Cправа № 127/4444/24
Провадження № 1-кс/127/1915/24
ВІННИЦЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

Іменем України

16 лютого 2024 року м. Вінниця

Слідчий суддя Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши в залі Вінницького міського суду Вінницької області клопотання старшого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції у Вінницькій області старший лейтенант поліції ОСОБА_3 про визначення порядку зберігання речових доказів при проведені досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000858 внесеному до ЄРДР 17.11.2023, за відсутності фіксації судового розгляду технічними засобами, -

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшло клопотання слідчого ОСОБА_3 , яке погоджене з прокурором про визначення порядку зберігання речових доказів при проведені досудового розслідування у кримінальному провадженні.

Клопотання мотивовано тим, що у провадженні слідчого перебувають матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000858 від 17.11.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, у зв`язку із чим у органу досудового розслідування постала необхідність у визначенні порядку зберігання речових доказів при проведені досудового розслідування у кримінальному провадженні.

Під час розгляду, з матеріалів клопотання встановлено, що невідомі військовослужбовці, за попередньою змовою групою осіб, систематично вимагають та одержують неправомірну вигоду від військовозобов`язаних.

В подальшому, за даним фактом слідчим управлінням ГУНП у Вінницькій області внесено відомості до ЄРДР за № 0000858 від 17.11.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України та на підставі прокурора Вінницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону долучено матеріали досудового розслідування, які виділено з кримінального провадження за №00000615, а саме: протокол проведення обшуку, постанова про визнання предметів речовими доказами, ухвала суду про накладення арешту на майно, допити свідків, копії протоколів проведення НСРД (зняття інформації з електронних інформаційних систем) та ін.

В ході документування кримінального правопорушення №00000615, 26.07.2023 проведено обшук автомобіля Skoda Octavia Combi державний номерний знак НОМЕР_1 , який перебуває в користуванні ОСОБА_4 під час якого виявлено та вилучено: в чоловічій сумці на передньому пасажирському сидінні авто виявлено грошові кошти в загальній сумі 9600 доларів США та 3500 гривень, які поміщено до спеціальних пакетів НПУ WAR1176911 та WAR 1176910.

Крім того, ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 31.07.2023 (у справі № 127/22617/23) накладено арешт на грошові кошти в загальній сумі 9600 доларів США та 3500 гривень, які визнано речовими доказами як знаряддя вчинення злочину, із встановленням заборони розпорядження вказаним майном.

Жодних документів щодо походження зазначених грошових коштів під час обшуку не виявлено та вказаним громадянином України не надано. Вилучені грошові кошти визнані речовими доказами та передані на відповідальне зберігання.

В подальшому, зазначені грошові кошти разом з відповідними процесуальними документами виділено в окреме провадження, а саме №0000858 від 17.11.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, яке на даний час перебуває на стадії досудового розслідування, та були передані на відповідальне зберігання до відділення «220/01 АБ «Укргазбанк».

Основною метою накладення арешту на майно у кримінальному провадженні є забезпечення невідворотності настання негативних наслідків для особи за вчинення кримінальних правопорушень через позбавлення особи економічних переваг, одержаних внаслідок ї протиправної поведінки, а також унеможливлення одержання такою особою будь-яких вигод внаслідок вчинення кримінального правопорушення, зокрема, доходів від нього.

Згідно з пунктом 3 частини шостої статті 100 КПК України, речові докази вартістю понад 200 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження, передаються за письмовою згодою власника, а в разі ї відсутності - за рішенням слідчого судді, суду Національному агентству України зпитань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, для здійснення заходів з управління ними з метою забезпечення хї збереження або збереження їхньої економічної вартості.

Відповідно до положень абзацу частини першої статті 19 Закону України «Про Національне агентство України зпитань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів» Національне агентство здійснює управління активами, на які накладено арешт у кримінальному провадженні, у тому числі як захід забезпечення позову - лише щодо позову, пред?явленого в інтересах держави, зі встановленням заборони розпоряджатися та/або користуватися активами, сума або вартість яких дорівнює або перевищує 200 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої на 1 січня відповідного року.

Відповідно до частини першої статті 2 Закону України «Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів» (далі - Закон) Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів (далі - Національне агентство) є центральним органом виконавчої влади зі спеціальним статусом, що забезпечує формування та реалізацію державної політики у сфері виявлення та розшуку активів, на які може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, та/або з управління активами, на які накладено арешт або які конфісковано у кримінальному провадженні.

Створення і забезпечення належного функціонування Національного агентства є заходом з виконання положень Закону України «Про засади державної антикорупційної політики (Антикорупційна стратегія)» на 2014 - 2017 роки та Державної програми щодо реалізації засад державної антикорупційної політики в Україні (Антикорупційної стратегії) на 2015 - 2017 роки, імплементації в законодавство України Директиви ЄС від 03.04.2014 №2014/42/Е0 про арешт та конфіскацію предметів злочинної діяльності та доходів від неї в ЄС, Рішення Ради ЄС № 2007/845/JHA від 06.12.2007 про співробітництво між агентствами держав- членів з повернення активів у сфері виявлення і розшуку доходів, отриманих злочинним шляхом, або іншого майна, пов?язаного зі злочинною діяльністю, а також одним зі основних критеріїв виконання Україною Плану дій з лібералізації візового режиму з ЄС.

Національне агентство утворено з метою виконання міжнародних договорів стороною яких є Україна, зокрема, Конвенції про відмивання, пошук, арешт та конфіскацію доходів, одержаних злочинним шляхом, Конвенції Організації Об?єднаних Націй проти корупції, Кримінальної конвенції про боротьбу з корупцією і Конвенції Ради Європи про відмивання, пошук, арешт та конфіскацію доходів, одержаних злочинним шляхом, та про фінансування тероризму.

Директива ЄС № 2014/42/EU передбачає необхідність вжиття заходів з ефективного розпорядження активами, на які накладено арешт, а також створення спеціальних інституцій, відповідальних за менеджмент такими активами зметою хї збереження або збереження їх вартості. В Директиві зазначається, що з метою ефективного управління передбачається можливість здійснення реалізації активів. «Великою вісімкою» (G8) в межах підгрупи з кримінально-правових питань 27 квітня 2005 року схвалено Кращі практики щодо адміністрування арештованих активів (G8 Best Practices for the Administration of Seized Assets). Як зазначається у відповідних рекомендаціях, вони спрямовані, зокрема, на допомогу державам у збереженні вартості арештованих активів. При цьому, однією з ключових рекомендацій є те, що в судовому провадженні, відповідно до національного законодавства, має бути дозволено продаж активів до винесення остаточного рішення суду по справі та застосування заходів конфіскації або стягнення активів в дохід держави стосовно тих активів, які швидко псуються або швидко знижуються у вартості. Держава має забезпечити розгляд питання про надання дозволу на продаж до винесення остаточного рішення суду по справі активів, які є надто обтяжливими для управління. В свою чергу, отримані від реалізації доходи повинні бути збережені відповідно до національного законодавства до винесення остаточного рішення суду та застосування заходів конфіскації або стягнення активів в дохід держави.

Пунктом 4 частини першої статті 9 Закону на Національне агентство покладено функцію з проведення оцінки, ведення обліку та управління активами, на які накладено арешт у кримінальному провадженні.

Відповідно до абзацу четвертого частини першої статті 1 Закону, управляючи активами, Національне агентство забезпечує збереження активів, на які накладено арешт у кримінальному провадженні, та їх економічної вартості. Відповідно до абзацу другого частини першої статті 19 Закону, активи приймаються в управління на підставі ухвали слідчого судді, суду чи згоди власника активів.

Частиною першою статтею 12 Закону встановлено, що управління рухомим та нерухомим майном, цінними паперами, майновими та іншими правами здійснюється Національним агентством шляхом реалізації відповідних активів або передачі їх в управління.

Відповідно до частини третьої статті 12 Закону, управління активами, зазначеними у частині першій цієї статті, здійснюється на умовах ефективності, а також збереження та збільшення їх вартості.

Арештоване майно у ході досудового розслідування кримінального провадження №0000858 від 17.11.2023, а саме:

- Банкноти (долари США), на загальну суму 9 600 (дев`ять тисяч шістсот) доларів США;

- Банкноти (українська гривня) на загальну суму 3 500 (три тисячі п`ятсот) гривень, у кількості: 6 купюр номіналом 500 гривень, 1 купюра номіналом 200 гривень , 2 купюри номіналом 100 гривень та 2 купюри номіналом 50 гривень.

Загальна сума вилучених грошових коштів: 9 600 доларів США та 3 500 гривень, може без шкоди для кримінального провадження бути передане в управління Національному агентству для передачі в управління за договором.

Зазначене арештоване майно потребує спеціальних заходів з управління ним, спрямованих на збереження та збільшення його вартості, сплату витрат на утримання тощо. Вирішення цих питань можливе лише силами Національного агентства.

У зв?язку із військовою агресією Російської Федерації проти України, відповідно до статті 41 Конституції України, пункту 4 статті 8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», частини другої статті 4 «Про передачу, примусове відчуження або вилучення майна в умовах правового режиму воєнного чи надзвичайного стану», Указу Президента України від 24.02.2022 №64 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», необхідно орієнтувати військові адміністрації на прийняття рішень у конкретних кримінальних провадженнях про примусове відчуження арештованого майна на користь Збройних сил України.

Враховуючи викладене, вжиття заходів щодо передачі в управління Національному агентству для реалізації відповідних активів або передачі в управління за договором передбачено вимогами статті 10 КПК України та ст.ст. 19, 21 Закону.

Розглянути це клопотання вважається за необхідне без повідомлення особи, в якої вказані грошові активи було вилучено, оскільки існує ризик того, що зацікавлені особи, дізнавшись про внесення та розгляд клопотання, почнуть здійснювати перешкоди, що унеможливлять передачу та забезпечення управління майном Національним агенством, що у подальшому створить додаткові перешкоди у забезпеченні конфіскації майна та відшкодуванні шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

3 огляду на викладене та керуючись ст. 36, 10 Кримінального процесуального кодексу України, ст. 1, 9, 19, 12 Закону України «Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів», слідчий просив слідчого суддю клопотання задовольнити.

В судове засідання слідчий не з`явився, завчасно подав заяву про залишення поданого ним клопотання без розгляду.

Слідчий суддя дослідивши матеріали клопотання та матеріали кримінального провадження, дійшов наступного висновку.

Згідно норми ч. 4 ст. 107 КПК України під час розгляду клопотання слідчим суддею фіксування за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

Вивчивши матеріали клопотання та долучені до нього документи, слідчий суддя приходить до наступного.

Відповідно до ч. 7 ст. 100 КПК України у випадках, передбачених пунктами 2, 4 та абзацом сьомим частини шостої цієї статті, слідчий за погодженням із прокурором або прокурор звертається з відповідним клопотанням до слідчого судді місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, або до суду під час судового провадження, яке розглядається згідно із статтями 171-173 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав і основоположних свобод, який ратифікований Верховною Радою України 17 липня 1997 року, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Громадяни для задоволення своїх потреб можуть користуватися об`єктами права державної та комунальної власності відповідно до закону. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право власності є непорушним.

15.02.2024 на адресу суду надійшла заява слідчого про залишення поданого ним клопотання без розгляду.

З огляду на вищенаведене, враховуючи, що сторона, яка звернулася з клопотання подала заяву про залишення клопотання про визначення порядку зберігання речових доказів при проведені досудового розслідування у кримінальному провадженні без розгляду, тому слідчий суддя дійшов висновку, що дане клопотання слід залишити без розгляду.

На підставі викладеного і керуючись ст. 100, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції у Вінницькій області старший лейтенант поліції ОСОБА_3 про визначення порядку зберігання речових доказів при проведені досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000858 внесеному до ЄРДР 17.11.2023 залишити без розгляду.

Ухвала слідчого судді є остаточною та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Вінницького міського суду

Вінницької області ОСОБА_5