Справа № 130/3526/23
Провадження №11-кп/801/286/2024
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2024 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

із секретарем ОСОБА_5

за участю:

прокурора ОСОБА_6

захисника - адвоката ОСОБА_7

розглянув у відкритому судового засіданні в м. Вінниці кримінальне провадження № 0000233 від 10 грудня 2023 року, за апеляційною скаргою прокурора Жмеринської окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_8 на вирок Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 18 грудня 2023 року, яким

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Слобода Носківецька Жмеринського району Вінницької області, громадянина України, раніше несудимого, мешканця АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України і засуджено до покарання у виді штрафу в розмірі чотириста двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 7140 (сім тисяч сто сорок) грн.

визнано винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України і засуджено до покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.

У відповідності з ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом повного складання призначених покарань обрано ОСОБА_9 остаточну міру покарання у виді штрафу в розмірі 7990 (сім тисяч дев`ятсот дев`яносто) грн.

Вирішено долю речових доказів.

Стягнуто з ОСОБА_9 на користь держави витрати на залучення експерта в сумі 2272 (дві тисячі двісті сімдесят дві) грн.

встановив:

Обвинувачений ОСОБА_9 на початку березня 2022 року у м. Вінниця Вінницької області за допомогою мережі «Інтернет» зв`язався з невстановленою досудовим слідством особою щодо виготовлення та придбання підробленого посвідчення водія, який дає право керування транспортними засобами тих категорій, які заявлені на отримання посвідчення, для чого потрібно було передати йому свої персональні дані та фотокартку. Після чого у АДРЕСА_2 обвинувачений ОСОБА_9 передав вказаній невстановленим досудовим слідством особі необхідні дані та грошові кошти в сумі 4000 грн.

Наприкінці березня 2022 року обвинувачений ОСОБА_9 у м. Вінниці зустрівся з невстановленою досудовим слідством особою, яка внесла завідомо неправдиві відомості до завідомо підробленого посвідчення водія серії НОМЕР_1 від 24 березня 2012 року на ім`я ОСОБА_9 , виданого Жмеринським ВРЕР УДАІ УМВС України у Вінницькій області на категорії "А1", "А", "В1", "В", "С1", "С", який обвинувачений ОСОБА_9 залишив при собі з метою подальшого використання.

10 грудня 2023 року, близько 9 год, обвинувачений ОСОБА_9 , рухаючись на автомобілі марки «Daewoo Lanos», державний номерний знак НОМЕР_2 , по вул. Б.Хмельницького у м. Жмеринка, біля магазину «Дім Сад Город», будучи зупиненим працівниками поліції за порушення правил зупинки, під час перевірки документів пред`явив їм підроблене посвідчення водія серії НОМЕР_1 від 24 березня 2012 року на ім`я ОСОБА_9 , виданого Жмеринським ВРЕР УДАІ УМВС України у Вінницькій області на категорії "А1", "А", "В1", "В", "С1", "С", таким чином використав підроблений документ.

Своїми діями обвинувачений ОСОБА_9 вчинив кримінальні проступки, передбачені ч. 5 ст. 27, ч.1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України пособництво у підробленні посвідчення з метою використання його іншою особою, а також використання завідомо підробленого документа.

В апеляційній скарзі прокурор просить вирок суду змінити в частині призначеного покарання через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та зазначити у резолютивній частині вироку: у відповідності з ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом повного складання призначених покарань визначити ОСОБА_9 остаточну міру покарання у виді штрафу в розмірі 470 (чотириста сімдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 7990 (сім тисяч дев`ятсот дев`яносто) грн. Стягнути з ОСОБА_9 на користь держави витрати на залучення експерта в сумі 2271 (дві тисячі двісті сімдесят одна) грн. В решті вирок залишити без змін.

На думку прокурора, Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області при ухваленні вироку стосовно ОСОБА_9 призначив останньому остаточну міру покарання за ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 Кримінального кодексу України із застосуванням ч. 1 ст. 70 Кримінального кодексу України за сукупністю злочинів, шляхом повного складання призначених покарань тільки у грошовій сумі без визначення такого покарання у певній кількості неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а саме штраф у розмірі 7 990 (сім тисяч дев`ятсот дев`яносто) грн. Крім того, розмір витрат на залучення експерта за проведення експертами Вінницького НДЕКЦ МВС України судової технічної експертизи документів № СЕ-19/102-23/21454-ДД від 12.12.2023 становить 2271 (дві тисячі двісті сімдесят одна) грн. 84 коп.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, який просив вирок суду змінити, думку захисника - адвоката ОСОБА_7 , який не заперечував проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи в межах апеляційної скарги та обговоривши її доводи, колегія суддів дійшла наступного.

Відповідно до вимог ст. 370 Кримінального процесуального кодексу України судове рішення, у тому числі вирок суду, має бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбаченим цим Кодексом.

У п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 29.06.1990 «Про виконання судами України законодавства і постанов Пленуму Верховного Суду України з питань судового розгляду кримінальних справ і постановлення вироку» та п. 29 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання» акцентовано увагу судів на необхідності точного виконання вимог закону про зміст резолютивної частини обвинувального вироку, яка повинна бути викладена чітко та ясно, щоб при виконанні вироку не виникало сумнівів щодо виду та розміру покарання, призначеного судом, та змісту інших рішень, викладених у цій частині вироку. Проте, наведені вимоги залишились поза увагою Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області.

Так, ОСОБА_9 засуджено за ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 Кримінального кодексу України до покарання у виді штрафу в розмірі чотириста двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 7140 (сім тисяч сто сорок) грн. та за ч. 4 ст. 358 Кримінального кодексу України до покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.

У відповідності з ч. 1 ст. 70 Кримінального кодексу України за сукупністю злочинів шляхом повного складання призначених покарань обрано ОСОБА_9 остаточну міру покарання у виді штрафу в розмірі 7990 грн.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 12 Кримінального кодексу України кримінальні правопорушення поділяються на кримінальні проступки і злочини. Кримінальним проступком є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або інше покарання, не пов`язане з позбавленням волі.

Так, санкція ч. ч. 1, 4 ст. 358 Кримінального кодексу України передбачає максимальне покарання у виді обмеженням волі на строк до двох років, тобто вказані кримінальні правопорушення відносяться до кримінальних проступків.

Крім цього, нормою Загальної частини КК України, яка визначає поняття та правила застосування такого виду покарання, як штраф, є стаття 53 Кримінального кодексу України, згідно з якою штраф - це грошове стягнення, що накладається судом у випадках і розмірі, встановлених в Особливій частині Кримінального кодексу України, з урахуванням положень частини другої цієї статті, яке у санкціях статей (санкціях частин статей) Особливої частини Кримінального кодексу України встановлено в неоподатковуваних мінімумах доходів громадян.

Положення ч. 5 цієї статті, які регулюють порядок заміни несплаченої суми штрафу покаранням іншого виду, розраховують таку заміну, виходячи з неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. Тобто кримінальний закон сформульовано однозначно, він чітко і послідовно вказує на єдиний вимір розміру покарання у виді штрафу - неоподатковуваний мінімум доходів громадян.

При цьому, згідно Перехідними положеннями Податкового кодексу України (пункт 5 підрозділу 1 розділу ХХ), якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

З аналізу зазначених норм закону слідує, що при призначенні покарання у виді штрафу в розмірі, передбаченому санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини КК України, цей розмір визначається в певній кількості неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, із визначенням його у грошовій сумі, шляхом здійснення перерахування такого розміру в гривні, виходячи з вимог закону щодо визначення суми одного неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

До таких висновків дійшов Верховний Суду України у постанові об`єднаної палати від 01.10.2015 (судова справа № 5-154кс-15).

Проте, Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області при ухваленні вироку стосовно ОСОБА_9 не дотримався вимог закону України про кримінальну відповідальність, а саме ст. ст. 12, 53 Кримінального кодексу України, та, не зважаючи на вищевказану постанову Верховного Суду України призначив ОСОБА_9 остаточну міру покарання за ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 Кримінального кодексу України із застосуванням ч. 1 ст. 70 Кримінального кодексу України за сукупністю злочинів, шляхом повного складання призначених покарань тільки у грошовій сумі без визначення такого покарання у певній кількості неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а саме штраф у розмірі 7 990 (сім тисяч дев`ятсот дев`яносто) грн.

Відповідно до п.1 ч. 4 ст. 374 Кримінального процесуального кодексу України в резолютивній частині вироку повинні міститись відомості щодо процесуальних витрат, пов`язаних з проведенням експертиз.

Як вбачається з резолютивної частини вищезазначеного вироку Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 18.12.2023 ухвалено стягнути з ОСОБА_9 на користь держави витрати на залучення експерта в сумі 2272 (дві тисячі двісті сімдесят дві) грн.

Разом з тим, розмір витрат на залучення експерта за проведення експертами Вінницького НДЕКЦ МВС України судової технічної експертизи документів № СЕ-19/102-23/21454-ДД від 12.12.2023 становить 2271 (дві тисячі двісті сімдесят одна) грн. 84 коп.

За таких обставин, суд допустив неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, що відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 409, ч. 1 ст. 413 Кримінального процесуального кодексу України є підставою для зміни вироку.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 408, 419 КПК України, апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу прокурора Жмеринської окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_8 , - задовольнити.

Вирок Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 18 грудня 2023 року відносно ОСОБА_9 , - змінити в частині призначеного покарання.

Згідно ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом повного складання призначених покарань ОСОБА_9 вважати засудженим до штрафу в розмірі 470 (чотириста сімдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 7 990 (сім тисяч дев`ятсот дев`яносто) грн.

Стягнути з ОСОБА_9 на користь держави витрати на залучення експерта в сумі 2271 (дві тисячі двісті сімдесят одна) грн. 84 коп.

В решті вирок залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом 3 (трьох) місяців.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4