СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кс/759/82/24
ун. № 759/8/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2024 року слідчий суддя Святошинського районного суду м. Києва ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 про повернення арештованого майна на відповідальне зберігання,

ВСТАНОВИВ:

Адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням про повернення арештованого майна на відповідальне зберігання.

В своєму клопотанні вказує на те, що слідчим управлінням ГУНП в Київській області здійснюється досудове розслідування по кримінальному провадженню внесеному 26.01.2022 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000017 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1,2,3 ст. 255 ч.4, ст. 28, ч. 2 ст. 303, ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 3033 КК України.

В ході проведення досудового розслідування працівниками Слідчого управління ГУНП України в Київській області встановлено, підозрюаних, а саме: повідомлено про підозру громадянам ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та

ОСОБА_7 , працював таксистом у м. Харкові та не підозрюючи перевозив на автомобілі «Shoda Fabia», д.н.з. НОМЕР_1 за грошову винагороду у сумі 600 грн., переважно під час комендантської години.

Відповідно до реєстраційної картки автомобіль «Shoda Fabia», д.н.з. НОМЕР_1 належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Тимчасвоим користувачем майна на момент вилучення, був ОСОБА_8 син власниці.

15.09.2023 року Святошинський районний суд м. Києва задовольнив клопотання та надав дозвіл на проведення обшуку вищевказаного авто.

06.10.2023 року було проведено обшук, в ході якого вилучено перепустка ХАР №4823, перепустка ХАР №2198, перепустка ХАР №1579, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 на вказане авто, ключі від авто та сам автомобіль.

На теперішній час всі слідчі дії в рамках кримінального провадження №0000017 від 26.01.2022 року, відповідно до свідка ОСОБА_8 проведені, за таких обставин вважає, що будь яких перешкод, щодо повернення автомобіля власниці майна ОСОБА_4 у слідства не має.

Просить суд зобов`язати слідчого СУГУ НП України в Київській області повернути на відповідальне зберігання належний на праві власності автомобіль «Shoda Fabia», д.н.з. НОМЕР_3 який належить ОСОБА_4 .

Адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , в судове засідання не з`явився.

Слідчий в судове засідання не з`явився, пода заперечення на клопотання.

Суд, вивчивши матеріали клопотання, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 15.09.2023 року надано дозвіл старшому слідчому в ОВС СУ ГУНП в Київській області ОСОБА_9 , слідчим групи слідчих та прокурорам групи прокурорів на проведення обшуку в автомобілі «Skoda Fabia» д.н.з НОМЕР_1 , який згідно реєстраційної картки належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_4 , виданий 07.12.2005 Фрунзенським РВ ХМУ УМВС з метою вилучення автомобіля, а також відшукання та вилучення наступних речей: мобільних телефонів, сім-карток, які використовувались під час підготовки та вчинення злочину, блокнотів, нотаток та іншу інформацію у надрукованому та рукописному вигляді щодо вчиненого злочину, електронних носіїв інформації та комп`ютерної техніки, де може міститися інформація про підготовку до вчинення злочину та за допомогою яких учасники злочинної групи контактували між собою та з іншими особами, які можуть бути причетні до вчиненого злочину, грошових коштів, банківських карток, документів щодо відкриття банківських рахунків та отримання банківських карток, за допомогою яких вищезазначені особи отримували грошові кошти від вчиненого злочину.

Постановою слідчого СУ ГУНП в Київській області майора поліції ОСОБА_10 про визнання речовими доказами від 06.10.2023 року, автомобіль «Skoda Fabia» д.н.з НОМЕР_1 , який зареєстрований за ОСОБА_4 , свідоцтво про реєстрацію ТЗ та ключі до вказаного авто, перепустки на вказаний авто, перепустка на автомобіль «Мітсубісі Кольт», д.н.з. НОМЕР_5 визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0000017 від 26.01.2022 року.

Встанговлено, що всі слідчі дії в рамках кримінального провадження відносно ОСОБА_8 проведені.

Відповідно до ч. 2 ст. 100 КПК України речовий доказ або документ, наданий добровільно або на підставі судового рішення, зберігається у сторони кримінального провадження, якій він наданий. Сторона кримінального провадження, якій наданий речовий доказ або документ, зобов`язана зберігати їх у стані, придатному для використання у кримінальному провадженні. Речові докази, які отримані або вилучені слідчим, прокурором, оглядаються, фотографуються та докладно описуються в протоколі огляду. Зберігання речових доказів стороною обвинувачення здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно п. 1 Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 19.11.2012 № 1104 (далі - Порядок), цей Порядок визначає правила зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, повязаних з їх зберіганням і пересиланням, та схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження.

Відповідно до п. 4 Порядку, речові докази, крім тих, що повернуті власнику або передані йому на відповідальне зберігання, реалізовані, знищені, технологічно перероблені, зберігаються до передачі їх суду в органі, у складі якого функціонує слідчий підрозділ, або інших місцях зберігання, визначених у цьому Порядку. Якщо через громіздкість чи з інших причин речові докази не можуть бути передані суду, вони зберігаються в органі, у складі якого функціонує слідчий підрозділ, або інших місцях зберігання, визначених у цьому Порядку, до набрання законної сили судовим рішенням, яким закінчується кримінальне провадження або вирішується спір про їх належність у порядку цивільного судочинства.

Відповідно до п. 20 Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженого постановою КМУ від 19.11. 2012 року за № 1104, зберігання речових доказів у вигляді автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів здійснюється на спеціальних майданчиках і стоянках територіальних органів Національної поліції для зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів.

Будь-яких доказів того, що власник автомобіля може приховати, пошкодити, знищити даний транспортний засіб органу досудового розслідування не надано.

Також, відповідно до ч. 5ст. 9 КПКУкрайни, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, а саме у рішенні по справі "Жушман проти України" зазначається - що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності". Згідно ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура. Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ісмаїлов проти Росії» від 06.11.2008, де вказувалися порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якому зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права». Практика ЄСПЛ визначає, що стаття 1 Протоколу 1, яка спрямована на захист особи (юридичної особи) від будь-якого посягання держави на право володіти своїм майном, також зобов`язує державу вживати необхідні заходи, спрямовані на захист права власності (рішення по справі «Броньовський (Broniowski) проти Польші» від 22.06.2004). Окрім того, Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», n. 50, Series A N 98).

Враховуючи викладене, наслідки вилучення майна для власника майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, суд приходить до висновку про наявність правових підстав до задоволення вказаного клопотання, та вважає можливим передати його на відповідальне зберігання власнику майна ОСОБА_4 .

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 100, 350, 371, 372, 392 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 про повернення арештованого майна на відповідальне зберігання - задовольнити.

Зобов`язати слідчого СУ ГУ НП України в Київській області повернути на відповідальне зберігання належний на праві власності автомобіль «Shoda Fabia», д.н.з. НОМЕР_1 , VIN НОМЕР_6 , який належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_4 , виданий 07.12.2005 Фрунзенським РВ ХМУ УМВС.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1