ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2024 року

м. Хмельницький

Справа № 686/28773/23

Провадження № 11-кп/4820/345/24

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду у складі:

судді - доповідача ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому в режимі відеоконференції, кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0003139 від 05.09.2023, за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 20 лютого 2024 року, -

в с т а н о в и л а :

Вироком Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 20 лютого 2024 року

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Харків, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, неодруженого, маючого на утриманні малолітню дитину, непрацюючого, в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,

визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, та призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 10 (десять) років з конфіскацією належного йому на праві власності майна.

Строк відбування покарання ухвалено рахувати з дня набрання вироком законної сили, зараховано в строк відбуття покарання час його перебування під вартою з 05.09.2023 до набрання вироком законної сили, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили відносно ОСОБА_7 залишено попередній - тримання під вартою.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави 956 (дев`ятсот п`ятдесят шість) грн. процесуальних витрат.

Решту процесуальних витрат в розмірі 956 (дев`ятсот п`ятдесят шість) грн. ухвалено віднести на рахунок держави.

Скасовано арешт, накладений на зазначене вище майно ухвалами слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду від 06.09.2023 і 18.09.2023.

Доля речових доказів вирішена у відповідності до вимог ст..100 КПК України.

За вироком суду, ОСОБА_7 05.09.2023 близько 01:30, переслідуючи корисливий мотив, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, його наслідки, бажаючи їх настання, розуміючи, що в країні діє воєнний стан, який введений на території України Указом Президента України за №64/2022 від 24.02.2022 та продовжений Указом Президента України №451/2023 від 26.07.2023 з 05:30 18.08.2023 строком на 90 діб, перебуваючи на ділянці тротуару біля кав`ярні «Магія кави», що знаходиться неподалік буд. АДРЕСА_3 , разом із незнайомою йому ОСОБА_8 помітив на плечі у останньої жіночу сумку чорного кольору та у цей час у ОСОБА_7 виник злочинний умисел, спрямований на вчинення нападу з метою заволодіння майном потерпілої, поєднаного із насильством, небезпечним для здоров`я особи, яка зазнала нападу.

Тоді ж, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із застосуванням насильства небезпечного для здоров`я особи, яка зазнала нападу, ОСОБА_7 усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та їх наслідки, умисно, з корисливих мотивів, розуміючи, що в країні діє воєнний стан, перебуваючи поруч із ОСОБА_8 в положенні сидячи на лавці, наніс їй не менше одного удару кулаком правої руки в ділянку носа з лівої сторони, від якого остання впала і втратила свідомість, після чого скориставшись безпорадним станом потерпілої, розуміючи, що остання не зможе чинити йому фізичний опір, умисно, з корисливих мотивів, заволодів належною їй сумкою чорного кольору, яка не становить майнової цінності для потерпілої, в якій знаходились грошові кошти в сумі 500 грн., мобільний телефон марки «TECNO» моделі «Рор 3», золотистого кольору, об`ємом пам`яті 1/16G, ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , вартістю 1062 грн., у комплекті із сім-карткою оператора мобільного зв`язку «Vodafone» № НОМЕР_3 , яка не становить матеріальної цінності для потерпілої, після чого покинув місце вчинення кримінального правопорушення.

В результаті вказаних протиправних дій ОСОБА_7 , потерпіла ОСОБА_8 отримала тілесні ушкодження у вигляді травми обличчя з зовнішніми тілесними ушкодженнями у вигляді крововиливу під слизову оболонку верхньої губи в проекції 1,2-го зубів зліва, садна шкіри в проекції верхівки лівої носо-губної зморшки, поверхневої рани м`яких тканин правої половини переділки носа та закритого перелому спинки носової кістки без зміщення, які в сукупності відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричиняють короткочасний розлад здоров`я. Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_7 заподіяв потерпілій ОСОБА_8 майнової шкоди на загальну суму 1562 грн.

В поданій апеляційній скарзі та доповненні до неї обвинувачений ОСОБА_7 просить вирок змінити, перекваліфікувати його дії з ч.4 ст.187 КК України на ч.1 ст.185 КК України.

Вказує, що вину визнає у протиправному заволодінні майном потерпілої, але не у розбої, оскільки потерпіла не бачила того моменту, як він викрав її сумку.

Зазначає, що його показання про те, що потерпіла з незрозумілих причин раптово піднялася з лавки, що змусило його злякатися і відштовхнути її, відповідають неадекватній поведінці та пояснюються комплектацією тіл, оскільки потерпіла значно вища та важча від нього.

Вважає, що 4 висновки судово-медичного експерта не підтвердили спричинення потерпілій тілесних ушкоджень, небезпечних для життя чи здоров`я, тому, на моє переконання, ОСОБА_8 отримала тілесні ушкодження, які не були небезпечні для життя чи здоров`я, і не від мого удару, а в інший спосіб - можливо вдарившись при падінні об лавку. При цьому суд не дав оцінку тому, що неодноразове ініціювання органом досудового розслідування проведення додаткових судово-медичних експертиз свідчить про наявність у сторони обвинувачення сумнівів з приводу дійсного підтвердження таких тілесних ушкоджень у ОСОБА_8 .

Звертає увагу, що кваліфікація його дій як розбій лише з тих підстав, що потерпіла втрачала свідомість - є неспроможним доводом.

На думку апелянта, в його діях не простежується зв`язок із воєнним станом, і тим більше, абсолютно відсутній зв`язок із злочином, вчиненим з використанням воєнного стану, оскільки крадіжка відбулася хоча й під час дії режиму воєнного стану, але без будь-якого використання умов воєнного стану, тому застосовувати відповідну кваліфікуючу ознаку вчиненого - є недоцільно і незаконно.

Посилається і на те, що визнавав і визнаю свою вину у протиправному заволодінні майном потерпілої, сприяв досудовому розслідуванню, надав послідовні і зізнавальні показання щиро розкаявся в тому, що вчинив корисливий злочин саме по відношенню до ОСОБА_8 , вибачився перед нею в суді, не судимий, до затримання мав постійне місце роботи, на утриманні малолітнього сина ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , матеріальних чи моральних збитків потерпілій не завдано, позов не заявлявся, а тому суд у вироку дійшов неправомірних висновків про призначення йому - суворого покарання.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_6 на підтримання доводів скарги, думку прокурора про законність і обґрунтованість вироку суду, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що вона задоволенню не підлягає за таких підстав.

Вина обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненому кримінальному правопорушенні при викладених у вироку обставинах, доведена зібраними по справі та дослідженими в судовому засіданні доказами.

В судовому засіданні суду першої та апеляційної інстанції обвинувачений ОСОБА_7 свою винуватість визнав частково показавши, що дійсно у вказаний вище час зустрів потерпілу, яка знаходилась на лавці і покликала його до себе. Під час розмови він сидів з правої сторони і остання поклала руку йому в область паху, він підвівся та ОСОБА_8 замахнулась рукою. У зв`язку з цим він відштовхнув потерпілу, внаслідок чого вона перечепилась за лавку і впала. На лавці лежала сумка чорного кольору, яку він забрав і залишив місце події. В подальшому дістав з сумки телефон і грошові кошти в сумі 500 грн. Сумку викинув біля смітника і його приблизно через годину затримали працівники поліції. Заперечив, що наносив удари потерпілій. Усвідомлював, що в Україні діє воєнний стан, однак зауважив, що на території м.Хмельницького бойові дії не ведуться.

Потерпіла ОСОБА_8 в суді першої інстанції підтвердила, що вночі 05.09.2023 відпочивала на лавочці по Проспекту Миру і неподалік побачила ОСОБА_7 та покликала його, оскільки хотіла поспілкуватись. Останній присів на лавку біля неї з правої сторони та в ході розмови раптово наніс їй удар правою рукою в область голови і носа, від чого вона втратила свідомість. Отямилась в лежачому положенні на лавці. Виявила, що зникла сумка, яка була в неї на плечі. В сумці перебував телефон і гроші в сумі 500 грн. Обвинувачений був вдягнутий у спортивні штани та футболку з зображенням пальми і написом англійською мовою.

В судовому засіданні працівники поліції ОСОБА_10 та ОСОБА_11 показали, що здійснювали патрулювання під час комендантської години і помітили жінку з розбитим носом. ОСОБА_8 повідомила, що невідомий чоловік наніс удар і забрав її сумку. В подальшому за описом потерпілої виявили ОСОБА_7 . Останній добровільно видав телефон і гроші в сумі 500 грн. Після цього викликали слідчо-оперативну групу.

Залучені в якості понятих свідки ОСОБА_12 і ОСОБА_13 показали, що при затриманні і огляді речей ОСОБА_7 неподалік ТЦ «Ріко», зокрема вилучено телефон золотистого кольору і гроші в сумі близько 500 грн.

Об`єктивно вина обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення підтверджується:

- даними протоколу огляду місця події від 05.09.2023 зафіксоване місце вчинення злочину, а саме ділянка місцевості, на якій розташована лавочка, де обвинувачений спричинив ОСОБА_8 тілесні ушкодження і заволодів її речами. Безпосередньо на лавці та поблизу неї на бруківці виявлені плями речовини бурого кольору;

- висновком експерта № 366 від 08.09.2023, відповідно до якого на марлевих тампонах зі змивами з поверхні бруківки і поверхні лавки виявлено сліди крові людини.

- висновками експерта № 466 та № 467 від 10.10.2023 і 12.10.2023 відповідно до яких, кров ОСОБА_8 відноситься до групи А з ізогемаглютиніном анти-В за ізосерологічною системою АВО, і на зазначених тампонах зі змивами виявлені сліди крові людини, яка може належати особі (особам) з групою крові А з ізогемаглютиніном анти-В, в тому числі і потерпілій ОСОБА_8 ;

- відеозаписами з нагрудних відеореєстраторів працівників патрульної поліції, які виявили ОСОБА_7 та встановили, що останній був вдягнутий у спортивні штани і футболку із зображенням пальми та написом, про що повідомляла потерпіла, описуючи особу, яка на неї напала;

- протоколом затримання від 05.09.2023, згідно якого у ОСОБА_7 , зокрема вилучені належні потерпілій грошові кошти і телефон;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання від 08.09.2023, відповідно до якого потерпіла ОСОБА_8 впевнено впізнає серед представлених осіб ОСОБА_7 як особу, яка 05.09.2023 заволоділа її майном. Такі обставини не заперечуються і самим обвинуваченим.

- протоколом огляду речей від 05.09.2023, згідно з яким у ОСОБА_8 вилучений ремінь чорного кольору з вставками білого кольору зі зламаними карабінами, що підтверджує правдивість показань потерпілої про те, що обвинувачений з прикладанням сили зірвав сумку з її плеча. 25.10.2023 в присутності потерпілої і її законного представника оглянутий належний ОСОБА_8 мобільний телефон «TECNO», золотистого кольору, ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , ринкова вартість якого згідно висновку товарознавчої експертизи № СЕ-19/123-23/9580-ТВ від 12.09.2023 могла становити 1062 грн.

- судово-медичними експертизами № 533 від 07.09.2023 та № 587 від 20.09.2023, згідно яких у ОСОБА_8 мала місце травма обличчя з зовнішніми тілесними ушкодженнями у вигляді крововиливу під слизову оболонку верхньої губи в проекції 1,2-го зубів зліва, садна шкіри в проекції верхівки лівої носо-губної зморшки, поверхневої рани м`яких тканин правої половини переділки носа та закритого перелому спинки носової кістки без зміщення. Ці тілесні ушкодження могли утворитись як від не менше ніж одноразової дії тупого твердого предмету за механізмами: «удар» (крововилив), «удар-тертя» (садно) та «удар-розтягнення-надрив» (поверхнева рана), «удар-деформація» (перелом), так і від не менше ніж одного зіткнення обличчя підекспертної з таким предметом, за тими ж самими механізмами, про що свідчать відповідна локалізація та загальні властивості цих тілесних ушкоджень, які в сукупності відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричиняють короткочасний розлад здоров`я. Характер травми в підекспертної не є специфічним чи характерним для самовільного падіння людини з висоти власного зросту. Судячи з кольору та стану загоєння тілесних ушкоджень, вони можуть мати давність утворення не менше 1-ї 2-х діб до початку судово-медичної експертизи 07.09.2023.

- слідчим експериментом від 25.10.2023, під час проведення якого потерпілою продемонстровано, за яких обставин вона спілкувалась з ОСОБА_7 , який сидів праворуч, отримала від нього удар, після чого останній заволодів її майном, що повністю узгоджується з показаннями потерпілої, наданими в суді.

- висновком додаткової судово-медичної експертизи № 711 від 26.10.2023 яким встановлено, що тілесні ушкодження у потерпілої могли утворитись у тому числі і в такий спосіб, який вона описала та продемонструвала 25.10.2023 під час проведення з нею слідчого експерименту, про що свідчать відповідна локалізація та характерні властивості цих тілесних ушкоджень, а також отримані слідчим шляхом дані про обставини події.

- висновком судового-психіатричного експерта № 703 від 26.10.2023, згідно з яким ОСОБА_8 виявляє легку розумову відсталість з поведінковими розладами. Психічний стан потерпілої дозволяв та дозволяє не в повній мірі розуміти характер і значення вчинюваних з нею дій. ОСОБА_8 здатна правильно сприймати лише зовнішній бік обставин, що мають значення у кримінальному провадженні та давати про них відповідні показання. ОСОБА_8 не схильна до підвищеного фантазування та навіювання. Потерпіла являється інвалідом ІІІ групи з дитинства, визнана недієздатною.

- слідчим експериментом за участю обвинуваченого ОСОБА_7 , який проводився з ним 05.09.2023 в присутності захисника, під час якого добровільно розповів та показав, як біля лавки по АДРЕСА_3 заволодів телефоном потерпілої після того, як штовхнув її і вона впала. Надалі покинув місце інциденту. Окрім того, 27.10.2023 проведений слідчий експеримент за участю підозрюваного із захисником, в ході якого ОСОБА_7 продемонстрував, як у зазначені вище час та місці розмовляв з потерпілою, перебуваючи праворуч від неї. Відчувши загрозу, відштовхнув ОСОБА_8 , від чого вона впала. На лавці побачив сумку, яку забрав, дістав з неї гроші приблизно в сумі 500 грн. і мобільний телефон. Викрадені речі поклав до власного рюкзака, а сумку потерпілої викинув.

Всім зібраним доказам у їх сукупності суд дав належну оцінку, вірно кваліфікувавши дії обвинуваченого ОСОБА_7 за ч.4 ст.187 КК України як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений в умовах воєнного стану.

Покарання обвинуваченому ОСОБА_7 призначено у відповідності до вимог ст.65 КК України з врахуванням особи обвинуваченого, ступеня тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення та обставин, що пом`якшують покарання, а також положення ч.2 ст.50 КК України, згідно якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, запобіганню вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами.

Обставинами, що пом`якшують обвинуваченому покарання судом визнано те, що обвинувачений раніше не судимий та утримує малолітню дитину.

Крім того, судом враховано, що ОСОБА_7 не працює, розлучений, раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, в силу ст. 89 КК України не судимий. На обліку у лікаря-нарколога і лікаря-психіатра не перебуває.

Згідно висновку судово-психіатричного експерта № 616 від 22.09.2023 будь-якими психічними захворюваннями на період вчинення кримінальних правопорушень не страждав, міг розуміти значення своїх дій та керувати ними. Застосування до нього примусових заходів медичного характеру не потребує.

Доводи обвинуваченого ОСОБА_7 про перекваліфікацію його дій з ч.4 ст.187 КК України на ч.1 ст.185 КК України не заслуговують на увагу враховуючи наступне.

Положеннями ст. 187 КК України, як склад злочину, визначено напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, або з погрозою застосування такого насильства.

За загальним визначенням розбій, як злочин проти власності це напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, або з погрозою застосування такого насильства. Головним критерієм реальності погрози при розбої є суб`єктивне сприйняття її потерпілим. Під нападом за ст. 187 КК України слід розуміти умисні дії, спрямовані на негайне вилучення (заволодіння) чужого майна шляхом застосування фізичного або психічного насильства, зазначеного в частині першій цієї статті. Розбій вважається закінченим з моменту нападу, поєднаного із застосуванням насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, або з погрозою застосування такого насильства, незалежно від того, заволоділа винна особа майном потерпілого чи ні.

Застосування щодо потерпілої насильства підтверджується підсумками судово-медичних експертиз № 533 від 07.09.2023 та № 587 від 20.09.2023, згідно яких у ОСОБА_8 були виявлені зазначені вище тілесні ушкодження, які в сукупності відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричиняють короткочасний розлад здоров`я. Характер травми в підекспертної не є специфічним чи характерним для самовільного падіння людини з висоти власного зросту.

Необґрунтованими є твердження апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_7 про відсутність в його діях кваліфікуючої ознаки «вчинення в умовах воєнного стану» з наступних підстав.

Відповідно до ЗУ «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо посилення відповідальності за мародерство», частину 4 статті 187 КК України доповнено словами «чи в умовах воєнного або надзвичайного стану».

Згідно з Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні» з 24.02.2022 на всій території України введено воєнний стан, строк дії якого в подальшому продовжено і який на момент вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення не скасований.

Таким чином, дії обвинуваченого вірно кваліфіковані судом саме за ч.4 ст.187 КК України, з урахуванням наявності кваліфікуючої ознаки «вчинення в умовах воєнного стану».

Сама ж незгода сторони захисту з оцінкою наданих суду доказів не може свідчити про те, що їх було досліджено з порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Таким чином, у процесі перевірки матеріалів кримінального провадження, колегія суддів не встановила матеріальних чи процесуальних порушень при збиранні, дослідженні і оцінці доказів, які б ставили під сумнів обґрунтованість висновків суду про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, правильності кваліфікації його дій.

Підстав для скасування чи зміни вироку суду, колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст.407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

Вирок Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 20 лютого 2024 року відносно ОСОБА_7 залишити без змін, а апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її оголошення, на неї може бути подана касаційна скарга до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3