Справа № 215/2705/24
У Х В А Л А

Іменем України

27 квітня 2024 року слідчий суддя Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду №1 клопотання слідчого в кримінальному провадженні № 0000380 від 25.04.2024 щодо застосування запобіжного заходу в вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, громадянина України, з середньо - спеціальною освітою, одруженого, на утриманні має сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не працюючого, зареєстрованому та проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

за ознаками кримінльного правопорушення передбченого ч.2 ст.121КК України,

ВСТАНОВИВ:

27.04.2024 року слідчий ВП №5 КРУП ГУНП України в Дніпропетровській області ОСОБА_3 звернулася до суду з клопотанням про застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В обґрунтування вказує, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 22.04.2024 в обідній час доби, точного часу в ході досудового розслідування встановити не надалось можливим, разом із своєю співмешканкою ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , приїхали до квартири АДРЕСА_2 , у якій періодично мешкали.

Будучи у вказаному місці у період часу з 22.04.2024 по 23.04.2024, більш точного часу в ході досудового розслідування встановити не надалось можливим, між ОСОБА_5 та ОСОБА_8 , виник словесний конфлікт під час якого ОСОБА_5 почав звинувачувати ОСОБА_8 у крадіжці його грошей. Після чого, у ОСОБА_5 , на ґрунті вказаного конфлікту з ОСОБА_8 , виник прямий умисел, спрямований на умисне спричинення останній тяжкого тілесного ушкодження.

Так, діючи на досягнення злочинного умислу, з метою спричинення тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_5 , знаходячись у приміщенні вищевказаної квартири, стоячи у безпосередній близькості навпроти ОСОБА_8 , усвідомлюючи суспільну небезпечність свого діяння, можливість настання тяжких наслідків та бажаючи їх настання, умисно почав наносити останній удари обома руками в область голови, обличчя та тулуба, в хаотичному порядку, у невстановленій досудовим розслідуванням кількості. Від отриманих ударів ОСОБА_8 , втрималась на ногах, та самостійно дійшла до дитячої кімнати, та лягла на підлозі.

Далі, ОСОБА_5 , усвідомлюючи, що потерпіла ОСОБА_8 більше не чинить ніякого опору, залишив її лежати на підлозі в приміщенні дитячої кімнати, де остання 23.04.2024 у невстановлений досудовим розслідуванням час від спричинених ОСОБА_5 тілесних ушкоджень померла.

25.04.2024 року приблизно о 14:30 годині ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 була виявлена мертвою у приміщенні квартири АДРЕСА_2 .

Згідно лікарського свідоцтва про смерть № 905 від 26.04.2024, смерть настала в результаті травматичного шоку, інші уточнені травми з залученням декількох ділянок тіла; напад з використанням тупого предмету з метою вбивства чи нанесення тілесних ушкоджень.

26.04.2024 р. ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, за ознаками умисного тяжкого тілесного ушкодження, тобто умисного тілесного ушкодження небезпечного для життя в момент заподіяння, що спричинило смерть потерілого.

Слідчий у клопотанні зазначає, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років, міцних соціальних зв`язків не має, у зв`язку з чим є підстави вважати, що останній може переховуватись від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності. Крім того ОСОБА_5 може впливати та чинити тиск на свідків, з метою зміни їх пояснень в кримінальному провадженні, перешкоджати досудовому розслідуванню іншим чином. Враховуючи вказані обставини є підстави вважати, що існують ризики, передбачені ст.177 ч.1 п.п.1,3,4 КПК України, що можуть перешкоджати кримінальному провадженню.

Слідчий ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання підтримала з зазначених підстав.

Підозрюваний ОСОБА_5 , який ознайомлений з правами передбаченими ст.193 ч.2 п.1-7 КПК України, в судовому засіданні пояснив, що проти обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечує. Просить обрати більш мякий запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. Вказує, що має постійне зареєстроване місце проживання де живе з матір`ю, а потерпілу ОСОБА_8 , яка хронічно зловживала спиртними напоями він не вбивав. На грунті сварки, 21.04.2024 р. в неділю, в квартирі ОСОБА_8 завдав декілька ударів в обличчя потерпілої, а в понеділок зранку поїхав додому. Затриманий був працівниками поліції 25.04.2024 р., та є затриманим до часу розгляду клопотання.

Захисник ОСОБА_6 підтримала позицію підозрюваного, посилається на недоведеність ризиків на які посилається прокурор, позиція якого зводиться до арешту з мотивів лише тяжкості пред`явленої підозри. Але вказана підозра не є обґрунтованою, оскільки відсутні докази спричинення потерпілій тяжких тілесних ушкоджень, відсутня причина її смерті, висновок судово-медичної експертизи. Крім того порушені права підозрюваного, який фактично був затриманий 25.04.2024 р. без відповідного протоколу.

Прокурор вважає необхідним застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, вказує на неможливість запобігання зазначеним слідчим ризикам шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Вислухавши слідчого, прокурора, підозрюваного, захисника дослідивши надані письмові матеріали, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Згідно ст.183 КПК України - тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

При обранні підозрюваному запобіжного заходу слідчий суддя враховує відсутність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 за ч.2 ст. 121 КК України яка не підтверджується належними доказами. Отримання потерпілою ОСОБА_8 тяжких телесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя, які спричинили її смерть, на думку слідчого і прокурора підтверджується лікарським свідоцтвом про смерть №905 від 26.04.2024 р.

Але згідно лікарського свідоцтва смерть потерпілої настала в результаті травматичного шоку, вказане свідоцтво не містить відомостей стосовно ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, їх кількості, місць прикладання травмуючого предмета (предметів), часу настання смерті, причинного зв`язку, тощо.

Окрім того, статтею 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі й вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого, міцність його соціальних зв`язків, наявність постійного місця роботи, навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання раніше застосованих запобіжних заходів та інше.

Крім того, слідчий суддя має встановити наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК, а також те, що застосування більш м`яких запобіжних заходів буде недостатньо для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя приймає до уваги що ризики, передбачені п.п.1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, на які посилається прокурор, об`єктивно не доведені. Обвинувачений має постійне місце проживання, раніше не судимий, тому ризик переховування від органу досудового розслідування і суду не підтверджується наявними доказами

Також ризики впливу на свідків і перешкоджання досудовому рзслідуванню іншим чином також не доведені, оскільки підозрюваний ОСОБА_5 не допитаний, а свідки ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 не свідчать про тиск з боку підозрюваного.

Згідно ст.194 ч.1-2 КПК Укрїни - під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

2. Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Таким чином слідчий суддя враховує що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, та прокурором не доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.121 КК України. Не доведена також наявнісь достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор,в зв`язку з чим слідчий суддя зобов`язаний відмовити в задоволенні клопотання слідчого.

Керуючись ст. ст.177,178, 183, 194 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання слідчого СВ відділення поліції №5 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 про застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу в вигляді тримання під вартою відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя: