УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2024 року Слідчий суддя Слов`янського міськрайонного суду Донецької області ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши у судовому засіданні в режимі дистанційного судового провадження клопотання слідчого СВ відділу поліції №4 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 , узгоджене з прокурором Донецької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_3 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Івано-Франківської області Косівського району с. Річка, українця, громадянина України, одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, з середньою освітою, призваного ІНФОРМАЦІЯ_2 та який проходить військову службу на посаді командира відділення технічного обслуговування взводу забезпечення самохідного артилерійського дивізіону управління військової частини НОМЕР_1 , сержанта, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , присілок Рижі, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,-

підозрюваного у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за №0000304 від 28 березня 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

До Слов`янського міськрайонного суду звернувся слідчий СВ відділу поліції №4 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області старший лейтенант поліції ОСОБА_6 , клопотання узгоджене з прокурором Донецької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_3 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , підозрюваного у кримінальному провадженні за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

З клопотання видно, що сержант ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період та проходячи її на посаді командира відділення обслуговування взводу забезпечення самохідного артилерійського дивізіону управління військової частини НОМЕР_1 , в порушення вимог ст. ст. 3, 17, 28, 29, 65, 68 Конституції України, п. п. 1, 2 ст. 1, п. 4 ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 11, 16, 28-33, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 1-4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, 28 березня 2024 року приблизно о 02 годині 50 хвилин, перебуваючи у дворі домоволодіння АДРЕСА_2 , під час конфлікту, на ґрунті раніше виниклих неприязних відносин, які склались під час проходження військової служби, діючи з прямим умислом, маючи намір на умисне протиправне заподіяння тяжких тілесних ушкоджень водію-слюсарю відділення технічного обслуговування взводу забезпечення самохідного артилерійського дивізіону управління військової частини НОМЕР_1 старшому солдату ОСОБА_7 взяв у праву руку з землі канцелярський ніж, за допомогою якого ремонтував автомобіль та з близької відстані, наніс 1 (один) удар канцелярським ножем в область лівого стегна старшого солдата ОСОБА_7 , чим спричинив останньому колото-різане поранення лівого стегна з ушкодженням судин, від яких потерпілий помер.

28 березня 2024 року ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України та того ж дня йому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого.

Обґрунтованість повідомленої ОСОБА_5 підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України підтверджується зібраними під час досудового розслідування належними та допустимими доказами у їх сукупності, зокрема: протоколом огляду місця події, допитами свідків та іншими зібраними під час досудового розслідування доказами в їх сукупності.

Прокурор в судовому засіданні підтримав заявлене клопотання та наполягав на його задоволені.

Підозрюваний не заперечував проти задоволення клопотання, вважає, його обгрунтованим.

Захисник ОСОБА_8 , просив відмовити у задоволенні клопотання та обрати підозрюваному запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, оскільки не існують ризиків передбачених ст. 177 КПК України, просив призначити особисте зобов`язання.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження та дослідивши матеріали клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя встановив наступні обставини та відповідні їм докази.

Відповідно до положень ч. 1, 2 ст. 177 КПК України - метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Враховуючи, що положення чинного кримінального процесуального законодавства не розкривають поняття «обґрунтованості підозри», в оцінці цього питання суд користується практикою Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права.

Так, у своїх рішеннях, а саме «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук та Йонкало проти України» Європейський суд з прав людини наголошує, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити у своїх рішеннях, а саме «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук та Йонкало проти України» Європейський суд з прав людини наголошує, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

При цьому факти, що підтверджують обґрунтовану підозру не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок. Стандарт доказування «обґрунтована підозра» не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав особи.

28.03.2024 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами:

- витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000304 від 28 березня 2024 року року;

- протоколом огляду місця події, де зафіксовано місце вчинення кримінального правопорушення;

- протоколом огляду від 28.03.2024, під час якого ОСОБА_5 добровільно показав та розповів як він вчинив правопорушення;

- протоколом огляду від 28.03.2024, транспортного засобу марки «MERCEDES-BENZ», моделі «VITO 108D», д.н.з. НОМЕР_2 , що відповідно до відомостей з свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить ОСОБА_9 , де було виявлено та вилучено канцелярський ніж з чорною пластмасовою ручкою, який поміщено до паперового конверту;

- протоколом допиту свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ;

- речовими доказами та іншими матеріалами в сукупності.

Суд, враховуючи відомості про сукупність обставин пред`явленої підозри, що інкримінується ОСОБА_5 та обсяг відомостей, які були повідомленні слідчим у клопотанні та в судовому засіданні прокурором, приходить до переконання, що висновки досудового розслідування, викладені в клопотанні про застосування запобіжного заходу відносно підозрюваного - не є явно необґрунтованими чи очевидно недопустимими.

Згідно ст. 5 «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

З огляду на вищевказане суд зазначає, що проголошуючи «право на свободу», стаття 5 «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» передбачає фізичну свободу людини; її мета полягає в забезпеченні того, щоб жодна особа не могла бути свавільно позбавлена свободи.

28.03.2024 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, після чого він був допитаний в якості підозрюваного. Під час допиту ОСОБА_5 визнав свою причетність до скоєння злочину та вказав на обставини, під час яких він спричинив тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого.

Таким чином, підозрюваний ОСОБА_5 має можливість переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, може здійснити вплив на свідків, тому що суворість покарання за кримінальне правопорушення, наслідки та ризик втечі для підозрюваного у цьому випадку можуть бути признаними як менш небезпечними ніж покарання і процедура виконання покарання, а також беручи до уваги вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, його вік, посаду, репутацію, стан здоров`я, майновий стан та інші обставини, приймаючи до уваги особливу суспільну небезпеку протиправних дій ОСОБА_5 для запобігання вказаним ризикам об`єктивно необхідним є застосування щодо нього запобіжного заходу - тримання під вартою як до особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років.

Крім того, бажання ОСОБА_5 уникнути відповідальності та тяжкість покарання, що йому загрожує, безумовно свідчать про можливість втечі підозрюваного. Таким чином, констатовані ризики є обґрунтованими та доведеними.

Не утворює підстав для звільнення підозрюваного і участь останнього у бойових діях пов`язаних з захистом суверенітету та незалежності України, оскільки ці обставини мали місце і на час вчинення злочину, а отже вони не утворюють для ОСОБА_5 жодних моральних запобіжників при обранні ним моделі поведінки.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконного впливу на потерпілого, свідка, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою застосовується до особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, які дають достатньо підстав вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 може здійснити дії передбачені п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Ризик переховування від органів досудового розслідування та суду обґрунтовано тим, що кримінальні правопорушення, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_5 , передбачені ч. 2 ст. 121 КК України, передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років, вказані обставини можуть спонукати його переховуватись від органів досудового розслідування та перешкоджати забезпеченню виконання процесуальних рішень у вказаному кримінальному провадженні.

Ризик незаконного впливу на свідків та потерпілих обумовлено наступним.

Крім цього, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Сторона обвинувачення акцентує увагу суду, що під час розгляду клопотання відомостей, які би безумовно свідчили про неможливість перебування ОСОБА_5 під вартою, немає, відсутні докази і наявності в останнього міцних соціальних зв`язків, інших даних, які б переважили ризики передбачені ст. 177 КПК України.

Беручи до уваги те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, також враховуючи вкрай напружену ситуацію пов`язану з введенням воєнного стану в країні, є всі підстави вважати, що перебуваючи на волі ОСОБА_5 може переховуватись від органу досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що підтверджується вчиненням ОСОБА_13 тяжкого злочину, що свідчить про неможливість запобіганням цим ризикам шляхом обрання застосування більш м`якого запобіжного заходу, непов`язаного з триманням під вартою та свідчить про відсутність підстав для визначення мінімального розміру застави.

З огляду на те, що органом досудового розслідування доведено та підтверджено існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України та враховані обставини, передбачені ст. 178 КПК України.

Таким чином, враховуючи, що підозрюваний ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, може переховується від органу досудового розслідування та суду, може впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що свідчить про неможливість запобіганням цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Заслухавши думку всіх учасників кримінального провадження з приводу заявленого клопотання прокурора, дослідивши надані сторонами кримінального провадження матеріали, оцінивши в сукупності всі обставини, у тому числі: сукупність наявних відомостей про вчинення підозрюваним злочину особливої тяжкості, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, а саме позбавлення волі на строк до десяти років; вік та стан здоров`я підозрюваного ОСОБА_5 , а саме відсутність доказів та медичних відомостей, які б виключали можливість перебування підозрюваного під вартою та свідчили б, що стан здоров`я підозрюваного виключає можливість його перебування в установі виконання покарань, а також врахувавши ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які були зазначені слідчим у клопотанні та повністю знайшли своє підтвердження під час судового засідання, зокрема ймовірність того, що підозрюваний ОСОБА_5 у разі обрання запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою може переховуватись від суду задля уникнення кримінальної відповідальності, оскільки можливість уникнення покарання може бути для підозрюваного меншим злом ніж процедура його відбування у разі визнання його винним, суд вважає доведеним, що на теперішній час існують ризики, відповідно до яких є підстави обрати відносно підозрюваного запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Суд вважає, що зазначені обставини у своїй сукупності свідчать про недостатність застосування відносно підозрюваного ОСОБА_5 більш м`яких запобіжних заходів, а ніж тримання під вартою, для запобігання виникненню ризикам передбаченим ст. 177 КПК України.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 132, 177, 178, 193, 196, 199, 309, 396 КПК України, -

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого СВ відділу поліції №4 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 , узгоджене з прокурором Донецької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_3 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з утриманням на гауптвахті ІНФОРМАЦІЯ_4 , з місцем дислокації м. Павлоград строком на 60 (шістдесят) діб, тобто до 12 год. 30 хв. 26 травня 2024 року.

Копії ухвали суду негайно надіслати на адресу ІНФОРМАЦІЯ_5 та вручити підозрюваному ОСОБА_5 .

Ухвала підлягає негайному виконанню після її отримання.

Повний текст ухвали буде проголошено 29 березня 2024 року о 15 год. 30 хв.

Ухвала може бути оскаржена сторонами безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом 5 днів з дня винесення.

Слідчий суддя

Слов`янського міськрайонного суду ОСОБА_1