Справа № 754/2657/23 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/824/2355/2024 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 травня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

з участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 на вирок Деснянського районного суду м. Києва від 19 травня 2023року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, з неповною середньою освітою, неодруженого, не працюючого, без визначеного місця реєстрації, проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше судимого, останній раз 21.05.2019 р. Оболонським райсудом м.Києва за ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України на 6 місяців арешту, звільнився 21.11.2019 р. по відбуттю строку покарання ,

засуджено за ч.2 ст. 15, ч.4 ст.185 ККУкраїни до покарання у виді 5 років позбавлення волі. Початок строку покарання обчислювати з моменту затримання.

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м.Києва, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, неодруженого, не працюючого, зареєстрованого в АДРЕСА_2 , проживаючого в АДРЕСА_3 , судимого 13.01.2021 р. Деснянським райсудом м. Києва за ч.1 ст. 121 КК України на 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України з випробуванням, з іспитовим строком 3 роки,,

засуджено за ч.2 ст. 15, ч.4 ст.185 ККУкраїни до покарання у виді 5 років позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднати покарання, не відбуте за вироком Деснянського районного суду м.Києва від 13.01.2021 р., і остаточно за сукупністю вироків визначено покарання у виді 5 років 1 місяця позбавлення волі.Початок строку покарання обчислювати з 08.12.2022 р. Вироком вирішено питання речових доказів.

В С Т А Н О В И Л А:

За вироком,08.12.2022 приблизно о 15.15 год. 15 хв. ОСОБА_8 за попередньою змовою з ОСОБА_9 , знаходячись у торгівельному залі магазину «Метро» по вул. Сержа Лифаря, 2А в м. Києві, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на повторне, таємне викрадення чужого майна, в умовах воєнного стану, який введено з 05.30 год. 24.02.2022 р. Указом Президента України від 24.02.2022 р. № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та продовжено Указами Президента України від 14.03.2022 р. № 133/2022, від 18.04.2022 р. № 259/2022, від 17.05.2022 р. № 341/2022 р., від 12.08.2022 р. № 573/2022 р., від 07.11.2022 р. № 757/2022 та від 06.02.2023 р. №58/2023 строком на 90 діб, переслідуючи корисливий мотив, скориставшись тим, що за їх діями ніхто не спостерігає, взяли з полиць товар, а саме: крем-мило «DURU» (3 шт.) вартістю 28 грн. 75 коп. за одну одиницю, шампунь «Syoss», об`ємом 0,44 л, (4 шт.) вартістю 115 грн. за одну одиницю, шампунь «HsH свіжість ментолу» об`ємом 0,54 л, (2 шт.) вартістю 212 грн. 50 коп. за одну одиницю, алкогольний напій «REVO вишня» ж/б, об`ємом 0,5 л, (2 шт.), вартістю 34 грн. 50 коп. за одну одиницю, а всього товар на загальну суму 1040 грн. 25 коп., який ОСОБА_8 частково заховав до одягу, в який був одягнений, частково до рюкзака, що був при ньому, разом з цим, діючи спільно, ОСОБА_8 частково заховав товар до рюкзака ОСОБА_9 , а ОСОБА_9 частково заховав товар до одягу, в який був одягнений.

Після цього, утримуючи вищевказаний товар при собі, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 намагались залишити місце вчинення кримінального правопорушення, вийшли за межі торгового залу та направились до виходу, але, вчинивши всі дії, які вважали необхідними для доведення злочину до кінця, злочин не було закінчено з причин, що не залежали від їх волі, оскільки вони були затримані працівниками охорони магазину при виході.

Органом досудового розслідування дії ОСОБА_8 і ОСОБА_9 , кваліфіковані як таємне викрадення чужого майна повторно, в умовах воєнного стану, за попередньою змовою групою осіб, тобто, за ч.4 ст. 185 КК України.

Судом першої інстанції дії обвинувачених ОСОБА_8 і ОСОБА_9 перекваліфіковані з ч. 4 ст. 185 КК України на ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України, оскільки обвинувачені, маючи умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна та вчинивши всі дії, які вважали за потрібне, не змогли фактично заволодіти та розпорядитися викраденим майном з причин, що не залежали від їх волі, оскільки були затримані працівниками охорони магазину в дверях, зокрема свідок охоронець ОСОБА_10 зайшов з вулиці і зупинив обвинувачених, а інший працівник охорони затримав їх з середини магазину.

У частині засудження ОСОБА_9 вирок сторонами кримінального провадження в апеляційному порядку не оскаржений.

В апеляційній скарзі захисник обвинуваченого ОСОБА_8 - адвокат ОСОБА_7 просить змінити вирок суду та призначити ОСОБА_8 покарання за ч. 4 ст. 185 КК України у виді 5 років позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України, звільнивши від відбуття покарання з випробуванням.

В обґрунтування апеляційної скарги, не оспорюючи фактичні обставини справи та кваліфікацію дій, зазначає, що вирок суду підлягає скасуванню в частині призначеного покарання у зв`язку з його невідповідністю ступеню тяжкості злочину та особі обвинуваченого внаслідок суворості та звертає увагу на наявність підстав для застосування ст. 75 КК України, оскільки ОСОБА_8 повністю добровільно відшкодував завдану матеріальну шкоду, за місцем проживання позитивно характеризується, неофіційно працевлаштований, усвідомлює суспільну небезпечність своїх діянь та стає на шлях виправлення.

Обвинувачений про час та місце розгляду апеляційної скарги повідомлений, про що свідчить розписка про отримання судового виклику, проте на апеляційний розгляд не з`явився.

Заслухавши доповідь судді, захисника, який підтримав апеляційну скаргу, прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Винуватість обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення за обставин, викладених у вироку, правильність кваліфікації його дій за ч.2 ст.15, ч.4 ст.185 КК України сторонами у апеляційному порядку не оскаржується та не є предметом розгляду суду апеляційної інстанції.

Покарання обвинуваченому ОСОБА_8 судом призначено з дотриманням вимог ст.ст. 50,65 КК України з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, даних про особу винного та обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, судом враховано ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке є тяжким злочином, дані про особу обвинуваченого, який раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності , характеризується позитивно. Обставиною, що пом`якшує покарання суд визнав щире каяття та встановив відсутність обставин, що обтяжують покарання.

Доводи апеляційної скарги захисника обвинуваченого про невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості та особі обвинуваченого ОСОБА_8 через суворість є безпідставними, оскільки зазначені в апеляційній скарзі обставини правильності висновків суду щодо виду та розміру призначеного покарання не спростовують та були враховані судом при призначенні покарання, яке відповідно до санкції статті є мінімальним.

Твердження апеляційної скарги про добровільне відшкодування завданої матеріальної шкоди суперечить матеріалам справи, оскільки судом встановлено, що відшкодування збитків потерпілому мало місце шляхом вилучення у обвинувачених викраденого майна під час їх затримання охоронцями торгівельного закладу, що виключає ознаку добровільності.

З врахуванням тих обставин, що обвинувачений ОСОБА_8 має ряд непогашених судимостей за корисливі злочини, в-чергове вчинив тяжкий злочин проти власності, колегія суддів не знаходить підстав для застосування ст.75 КК України, вважаючи правильним висновок суду першої інстанції про те, що виправлення та перевиховання ОСОБА_8 можливе лише в умовах реального відбування покарання.

Порушень норм кримінального процесуального законодавства, які б могли слугувати підставами для зміни чи скасування вироку, колегією суддів не встановлено.

За таких обставин вирок є законним.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.404,405,407,419 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Деснянського районного суду м. Києва від 19 травня 2023 року щодо ОСОБА_8 та ОСОБА_9 - без зміни.

На ухвалу може бути подана касаційна скарга до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення.

Суддя: Суддя: Суддя: