Провадження №1-кп/748/177/24
Єдиний унікальний № 748/1390/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2024 року м. Чернігів

Чернігівський районний суд Чернігівської області

в складі : головуючого - судді ОСОБА_1

секретар ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань 04.03.2024 року за №0000751, за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Черниш, Чернігівського району, Чернігівської області, громадянина України, неодруженого, освіта неповна загальна середня, не працюючого, раніше не судимого, в силу ст.89 КК України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187 КК України,

з участю прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ :

03.03.2024 близько 12 год. 00 хв. ОСОБА_3 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, усвідомлюючи, що згідно указу Президента України №64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 №2102-ІХ на всій території України введено воєнний стан, який в подальшому неодноразово продовжено, знаходячись на території домогосподарства, що за адресою: АДРЕСА_2 , підійшов до автомобіля марки ВАЗ 2109 д.н.з. НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_5 , в якому вона перебувала, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на вчинення нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаного із застосуванням насильства небезпечного для життя і здоров`я особи, що зазнала такого нападу, вчинив напад на потерпілу ОСОБА_5 , приставивши принесений із собою ніж, до її шиї, тим самим створив реальні умови потерпілій ОСОБА_5 побоюватися здійснення таких погроз та усвідомити, що незаконні дії ОСОБА_3 щодо погрози застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я на її адресу є конкретними та реальними і можуть заподіяти їй тілесні ушкодження або смерть. Після чого, правою рукою тримаючи ніж біля шиї ОСОБА_5 , ОСОБА_3 лівою рукою стягнув з безіменного пальця правої руки останньої золоте кільце 585 проби, вагою 3,81 грами, вартістю 5425 грн. 63 коп., чим спричинив матеріальну шкоду ОСОБА_5 на вказану суму.

Обвинувачений в судовому засіданні вину у вчиненні злочину не визнав, та зазначив, що він, через соціальну мережу «Фейсбук» познайомився з потерпілою ОСОБА_5 , і десь 15.12.2023 вона приїхала у місто Чернігів, аби спільно проживати. Він зустрів ОСОБА_7 на вокзалі, після чого вона відразу дала йому гроші, аби скупитись у АТБ-маркеті. Далі вони викликали таксі та по дорозі заїхали у Вену, де він, з платіжної картки ОСОБА_5 , придбав плазмовий телевізор та мобільний телефон «Redmi». ОСОБА_7 була його цивільною дружиною і ці речі він купував у спільне користування для родини, ОСОБА_7 сама дала йому свою картку на повідомила персональний пін-код. Будучи вже у нього вдома, ОСОБА_5 розкладала свої речі у шафу і він побачив у пакеті печатку її колишнього чоловіка та попросив її поносити. ОСОБА_7 дала йому каблучку поносити, після чого він надів кільце на палець та носив. Кільце було йому трохи замале, і бувало, що палець опухав, то він його знімав та клав на стіл. Він кожного тижня, починаючи з грудня по березень місяць, їздив у місто Чернігів і по списку, який складала ОСОБА_7 , купував ліки та продукти харчування. Вони вели спільний бюджет і потерпіла постійно давала йому свою пластикову картку повідомляючи персональний пін-код, з якої він знімав кошти, по 2 чи 3 тисячі гривень у банкоматі біля Сільпо по вул. Одинцова. Оскільки ОСОБА_5 було тяжко пересуватись, то вони спільно через ОLХ купили автомобіль «дев`ятку», за який ОСОБА_7 перерахувала 34 тисячі гривень. Автомобіль зареєстрували на ОСОБА_8 . бо він мав борги. Згодом зателефонував колишній чоловік ОСОБА_5 та повідомив, що він її зняв з реєстрації, після чого обвинувачений повіз ОСОБА_7 у ОСОБА_9 та зареєстрував за своїм місцем проживання. 2 березня, в суботу, він як завжди поїхав у Чернігів, зняв з картки ОСОБА_7 чотири тисячі гривень, купив все по списку: запчастини на автомобіль, два квитки на електропотяг до міста Києва та пляшку горілки. Додому він повернувся по обіді та з ОСОБА_10 випив горілки, а вранці ОСОБА_7 відправила його в магазин за чверткою. 03.03.2024 вранці, він випив 100 гр горілки, а згодом йому стало зле і він попросив у ОСОБА_5 грошей, але вона йому відмовила, на що він їй повідомив, що поїде здасть кільце, яке вона йому подарувала та заодно купить ключі в машину. Потерпіла сказала йому, що він може їхати як хоче. Він поїхав та здав кільце в ломбард, за яке отримав 4,5 тисячі гривень. За отримані гроші він купив ключі у автомобіль, навушники, продукти харчування, та ще дві з половиною тисячі у нього забрали працівники поліції при затриманні. Коли він повернувся додому, то ОСОБА_7 сиділа на лавочці, він її забрав додому та повідомив, що кільце здав, але згодом його забере. Після цього він пішов у хату, але де в ніч з третього на четверте березня ночувала ОСОБА_5 сказати не може. Обвинувачений думав згодом кільце викупити у ломбарді, за гроші, які потерпіла мала отримати за паї. Дану печатку він постійно носив на пальці, знімав лише декілька разів, і 02.03.2024 у місто він їздив з цим кільцем. У нього не було сенсу забирати у потерпілої кільце силою, бо вона постійно давала йому гроші. 03.03.2024 він каблучки у ОСОБА_5 з руки силою не знімав і ножем не погрожував, навіщо йому було це робити, адже він міг так здати і новий телефон, який вона йому подарувала, або ж взяти картку яка лежала на столі. Обвинувачений вважав, що якщо ОСОБА_7 була його дружиною і дала йому носити печатку, то виходить, що вона йому її подарувала. У обвинуваченого не було необхідності знімати кільце у потерпілої, навіщо йому за кільце сідати у тюрму, адже він пожалів і прихистив потерпілу. Чому потерпіла свідчить, що він їй погрожував сказати не може, можливо її хтось налякав, можливо поліція їй порадила дати такі свідчення, бо її колишній чоловік бив і знущався з ОСОБА_7 , а тому вона думала, що обвинуваченого потримають у СІЗО і випустять. Він телефонував їй з СІЗО і потерпіла сказала, що забере заяву.

Незважаючи на заперечення обвинуваченого щодо вчинення кримінального правопорушення, обставини вчинення ОСОБА_3 інкримінованого йому кримінального правопорушення та його винність у вчиненні даного злочину підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами.

Потерпіла ОСОБА_5 у судовому засіданні дала показання, що вона з обвинувачений познайомилась через мережу Інтернет, та в процесі спілкування вона повідомила його, що є інвалідом, пересувається з паличками, немає де жити, шукає чоловіка для спільного проживання і ОСОБА_3 запросив приїхати до нього. Вона приїхала з Львівської області, ОСОБА_3 зустрів її на залізничному вокзалі і десь з середини грудня 2023 року вони разом співмешкали у будинку обвинуваченого. У тверезому стані ОСОБА_3 був нормальною людиною, але з трьох місяців спільного життя вона пам`ятає його тверезим лише пару тижнів. Коли обвинувачений був у стані алкогольного сп`яніння то він її ображав, обзивав бомжихою та калікою, говорив, що вона нікому не потрібна. На початку ОСОБА_3 не був таким агресивним, а з часом його агресія почала проявлятись все більше, особливо після того, як вона почала виходити на вулицю та спілкуватись з сусідами. Обвинувачений не хотів аби потерпіла спілкувалась з сусідами, бо за два дні до подій сусід їй розповів, що ОСОБА_3 залазив до нього у будинок та застерігав подумати що вона робить і куди приїхала. За ці три місяці спільного проживання вона розглядала варіант аби покинути обвинуваченого, а тому і продала свої паї та купила собі кімнату у місті. За час їх спільного проживання потерпіла придбала бензопилу, телевізор, телефон, автомобіль, але ці речі вона купувала для спільного користування, вона нічого ОСОБА_3 не дарувала. За час їх спільного проживання вони все купували лише за її кошти, грошей у нього не було. У потерпілої було два кільця: одне - обручка яка і зараз є на пальці, а інше - жіноча печатка, яку їй подарував колишній чоловік. Вона давала ОСОБА_3 свою печатку, бо він просив поносити кільце, похизуватись по селу нібито вона йому його подарувала, але кільце вона йому не дарувала, а просто давала у користування, поносити. 03 березня 2024 року обвинувачений попросив у неї гроші на «чекушку», але потерпіла дала йому банківську карту і ОСОБА_3 повернувся з магазину з пляшкою горілки, яку випив та ліг спати. Цього дня, вранці ОСОБА_3 віддав їй печатку, сказавши, що у нього опух палець на руці. Він вже не вперше так повертав кільце кажучи, що не може його носити, бо опухав палець. Після дванадцятої години, ближче до 13 вона вийшла з будинку та сіла у автомобіль ВАЗ, що стояв у дворі, оскільки вже знала, що коли обвинувачений просинався з похмілля то робився неадекватним, і вона весь час виходила на вулицю. Того дня таке було не вперше. В автомобілі вона просто сиділа, бо далеко йти вона не взмозі через фізичний стан, а коли ОСОБА_3 вийшов з будинку і вона побачила його неадекватний стан, агресивність і злість у погляді, то потерпіла сильно хлопнула дверцятами і вони самі замкнулись. Обвинувачений підійшов до автомобіля і два чи три рази вдарив по дверцятах, наказуючи їй відкрити двері і вийти до нього, і вона зі страху сама відчинила двері. Коли ОСОБА_3 стукав у дверцята, то він не говорив, що заріже потерпілу. Відкривши двері автомобіля вона побачила у правій руці обвинуваченого ножик, який він приніс з собою. Це був розкладний ніж, яким вони користувались у господарстві, різали хліб. ОСОБА_3 побачив у неї на пальці печатку і почав вимагати її повернути, а ножик приставив до грудей в ділянці серця, лезом ножа притиснутим до куртки. Обвинувачений її не різав і не колов, але в цей момент вона боялась за своє життя і маючи страх потерпіла простягла йому праву руку, де у неї на безіменному пальці було кільце, ОСОБА_3 його стягнув і пішов до будинку. Свідків даних обставин не було. Того дня з проханням про допомогу потерпіла нікому не дзвонила. Десь через годину обвинувачений вийшов вдягнений у чистий одяг і сказав, що йому потрібно їхати у місто. Коли вони вийшли на вулицю, то їх бачила продавщиця з магазину і вже увечері вона їй розповіла, що нібито ОСОБА_3 їй повідомив, що потерпіла послала його у місто за продуктами. Хоча грошей у обвинуваченого і не було, але він поїхав. Згодом обвинувачений зателефонував потерпілій і запитав, що їй купити, але вона сказала, що нічого не потрібно, та почала питати, де він взяв гроші і чи не продав каблучку, на що ОСОБА_3 відповів, що кільце знаходиться вдома, просто товариш взяв його на роботу. Через деякий час обвинувачений повернувся з ОСОБА_11 на таксі випивший, дав їй 50 грн. і привіз пакет з продуктами, але коли потерпіла побачила в пакеті пляшку горілки то до будинку зайти побоялась. Того дня вона ночувала у продавщиці з магазину, яка проживала неподалік, але потерпіла не спала, бо ОСОБА_3 кожної години їй телефонував, і вона хвилювалась аби він не прийшов. На ранок потерпіла побачила ОСОБА_3 знову на підпитку, а тому побоялась зайти до будинку, вона була згодна їхати у місто знімати житло, але боялась зайти аби забрати свої речі і тому сиділа на вулиці на лавочці, а потім ОСОБА_7 , у якої вона ночувала порадила звернутись до поліції. Так у поліцію потерпіла звернулась не у той день, коли обвинувачений забрав кільце, а на наступний день. Автомобіль ВАЗ належить потерпілій, вона купувала його за власні кошти. Обвинувачений неодноразово телефонував їй із СІЗО з різних номерів телефонів і просив аби вона забрала заяву. Потерпіла знає яке покарання загрожує ОСОБА_3 , що санкція статті від 8 до 15 років, але вона його пробачила і вважає що йому можливо призначити покарання не пов`язане з позбавленням волі, за умови, що він залишить її у спокої. На її погляд дані обставини стались на побутовому підґрунті, у зв`язку з перебуванням обвинуваченого у стані алкогольного сп`яніння.

Свідок обвинувачення ОСОБА_12 під час судового засідання показала, що їй відомо, що ОСОБА_5 зійшлася з ОСОБА_3 , вони приходили до свідка у магазин, але як вони проживали у сім`ї вона не бачила. У березні місяці, близько сьомої години вечора, вона привезла товар у магазин, та побачила на лавочці потерпілу. Оскільки на вулиці було холодно і йшов сніг, то свідок приютила ОСОБА_7 до магазину, напоїла чаєм і потерпіла їй розповіла, що ОСОБА_3 її вигнав з будинку, побив, забрав її каблучку, та не пускає додому. ОСОБА_5 ночувала у неї у будинку поряд з магазином та розповідала, що обвинувачений забирав у неї гроші, аби випити, але як саме він забирав свідок не бачила. Тілесних ушкоджень у потерпілої, на кшталт синців чи крові свідок не бачила. Про те, що ОСОБА_3 забрав у ОСОБА_7 каблучку, свідку відомо зі слів потерпілої, вона особисто цього не бачила, а вже згодом у селі вона чула, що ОСОБА_13 ту каблучку кудись відвіз та здав. Коли ОСОБА_7 з ОСОБА_13 приходили до магазину то свідок бачила цю каблучку у потерпілої на пальці, у обвинуваченого кільця вона ніколи не бачила. ОСОБА_7 говорила, що то була її особиста каблучка. Свідок чула по селу, що потерпіла купувала у спільне користування бензопилу, телефон та інші цінні речі, яких до того у ОСОБА_3 не було.

Допитаний під час судового засідання свідок ОСОБА_14 суду показав, що ОСОБА_3 знає як односельця, характеризує його погано, бо він багато пив і нікого не слухав. З ким обвинувачений проживав останнім часом він не знає. З приводу обставин кримінального правопорушення свідку нічого невідомо, бо на той час він знаходився у лікарні.

Свідок захисту ОСОБА_15 під час судового засідання показала, що їй відомо, що ОСОБА_3 проживав з ОСОБА_5 , вони разом приходили до магазину, купували продукти, ОСОБА_7 давала йому платіжну картку і гроші. Десь за тиждень до затримання ОСОБА_3 приходив до неї та показував каблучку. На запитання свідка, де він взяв каблучку, ОСОБА_13 казав, що ту каблучку йому дала ОСОБА_7 , бо у неї їх три. Чи то було чоловіче чи жіноче кільце вона не знає, була печатка. Вона не один раз бачила у ОСОБА_3 каблучку, він ходив по селу, хизувався нею і люди бачили. ОСОБА_13 говорив, що ОСОБА_7 дала йому кільце, але чи назовсім чи поносить вона не знає, але вважає, що якщо дала, то виходить подарувала. Про те, що ОСОБА_13 бив потерпілу, вона не чула.

Як видно з заяви, 04.03.2024 ОСОБА_5 , звернулась до Чернігівського РУП ГУНП в Чернігівській області з проханням притягнути до кримінальної відповідальності ОСОБА_3 , який 03.03.2024 близько 12.30 год, завдаючи фізичного болю та погрожуючи ножем силою заволодів золотою печаткою, яку в подальшому здав у ломбард.

З витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань вбачається, що кримінальне провадження №0000751 за ч.4 ст.187 КК України було зареєстроване 04.03.2024 о 17.40 год за заявою ОСОБА_5 .

Згідно з протоколом огляду місця події від 04.03.2024, санкціонованого ухвалою слідчого судді Деснянського районного суду міста Чернігова від 08.03.2024, було оглянуто будинок за адресою: АДРЕСА_2 , у якому фактично проживали ОСОБА_3 та потерпіла ОСОБА_5 , та у кімнаті №1 на куті печі, над грубою виявлено складний ніж, який під час огляду вилучено.

Відповідно до листа Повного товариства «Ломбард 24» ТОВ «Афінаж ЛТД» і компанія», в період з 17.00 год. 03.03.2024 по 04.03.2024 товариством було укладено договір фінансового кредитування з ОСОБА_3 , на предмет застави каблучку: золото 585, 3,81 г. Станом на 05.03.2024 на предмет застави звернено стягнення (інкасовано) відповідно до умов договору надання фінансового кредиту та реалізовано кінцевому споживачеві без збереження контактних даних останнього.

Згідно з протоколом огляду документу від 08.03.2024 року в кабінеті слідчого Чернігівського РУП ГУНП в Чернігівській області було відтворено відеофайл «ВП 15 03.03.24 (17.28) ОСОБА_16 каблучка» з оптичного диску, отриманого від ПТ «Ломбард24» ТОВ «Афінаж ЛТД» і Компанія» на підставі постанови слідчого. На відеофайлі з камер відео спостереження охоплено приміщення ломбарду по АДРЕСА_3 , та о 17.12 год 03.03.2024 в поле зору камери потрапляє ОСОБА_3 , який передає працівнику ломбарду каблучку, а потім показує свій паспорт. Працівник ломбарду передає ОСОБА_3 на підпис роздрукований договір та грошові кошти у сумі 4500 грн, купюрами номіналом по 500 грн, і після цього обвинувачений іде.

Під час слідчого експерименту за участю потерпілої ОСОБА_5 , остання розповіла та в подальшому на місці показала, як саме відбувалась погроза, коли вона близько 13 години 03.03.2024 року сиділа в зачиненому автомобілі «ВАЗ 2109», який знаходився у дворі домогосподарства за адресою: АДРЕСА_2 . В цей час з будинку вийшов ОСОБА_3 і почав стукати в скло дверей та вимагати аби вона дала гроші на горілку, а також погрожував фізичним насиллям, якщо вона не відчинить дверей. В подальшому потерпіла сама відчинила двері, а ОСОБА_3 тримаючи ніж у праві руці, приставив його гострим лезом до грудей в область серця і притиснувши його, лівою рукою зняв з правої руки потерпілої кільце та побіг з ним до хати. В автомобілі ОСОБА_5 перебувала, бо ОСОБА_3 з самого ранку був у стані алкогольного сп`яніння, і вона боялась його неадекватної, агресивної поведінки.

Захисник вважає, що протокол проведення слідчого експерименту та його відеозапис необхідно визнати недопустимими доказами, оскільки фактично відбувався повторний допит потерпілої, а не слідчий експеримент, і на відеозаписі не зафіксовано роз`яснення прав та обов`язків потерпілій та попередження її про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих показань. Проте, на дослідженому в судовому засіданні відеозапису та у протоколі цієї слідчої дії, зафіксовано, що потерпіла на місці вчинення злочину показала як вона сиділа в автомобілі, де стояв, як погрожував та як знімав каблучку обвинувачений. Тобто дана слідча дія дійсно була слідчим експериментом та не носила характеру допиту. Також, в протоколі слідчого експерименту міститься підпис потерпілої, що їй були роз`яснені права та обов`язки і попереджено про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих показань.

Згідно з висновком експерта №235/24-24 від 05.03.2024 ринкова вартість одного граму золота 585 проби, як лому станом на 03.03.2024 року складає 1424,05 грн без врахування ПДВ.

Захисник посилався на те, що показання потерпілої не підтверджені іншими доказами, а тому вина обвинуваченого не є доведеною, оскільки потерпіла могла його обмовити.

Однак, підстав та мотивів для обмови обвинуваченого у потерпілої не було, про вчинений щодо неї злочин заявила лише наступного дня, здавати кільце у ломбард вона обвинуваченого не просила. Показання потерпілої є послідовними та не змінювалися під час досудового розслідування та судового розгляду. Потерпіла просила не позбавляти обвинуваченого волі та взагалі не бажала його засудження.

Її показання узгоджуються з іншими доказами. Свідок ОСОБА_12 підтвердила, що в ніч з 3 на 4 березня потерпіла ночувала в її будинку, бо побоювалася йти додому до обвинуваченого та розповіла, що той забрав її каблучку. При огляді місця події в будинку обвинуваченого був вилучений ніж, яким він погрожував потерпілій. Золоте кільце в ломбард здав сам обвинувачений, що ним і не заперечується, а також підтверджується відеозаписом з камер спостереження ломбарду.

Отже, у суду відсутні підстави вважати показання потерпілої недостовірними або недопустимими.

Заслухавши обвинуваченого, потерпілу, свідків, дослідивши докази у провадженні, суд вважає доведеною винність ОСОБА_3 у нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаним з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчиненому в умовах воєнного стану, а його дії кваліфікуються за ч.4 ст.187 КК України.

Вирішуючи питання про вид та розмір покарання суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого злочину, обставини, що обтяжують покарання, відомості про особу винного.

Обставини, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 відсутні.

Обставинами, що обтяжує покарання ОСОБА_3 є вчинення кримінального правопорушення щодо особи з інвалідністю, вчинення кримінального правопорушення особою, яка перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_3 раніше судимий, неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності, за місцем проживання характеризується незадовільно, зловживає спиртними напоями, на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, в той же час, згідно виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №175 від 04.03.2024 йому був встановлений діагноз: психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю, гостра інтоксикація неускладнена.

Враховуючи викладене, суд вважає достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень призначити йому покарання у виді позбавлення волі з конфіскацією майна, крім житла, у межах санкції ч.4 ст.187 КК України.

Процесуальні витрати у провадженні у розмірі 757,28 грн. необхідно стягнути з обвинуваченого на користь держави.

Речові докази: складний ніж з рукояткою чорного кольору, який зберігається в камері речових доказів ЧРУП ГУНП в Чернігівській області слід знищити.

Документи у провадженні: оптичний носій (диск) із записом з камер спостереження, які знаходяться у приміщенні ломбарду, за адресою: АДРЕСА_3 , залишити зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Грошові кошти 5 купюр по 500 грн., серії АР7166267, ЄИ3464251, ГБ4364921, ГБ6957679, ЕД8613039, вилучені у ОСОБА_3 під час затримання та поміщені на депозитний рахунок УФЗБО ГУНП в Чернігівській області, необхідно повернути потерпілій в рахунок відшкодування завданої шкоди.

Арешт накладений на грошові кошти в кількості 5 купюр номіналом по 500 грн, серії АР7166267, ЄИ3464251, ГБ4364921, ГБ6957679, ЕД8613039, ухвалою слідчого судді Деснянського районного суду міста Чернігова від 11.03.2024 року, слід скасувати.

Запобіжний захід обвинуваченому до набрання вироком законної сили необхідно залишити у виді тримання під вартою.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 слід рахувати з часу його затримання з 04.03.2024.

Керуючись ст.ст. 370, 371, 373, 374 КПК України,

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.187 КК України, призначивши йому покарання за цей злочин у виді позбавлення волі на строк 8 (вісім) років із конфіскацією належного йому майна, крім житла.

Запобіжний захід обвинуваченому до набрання вироком законної сили залишити у виді тримання під вартою.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 слід рахувати з часу його затримання з 04.03.2024.

Процесуальні витрати у провадженні на суму 757,28 грн стягнути з обвинуваченого на користь держави.

Речові докази: складний ніж з рукояткою чорного кольору, який зберігається в камері речових доказів ЧРУП ГУНП в Чернігівській області знищити.

Документи: оптичний носій (диск) із записом з камер спостереження, які знаходяться у приміщенні ломбарду, за адресою: АДРЕСА_3 - зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Грошові кошти 5 купюр по 500 грн., серії АР7166267, ЄИ3464251, ГБ4364921, ГБ6957679, ЕД8613039, вилучені у ОСОБА_3 під час затримання та поміщені на депозитний рахунок УФЗБО ГУНП в Чернігівській області - повернути потерпілій в рахунок відшкодування завданої шкоди.

Арешт накладений на грошові кошти в кількості 5 купюр номіналом по 500 грн, серії АР7166267, ЄИ3464251, ГБ4364921, ГБ6957679, ЕД8613039, ухвалою слідчого судді Деснянського районного суду міста Чернігова від 11.03.2024 року - скасувати.

На вирок може бути подана апеляція до Чернігівського апеляційного суду через Чернігівський районний суд протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, захиснику, потерпілій та прокурору.

Суддя ОСОБА_1