Шаргородський районний суд
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 червня 2024 року

м. Шаргород

Справа № 152/800/24

провадження № 1-кс/152/202/24

Слідчий суддя Шаргородського районного суду Вінницької області ОСОБА_1 ,

з участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши клопотання старшого слідчого СВ відділення поліції №2 Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у рамках кримінального провадження №0000126, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07.05.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України,

встановив:

Суть питання, що вирішується ухвалою, і за чиєю ініціативою воно розглядається.

24.06.2024 старший слідчий СВ ВП №2 Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_3 звернулася до суду з клопотанням, яке погоджене прокурором Вінницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_4 про накладення арешту на майно у рамках кримінального провадження № 0000126, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07.05.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України.

Встановлені обставини у ході розслідування цього кримінального провадження органом досудового розслідування та наведені автором у клопотанні відомості на їх підтвердження щодо доцільності застосування такої слідчої (розшукової) дії.

СВ ВП №2 Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області розпочато досудове розслідування по кримінальному провадженню №0000126, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07.05.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 07.05. та 11.05.2024 до ВП №2 Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області надійшли повідомлення, які зареєстровані в ЄО за №№ 1157, 1189 щодо можливого незаконного зберігання ОСОБА_5 у житловому будинку, що розташований у АДРЕСА_1 та належить ОСОБА_6 речей, що вилучені з обігу, зокрема вогнепальної зброї, бойових припасів, вибухових речовин та вибухових пристроїв, які потрапили до нього у протиправний спосіб із району проведення бойових дій.

Дані відомості були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань та 13.05.2024 об`єднанні в одне кримінальне провадження.

Окрім того, 28.05.2024 надійшов рапорт старшого слідчого СВ ВП № 2 Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області про те, що в ході здійснення досудового розслідування в кримінальному провадженні № 0000126 від 07.05.2024 передбаченого ч.1 ст. 263 КК України, під час допиту свідка встановлено, що фігурант - гр. ОСОБА_7 житель Шаргородської ТГ Жмеринського району Вінницької області має намір здійснити збут вибухового пристрою, а саме гранати РГД-5.

Дані відомості були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000154 від 28.05.2024.

В ході проведення досудового слідства встановлено, що до вчинення даного злочину причетний ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , який на даний час зареєстрований та проживає в житловому будинку по АДРЕСА_1 .

22.06.2024 в ході реалізації оперативної закупівлі ОСОБА_5 збув за грошові кошти у сумі 3500 гривень (які були заздалегідь підготовлені та виданні ГУНП у Вінницькій області для проведення оперативної закупівлі) еліпсоподібний предмет зеленого кольору з ребристою поверхнею та маркуванням в донній частині «54-24 Т», який за зовнішніми ознаками схожий на корпус гранати Ф-1, циліндричний предмет сріблястого кольору до якого за допомогою кільця з чекою приєднана зигзагоподібна пластина на якій наявне маркування «184-84 УЗРГМ-2 583», який за зовнішніми ознаками схожий на запал УЗРГМ-2, циліндричний предмет сріблястого кольору до якого за допомогою кільця з чекаю приєднана зигзагоподібна пластина із зовнішнім маркуванням на важелі «66-88 УЗРГМ-2 11»та на внутрішній поверхні важеля «386-130-88», який за зовнішніми ознаками схожий на запал УЗРГМ-2.

Після проведення оперативної закупівлі, під час опитування ОСОБА_5 останній повідомив, що дійсно 22.06.2024 здійснив продаж бойової гранати за грошові кошти у сумі 3500 гривень та добровільно видав дані грошові кошти.

При огляді встановлено, що вищезазначені грошові кошти являють собою три купюри номіналом по 1000 (тисячі) гривень серії: АЛ 1246931, АЛ 1246934, ЯБ 1537790 та одною купюрою 500 (п`ятсот) гривень серії: НОМЕР_1 , при просвічуванні яких ультрафіолетом наявний надпис «Закупка».

Дані кошти поміщені до паперового пакету та визнані речовим доказом по кримінальному провадженні та передані на зберігання до кімнати зберігання речових доказів ВП №2 Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області.

З метою збереження речового доказу, який містить на собі слідову інформацію вчиненого кримінального правопорушення, забезпечення можливості спеціальної конфіскації, а також для повного, всебічного, об`єктивного розслідування кримінального провадження необхідно накласти арешт, відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України.

Позиція сторін

До суду поступили заяви від старшого слідчого СВ ВП №2 Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_3 , прокурора Вінницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_4 про розгляд клопотання у їх відсутності.

Судове засідання проводиться за їх відсутності та відповідно до вимог ч. 4 ст. 107 КПК України не здійснюється фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді.

Мотиви, з яких виходив слідчий суддя при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався

Слідчий суддя, перевіривши клопотання на дотримання вимог Кримінального процесуального Кодексу України (далі -КПК), приходить до наступного.

Порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України, яке складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України (ч. 2 ст. 1 КПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт на майно накладається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Речовими доказами згідно ч. 1 ст. 98 КПК України є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.2 ст. 98 КПК України документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

Згідно з ч. 1 ст. 99 КПК України документом є спеціально створений з метою збереження інформації матеріальний об`єкт, який містить зафіксовані за допомогою письмових знаків, звуку, зображення тощо відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

До документів, за умови наявності в них відомостей, передбачених частиною першою цієї статті, можуть належати матеріали фотозйомки, звукозапису, відеозапису та інші носії інформації (у тому числі комп`ютерні дані) (п.1 ч.2 ст. 99 КПК України).

Слідчим суддею шляхом дослідження матеріалів провадження у порядку ст. 94 КПК України встановлено, що майно, на яке автор клопотання просить накласти арешт, відповідає критеріям ст. 98 цього Кодексу, тобто існує дійсна сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що грошові кошти являються предметами та об`єктами кримінального правопорушення і зберегли на собі його сліди, тобто є речовими доказами у справі.

Клопотання відповідає вимогам ст. 171 КПК України і подано, у відповідності до ст. 170 КПК України.

Зазначене у клопотанні майно відноситься до видів майна, на яке може бути накладено арешт (глава 17 Розділу ІІ КПК України).

У судовому засіданні слідчим суддею не встановлено, що клопотання суперечить вищезазначеним вимогам КПК України, тобто не містить правових підстав для арешту майна, достатності доказів, що вказують на вчинення кримінального правопорушення, вказівки на розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження або не є пропорційним, тобто не відповідає тяжкості правопорушення і становитиме особистий і надмірний тягар для володільця майна.

За вказаних обставин, слідчий суддя враховуючи правову підставу для арешту майна; наслідки арешту майна для інших осіб; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню та, вважає за необхідне застосувати найменш обтяжливий спосіб арешту майна, тобто такий спосіб арешту майна, який не призведе до наслідків, які суттєво позначаються на інтересах осіб та накласти арешт саме на підставі ч. 2 ст. 170 КПК України, оскільки існує обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти з дотриманням відповідних положень національного законодавства та принципів верховенства права.

При цьому, слідчий суддя відповідно до вимог ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовує з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Так, у справах «Бакланов проти Росії» (рішення від 9 червня 2005 р.), «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 р.), ЄСПЛ зазначив, що досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу "законності" і воно не було свавільним.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 1-29, 131-132, 170-173, 309, 369-372, 376, 534 КПК України, слідчий суддя, -

постановив:

Клопотання старшого слідчого СВ ВП №2 Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_8 про арешт майна у рамках кримінального провадження № 0000126, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07.05.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України - задовольнити.

Накласти арешт на грошові кошти у сумі 3500 гривень, а саме: три купюри номіналом по 1000 (одна тисяча) гривень серії: АЛ 1246931, АЛ 1246934, ЯБ 1537790 та одну купюру номіналом 500 (п`ятсот) гривень серії БА 4767451, на яких люмінесцентним олівцем написано «Закупка», які визнані речовим доказом та упаковані у паперовий конверт і знаходиться на зберігання у кімнаті зберігання речових доказів ВП № 2 Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

У силу ст. 175 КПК України, негайне виконання ухвали про арешт майна покласти на старшого слідчого СВ ВП №2 Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_3 та прокурора Вінницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_4 .

Копію ухвали негайно після її постановлення вручити учасникам процесу, які присутні під час оголошення ухвали. У разі відсутності таких осіб під час оголошення ухвали копію ухвали надіслати їм не пізніше наступного робочого дня після її постановлення.

Роз`яснити сторонам кримінального провадження, що підозрюваний, захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за їх клопотанням, якщо вони доведуть, що в подальшому в застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала постановлена та підписана 25.06.2024.

Слідчий суддя : ОСОБА_1