Справа № 455/43/24
Провадження № 1-кс/455/113/2024
У Х В А Л А

28 березня 2024 року м. Старий Самбір

Слідчий суддя Старосамбірського районного суду Львівської області ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання ОСОБА_3 , про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0000019 від 09.01.2024 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.332 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

18.03.2024 року до Старосамбірського районного суду Львівської області надійшло клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту на паспорт громадянина України для виїзду за кордон.

В обґрунтування поданого клопотання покликається на те, що ухвалою слідчого судді Старосамбірського районного суду у кримінальному провадженні № 0000019 від 09.01.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.332 КК України, накладено арешт на його паспорт для виїзду за кордон.

Постановою слідчого СВ ВП №1 Самбірського РВП у Львівській області ОСОБА_4 від 13.03.2024 року кримінальне провадження №0000019 від 09.01.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.332 КК України закрито на підставі ч.1 п.2 ст.284 КК України.

ОСОБА_3 та його представник адвокат ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилися, хоча належним чином повідомлялися про час і місце судового засідання. В клопотанні адвокат ОСОБА_5 просить розгляд клопотання провести без її участі та без участі ОСОБА_3 .

Прокурор та слідчий в судове засідання не з`явилися, хоча належним чином повідомлялися про час і місце судового засідання.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Зважаючи на ці положення закону та враховуючи принцип диспозитивності, суд визнав можливим прийняти рішення по суті клопотання у відсутність осіб, які не з`явилися, оскільки їх не прибуття не перешкоджає розгляду клопотання на підставі наданих доказів.

Фіксування процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час розгляду питання слідчим суддею не здійснюється, що відповідає положенням частини четвертої статті 107 КПК України.

Перевіривши клопотання та додані до нього матеріали, оглянувши матеріали кримінального провадження №0000019 від 09.01.2024 року, слідчий суддя, приходить до таких висновків.

Як вбачається із матеріалів клопотання, ухвалою слідчого судді Старосамбірського районного суду Львівської області від 11.01.2024 року, в рамках кримінального провадження №0000019 від 09.01.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.332 КК України, за клопотанням прокурора ОСОБА_6 , яке було задоволено, накладено арешт на: паспорт громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_1 , виданий 20.07.2022 року, на ім`я ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , власником та користувачем якого є ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_1 , шляхом заборони права власника та користувача на його відчуження, розпорядження та користування вказаним паспортом; автомобіль марки «Пежо» моделі «Партнер» сірого кольору із державними реєстраційними знаками НОМЕР_2 із номером кузова НОМЕР_3 , власником якого є ОСОБА_8 , про те фактичним користувачем є ОСОБА_3 та який повернутий під розписку на відповідальне зберігання ОСОБА_3 та знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 - шляхом заборони права власника або користувача на його відчуження; мобільний телефон марки «Айфон X» в корпусі чорного кольору, власником якого є ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зберігається у камері зберігання речових доказів ВП№1 Самбірського РВП ГУНП у Львівській області, що за адресою АДРЕСА_2 - шляхом заборони права власника на його відчуження.

Зі змісту вищевказаної ухвали слідчого судді про арешт майна від 11.01.2024 року слідує, що арешт на дане майно було накладено з метою забезпечення збереження речових доказів.

На думку слідчого судді, вищевказане майно, на яке накладено арешт, відповідає критеріям речового доказу, зазначеним у статті 98 КПК України, оскільки є достатні підстави вважати, що дане майно зберегло на собі сліди кримінального правопорушення або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Постановою слідчого СВ ВП №1 Самбірського РВП ГУНП у Львівській області лейтенанта поліції ОСОБА_9 кримінальне провадження №0000019 від 09.01.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.332 КК України закрито на підставі ч.1 п.2 ст.284 КПК України.

Постановою начальника Старосамбірського відділу Самбірської окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_10 від 25.03.2024 року постанову слідчого старшого слідчого СВ №1 Самбірського РВП ГУ НП у Львівській області від 13.03.2024 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000019 від 09.01.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.332 КК України, скасовано. Постанову про скасування постанови слідчого про закриття кримінального провадження та матеріали досудового розслідування за №0000019 від 09.01.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.332 КК України, для організації подальшого досудового розслідування, направлено в СВ ВП №1 Самбірського РВП ГУ НП у Львівській області.

Стаття 131 КПК України визначає, що заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Заходами забезпечення кримінального провадження є, зокрема, арешт майна.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Пунктом 1 ч.2 ст.170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.1 ст.100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу.

При цьому, відповідно до ч.9 ст.100 КПК України питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили. У разі закриття кримінального провадження слідчим або прокурором питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів вирішується ухвалою суду на підставі відповідного клопотання, яке розглядається згідно із статтями 171-174 цього Кодексу. При цьому: 1) гроші, цінності та інше майно, які підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та/або зберегли на собі його сліди, конфіскуються, крім випадків, коли власник (законний володілець) не знав і не міг знати про їх незаконне використання. У такому разі зазначені гроші, цінності та інше майно повертаються власнику (законному володільцю).

Згідно ч.10 ст.170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно ч.2 ст.174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Проте, матеріали клопотання не містять належних та достатніх доказів, які б спростовували обставини встановлені слідчим суддею при накладенні арешту на майно.

Крім того, як зазначалось вище, зазначене у клопотанні майно слідчим визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

Зважаючи на те, що на теперішній час досудове розслідування у кримінальному провадженні триває, що не виключає можливості проведення слідчим інших слідчих дій з автомобілем, на який накладено арешт, тому слідчий суддя вважає, що такий засіб забезпечення кримінального провадження не втратив свою актуальність.

Отже, задоволення клопотання може призвести до недосягнення завдання кримінального провадження передбаченого ст.2 КПК України.

З огляду на наведене, зважаючи на вищевказані положення чинного кримінально процесуального законодавства, аналізуючи доводи клопотання про скасування арешту на майно, оцінюючи представлені по справі докази, оглянувши матеріали кримінального провадження, вважаю, що на даній стадії кримінального провадження відсутні підстави для скасування накладеного ухвалою слідчого судді на майно арешту, оскільки в ході розгляду клопотання про скасування арешту майна не встановлено підстав того, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано, на цей час у кримінальному провадженні триває досудове розслідування, проводяться слідчі дії, арешт накладено з підстав визначених чинним законодавством з метою забезпечення збереження речових доказів, при цьому слідчим суддею не встановлено, що даний захід кримінального провадження несе в собі надмірний тягар для особи, а повне скасування арешту на дане майно може негативно вплинути на хід досудового розслідування, тому в задоволенні клопотання слід відмовити.

Витребовувані матеріали кримінального провадження №0000019 від 09.01.2024 року необхідно повернути до ВП №1 Самбірського районного відділу поліції ГУНП у Львівській області.

Одночасно, слідчий суддя звертає увагу слідчого та прокурора на те, що протягом строку досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні прокурор та слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Керуючись ст.ст.98, 107, 131, 170-174, 309 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0000019 від 09.01.2024 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.332 КК України відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвалу можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1