КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
№ 11-кп/824/2174/2024 Головуючий у першій інстанції - ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження заапеляційною скаргою прокурора ОСОБА_7 на вирок Оболонського районного суду міста Києва від 26 жовтня 2023 року щодо ОСОБА_8 у кримінальному провадженні №0000076, -

ВСТАНОВИЛА:

Вироком Оболонського районного суду міста Києва від 26 жовтня 2023 року

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Києва, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, офіційно не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого вироком Оболонського районного суду м. Києва від 29.08.2016 за ч.2 ст. 313, ч. 3 ст. 307, 70, 72 КК України до 10 років позбавлення волі з конфіскацією майна, 18.08.2021 звільнений по відбуттю строку покарання;вироком Вишгородського районного суду Київської області від 02.02.2023 за ч.1 ст. 309 КК України на 2 роки обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки,

визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, та призначено покарання у виді штрафу в розмірі 2000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 34000 гривень.

На підставі ч. 4 ст. 70, 72 КК України ОСОБА_8 остаточно призначено покарання за сукупністю кримінальних правопорушень та ухвалено виконувати самостійно покарання, призначене ОСОБА_8 за вироком Оболонського районного суду міста Києва від 26 жовтня 2023 року у виді штрафу, та покарання, призначене вироком Вишгородським районним судом Київської області від 02.02.2023 року у виді 2 роки обмеження волі, від відбування якого ОСОБА_8 звільнено з випробовуванням з іспитовим строком 2 роки на підставі ст. 75, 76 КК України.

Вирішено питання щодо речових доказів та процесуальних витрат.

Судом визнано доведеним, що 18.01.2023 приблизно о 15 год. 40 хв. ОСОБА_8 , перебуваючи поряд з будинком АДРЕСА_2 , побачив на землі поліетиленовий зіп-пакет з кристалоподібною речовиною світлого кольору. ОСОБА_8 зрозумів, що вищевказана речовина є психотропною речовиною, обіг якої заборонено - РVР (1-феніл-2- піролідин-1-іл-пентан-1-он), оскільки раніше вживав психотропні речовини, тому у нього в цьому ж місці та в цей же час, відразу виник умисел, спрямований на незаконне придбання та зберігання особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено, у великих розмірах без мети збуту.

Реалізуючи свій умисел ОСОБА_8 підняв вказаний зіп-пакет із землі та поклав до своєї нагрудної сумки, тим самим незаконно безоплатно придбав та почав зберігати особливо небезпечну психотропну речовину - РVР (1-феніл-2- піролідин-1-іл-пентан-1-он), у великих розмірах, без мети збуту.

Цього ж дня, 18.01.2023 близько 16 год. 00 хв, знаходячись за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_8 , був зупинений працівниками поліції, яким в подальшому в ході проведення огляду місця події в присутності понятих, добровільно надав для вилучення поліетиленовий зіп-пакет з кристалоподібною речовиною світлого кольору, яка містить у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - РVР (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), загальною масою 3,233 г.

Не погодившись з вироком суду першої інстанції, прокурор ОСОБА_7 подала апеляційну скаргу зі змінами, в якій просить вирок Оболонського районного суду міста Києва від 26 жовтня 2023 року змінити в частині призначеного покарання, постановити ухвалу, якою вважати ОСОБА_8 засудженим за ч. 2 ст. 309 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 2000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 34000, вирок Вишгородського районного суду Київської області від 02.02.2023 року за ч. 1 ст. 309 КК України виконувати самостійно, мотивуючи тим, що вирок в частині застосування положень ч. 4 ст. 70 КК України є незаконним.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, провівши судові дебати, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла таких висновків.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України вирок суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах поданих апеляційних скарг.

Висновки суду першої інстанції за обставин, наведених у вироку, про доведеність винуватості ОСОБА_8 у незаконному придбанні та зберігання психотропної речовини у великих розмірах, без мети збуту є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам кримінального провадження та підтверджуються наявними у ньому доказами, які досліджувалися в порядку, визначеному ч. 3 ст. 349 КПК України, і ніким із учасників судового провадження не оспорюються, а тому за відсутності істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б перешкодили суду першої інстанції дійти в цій частині правильних висновків, не перевіряються колегією суддів, виходячи з положень ч. 1 ст. 404 КПК України.

З огляду на фактичні обставини, встановлені судом, та доведеність винуватості, вірною є і кваліфікація дій ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 309 КК України.

Разом із цим, колегія суддів погоджується з доводами прокурора про неправильне застосування судом закону України про кримінальну відповідальність: а саме положень ч. 4 ст. 70 КК України при призначенні ОСОБА_8 остаточного покарання.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, у резолютивній частині вироку суд першої інстанції послався на вимоги ч. 4 ст. 70, 72 КК України та остаточно призначив ОСОБА_8 покарання за сукупністю кримінальних правопорушень, одночасно вказавши на самостійне виконання покарань, призначених йому оскаржуваним вироком та вироком Вишгородського районного суду Київської області від 02.02.2023 року за ч. 1 ст. 309 КК України.

Однак, відповідно до висновку щодо застосування норм права, а саме положень ч. 4 ст. 70 КК України, викладеному в постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 15 лютого 2021 року у справі №760/26543/17, у випадку, коли попередній вирок залишився незмінним і прийняте в ньому рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням зберігає свою законну силу, а новим вироком особі призначається покарання, яке вона має відбувати реально, положення ч. 4 ст. 70 КК України щодо призначення остаточного покарання особі з урахуванням попереднього вироку не застосовується, а кожний вирок попередній, за яким особа звільнена від відбування покарання з випробуванням, та новий, за яким їй призначено покарання, що належить відбувати реально виконується самостійно.

Враховуючи наведене, а також те, що за попереднім вироком від 02.02.2023 ОСОБА_8 засуджено до покарання у виді обмеження волі, від відбування якого звільнено на підставі ст. 75 КК України з випробуванням, а за цим вироком призначено покарання, яке ОСОБА_8 повинен відбувати реально, положення ч. 4 ст. 70 КК України щодо призначення остаточного покарання з урахуванням попереднього вироку не застосовуються, а кожний вирок виконується самостійно.

Отже, апеляційна скарга заступника керівника Київської міської прокуратури ОСОБА_9 підлягає задоволенню, а вирок щодо ОСОБА_8 згідно з п. 4 ч. 1 ст. 408 п. 4 ч. 1 ст. 409 п.1 ч. 1 ст. 413 КПК України - зміні в частині призначеного покарання.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 418 КПК України колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.

Вирок Оболонського районного суду міста Києва від 26 жовтня 2023 року змінити в частині призначеного покарання.

Вважати ОСОБА_8 засудженим за ч. 2 ст. 309 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 2000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 34000 грн.

Вирок Вишгородським районним судом Київської області від 02.02.2023 року за ч. 1 ст. 309 КК України виконувати самостійно.

В іншій частині вирок залишити без зміни.

Касаційна скарга на дану ухвалу суду може бути подана до Верховного суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, в той же строк з дня вручення копії судового рішення.

Судді: ______________ ________________ _________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4