ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 607/1998/24Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/817/43/24 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - бездіяльність слідчого
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 лютого 2024 р. Колегія суддів Тернопільського апеляційного суду в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5

за участю:

скаржника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Тернопільського апеляційного суду матеріали провадження №11-сс/817/43/24 за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 29 січня 2024 року, якою відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність слідчого, яка полягає в невнесенні відомостей в ЄРДР, після отримання заяви про вчинення кримінальне правопорушення, - ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 29 січня 2024 року відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність органу досудового розслідування, яка полягає в невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення в ЄРДР.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою зобов`язати уповноважену особу (слідчого) Четвертого слідчого відділу (із дислокацією у м. Тернополі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого в місті Львові невідкладно, але не пізніше 24 годин після отримання органом досудового розслідування копії ухвали слідчого судді, внести відомості про вчинене кримінальне правопорушення ОСОБА_7 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за його заявою від 13.12.2023 року та розпочати досудове розслідування.

Вважає, що ухвала слідчого судді є незаконною, необґрунтованою, невмотивованою у звязку з тим, що під час судового розгляду залишились не дослідженими факти, з`ясування яких може мати істотне значення для ухвалення законного та справедливого судового рішення, зокрема, вважає що слідчий суддя не надав оцінки обставинам вчинення ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 365, 366 КК України.

Вказує на те, що допитаний в якості свідка ОСОБА_7 підтвердив показання ОСОБА_8 та не пересвідчившись у їх правдивості, зазначив, що громадянин ОСОБА_6 йому відомий як особа, яка неодноразово притягувалась до кримінальної відповідальності за тяжкі злочини проти особи, в тому числі за позбавлення ним волі інших громадян, з огляду на що вважає що в діях ОСОБА_6 наявний склад злочину, передбачений ст. 384 КК України.

Зазначає, що надання ОСОБА_7 неправдивих свідчень органу досудового розслідування стало наслідком внесення до офіційних документів протоколу допиту свідка, постанови від 03.10.2023 року завідомо неправдивих відомостей, що вказує на вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ст. 366 КК України.

Також вважає що в діях ОСОБА_7 наявний склад злочину, передбачений ст. 365 КК України у звязку з тим, що він, використовуючи службові повноваження в інтересах третьої особи ОСОБА_9 , не пересвідчився у достовірності наданої ОСОБА_8 інформації, та діючи всупереч нормам закону та посадової інструкції здійснив неправдиве повідомлення на лінію 102.

Наголошує на тому, що стосовно нього не винесено жодного обвинувального вироку, він є раніше несудимою особою, а відтак вважає, що показання ОСОБА_7 є завідомо неправдивими та такими, що ображають його честь та гідність.

Заслухавши суддю-доповідача, скаржника ОСОБА_6 , який підтримав подану апеляцію з викладених у ній мотивів, вивчивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до наступних міркувань.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення, дії чи бездіяльність прокурора, які полягають у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Отже, предметом судового контролю слідчого судді може бути лише бездіяльність слідчого чи прокурора щодо невнесення відомостей до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, тобто така заява, як передумова для початку досудового розслідування в кримінальному провадженні має містити достатні дані про наявність в описаній заявником події ознак кримінально-караного діяння.

Відповідно до ч. 1 ст. 214 КПК України прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування.

Відповідно до ч. 5 п. 4 ст. 214 КПК України до Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела. До ЄРДР також вносяться відомості про попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність.

Системний аналіз положень кримінального процесуального закону дає підстави для висновку, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять відомості про кримінальне правопорушення. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до ЄРДР.

Відповідно до висновку, що викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 818/1526/18, у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Як вбачається з матеріалів провадження, 13.12.2023 ОСОБА_6 звернувся до Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області із заявою про вчинення злочину, а саме повідомив про те, що ОСОБА_7 діючи з прямим умислом, усвідомлюючи неправдивість своїх показань, надав органу досудового розслідування завідомо неправдиві показання стосовно нього особисто, зазначивши він знає його як особу, яка неодноразово притягалася до кримінальної відповідальності за тяжкі злочини, в тому числі мали місце випадки позбавлення ним волі інших громадян. Водночас, зазначає, що вказані показання не відповідають дійсності, оскільки будь-яких обвинувальних вироків суду щодо нього немає, та такі показання порочать його честь та гідність.

З листа Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області від 18.12.2023 вбачається, що вказану заяву направлено до ДБР в м. Львів.

Територіальне управління Державного бюро розслідувань розташованого в місті Львові листом від 12.01.2024 №12-41-1228 повідомило ОСОБА_6 про відсутність підстав для внесення відомостей до ЄРДР, оскільки із заяви не вбачається жодних об`єктивних даних про вчинення протиправних діянь.

З чим ОСОБА_6 не погодився та оскаржив до слідчого судді бездіяльність службових осіб ДБР.

Відмовляючи у задоволенні заяви ОСОБА_6 слідчий суддя виходив з того, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення, при цьому зазначив, що заява скаржника не містить конкретних відомостей, які могли б об`єктивно свідчити про ймовірність вчинення ОСОБА_10 кримінальних правопорушень, передбачених ст. 365, 366, 384 КК України, з цим висновком погоджується і колегія суддів.

Також слідчий суддя вірно врахував, що показання ОСОБА_10 , які скаржник вважає завідомо неправдивими не містить конкретних фактів, які підлягають встановленню у кримінальному провадженню, є загальними, та висвітлюють суб`єктивне сприйняття свідком наявної в нього інформації про скаржника та не підтверджують наявність у нього прямого умислу на обмову скаржника.

Інших відомостей, які б свідчили про наявність в діях ОСОБА_10 ознак кримінальних правопорушень, передбачених ст. 365, 366, 384 КК України, заява не містить.

За таких обставин, слідчий суддя прийшов до вірного висновку про відсутність підстав для внесення в Єдиний реєстр досудових розслідувань обставин, викладених в заяві ОСОБА_6 .

При цьому, колегія суддів враховує що обов`язок зареєструвати заяву не є обов`язком зареєструвати відомості з цієї заяви в Єдиному реєстрі досудових розслідувань та законодавцем чітко розмежовано поняття внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР у відповідності до положень ч. 1 ст. 214 КПК України та прийняття і реєстрації відповідних заяв, про що йдеться у ч. 4 ст. 214 КПК України.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів не вбачає підстав для скасування ухвали слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 29 січня 2024 року та задоволення апеляційної скарги ОСОБА_6 .

Керуючись ст.ст. 303, 404, 405, 407, 422 КПК України КПК України, колегія суддів,-

Постановила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 29 січня 2024 року про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність слідчого, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР без змін.

Ухвала є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді