Справа № 180/634/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2024 р.

Слідчий суддя Марганецького міського суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , з секретарем судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання заступника начальника-начальника СВ відділення поліції № 1 Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, подане в рамках кримінального провадження, що внесене 22.03.2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000146 за правовою кваліфікацією ч.1 ст.115 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

Заступник начальника-начальник СВ відділення поліції № 1 Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 за погодженням із прокурором Криворізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді Марганецького міського суду Дніпропетровської області з клопотанням про накладення арешту на тимчасово вилучене майно.

Начальник СВ ВП вказує, що 22.03.2024 року близько 19:00 години ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (військовослужбовець рядовий ЗСУ ВЧ- НОМЕР_1 ), приїхав за місцем мешкання свого племінника ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_1 , де між ними виник конфлікт, під час якого ОСОБА_5 наніс один удар ножем в серце ОСОБА_6 , від якого останній помер на місці.

За даним фактом 22.03.2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості за № 0000146 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.

22.03.2024 року під час затримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі ч.3 ст.208 КПК України, здійснено обшук затриманої особи, виявлено та вилучено:

- куртку, кофту та штани військового зразку, які були упаковані до паперової коробки, опечатані за допомогою бірки, клею та скотчу, з підписами понятих та слідчого;

- мобільний телефон Xiaomi моделі НОМЕР_2 , IMEI: НОМЕР_3 , IMEI: НОМЕР_4 з сім карткою з абонентським номером НОМЕР_5 ; мобільний телефон з сім карткою було упаковано до сейф пакету KIV3110745 з підписами понятих та слідчого.

Тимчасове вилучення вказаних речей здійснено відповідно до п.1 ч.2 ст.167 КПК України, так як є достатні підстави вважати, що вони використані як засоби та знаряддя кримінального правопорушення та зберегли на собі його сліди.

Необхідність застосування заборони розпорядження та користування вилученим майном під час здійснення досудового розслідування викликана тим, що незастосування такої заборони призведе до їх приховування, пошкодження, псування та зміни слідової картини на ньому.

Метою арешту майна відповідно до п.1 ч.2 ст.170 КПК України є збереження речових доказів.

Начальник СВ ОСОБА_3 , прокурор ОСОБА_4 та захисник ОСОБА_7 надали заяви про розгляд клопотання без їх участі.

Відповідно до ч.1 ст.172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Вивчивши клопотання та матеріали, додані до нього, а також витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, в рамках якого подається клопотання, приходжу до висновку, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Враховуючи викладені в клопотанні обставини, підтверджені матеріалами кримінального провадження, з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення тимчасово вилучених під час затримання та обшуку ОСОБА_5 речей, що визнані речовими доказами у кримінальному провадженні, право користування та розпорядження на нього підлягає тимчасовому обмеженню.

Керуючись ст.ст.170-173 КПК України,

ПОСТАНОВИЛА:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на майно та заборону на відчуження, користування та розпорядження майном, яке було тимчасово вилучене 22.03.2024 року під час затримання ОСОБА_5 , на підставі ч.3 ст.208 КПК України, а саме: куртку, кофту та штани військового зразку, мобільний телефон Xiaomi моделі НОМЕР_2 , IMEI: НОМЕР_3 , IMEI: НОМЕР_4 з сім карткою з абонентським номером НОМЕР_5 .

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1