08.04.2024
Справа № 642/1735/24
Провадження № 1-кс/642/1117/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 квітня 2024 року слідчий суддя Ленінського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засідання у м.Харкові у залі суду клопотання слідчого СВ відділу поліції № 2 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області, ст. лейтенанта поліції ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Полтава, Полтавської області, громадянина України, українця, з середньою спеціальною освітою, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, малолітніх, неповнолітніх дітей та осіб похилого віку на утриманні не маючого, раніше в силу ст. 89 КК України не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

у кримінальному провадженні за № 0000541 від 01.04.2024 за ознаками кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Слідчий СВ відділу поліції № 2 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області, ст. лейтенант поліції ОСОБА_6 звернулася до суду з клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 .

В обґрунтування зазначила, що СВ ВП №2 Харківського районного управління № 3 ГУНП в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000541 від 01.04.2024 за ознаками кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Під час розслідування кримінального провадження встановлено, що Встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи працездатним, але ніде не працевлаштованим та не маючи постійного джерела доходів, переслідуючи корисливий мотив, з метою незаконного збагачення за рахунок зайняття протиправною діяльністю, усвідомлюючи про кримінальну караність злочинів у сфері незаконного обігу наркотичних засобів, психотропних речовин та їх аналогів, знаючи про високу прибутковість від вчинення цих злочинів, з метою систематичного отримання прибутку від їх збуту, ігноруючи вимоги ст.ст. 7, 12, 17, 25 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995 №60-95-ВР (в редакції Закону №530-У від 28.12.2015), Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, а також зловживання ними» від 15.02.1995, наказу Міністерства охорони здоров`я України №481 від 20.08.2008 та наказу Міністерства охорони здоров`я України №634 від 29.07.2010 «Про внесення змін до Наказу міністерства охорони здоров`я України від 01.08.2000 року №188, маючи прямий умисел на вчинення дій, пов`язаних з незаконним обігом наркотичного засобу, а саме незаконне придбання та зберігання з метою збуту особливо небезпечного наркотичного засобу, обіг якого заборонено канабіс, згідно з чинним законодавством України, визначивши для себе вчинення злочинів, пов`язаних з незаконним обігом наркотичного засобу як джерело доходів.

Так, ОСОБА_5 , в невстановлений період часу однак не пізніше 01.04.2024, при невстановлених слідством обставинах незаконно придбав у особи (осіб), особистість якої (яких) процесуально встановити в ході досудового розслідування не виявилось за можливе, з метою подальшого збуту, особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено канабіс, розфасований у пакет, виготовлений з полімерного матеріалу із застібкою ZipLock, а також психотропний засіб, розфасований у 3 (три) пакети, виготовлені з полімерного матеріалу із застібкою ZipLock, які в подальшому почав незаконно зберігати при собі в картонній коробці з написом «Нова Пошта», з метою подальшого збуту іншим особам.

Вчиненням вказаних дій ОСОБА_5 мав на меті отримати прибуток у вигляді грошової винагороди за незаконний збут іншим особам особливо небезпечного наркотичного засобу, обіг якого заборонено канабіс.

Після цього, ОСОБА_5 продовжуючи свої злочинні дії, направлені на отримання прибутку в результаті незаконного збуту особливо небезпечного наркотичного засобу, обіг якого заборонено канабіс, шляхом реалізації схованок з наркотичним засобом, залишених на території Холодногірського району м. Харкова, усвідомлюючи їх протиправність, діючи умисно, з корисливих мотивів, 01.04.2024 року, більш точний час в ході досудового розслідування встановити не виявилось за можливе, ОСОБА_5 зберігаючи при собі придбані при вищевказаних обставинах 4 (чотири) пакети, виготовлених з полімерного матеріалу із застібкою ZipLock, з яких в 1 (одному) знаходиться особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого на території України заборонено канабіс, прослідував на АДРЕСА_3 , де на відкритій ділянці місцевості розшукував підходяще місце, де можна залишити схованку з наркотичним засобом канабіс. Далі, ОСОБА_5 , повинен був безпосередньо робити схованки з вказаною речовиною, для невстановленого в ході досудового слідства покупця. Після чого місце схованки пакету з наркотичним засобом фотографувати на належний йому мобільний телефон, для подальшої передачі інформації кінцевому покупцю, після чого з місця скоєння злочину зникнути, тим самим залишавши незаконно зберігати з метою збуту особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено канабіс.

Протиправні дії, ОСОБА_5 , пов`язані з незаконним зберіганням вищевказаного наркотичного засобу, були припинені співробітником ВП №2 Харківського РУП №3 ГУНП в Харківській області, який під час опрацювання території Холодногірського району у невстановлений в ході досудового розслідування час, але не пізніше 16 год. 47 хв. 01.04.2024 року зупинив ОСОБА_5 біля будинку АДРЕСА_3 та діючи правомірно згідно ст.ст. 32, 33 ЗУ «Про Національну поліцію», перевірив документи та провів опитування особи, в ході чого останній повідомив, що при ньому в картонній коробці знаходяться 4 (чотири) пакети, виготовлені з полімерного матеріалу із застібкою ZipLock, в яких перебуває наркотичний засіб та психотропна речовина, у зв`язку з чим було викликано слідчо-оперативну групу.

Надалі прибутий за викликом оператора «102» слідчий відділу поліції № 2 Харківського РУП № 3 ГУНП в Харківській області, 01.04.2024 у період часу з 17 год. 30 хв. по 17 год. 59 хв. під час огляду місця події у Холодногірському районі, м. Харкова, (найближчий будинок АДРЕСА_3 ), в присутності двох понятих та за участю ОСОБА_5 , виявив та вилучив з картонної коробки з написом «Нова Пошта», яка була при ньому в руках 3 (три) пакети, виготовлені з полімерного матеріалу із застібкою ZipLock з кристалічною та порошкоподібною речовиною білого кольору, та 1 (один) пакет, виготовлений з полімерного матеріалу із застібкою ZipLock з речовиною рослинного походження у висушеному та подрібненому стані.

Згідно висновку експерта Харківського НДЕКЦ МВС № СЕ-19/121-24/9175-НЗПРАП від 02.04.2024 надана на дослідження речовина рослинного походження, масою: 25,0374 грам, є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено канабісом. Маса канабісу в перерахунку на масу наданої речовини становить 20,7908 г.

Дослідження 3 (трьох) пакетів, виготовлених з полімерного матеріалу із застібкою ZipLock з кристалічною та порошкоподібною речовиною білого кольору триває.

Крім того, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , в невстановлений період часу, проте не пізніше 19 год. 54 хв. 01.04.2024 року, зробив 89 (вісімдесят дев`ять) схованок з особливо небезпечною психотропною речовиною, яка була придбана при вищевказаних обставинах, на території лісосмуги в смт. Черкаська Лозова, Харківського району, Харківської області , які залишив зберігати з метою безконтактного збуту наркозалежним особам. Вказані схованки були вилучені працівниками поліції в ході проведення огляду місця події 01.04.2024 в перід часу з 19 год. 54 хв. по 23 год. 30 хв. на території лісосмуги в смт. Черкаська Лозова, Харківського району, Харківської області міста Харкова. Дослідження вказаних речових доказів наразі триває.

Таким чином, ОСОБА_5 всупереч Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними» та Закону України «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів», незаконно придбав та зберігав з метою збуту, особливо небезпечний наркотичний засіб - канабіс масою 20,7908 грам, обіг якого заборонено згідно «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000.

01.04.2024 (час фактичного затримання 23 год. 31 хв.) ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , затримано в порядку ст. 208 КПК України за вчинення ним кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

02.04.2024 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, тобто незаконному придбанні та зберіганні особливо небезпечного наркотичного засобу з метою збуту.

Підозра висунута ОСОБА_5 повністю підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами: протоколами огляду місця події від 01.04.2024; речовими доказами, виявленими та вилученими в ході проведення оглядів місця події в ході досудового розслідування; висновком експертизи дослідження матеріалів, речовин і виробів за експертною спеціальністю 8.6 «Дослідження наркозасобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів» № СЕ-19/121-24/9175-НЗПРАП від 02.04.2024, яким підтверджено, що речовина, яку незаконно придбав та зберігав з метою збуту ОСОБА_5 є особливо небезпечним наркотичним засобом канабіс; протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину ОСОБА_5 ; повідомленням про підозру відносно ОСОБА_5 за ознаками ч. 2 ст. 307 КК України.

ОСОБА_5 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, тобто незаконному придбанні та зберіганні особливо небезпечного наркотичного засобу з метою збуту, за яке передбачено суворе покарання у виді позбавлення волі на строк від шести до десяти років.

Відповідно до п.4 ч.2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як, крім іншого: 4) до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

На цей час вбачаються підстави для застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, передбачені ч. 1 ст. 194 КПК України, а саме: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один з ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, які визначені цією статтею.

Беручи до уваги, що ОСОБА_5 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, у органу досудового розслідування є підстави вважати що у підозрюваного можуть виникнути передбачені п. п. 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України спроби:

- переховування від органів досудового розслідування та суду, оскільки ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 6 до 10 років, тобто у вчиненні тяжкого злочину. Обставини кримінального правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_5 , зібрані докази його причетності до вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України свідчить про його схильність до скоєння протиправних дій у сфері незаконного обігу наркотичних засобів, крім того вказана протиправна діяльність є основним джерелом його доходів. Підозрюваний ОСОБА_5 не має законних джерел отримання заробітку, міцних стійких соціальних зв`язків, тобто за місцем його мешкання нічого не утримує, та він усвідомлюючи про незворотність настання покарання, може намагатися уникнути кримінальної відповідальності за скоєне, виїхати за межі Харківської області або навіть покинути територію України, у зв`язку з чим наявний ризик його ухилення від слідства та суду. З огляду на зазначені обставини, в даному випадку існує ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме переховування від органів досудового розслідування та суду.

Окрім того, підозрюваний ОСОБА_5 може вчинити незаконні дії спрямовані на здійснення незаконного психологічного або навіть фізичного впливу на свідків у кримінальному провадженні, з метою змусити останніх відмовитись від раніше наданих показів щодо обставин вчиненого кримінального правопорушення, оскільки, маючи процесуальний статус підозрюваного, останньому відомо місце проживання свідків у вказаному кримінальному провадженні. Крім того, у органу досудового розслідування наявні підстави вважати, що ОСОБА_5 може умовлянням чи погрозами вчинити протиправний тиск на свідків з метою змусити останніх відмовитись від раніше наданих показів, тобто незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, що вказує на наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме незаконний вплив на свідків у цьому ж кримінальному провадженні.

Враховуючи характер скоєного злочину, відсутністю у підозрюваного законних джерел отримання заробітку та зібраними під час проведення досудового розслідування доказами того, що ОСОБА_5 тривалий час займається незаконною діяльністю у сфері обігу наркотичних засобів, обґрунтовано підозрюється в умисному тяжкому кримінальному правопорушенні злочині та незважаючи на притягнення його до кримінальної відповідальності може вчинити новий злочин у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів. Припинення протиправної діяльності ОСОБА_5 не було добровільним, а є наслідком діяльності правоохоронних органів. Крім того, були проведені огляди місця події в ході яких було виявлено та вилучено полімерні пакети з речовиною рослинного походження, кристалічної речовиною та порошкоподібною речовиною, що свідчить про те, що ОСОБА_5 має стійку антисоціальну спрямованість, тому в даному випадку мається існування ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме вчинення інших кримінальних правопорушень.

Зазначене свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, оскільки такі заходи не зможуть сприяти здійсненню завдань кримінального провадження щодо здійснення захисту особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорони прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження (у тому числі свідків), а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Крім того, у п.48 рішення «Чеботар проти Молдови» №35615/06 від 13.11.2007 Європейський суд з прав людини зазначив: «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту, ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Фактичні обставини інкримінованого ОСОБА_5 , умисного тяжкого кримінального правопорушення у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів та інші кримінальні правопорушення проти здоров`я населення, данні про його особу свідчать про його підвищену суспільну небезпеку, що у сукупності із тяжкістю можливого покарання, а також даними про особу підозрюваного, свідчать про наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ст. 177 КПК України та спростовують можливість застосування до підозрюваного менш суворого запобіжного заходу.

Прокурор клопотання підтримала, посилалася на те, що застосування жодного із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вищевказаним ризикам, передбаченим ст.177 КПК України. Одночасно, при застосуванні запобіжного заходу у виді тримання під вартою, просила суд визначити розмір застави з урахуванням обставин кримінального правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_5 , а саме тяжкості кримінального правопорушення яке є тяжким злочином, його особи, який не має законних джерел отримання заробітку, міцних стійких соціальних зв`язків, не має місця реєстрації на території України, наявність об`єктивно підтверджених ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, з урахуванням даних, які отримані під час проведення досудового розслідування, які підтверджують, що вказана протиправна діяльність підозрюваного є єдиним джерелом його доходів.

Захисник ОСОБА_4 , у судовому засідання заперечувала проти заявленого клопотання, вважає, що ризики, про які вказується стороною обвинувачення у клопотанні - є недоведеними. Просила суд, враховуючи визнання підозрюваним своєї вимни, обрати запобіжний захід не пов`язаний із триманням під вартою, а саме цілодобовий домашній арешт.

Підозрюваний в судовому засіданні підтримав думку свого захисника заперечував проти обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, свою вину у скоєному визнав, просив обрати відносно нього домашній арешт.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши клопотання, копії матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовують доводи клопотання, слідчий суддя дійшов до наступного висновку:

Згідно ч.1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним засобом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, та як передбачено ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1)переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3)незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосудді може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контрактами.

Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав , передбачений КПК України.

01.04.2024 (час фактичного затримання 23 год. 31 хв.) ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , затримано в порядку ст. 208 КПК України за вчинення ним кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 2 ст.307 КК України.

02.04.2024 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, тобто незаконному придбанні та зберіганні особливо небезпечного наркотичного засобу з метою збуту.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризику, передбаченого у п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме може переховуватися від органів досудового розслідування та покинути територію України, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, а також вчинити інші кримінальні правопорушення.

У рішенні у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011 року Європейський суд з прав людини зазначив, що термін «обґрунтована підозра» означає наявність фактів або відомостей, які здатні переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа могла вчинити це правопорушення. Від сукупності обставин справи залежить, що саме можна вважати обґрунтованою підозрою. При цьому така підозра не може ґрунтуватися лише на тому, що особа вчинила в минулому правопорушення, навіть аналогічне. Таким чином, підозра буде вважатися обґрунтованою лише у випадку, коли вона ґрунтується на відомостях, що об`єктивно пов`язують підозрюваного із вчиненим кримінальним правопорушенням. Це означає, що у слідчого мають бути докази, які вказують на причетність особи до вчинення кримінального правопорушення (показання свідків, потерпілих, речові докази, протоколи слідчих дій тощо).

Розглядаючи скаргу у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28.10.1994 року, ЄСПЛ підкреслив також, що при визначенні «ступеня підозри» підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді взяття під варту може бути «більш низький поріг обґрунтованості підозри» при вчиненні особливої категорії злочинів».

Підставою застосування запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_5 є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінальних правопорушень, які підтверджуються: протоколами огляду місця події від 01.04.2024; речовими доказами, виявленими та вилученими в ході проведення оглядів місця події в ході досудового розслідування; висновком експертизи дослідження матеріалів, речовин і виробів за експертною спеціальністю 8.6 «Дослідження наркозасобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів» № СЕ-19/121-24/9175-НЗПРАП від 02.04.2024, яким підтверджено, що речовина, яку незаконно придбав та зберігав з метою збуту ОСОБА_5 є особливо небезпечним наркотичним засобом канабіс; протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину ОСОБА_5 ; повідомленням про підозру відносно ОСОБА_5 за ознаками ч. 2 ст. 307 КК України.

Як ризики, які дають достатнi пiдстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України, варто розцінювати те, що підозрюваний згідно ч. 5 ст. 12 КК України підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, у разі визнання його винуватим йому може бути призначене покарання у виді позбавлення волі на строк від дев`яти до дванадцяти років, за віком та станом здоров`я підозрюваної відсутні протипоказання для застосування до нього такого запобіжного заходу як тримання під вартою; у разі не застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 через тяжкiсть вчиненого ним кримінального правопорушення та покарання, яке може йому загрожувати, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню iншим чином.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа, у цьому випадку підозрюваний, вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню або ж створять загрозу суспільству.

Слідчий суддя вважає, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступень суспільної небезпеки цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку. Беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства.

Зокрема, ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню, серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що підозрюваний може втекти.

Надаючи оцінку можливості підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду, суд бере до уваги, що існує певна ймовірність того, що останній з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого злочину може вдатися до відповідних дій.

Суддя враховує, що Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» зазначив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів». У справі «Летельє проти Франції» вказано, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Відповідно усталеної практики Європейського суду з прав людини, право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним, та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес.

За таких обставин, враховуючи, що дії пыдозрюваного, за вчинення яких йому повідомлено підозру, класифікуються як тяжкий злочин, внаслідок чого суддя вбачає, що існує суспільний інтерес, який свідчить про те, що більш м`який запобіжний захід, ніж продовження застосування тримання під вартою не зможе запобігти ризикам, передбаченим п.1,3,4,5 ч.1 ст.177 КПК України.

Крім того, при встановленні наявності ризику впливу на свідків слід враховувати встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, статті 95, 224 КПК).

Таким чином, ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Ризики, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені частиною 1 статті 177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій.

При цьому КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Слідчий суддя враховує усталену практику Європейського суду з прав людини, зокрема, згідно якої тримання під вартою є виправданим у певному випадку, лише якщо конкретні ознаки розкривають наявність публічного інтересу, інтересу, що переважає, попри презумпцію невинуватості, над повагою до особистої свободи. Національні судові органи повинні розглядати всі обставини, що дають підстави ствердити наявність публічного інтересу, який би виправдав виняток із загальної норми про повагу до свободи людини.

Слідчий суддя не ігнорує ті аргументи і доводи, які наводяться підозрюваним та його захисником, проте в даному конкретному випадку суд приходить до переконання, що ці аргументи не переважають вимог суспільного інтересу, який полягає у встановленні істини в справі, недопущенню перешкоджання цьому, забезпеченні належної процесуальної поведінки підозрюваного і виконанні процесуальних рішень у справі, при цьому зазначає, що медична допомога, в разі наявного у підозрюваного захворювання і його підтвердження, може бути надана в умовах слідчого ізолятора в медичній частині.

При цьому, суд враховує, що підозрюваний не є особою, щодо якої не може бути застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою, відповідно до ч.2 ст.183 КПК України.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

На підставі викладеного встановлено наявність обставин, передбачених пунктами 1 та 2 частинами ст. 194 КПК України, а саме: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, на які вказує слідчий, прокурор.

Відповідно до ч.1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Застосування iнших більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам передбачених статтею 177 цього Кодексу.

На підставі викладеного, з метою забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України, є всі підстави для обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання пiдозрюваним, обвинуваченим обов`язків передбачених цим Кодексом наслідків передбачених частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків і щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, визначається у межах - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ст.183 КПК України, з урахуванням обставин кримінального правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_5 , а саме тяжкості кримінального правопорушення яке є тяжким злочином, його особи, відсутність законних джерел отримання заробітку, міцних стійких соціальних зв`язків, місця реєстрації на території України, наявність об`єктивно підтверджених ризиків, передбачених ст. 177 КПК України суд приходить до висновку про необхідність визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що станом на 01.01.2024 р. складає 242240,00 грн. (3028 грн. х 80 = 242240,00 грн.). При цьому в разі внесення застави необхiдно покласти на підозрюваного ряд обов`язків.

Таким чином слідчий суддя вважає, що подане клопотання слідчого достатньо мотивоване та підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 110, 131, 132, 176-178, 183,193-194, 196, 369-372, 395 КПК України,-

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого СВ відділу поліції № 2 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області, ст. лейтенанта поліції ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні за № 0000541 від 01.04.2024 за ознаками кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України задовольнити.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах ДУ «Харківського слідчого ізолятора», в межах строку досудового розслідування, а саме до 30.05.2024 включно.

Строк затримання обчислювати з моменту його фактичного затримання, тобто з 01 квітня 2024 року.

Визначити суму застави у розмірі вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що дорівнює 242240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) гривень, які необхідно внести на депозитний рахунок ТУ ДСА України у Харківській області, протягом дії ухвали.

При внесенні визначеної суми застави ОСОБА_5 , з-під варти - звільнити.

У разі внесення застави, покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки:

1)прибувати до слідчого СВ ВП №2 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області, прокурора або суду за першою вимогою;

2)не відлучатися з постійного місця проживання, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3)повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

4)утримуватися від спілкування з свідками у вказаному кримінальному провадженню.

Термін дії ухвали до 30.05.2024.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Повний текст ухвали виготовлено 08.04.2024.

Слідчий суддя ОСОБА_1