Справа № 296/2641/24
УХВАЛА

Іменем України

26 березня 2024 року м.Житомир

Слідчий суддя Корольовського районного суду м.Житомира ОСОБА_1 , розглянувши клопотання слідчого СВ Звягельського РВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_2 , погоджене прокурором відділу Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0000002 від 01.01.2018 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 203-2, ч.2 ст. 209 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернувся до слідчого судді Корольовського районного суду м.Житомира із клопотанням, в якому просить накласти арешт на майно, вилучене в ході обшуку 20.03.2024 року за місцем проживання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 .

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Відповідно до статті 3 КПК України, до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Згідно п.7 ч.2 ст.131 КПК України, арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження.

У випадку, передбаченому п.4 ч.2 ст.170 КПК України, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження (ч.6 ст.170 КПК України).

Положеннями частини другої статті 171 КПК України, передбачено, що у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

Слідчий суддя звертає увагу, що в порушення вимог ч.2 ст.171 КПК України в клопотанні про арешт майна не обґрунтовано значення вилученого майна як речових доказів з урахуванням викладених обставин щодо місця проведення азартних ігор та місця проведення обшуку в житлі особи.

Згідно ч.3 ст.172 КПК України слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.

Враховуючи вищевикладене, подане клопотання про накладення арешту майна підлягає поверненню прокурору.

Керуючись статтями 98, 132, 170-173 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ Звягельського РВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_2 , погоджене прокурором відділу Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0000002 від 01.01.2018 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 203-2, ч.2 ст. 209 КК України - повернути слідчому для усунення недоліків.

Встановити строк для усунення зазначених недоліків - 72 години з моменту отримання копії ухвали.

Після усунення недоліків сторона кримінального провадження не позбавлена права повторно звернутися із даним клопотанням до суду в загальному порядку.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1