітня 2024 року скасовано ухвалу Київського районного суду м. Харкова від 02 квітня 2024 року та постановлено нову, якою до ОСОБА_4 застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 29 травня 2024 року включно та визначена сума застави у розмірі 200 (двісті) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605 600 (шістсот п`ять тисяч шістсот) гривень.
16 травня 2024 року постановою першого заступника керівника обласної прокуратури ОСОБА_14 продовжений строк досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні до трьох місяців, а саме - до 29 червня 2024 року.
Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 21 травня 2024 року строк дії застосованого до ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою продовжений до 29 червня 2024 року та визначена сума застави у розмірі 200 (двісті) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605 600 (шістсот п`ять тисяч шістсот) гривень.
Слідчий зазначає, що строк досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні спливає 29 червня 2024 року, однак у вказаному кримінальному провадженні необхідно виконати цілу низку процесуальних дій, а саме: отримати висновки призначених судових експертиз; здійснити розсекречування матеріалів, які були підставою для проведення негласних слідчих (розшукових) дій; скласти повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри ОСОБА_4 та інших підозрюваних у вказаному кримінальному провадженні; ознайомити підозрюваних з матеріалами кримінального провадження в порядку, передбаченому ст. 290 КПК України; скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування; виконати інші слідчі (розшукові) дії, необхідність в яких може виникнути в ході досудового розслідування, у зв`язку з чим наразі виникла необхідність у продовженні строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 , який спливає 29 червня 2024 року.
Обґрунтовуючи необхідність продовження строку дії застосованого щодо ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчий стверджує про наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, враховуючи той факт, що ОСОБА_4 вчинив умисний особливо тяжкий злочин, за який передбачено покарання до дванадцяти років позбавлення волі, що може спонукати підозрюваного переховуватися від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності. Підозрюваний офіційно не працевлаштований, не має стабільного джерела доходу, на шлях виправлення ставати не бажає, оскільки, будучи раніше притягнутим до кримінальної відповідальності, знову підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, що свідчить про високу ймовірність вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення. Також підозрюваний може незаконно впливати на свідків, інших підозрюваних у цьому кримінальному провадженні, що свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.
В обґрунтування клопотання посилався на те, що сторона обвинувачення, звертаючись до суду з клопотаннями про застосування та продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно нього, постійно посилається на те, що для досягнення цілей, визначених ст. 177 КПК України, до підозрюваного ОСОБА_4 має бути застосований запобіжний захід виключно у виді тримання під вартою, оскільки більш м`який запобіжний захід не забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, щоб запобігти спробам вчинити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України. Вказує, що стороною обвинувачення не доведено наявність ризиків, визначених ст.177 КПК України, а їх наявність обґрунтовувалася лише припущеннями сторони обвинувачення, а також не було доведено факт того, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може забезпечити належної поведінки підозрюваного. Зауважив на тому, що сама по собі наявність обґрунтованої підозри та тяжкість інкримінованого йому кримінального не може бути підставою для тримання під вартою. На переконання підозрюваного, застосування до нього запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту зможе забезпечити досягненню цілей та завдань, передбачених ст. 2 КПК України.
Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м.Харкова від 27 червня 2024 року вказані клопотання були об`єднані в одне провадження для спільного розгляду.
Прокурор ОСОБА_2 у судовому засіданні надав суду копію ухвали слідчого судді Київського районного суду м.Харкова від 27 червня 2024 року, на підставі якої продовжений строк досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні на шість місяців до 29 вересня 2024 року. Клопотання слідчого підтримав та просив його задовольнити, посилаючись на наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України. У задоволенні клопотання підозрюваного ОСОБА_4 про зміну застосованого до нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою на більш м`який запобіжний захід просив відмовити, з тих підстав, що пред`явлена ОСОБА_4 підозра є обґрунтованою, підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами, а ризики, які стали підставою для застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, продовжують існувати.
Слідчий ОСОБА_3 у судовому засіданні клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу підтримав та просив його задовольнити. Щодо задоволення клопотання підозрюваного ОСОБА_4 про зміну застосованого до нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою на більш м`який запобіжний захід заперечував.
Підозрюваний ОСОБА_4 у судовому засіданні підтримав подане ним клопотання про зміну запобіжного заходу та заперечував щодо задоволення клопотання слідчого та просив обрати стосовно нього більш м`який запобіжний захід.
Захисник ОСОБА_5 у судовому засіданні, посилаючись на норми КПК України та практику Європейського суду з прав людини, просив задовольнити клопотання підозрюваного про зміну, застосованого стосовно нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою на більш м`який запобіжний захід. Зазначив, що, ознайомившись із клопотанням слідчого про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 , вважає, що до останнього може бути застосований запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою. Заперечував щодо задоволення клопотання слідчого з тих підстав, що ризики, на які сторона обвинувачення посилається у своєму клопотанні, не підтверджені належними та допустимими доказами. Зокрема, акцентував увагу на тому, що ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме - можливість переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, на який посилається сторона обвинувачення, є необґрунтованим та безпідставним, з огляду на те, що ОСОБА_4 було повідомлено про підозру ще 29 березня 2024 року, а з клопотанням про застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою сторона обвинувачення звернулася лише через чотири дні. Звернув увагу на те, що підозрюваний ОСОБА_4 не був затриманий у порядку ст. 208 КПК України та самостійно прибув у судове засідання для розгляду клопотання про обрання стосовно нього запобіжного заходу. Вказане свідчить про те, що ОСОБА_4 не мав на меті переховуватися від органу досудового розслідування та суду, маючи при цьому таку можливість. Окрім того, посилання сторони обвинувачення на існування ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, - незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні взагалі є абсурдним, з тих підстав, що підозрюваний ОСОБА_4 не володіє інформацією про те, які особи визнані свідками у вказаному кримінальному провадженні. Зауважив на тому, що сторона захисту зверталася до слідчого з клопотанням про надання можливості ознайомитися з матеріалами кримінального провадження, однак у задоволенні вказаного клопотання слідчий відмовив. Зауважив на тому, що наявність у підозрюваного непогашених судимостей не може свідчити про те, що підозрюваний може вчинити дії, передбачені п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Звернув увагу на те, що зі змісту клопотання слідчого взагалі не зрозуміло, яку роль виконував ОСОБА_4 у створеній ОСОБА_8 злочинній організації та які протиправні дії, що містять ознаки кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 307 КК України, він вчиняв. З огляду на викладені обставини, просив обрати щодо свого підзахисного більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з триманням, який на його переконання, зможе забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобіганню спробам вчинити дії, передбачені ст. 177 КПК України, з огляду на те, що він перебуває у цивільному шлюбі, має на утриманні п`ять неповнолітніх дітей, а також батьків похилого віку, тобто має міцні соціальні зв`язки, а також постійне місце проживання.
Слідчий суддя, вислухавши думку осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, дослідивши клопотання учасників кримінального провадження та додані до них матеріали, дійшов такого висновку.
29 березня 2024 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України.
Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 02 квітня 2024 року до ОСОБА_4 застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 29 травня 2024 року включно та визначена сума застави у розмірі 80 (вісімдесят) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 242 240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) гривень.
Ухвалою Харківського апеляційного суду від 16 квітня 2024 року скасовано ухвалу Київського районного суду м. Харкова від 02 квітня 2024 року та постановлено нову, якою до ОСОБА_4 застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 29 травня 2024 року включно та визначена сума застави у розмірі 200 (двісті) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605 600 (шістсот п`ять тисяч шістсот) гривень.
16 травня 2024 року постановою першого заступника керівника обласної прокуратури ОСОБА_14 продовжений строк досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні до трьох місяців, а саме - до 29 червня 2024 року.
Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 21 травня 2024 року строк дії застосованого до ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою продовжений до 29 червня 2024 року та визначена сума застави у розмірі 200 (двісті) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605 600 (шістсот п`ять тисяч шістсот) гривень.
Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 27 червня 2024 року продовжений строк досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні до шести місяців, тобто до 29 вересня 2024 року.
Вирішуючи питання про можливість зміни запобіжного заходу, слідчий суддя виходить із таких міркувань.
Відповідно до п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України запобіжний захід є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження.
Згідно з ч. 1 ст. 201 КПК України підозрюваний, обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, а в кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - до Вищого антикорупційного суду, клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу та покладених на нього слідчим суддею, судом, чи про зміну способу їх виконання.
Запобіжний захід може бути змінений, коли це виправдовується обставинами справи, зумовленими виникненням нових обставин після прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу, а також виявленням тих, які існували раніше, але про які не було відомо сторонам на час прийняття рішення про застосування запобіжного заходу. Тож, загальною вимогою щодо змісту клопотання про зміну запобіжного заходу є зазначення в ньому нових обставин, які не були предметом судового розгляду при застосуванні запобіжного заходу у порядку ст. 194 КПК України.
Зі змісту ч. 4 ст. 201 КПК України клопотання про зміну запобіжного заходу розглядається згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.
При цьому відповідно до ч. 3 ст. 26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.
За змістом положень ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення дієвості кримінального провадження, тобто досягнення його завдань та виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам.
Підставою застосування запобіжного заходу, згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України, є наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
При цьому, ризики, які дають достатні підстави суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним, обвинуваченим зазначених дій.
Так, Кримінальний процесуальний кодекс України не вимагає доказів того, що підозрюваний, обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.
Згідно з вимогами положень ч.ч. 1, 2 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.
Положеннями ч. 5 ст. 132 КПК України встановлено, що під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати суду докази обставин, на які вони посилаються.
Зі змісту ст. 194 КПК України вбачається, що запобіжний захід може бути застосований до особи виключно у випадку, якщо доведено обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
З аналізу вищезазначених положень слідує, що для зміни запобіжного заходу за клопотанням сторони захисту, остання повинна довести те, що обставини, наведені у ст. 194 КПК України, та які враховувались судом при застосуванні запобіжного заходу, зникли або ж суттєво зменшилась їх вага.
Натомість, розглянувши клопотання підозрюваного ОСОБА_4 про зміну застосованого до нього запобіжного заходу, слідчий суддя дійшов висновку, що підозрюваним не доведено відсутність обставин, зазначених у ст. 194 КПК України.
З долучених до клопотань матеріалів вбачається, що слідчий суддя, вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу стосовно підозрюваного з урахуванням положень ст. 178 КПК України, дійшов висновку про обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_4 підозри та доведеність стороною обвинувачення існування ризиків, передбачених п.п. 1 та 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. При цьому ризик, передбачений п. 3 ч.1 ст. 177 КПК України стороною обвинувачення у судовому засіданні під час вирішення питання про обрання запобіжного заходу до підозрюваного ОСОБА_4 суд визнав недоведеним.
Зі змісту ухвали слідчого судді від 02 квітня 2024 року, на підставі якої до підозрюваного ОСОБА_4 був застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою, вбачається, що слідчий суддя вивчав особу підозрюваного та можливість застосування стосовно ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою для запобігання вищезазначених ризиків. Однак, враховуючи вагомість наявних в матеріалах справи доказів, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання останнього винуватим у скоєні інкримінованого йому кримінального правопорушення, особу підозрюваного, наявність ризиків передбачених п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя дійшов висновку про необхідність застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Отже, під час ухвалення вищевказаного судового рішення було з`ясовано всі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування до підозрюваного відповідного запобіжного заходу, зокрема наявність обґрунтованості підозри (яка наразі не оскаржується захисником) та існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.
При цьому слідчий суддя відхиляє доводи сторони захисту про необґрунтованість пред`явленої ОСОБА_4 підозри з огляду на те, що слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті. Зокрема, слідчий суддя, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.
Разом з тим слідчий суддя зазначає, що факти, які підтверджують обґрунтовану підозру, не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок. Стандарт доказування «обґрунтована підозра» не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав особи.
Посилання сторони захисту на те, що зі змісту клопотання слідчого про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 не зрозуміло, яку саме роль виконував підозрюваний ОСОБА_15 у організованій ОСОБА_8 злочинній організації та якій дії він вчиняв, слідчий суддя вважає безпідставними.
Так, слідчий суддя у судовому засіданні дослідив зміст пред`явленої ОСОБА_4 підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, з якої вбачається, що ОСОБА_8 створив та очолив організовану групу з метою вчинення протиправних дій щодо незаконного придбання, зберігання та пересилання з метою збуту особливо небезпечного наркотичного засобу канабісу на території Державної установи «Харківський слідчий ізолятор», що розташована за адресою: АДРЕСА_3 . До вказаної злочинної діяльності ОСОБА_8 залучив, зокрема ОСОБА_4 , який фасував посилки, займався придбаннями мобільних телефонів, які використовував як місце схрону наркотичних засобів, повідомляв організатора групи про відправлення посилок, організовував відповідно до відведеної йому ролі передачу невстановленій особі посилки з особливо небезпечним наркотичним засобом для її подальшої передачі в ДУ «Харківській слідчий ізолятор» ОСОБА_8 , виконував вказівки ОСОБА_8 щодо здійснення грошових переказів, які забезпечують злочинну діяльість групи.
Зі змісту повідомленої ОСОБА_4 підозри слідує, що йому інкримінується зокрема те, що 25 липня 2023 року ОСОБА_11 , будучи активним учасником злочинної організованої групи, виконуючи роль кур`єра, отримав вищевказану посилку з наркотичним засобом та того ж дня передав її раніше знайомому ОСОБА_4 . У свою чергу ОСОБА_4 , будучи учасником злочинної організованої групи, та виконуючи роль фасувальника, за допомогою засобів конспірації сховав наркотичний засіб, який отримав від ОСОБА_11 , у так звану «посилку» та виконуючи роль кур`єра, передав її ОСОБА_8 , який утримується в ДУ «Харківський слідчий ізолятор». Після чого ОСОБА_8 почав зберігати вказаний наркотичний засіб на території установи з метою подальшого збуту. Крім того, 12 листопада 2023 року ОСОБА_11 , будучи учасником організованої групи, виконуючи роль кур`єра, отримав вказану посилку з наркотичним засобом, та того ж дня передав її ОСОБА_4 , який, виконуючи роль фасувальника у вказаній злочинній групі, за допомогою засобів конспірації сховав наркотичний засіб у так звану «посилку» та передав її ОСОБА_8 до державної установи «Харківський слідчий ізолятор», який почав її зберігати на території установи з метою подальшого збуту. 09 грудня 2023 року ОСОБА_11 , будучи активним учасником злочинної організованої групи, виконуючи роль кур`єра, отримав вищевказану посилку з наркотичним засобом та того ж дня передав її раніше знайомому ОСОБА_4 . У свою чергу ОСОБА_4 , будучи учасником злочинної організованої групи, та виконуючи роль фасувальника, за допомогою засобів конспірації сховав наркотичний засіб, який отримав від ОСОБА_11 у так звану «посилку» та виконуючи роль кур`єра, передав її ОСОБА_8 , який утримується в ДУ «Харківський слідчий ізолятор». Після чого ОСОБА_8 почав зберігати вказаний наркотичний засіб на території установи з метою подальшого збуту.
З огляду на викладене, слідчий суддя вважає підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, обґрунтованою, докази можливої причетності ОСОБА_4 до вчинення вищезазначеного кримінального правопорушення, досліджені судом у судовому засіданні, достатніми.
Варто додати, що питання наявності обґрунтованої підозри перевірялось слідчим суддею під час постановлення ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою від 02 квітня 2024 року та було предметом перегляду в апеляційному порядку, в результаті якого ухвалу Київського районного суду м. Харкова від 02 квітня 2024 року та постановлено нову, якою до ОСОБА_4 застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 29 травня 2024 року включно та збільшена сума застави до 200 (двісті) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605 600 (шістсот п`ять тисяч шістсот) гривень.
Як на підставу для зміни застосованого до підозрюваного запобіжного заходу захист посилався на те, що заявлені стороною обвинувачення ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, є необґрунтованими та непідтвердженими.
Як вбачається зі змісту ухвал від 02 квітня 2024 року та від 21 травня 2024 року, слідчим суддею встановлено наявність ризиків, передбачених п.п.1, 5 ч.1 ст. 177 КПК України.
Так, слідчий суддя при застосуванні та продовженні строку дії запобіжного заходу встановив, зокрема серед інших, наявність ризику переховування від слідства та суду. Оцінюючи можливість підозрюваного переховуватися від органу досудового розслідування, слідчий суддя визнав такі дії вірогідними.
Слідчий суддя погоджується з ймовірністю існування такого ризику і на даний час, з огляду на таке.
Ризик переховування від правосуддя обумовлюється серед іншого можливістю притягненням до кримінальної відповідальності та пов`язаними із цим можливими негативними для особи наслідками (обмеженнями) і, зокрема, суворістю передбаченого покарання.
ОСОБА_4 інкримінується вчинення особливо тяжкого кримінального правопорушення, за яке законом передбачено покарання у разі визнання його винним у виді позбавленні волі строком від дев`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна. Більш того, у випадку засудження ОСОБА_4 за вчинення вказаного кримінального правопорушення, йому може бути призначене лише покарання, пов`язане із реальним позбавленням волі.
Наведені обставини повідомлення ОСОБА_4 про підозру у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення вже самі по собі можуть бути підставою та мотивом для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду. До того ж ризик переховування від суду та слідства зростає в умовах воєнного стану та війни.
Слідчий суддя зазначає, що тяжкість обвинувачення хоча і не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.
Так, слідчий суддя враховує, що на даний час не всі ділянки державного кордону України контролюються українською владою, а тому, на переконання слідчого судді, ризик переховування ОСОБА_4 від суду наразі якщо не збільшився, то залишився високим.
Отже, ризик переховування, на переконання слідчого судді, є ймовірним.
Поряд з цим, слідчий суддя не бере до уваги твердження сторони захисту про відсутність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме можливість ОСОБА_4 вчинити інше кримінальне правопорушення, з огляду на таке.
Так, на переконання слідчого судді, існування ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України є ймовірним, враховуючи те, що ОСОБА_4 , будучи раніше неодноразово судимим за вчинення, у тому числі злочинів проти власності, звільнившись з місць позбавлення волі, обґрунтовано підозрюється у вчиненні нового умисного особливо тяжкого злочину, що свідчить про підвищений ризик вчинення інших кримінальних правопорушень.
Крім того, слід зазначити, що підозрюваний ОСОБА_4 офіційно не працює, суспільно-корисною працею не займається, не має постійного джерела доходу, що в сукупності також підтверджує наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Варто додати, що ризики, передбачені ч. 1 ст. 1 ст. 177 КПК України, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій. Тобто кримінальний процесуальний закон не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково здійснить відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснення у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.
Відтак, на думку слідчого судді, ризики, передбачені п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України обґрунтовані та підтверджені, а доводи сторони захисту з приводу їх відсутності є неспроможними.
Одночасно з тим слідчий суддя погоджується з попередніми висновками суду щодо необґрунтованості та недоведеності існування ризику того, що ОСОБА_4 може впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, оскільки доказів того, що у вказаному кримінальному провадженні були допитані свідки, матеріали долучені до клопотання не містять.
При вирішенні питання про наявність/відсутність підстав для зміни застосованого до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу, а також вирішуючи питання щодо доцільності продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_4 , слідчий суддя враховує особу підозрюваного ОСОБА_4 , який розлучений, має постійне місце реєстрації, однак у Харківській області, при цьому до затримання фактично мешкав за адресою: АДРЕСА_2 , офіційно не працевлаштований, постійного джерела доходу та будь-яких зв`язків з державою не має, раніше неодноразово судимий, однак наразі підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до особливо тяжкого злочину, за який передбачене покарання у разі визнання його винним у виді позбавленні волі строком від дев`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна, та наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
На переконання слідчого судді, такі обставини не є підставою для застосування до підозрюваного ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу, у тому числі цілодобового домашнього арешту, який, на думку слідчого судді, не здатен буде у повній мірі забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та запобігти встановленим ризикам.
При цьому слідчий суддя погоджується з доводами сторони обвинувачення щодо продовження існування ризиків, передбачених п.п. 1 та 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
З огляду на викладене, оцінивши в сукупності всі обставини, а саме - суспільну небезпечність кримінального правопорушення, яке інкримінується підозрюваному, тяжкість покарання, яке йому загрожує у разі визнання його винуватим, його вік та репутацію, міцність соціальних зв`язків, слідчий суддя вважає, що ризики, передбачені п. 1 та 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які стали підставою для застосування запобіжного заходу, продовжують існувати, а отже запобіжний захід у виді тримання під вартою на даній стадії процесу в повній мірі відповідає меті його застосування - забезпеченню виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобіганню спробам вчинити дії, передбачені ст. 177 КПК України. Застосування більш м`яких запобіжних заходів до підозрюваного на цій стадії досудового розслідування є недостатнім, щоб забезпечити виконання ним процесуальних обов`язків.
З вказаних підстав слідчий суддя приходить до висновку про необхідність продовження строку тримання під вартою ОСОБА_4 у межах строку досудового розслідування, тобто до 25 серпня 2024 року включно.
Даних щодо неможливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою за станом здоров`я слідчому судді не надано.
Доводи сторони захисту щодо доцільності обрання більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою не спростовують вищевказаних висновків суду. Крім того, стороною захисту не надано суду жодних доказів на підтвердження того, що на утриманні ОСОБА_4 перебувають п`ятеро неповнолітніх дітей та батьки похилого віку.
Відповідно до вимог ст. 182 КПК України суд вважає також продовженим визначений колегією суддів Харківського апеляційного суду підозрюваному ОСОБА_4 суму застави у розмірі 200 (двісті) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605 600 (шістсот п`ять тисяч шістсот) гривень, та вважає її достатньою для забезпечення виконання підозрюваною обов`язків, передбачених КПК України.
Всі інші питання фактичні обставини кримінального провадження, питання винності чи не винності в скоєні кримінального правопорушення, а також питання відносності та допустимості доказів вирішуються під час іншої стадії кримінального процесу судового провадження під час розгляду справи по суті в суді першої інстанції. Встановлення того, вчинила чи не вчинила особа кримінальне правопорушення, є завданням подальшого провадження, сприяти якому й покликаний запобіжний захід, що обирається.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 197 КПК України,
Продовжити строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, застосованого щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у Державній установі "Харківський слідчий ізолятор" у межах строку досудового розслідування до 25 серпня 2024 року включно.
Визначити ОСОБА_4 суму застави у розмірі 200 (двісті) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605 600 (шістсот п`ять тисяч шістсот) гривень, яку можливо внести на відповідний депозитний рахунок Територіального управління державної судової адміністрації України в Харківській області.
Підозрюваний, обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент протягом строку дії відповідного запобіжного заходу внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
При внесенні визначеної суми застави ОСОБА_4 з-під варти - звільнити.
У разі внесення застави на підставі ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:
1) прибувати до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою;
2) не відлучатися із населеного пункту, який буде встановлено та в якому він проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;
3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;
4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти)для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну.
Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному у цій ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення застави має бути наданий уповноваженій службовій особі.
Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, яка не може тривати більше одного робочого дня, уповноважена службова особа негайно має здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_4 з-під варти та повідомити письмово прокуратуру і слідчого суддю Київського районного суду м. Харкова.
З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави ОСОБА_4 вважається таким, щодо якого застосований запобіжний захід у виді застави.
Роз`яснити ОСОБА_4 , та заставодавцю, що у разі невиконання покладених на підозрюваного, обвинуваченого обов`язків, застава буде звернена в дохід держави та зарахована до спеціального фонду Державного бюджету України, а до підозрюваного, обвинуваченого може бути застосований інший запобіжний захід.
Строк дії ухвали встановити до 25 серпня 2024 року включно.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а ОСОБА_4 - у той же строк, але з моменту вручення йому ухвали суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Повний текст ухвали складений 28 червня 2024 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1