Справа №949/195/22
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2024 року м.Дубровиця

Дубровицький районний суд Рівненської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3

обвинуваченого: ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого: ОСОБА_5 ,

потерпілого: ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Дубровиця кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000006 від 07 січня 2022 року по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця, зареєстрованого та фактично проживаючого по АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, одруженого, непрацюючого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України,

ВСТАНОВИВ:

01 січня 2022 року, близько 13.30 год., ОСОБА_4 , знаходячись біля магазину «Фортуна», що розташований по вул. Центральна, в с. Зелень Сарненського району Рівненської області, під час словесного конфлікту з ОСОБА_6 , що виник на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, з метою нанесення тілесних ушкоджень, умисно наніс останньому один удар кулаком правої руки в ліву ділянку голови, внаслідок чого заподіяв ОСОБА_6 , тілесні ушкодження у вигляді забою тканин голови в межах лівої вушної раковини (клінічно) із рентгенкомп`ютерними ознаками «перелому піраміди лівої скроневої кістки з паталогічним виповненням барабанної порожнини» з посттравматичним розривом барабанної перетинки лівого вуха, лівобічною отоліквореєю з ураженням звукопровідної системи зліва, які в сукупності, згідно висновку експерта, відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, що небезпечні для життя в момент їх заподіяння.

Будучи допитаним в ході судового розгляду в якості обвинуваченого ОСОБА_4 свою вину у скоєному вищевказаному кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.1 ст.121 КК України не визнав та пояснив, що 01 січня 2022 року він зустрів біля магазину «Фортуна», що в с.Зелень Сарненського району ОСОБА_7 та ОСОБА_8 і почав з ними розмовляти. Потім біля магазину зупинився автомобіль, у якому було двоє незнайомих чоловіків. Першим з автомобіля вийшов ОСОБА_6 , який підійшов до них та привітався, а далі почав розмовляти з ОСОБА_7 . Потім з автомобіля вийшов ОСОБА_9 , який також підійшов до них та привітався. В ході розмови ОСОБА_4 запитав у них, куди вони їдуть, на що ОСОБА_6 відповів, що їдуть до друзів у с.Дібрівськ Вараського району Рівненської області. По них було помітно, що вони перебували у стані алкогольного сп`яніння. Тоді ОСОБА_4 запропонував випити горілки. Оскільки ніхто не був проти, тому він пішов у магазин, де купив пляшку спиртного, яку усі разом почали розпивати за столиком на вулиці. Потім ОСОБА_9 із ОСОБА_8 почали розмовляти про настільну боротьбу на руках, після чого вирішили поборотися на руки. ОСОБА_8 сидів спиною до магазину, а ОСОБА_9 сидів спиною до дороги. Далі до них втрутився ОСОБА_6 , який у нецензурній формі сказав, що вони неправильно боролися. На це ОСОБА_4 зробив йому зауваження, але ОСОБА_6 це не сподобалося і він йому у нецензурній формі відповів та між ними виникла суперечка. Після того вони на декілька метрів відійшли до дороги, де почали між собою сперечатися і ОСОБА_4 сказав ОСОБА_6 , що якщо він так себе поводить, то нехай їде звідти. Далі вони один одного схопили руками за верхній одяг і ОСОБА_6 почав ОСОБА_4 погрожувати. Після того до них підійшли усі інші хлопці і конфлікт завершився, а ОСОБА_6 із ОСОБА_9 сіли у автомобіль і поїхали у напрямку с. Дібрівськ Вараського району. Далі ОСОБА_7 пішов додому, а ОСОБА_4 із ОСОБА_8 пішли у центр села, де, побувши трохи, також пішли додому. Проте біля магазину «Фортуна» побачили, що стоїть автомобіль, у якому були відчинені усі двері і ОСОБА_6 зі ОСОБА_9 щось шукали, а поряд стояв ще якийсь автомобіль. Коли ОСОБА_4 із ОСОБА_8 до них підійшли, то ОСОБА_6 сказав, що загубив свій телефон та вказав, що його можливо взяв хтось із них, на що ОСОБА_4 заперечив і між ними знову виникла суперечка, але далі ОСОБА_9 сказав, що знайшов телефон у бардачку автомобіля, а тому все добре. Далі ОСОБА_6 сказав, що він це так не залишить і ще розбереться з ОСОБА_4 , після чого вони сіли у автомобіль і поїхали у напрямку с. Дібрівськ Вараського району, а ОСОБА_4 із ОСОБА_8 ще деякий час постояли біля магазину і теж пішли додому. 02 січня 2022 року до ОСОБА_4 зателефонували з незнайомого номеру, де якийсь чоловік запитав, чи це він напередодні вдарив ОСОБА_6 , з яким разом випивали біля магазину алкогольні напої. Після цього, ОСОБА_4 запитав, у чому справа, на що той чоловік йому продиктував номер телефону, на який потрібно зателефонувати. Коли ОСОБА_4 зателефонував по вказаному номеру, то слухавку взяв ОСОБА_6 , який сказав, що він його вдарив, а тому запропонував якось розібратися, але ОСОБА_4 на це не погодився. Після цього ОСОБА_6 сказав приїхати до нього, в смт. Зарічне Вараського району. 04 січня 2022 року ОСОБА_4 зателефонував ОСОБА_6 і сказав, що він йде до лікаря і якщо буде потрібно, то щоб ОСОБА_4 відшкодував йому лікування. Того ж дня, близько 14-ї год. ОСОБА_6 знову до нього зателефонував і сказав, що він був у лікаря, і ситуація не проста, оскільки є підозра на пошкодження у нього барабанної перетинки і знову запитав, як вони будуть це вирішувати. На що ОСОБА_4 відповів, що розбиратися він з ним ніяк не буде. Після того ОСОБА_6 повідомив, що у такому випадку він буде писати на нього заяву в поліцію. 06 січня 2022 року до ОСОБА_4 додому приїхали працівники поліції, які розпитували у нього про дану ситуацію. Також додав, що коли він їхав на перше судове засідання по вказаній справі, то йому переказали, що ОСОБА_6 бажає з ним зустрітися. Зустрілися вони у смт. Зарічне Вараського району, де ОСОБА_6 назвав ОСОБА_4 винним у вказаній події, а тому бажав, щоб він виплатив йому грошову компенсацію. ОСОБА_4 тоді йому відповів, що він його зрозумів, після чого вони завершили розмову. Згодом ОСОБА_6 ще два рази телефонував ОСОБА_4 і запитував, чи бажає він щось вирішити, на що ОСОБА_4 відповідав, що буде вирішувати лише після того, як пройдуть судові засідання по вказаній справі. Цивільний позов обвинувачений не визнає.

В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_6 пояснив, що 01 січня 2022 року близько 09-ї год. він разом зі своїм колегою ОСОБА_9 після чергування повертався додому. Їдучи по дорозі, ОСОБА_6 зателефонував до свого знайомого ОСОБА_10 , який запросив їх приїхати до нього в гості в с.Дібрівськ Вараського району Рівненської області. Близько 13-ї год., їдучи через с.Зелень Сарненського району Рівненської області, ОСОБА_6 та ОСОБА_9 зупинилися біля магазину «Фортуна», що розташований по вул. Центральна, в с. Зелень Сарненського району Рівненської області. За столиком біля магазину перебували троє невідомих йому на той момент громадян, з якими вони відразу привіталися та почали спілкуватися. В ході спілкування по них було видно, що вони перебували з ознаками алкогольного сп`яніння. Далі вказані громадяни запропонували їм разом вжити алкогольні напої. ОСОБА_9 дав ОСОБА_4 гроші і той пішов в магазин та купив одну пляшку горілки і вони її випили. При цьому, ОСОБА_6 алкогольних напоїв на той момент не вживав. Далі ОСОБА_9 із ОСОБА_8 вирішили поборотися на руки. Коли вони боролися, то до них постійно втручався ОСОБА_4 , який говорив, що вони неправильно боролися, а далі він почав розмовляти на підвищених тонах і між ними виник конфлікт. Для того, що уникнути конфлікту ОСОБА_6 попросив ОСОБА_4 заспокоїтися і відійти, щоб не заважати хлопцям. Після цього ОСОБА_4 запропонував ОСОБА_6 вийти за територію магазину, на що останній погодився. Коли вони йшли від магазину на дорогу, то ОСОБА_4 йшов попереду на відстані витягнутої руки, а ОСОБА_6 позаду. Потім ОСОБА_4 зупинився і зненацька, з розвороту кулаком правої руки вдарив ОСОБА_6 в ліву сторону голови в ділянку вуха. Після цього ОСОБА_6 присів на коліно, а ОСОБА_4 почав ображати його нецензурними словами. В той момент до них підбіг ОСОБА_9 та відтягнув ОСОБА_4 . Проте останній і далі намагався продовжити бійку та нанести ОСОБА_6 тілесні ушкодження, але останній притримував його за руки та не давав цього зробити. Коли ОСОБА_4 відтягнули, то до них підійшли ОСОБА_8 та ОСОБА_7 і конфлікт було припинено. Після цього ОСОБА_6 та ОСОБА_9 сіли у автомобіль і поїхали до ОСОБА_10 в с.Дібрівськ Вараського району. По дорозі ОСОБА_6 помітив, що у нього зник мобільний телефон, а тому вирішив, що він випав у нього біля магазину «Фортуна». Коли вони приїхали до ОСОБА_10 , то ОСОБА_6 розповів йому про дану ситуацію та попросив його поїхати з ними в с.Зелень, щоб пошукати мобільний телефон. Погодившись, ОСОБА_10 поїхав власним автомобілем, а ОСОБА_6 та ОСОБА_9 своїм автомобілем. Приїхавши до магазину, вони разом почали шукати мобільний телефон. Коли ОСОБА_10 відкрив бардачок у автомобілі ОСОБА_6 , то знайшов там його мобільний телефон. В той момент до магазину приїхав ОСОБА_4 та ОСОБА_8 , які подумали, що саме їх звинувачують у викраденні мобільного телефону та знову почали провокувати конфлікт. Потім ОСОБА_4 почав ображати ОСОБА_6 нецензурними словами та погрожувати фізичною розправою. В той час до магазину під`їхав рідний брат ОСОБА_6 - ОСОБА_11 з двоюрідним братом ОСОБА_12 . Після цього вони поїхали до ОСОБА_10 додому, де вживали спиртні напої, а далі за кермо сів рідний брат ОСОБА_6 - ОСОБА_11 і вони поїхали додому. Вдома у ОСОБА_6 постійно боліла голова з лівої сторони в ділянці вуха, а тому наступного дня він нікуди не виходив з будинку. 02 січня 2022 року до нього зателефонував ОСОБА_4 та запитав, як він себе почуває. Крім того, додав, що він його не чіпав, а лише один раз вдарив у ділянку вуха. Також він сказав, що приїде в смт. Зарічне, щоб поговорити з ним та вирішити все без кримінального провадження. 03 січня 2022 року ОСОБА_6 разом зі своєю дружиною та малолітньою дитиною поїхали в м.Рівне. Весь цей час у ОСОБА_6 боліла голова, а з вуха було виділення прозорої рідини. Приїхавши додому 04 січня 2022 року ОСОБА_6 заступив на чергування, але у нього також весь день боліла голова. 05 січня 2022 в обідню пору доби ОСОБА_6 зателефонував ОСОБА_4 та повідомив йому про постійний головний біль та болі у вусі, запропонував разом з ним піти до лікаря на обстеження, але він відмовився. Потім ОСОБА_4 сказав ОСОБА_6 самостійно поїхати до лікаря, а потім розповісти про заподіяні тілесні ушкодження, які він готовий компенсувати. Коли ОСОБА_6 у смт. Зарічне був на прийомі у лікаря, то останній йому повідомив, що є підозра на перелом скроневої кістки черепа та виписав направлення у м.Сарни Рівненської області, щоб зробити комп`ютерну томографію. Після цього ОСОБА_6 , зателефонував ОСОБА_4 та повідомив, що є підозра на тяжкі тілесні ушкодження, але ОСОБА_4 відповів, що нічого компенсовувати не буде, адже в поліцію він не звертався і пройшло вже декілька днів, а тому нічого не доведе. Близько 17-ї год. ОСОБА_6 в м.Сарни Рівненської області зробили комп`ютерну томографію. 06 січня 2022 року в обідню пору доби ОСОБА_6 поїхав в Рівненську міську лікарню на стаціонарне лікування. Також додав, що під час досудового розслідування 17 лютого 2022 року до нього телефонував ОСОБА_4 та просив примиритися з ним, на що ОСОБА_6 погодився. Того ж дня, в обідню пору доби ОСОБА_4 приїхав в смт. Зарічне Вараського району та знову просив примиритися, оскільки він визнає вказану подію та запропонував ОСОБА_6 компенсувати його моральні та матеріальні збитки, на що ОСОБА_6 погодився. Далі ОСОБА_4 запропонував приїхати в м.Дубровиця Рівненської області до свого захисника, щоб там примиритися, але згодом ОСОБА_4 від цього відмовився. На даний час матеріальну шкоду не відшкодовано. Цивільний позов підтримує у повному обсязі. При обранні міри покарання, погоджується з думкою прокурора.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні вказав, що досліджені в ході розгляду кримінального провадження докази, які були надані стороною обвинувачення, не можуть бути покладені судом воснову обвинувального вироку, оскільки не відповідають вимогам встановленим в ст.ст. 84, 86, 87 КПК України. Також зазначив, що в ході розгляду кримінального провадження, було допитано ряд свідків, покази яких різняться між собою, тим самим, не підтверджують обставин вчинення інкримінованого ОСОБА_4 кримінального правопорушення та не узгоджуються з вимогами кримінального процесуального закону, а тому з огляду на їх суперечливість та непослідовність, просить їх показання оцінювати критично. З цих підстав, просив закрити кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 у зв`язку недоведеністю стороною обвинувачення складу кримінального правопорушення.

Прокурор в судовому засіданні просив визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі на строк 5 років та на підставі ст.75 КК України звільнити від відбування покарання з випробуванням, із встановленням іспитового строку.

Незважаючи на невизнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_4 за ч.1 ст.121 КК України, факт спричинення ним умисного тяжкого тілесного ушкодження, що небезпечне для життя в момент заподіяння, тобто вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України за викладених вище обставин підтверджується наступними, дослідженими та перевіреними у судовому засіданні доказами, які доповнюють один одного та у своїй сукупності підтверджують його винуватість, зокрема, показаннями наступних свідків:

В судовому засіданні свідок ОСОБА_8 пояснив, що він є кумом ОСОБА_4 . Приблизно о 14 чи 15 год. він разом із ОСОБА_4 та ОСОБА_7 прийшли до магазину «Фрортуна», де за столиком біля магазину вживали алкогольні напої. Далі до магазину приїхали двоє невідомих чоловіків, які перебували у стані алкогольного сп`яніння, які сіли до них. Потім ОСОБА_4 пішов купив пляшку горілки і вони всі разом її випили. Під час того, як вони разом сиділи, ОСОБА_8 зі ОСОБА_9 боролися на руки, але ОСОБА_6 з ними за столиком в той час не було. Потім ОСОБА_4 відійшов покурити та зник з поля зору. Ніяких конфліктів він не чув і бійок тоді не було. Тоді ж між ОСОБА_8 та ОСОБА_9 виникла суперечка. Коли прийшов ОСОБА_4 , то він нічого не розповідав, а ОСОБА_6 більше не бачив.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_7 пояснив, що того дня він разом із ОСОБА_8 вживали алкогольні напої. Коли він, разом із ОСОБА_4 та ОСОБА_8 стояли біля магазину «Фортуна», що в с.Зелень Сарненського району, то до магазину приїхав автомобіль, з якого вийшло двоє чоловіків, які перебували ймовірно устані алкогольного сп`яніння. Далі ці чоловіки підійшли до них, привіталися та почали спілкуватися, а потім сіли до них за столик. Під час спілкування ОСОБА_4 купив пляшку горілки, яку вони всі разом розпили. Під час спілкування ОСОБА_8 почав боротися на руки із ОСОБА_9 . Далі між ОСОБА_4 та ОСОБА_6 виникла суперечка і вони відійшли на декілька метрів від столика та почали «турзатись за груди» і виражатися нецензурними словами, після чого вони самостійно розійшлися. Далі ОСОБА_6 зі ОСОБА_9 сіли у автомобіль і поїхали в напрямку с.Дібрівськ Вараського району

В судовому засіданні свідок ОСОБА_10 пояснив, що в той день близько 09-ї год. до нього зателефонував ОСОБА_6 та привітав з новим роком, після чого ОСОБА_10 запросив його до себе в гості. Після обіду ОСОБА_6 разом із ОСОБА_9 приїхали до нього додому та розповіли, що в с.Зелень Сарненського району у них виникла сутичка, під час якої ОСОБА_4 його вдарив, а також розповів, що після того у нього зник мобільний телефон. Тоді ОСОБА_10 запропонував поїхати в с.Зелень і пошукати там телефон. ОСОБА_10 поїхав своїм автомобілем перший, а ОСОБА_6 разом із ОСОБА_9 поїхали за ним. Коли приїхали до магазину, то запитали у продавця в магазині про телефон і почали його шукати. Потім ОСОБА_10 у бардачку автомобіля ОСОБА_6 знайшов телефон. Коли вони вже збиралися їхати додому, то приїхали ОСОБА_4 та ОСОБА_8 і сказали, що телефон вони не брали. Після цього ОСОБА_10 їм розповів, що телефон вони вже знайшли. Далі до магазину приїхав брат ОСОБА_6 - ОСОБА_11 та вони сіли з товаришами у автомобілі і поїхали в с.Дібрівськ до ОСОБА_10 додому, де ОСОБА_6 почав скаржитися, що у нього болить голова і його брат повіз їх додому.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_9 пояснив, що 01 січня 2022 року, після добового чергування він разом з ОСОБА_6 домовилися поїхати в с.Дібрівськ Вараського району Рівненської області до знайомого ОСОБА_10 . Близько 12-ї год. їдучи в с.Зелень Сарненського району, вирішили зупинитися біля магазину «Фортуна». На той момент там знаходилося троє невідомих їм осіб. Коли ОСОБА_9 та ОСОБА_6 вийшли з автомобіля, то вирішили привітатися з ними, але по них було видно, що вони перебували з ознаками алкогольного сп`яніння. Далі ті чоловіки запропонували сісти до них за столик та випити з ними. Погодившись, ОСОБА_9 дав ОСОБА_13 гроші і той пішов купити в магазині пляшку горілки та вони усі сіли біля магазину за стіл. Далі ті чоловіки почали вживали горілку, з якими трохи випив і ОСОБА_9 , а ОСОБА_6 на той час не пив. ОСОБА_9 сидів спиною до магазину і бачив дорогу, а ОСОБА_6 знаходився збоку, ОСОБА_4 з його товаришами знаходилися поблизу столика. Далі між ОСОБА_9 та ОСОБА_8 виникла суперечка, після чого ОСОБА_9 запропонував ОСОБА_8 поборотися на руки, на що останній погодився. Коли вони поборолися, то ОСОБА_14 зробив зауваження ОСОБА_8 , що він не по правилах поборов ОСОБА_9 . Після цього між ними виник конфлікт в який втрутився ОСОБА_4 , та який сказав ОСОБА_6 , що він не правий, оскільки все було правильно, а далі вони перейшли на підвищені тони. Після того ОСОБА_4 запропонував ОСОБА_14 відійти до дороги, на що останній погодився. Першим пішов ОСОБА_4 , а за ним йшов ОСОБА_6 . Коли вони відійшли до паркану приблизно на три метри від столика, то ОСОБА_4 розвернувся і зненацька вдарив ОСОБА_6 правим кулаком в ліву частину голови в ділянку вуха, після чого ОСОБА_14 присів, а далі він підвівся. Далі ОСОБА_4 відштовхнув ОСОБА_14 та схопив його за одяг. В цей момент втрутився ОСОБА_9 і розтягнув їх. На тому конфлікт було завершено. Також вказаний конфлікт бачили усі хто знаходився за столиком. Після цього вони сіли у автомобіль і поїхали в с.Дібрівськ Вараського району. Коли приїхали до ОСОБА_10 додому, то ОСОБА_6 виявив, що у нього зник мобільний телефон та сказав, що потрібно повернутися і пошукати його. Після того вони знову приїхали до магазину, де на той час ще нікого не було. Потім до магазину приїхали ОСОБА_4 та ОСОБА_8 , у яких вони запитали, чи знають вони де телефон, але вони відповідали, що телефон не брали та почали провокувати конфлікт. Далі до магазину під`їхав брат ОСОБА_6 - ОСОБА_11 . Через деякий час телефон знайшовся, після чого вони розійшлися і поїхали до ОСОБА_10 . Також ОСОБА_9 додав, що протягом того дня, після удару ОСОБА_6 скаржився на біль та шум в голові, а також, що у нього "ниє" вухо. Наступного дня ОСОБА_6 зателефонував ОСОБА_9 та розповів, що йому зле, а саме, що у нього шумить та крутиться в голові, болить вухо і витікає з вуха якась рідина. Також він розповів, що розмовляв із ОСОБА_4 , щоб якось владнати дану ситуацію, на що ОСОБА_4 просив, щоб він нікуди не звертався і це питання вирішить, а якщо стане гірше, то матеріальну шкоду обов`язково відшкодує. Проте, як відомо ОСОБА_9 , матеріальну шкоду ОСОБА_4 не відшкодував. Також ОСОБА_4 неодноразово телефонував ОСОБА_6 та просив, щоб справа не дійшла до суду.

Покази свідка ОСОБА_8 суд враховує частково, оскільки факту нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 він не бачив, як і покази свідка ОСОБА_7 , який хоч і не бачив факту нанесення тілесних ушкоджень, але не заперечував в судовому засіданні, що була шарпанина за одяг між ОСОБА_4 та ОСОБА_6 під час словесного конфлікту.

Покази свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , надані в судовому засіданні підтверджують факт нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_4 . ОСОБА_6 , за встановлених судом обставин, оскільки вони були безпосередніми очевидцями даної події.

В судовому засіданні також було допитано свідка ОСОБА_15 , яка не була безпосереднім очевидцем події, але пояснила, що ОСОБА_6 - це її чоловік. 01 січня 2022 року після добового чергування він приїхав додому, а потім поїхав до свого товариша. Коли ОСОБА_15 зателефонувала до ОСОБА_6 , то з телефону було чути розмову на підвищених тонах, нецензурну лайку і погрози в адресу її чоловіка. Далі вона почула, як чоловік запитав, за що його вдарили, на що йому відповіли, що його ще ніхто не бив, а тільки дали "під вухо". Тоді ОСОБА_15 зателефонувала чоловіковому брату, все йому розповіла і він поїхав його шукати. Близько 17-год. її чоловік приїхав додому і розповів, що його вдарили кулаком у ліве вухо, від чого у нього постійно болить вухо та ліва частина голови і паморочиться голова. У першій половині наступного дня до чоловіка зателефонував ОСОБА_4 , щоб поговорити і ОСОБА_6 йому розповів, що у нього постійно болить та паморочиться голова. 03 січня 2022 року вони їздили в м.Рівне, але ОСОБА_6 також всю дорогу скаржився на головний біль. 05 січня 2022 року ОСОБА_6 пішов на роботу, але ввечері він зателефонував ОСОБА_15 та повідомив, що у нього з вуха тече якась рідина. Про цей випадок ОСОБА_6 відразу повідомив по телефону ОСОБА_4 та додав, що буде звертатися до лікаря, а ОСОБА_4 у свою чергу відповів, що відшкодує йому вартість лікування. Коли ОСОБА_6 звернувся в лікарню, то там помітили ознаки тяжкого ушкодження у вусі та сказали зробити комп`ютерну томографію. Однак, коли ОСОБА_6 вчергове зателефонував ОСОБА_4 і розповів про ушкодження, то ОСОБА_4 сказав, що він його не бив, і він нічого не доведе. Того ж дня, ОСОБА_6 поїхав у м.Сарни і зробив комп`ютерну томографію, і наступного дня було отримано результат, де вказано, що у нього перелом скроневої кістки. Після того ОСОБА_6 поїхав у м.Рівне, де залишився на стаціонарному лікуванні

В судовому засіданні свідок ОСОБА_16 пояснила, що коли вона перебувала у магазині "Фортуна", де працює продавцем, то до магазину під`їхав автомобіль. Із автомобіля вийшло двоє незнайомих чоловіків та сіли за столик до місцевих мешканців. Потім ОСОБА_4 , який там сидів пішов і купив у магазині пляшку горілки, яку усі разом на вулиці розпивали. Потім ОСОБА_16 пішла на обід, а коли повернулась, то за столиком вже нікого не було. Через деякий час вказаний автомобіль повернувся і ті чоловіки почали шукати на вулиці телефон, який знайшли у автомобілі. Ніяких суперечок чи бійок вона не бачила.

Аналізуючи вищезазначені покази свідків, допитаних в судовому засіданні, суд вважає їх такими, що в своїй сукупності доводять вину ОСОБА_4 в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні і показання вказаних свідків не викликають сумнівів в їхній об`єктивності, оскільки є послідовними, які підтверджені в судовому засіданні та узгоджуються з іншими письмовими доказами, які були досліджені судом та містяться в матеріалах кримінального провадження, а саме:

- даними, що містяться в протоколі огляду місця події та ілюстративних таблицях до нього від 07 січня 2022 року, з якого вбачається, що огляд проводився на прилеглій території магазину "Фортуна", який розташований по вулиці Центральна, в с.Зелень Сарненського району Рівненської області (а.п.9-11);

- даними, що містяться в протоколах проведення слідчих експериментів та ілюстративних таблиць до них від 10 січня 2022 року, під час яких свідки ОСОБА_9 та ОСОБА_7 розповіли про всі відомі їм обставини за яких ОСОБА_4 наніс тілесні ушкодження ОСОБА_6 (а.п.20-28);

- даними, що містяться у висновку судово-медичної експертизи №26 + медичні документи від 15 січня 2022 року вбачається, на підставі медичних документів у ОСОБА_6 мало місце тілесне ушкодження у вигляді: забою тканин голови в межах лівої вушної раковини (клінічно) із рентгенкомп`ютерними ознаками "перелому піраміди лівої скроневої кістки з патологічним виповненням барабанної порожнини" з посттравматичним розривом барабанної перетинки лівого вуха, лівобічною отоліквореєю з ураженням звукопровідної системи зліва. Вказане ушкодження (комплекс ушкоджень) виникло внаслідок однієї травматичної дії тупим предметом. Як правило, - розрив барабанної перетинки з ушкодженням (переломом) пірамідки скроневої кістки, виникає внаслідок різкого нагнітання повітря в вушний канал під час різкого "хлопка" долонею нападавшого, за механізмом "удар-хлопок-стиснення", за умов прикладання достатньої травмуючої сили в ліву скронево-вушно-перевушну ділянку голови потерпілого. Це ушкодження (у своєму комплексі) - відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечне для життя в момент його заподіяння. Термін заподіяння такого ушкодження (комплекс ушкоджень) - може відповідати 01 січня 2022 року (а.п.42-51).

- даними, що містяться в протоколі проведення слідчого експерименту та протоколом перегляду відеозапису до нього від 17 січня 2022 року, під час якого потерпілий ОСОБА_6 розповів, яким чином та за яких обставин ОСОБА_4 наносив йому тілесні ушкодження (а.п.56-59).

Також за клопотанням потерпілого, в судовому засіданні було відтворено аудіозапис телефонної розмови, обвинуваченого з потерпілим, де обвинувачений пропонував компенсувати потерпілому витрати на лікування та ініціював відшкодувати завдану шкоду.

Оцінюючи надані докази з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку, що дії ОСОБА_4 слід кваліфікувати за ч.1 ст. 121 КК України, як спричинення умисного тяжкого тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння, оскільки його вина в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, доведена сукупністю доказів, зібраних по кримінальному провадженню, перевірених і досліджених в судовому засіданні показаннями свідків та аналізуючи вищезазначені покази свідків, допитаних в судовому засіданні, суд вважає їх такими, що в своїй сукупності доводять вину ОСОБА_4 в інкримінованому йому злочині і не викликають сумнівів в їхній об`єктивності, оскільки є послідовними, які підтвердженні в судовому засіданні та узгоджуються з іншими дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами.

Відповідно до ст.50 КК України покарання є заходом примусу і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого та має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженим, так і іншими особами.

Відповідно до ст.65 КК України та п.1 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 24.10.2003 року "Про практику призначення судами кримінального покарання" (з наступними змінами), призначаючи покарання у кожному конкретному випадку суди зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

В п.3 зазначеної постанови вказано, що, визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, судам слід виходити з класифікації злочинів, особливостей конкретного злочину й обставин та способу його вчинення, кількості епізодів злочинної діяльності, характеру і ступеню тяжкості наслідків, що настали, а при дослідженні даних про особу підсудного з`ясовувати його вік, поведінку до вчинення злочину, наявність судимостей і адміністративних стягнень, тощо.

Тому при обранні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд, відповідно до вимог ст.65 КК України, враховує наступне.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.121 КК України, згідно ст.12 КК України класифікується, як тяжкий злочин.

Характеризуючи особу обвинуваченого, суд враховує те, що ОСОБА_4 раніше не судимий (а.п.70), за місцем проживання характеризується позитивно (а.п.69), на Д обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває (а.п.71).

Обставин, які відповідно до ст.66, 67 КК України, пом`якшують чи обтяжують покарання ОСОБА_4 судом не встановлено.

Тому, визначаючи міру і вид покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , виходячи із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання та вимог ст.65-67 КК України, суд вважає за необхідне призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років. Одночасно, враховуючи всі обставини справи в їх сукупності та особу обвинуваченого, який є одружений, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, раніше не судимий, позитивно характеризується за місцем проживання, відсутність обставин, що обтяжують покарання, наслідки, що настали від вчиненого злочину, соціальне становище обвинуваченого, також судом враховується думка прокурора, думка потерпілого щодо виду та міри покарання обвинуваченому, які не наполягали на його суворості та ізоляції від суспільства, а тому суд прийшов до висновку, що обвинувачений не становить небезпеки для суспільства, а його виправлення та перевиховання можливе без ізоляції від суспільства та приходить до висновку про можливість виправлення ОСОБА_4 без відбування покарання у виді позбавлення волі і вважає за можливе, застосувавши ст. 75 КК України, звільнити його від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком, із встановленням обов`язків, передбачених ст.76 КК України, оскільки таке покарання є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів, що повністю узгоджується із принципами законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Крім того, таке покарання обвинуваченому, на думку суду, буде відповідати принципу пропорційності обмеження прав та легітимної мети покарання, який передбачений Європейською конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод та відповідатиме особі ОСОБА_4 .

У кримінальному провадженні потерпілим ОСОБА_6 заявлено цивільний позов про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_4 15371,38 грн. майнової шкоди та 200000,00 грн. моральної шкоди, заподіяної внаслідок вчинення, відносно нього 01 січня 2022 р. кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України.

Обвинувачений під час судового розгляду вказав, що цивільний позовне визнає.

Не зважаючи на таку позицію обвинуваченого, при вирішенні цивільного позову потерпілого, суд враховує, що відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями відшкодовується в повному обсязі особою, що її завдала.

Згідно ч.ч.1, 5 ст.128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння. Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Згідно ч. 1 ст. 129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Відповідно до долучених позивачем до позовної заяви доказів, потерпілий поніс матеріальні витрати, які полягали у діагностиці тілесних ушкоджень, на придбання лікарських засобів на лікування заподіяних йому тілесних ушкоджень та транспортних витрат, понесених з метою одержання медичної допомоги на загальну суму 15 371,38 грн., що підтверджується копіями фіскальних чеків (а.п.21-22), копією товарного чека (а.п.23) та актом наданих послуг №12 (а.п.24).

Також ОСОБА_14 долучено до позовної заяви копії: епікризу № 240 (а.п.25); довідку про тимчасову непрацездатність №4 (а.п.26); виписку № 70 із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого (а.п.27); аудіограму (а.п.28-30), результати огляду №746390 (а.п.31-34).

Таким чином, судом встановлено, що внаслідок вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, потерпілий ОСОБА_6 зазнав майнової шкоди на діагностику тілесних ушкоджень, придбання лікарських засобів та лікування заподіяних йому тілесних ушкоджень в розмірі 15371,38 грн., а тому позов в цій частині слід задоволити.

Що стосується позовних вимог про стягнення з ОСОБА_4 моральної шкоди, то слід зазначити наступне.

Відповідно до ч.1 ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Відповідно до п.1, 2 ч.2 ст.23 ЦК України моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я та у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Відповідно до ч.3 ст.23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

У відповідності до ч.1 ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, на що вказує й постанова Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди».

Завдану моральну шкоду потерпілий оцінює у розмірі 200000,00 грн., яку він обгрунтовує тим, що обвинувачений умисно наніс йому небезпечний для життя в момент заподіяння удар в життєво важливий орган (ділянка голови - вухо). Через цей удар у нього виникла відкрита черепно-мозкова травма, перелом основи черепа через піраміду лівої скроневої кістки. Відбувся також посттравматичний розрив барабанної перетинки зліва, забій м`яких тканин голови. Одразу в момент заподіяння обвинуваченим удару ОСОБА_14 зазнав сильного фізичного головного болю. Після чого знаходився на стаціонарному лікуванні та тривалий час мав головний біль, головокружіння, зниження слуху. Він втрачав свідомість, відбувались виділення рідини, мали місце також супутні захворювання у виді хвороби слухового нерва. Щодня тривалий період він приймав лікарські засоби, мав вимушені зміни в житті через потребу лікування, діставатись до місця одержання медичної допомоги, а також не мав можливості працювати та займатись улюбленими справами, бути поряд із сім`єю. Через нанесені тяжкі тілесні ушкодження, він зазнав великого фізичного болю та страждань, необхідність лікування, проїзду до місця лікування і назад, а тому відповідно пов`язаних з цим моральних переживань.

Також вказує, що в процесі лікування, необхідності попереднього знеболення він зазнав фізичного болю і страждань та незручностей і інших пов`язаних з цим прикростей, що викликало у нього серйозні тяжкі душевні переживання, а також вимушені зміни в його житті. Крім того, він є молодою сімейною людиною, має на утриманні малолітню дитину, а тому через завдані йому тілесні ушкодження, він зазнав сильних душевних переживань, що викликало вимушені зміни в його житті. Вважає, що вже не зможе продовжувати активне життя та на все послідуюче життя залишаться «відголоски» злочину, вчиненого відносно нього відповідачем.

Згідно роз`яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" із змінами та доповненнями, внесеними постановою № 5 від 25.05.2001 року, під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Розглядаючи позов про відшкодування такої шкоди, суд повинен з`ясувати, чи підтверджується факт заподіяння потерпілому моральних чи фізичних страждань, за яких обставин і якими діями (бездіяльністю) вони завдані, яким є ступінь вини заподіювача, яких саме моральних чи фізичних страждань зазнав потерпілий, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі він оцінює пов`язані з ними втрати та з чого при цьому виходить.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вона є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди мають враховуватись вимоги розумності, виваженості та справедливості.

Варто також зазначити, що моральну шкоду, зважаючи на її сутність, не можна відшкодувати у повному обсязі, так як немає (і не може бути) точних критеріїв майнового виразу душевного страждання. Діюче законодавство не містить визначення способів обчислення її розміру, проте потерпілий ОСОБА_6 внаслідок кримінального правопорушення та отриманих тілесних ушкоджень, зазнав моральної шкоди, яка виразилась в фізичному болі та стражданнях, необхідності проїзду до місця лікування, пов`язаних з цим незручностей і інших пов`язаних з цим прикростей, вимушені зміни в його житті, через проблеми зі слухом.

Тому враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності, заслухавши пояснення сторін та вивчивши матеріали справи, судом встановлено наявність безпосереднього причинного зв`язку між протиправними діями обвинуваченого ОСОБА_4 і шкодою, заподіяною позивачу та наявністю вини обвинуваченого у заподіянні цієї шкоди, характер немайнових втрат, які поніс позивач, а також враховуючи вищенаведені норми та вимоги розумності, виваженості, справедливості та аналізуючи обставини справи, майновий стан обвинуваченого, суд приходить до висновку, щопозовні вимоги про стягнення моральної шкоди підлягають частковому задоволенню в розмірі 50 000,00 грн.

Майнова шкода не відшкодована.

Процесуальних витрат на залучення експертів немає.

Речові докази відсутні.

Заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, до обвинуваченого в ході судового розгляду не застосовувались.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368, 370, 371, 373, 374, 394, 395 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 Кримінального Кодексу України та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Керуючись ст.75 Кримінального Кодексу України, звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, із встановленням іспитового строку тривалістю 2 (два) роки.

Відповідно до п.1, 2 ч.1 ст.76 Кримінального Кодексу України покласти на ОСОБА_4 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Цивільний позов у кримінальному провадженні, пред`явлений потерпілим ОСОБА_6 до обвинуваченого ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди - задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 15371,38 грн. (п`ятнадцять тисяч триста сімдесят одну гривню 38 коп.) заподіяної майнової шкоди.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 - 50000,00 (п`ятдесяти тисяч) грн., заподіяної моральної шкоди.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Рівненського апеляційного суду через Дубровицький районний суд Рівненської області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: підпис

Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду

Суддя Дубровицького

районного суду

Рівненської області ОСОБА_1 .