Справа № 317/2598/21
Провадження № 1-в/317/32/2024
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 березня 2024 року м. Запоріжжя

Запорізький районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 ,

представника адміністрації установи ОСОБА_4 (відеоконференцзв`язок)

засудженого ОСОБА_5 , (відеоконференцзв`язок)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції справу за поданням начальника Державної установи «Біленьківська виправна колонія (№ 99)» про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Біленьке Запорізького району Запорізької області, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та до затримання проживав за адресою: АДРЕСА_2 ,

раніше судимий:

25.11.2020 року Запорізьким районним судом Запорізької області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік;

засуджений:

10.11.2021 Запорізьким районним судом Запорізької області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ч. 1 ст. 71 КК України частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком суду від 25.11.2020 до відбуття 3 роки 1 місяць позбавлення волі,

В С Т А Н О В И В:

У березні 2024 до Запорізького районного суду Запорізької області надійшло подання начальника Державної установи «Біленьківська виправна колонія (№ 99)» полковника внутрішньої служби ОСОБА_6 про застосування умовно-дострокового звільнення відповідно до ст. 81 КК України у відношенні ОСОБА_5 .

Подання вмотивоване тим, що засуджений ОСОБА_5 в місцях позбавлення волі знаходиться з 17.12.2021. Під час тримання у ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» стягнень та заохочень не мав.

В ДУ «БВК (№ 99)» відбуває покарання з 10.01.2022. За період відбування покарання порушень вимог режиму тримання не допускав. За сумлінну поведінку та ставлення до праці отримав 3 заохочення правами начальника установи.

Працевлаштований в їдальні, різноробочим, ставлення до праці позитивне. Вказану роботу виконує самостійно, якісно.

У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний, відносини підтримує із засудженими позитивної спрямованості. Приймає участь у суспільному житті відділення. роботі самодіяльної організації засуджених, програмах диференційованого - виховного впливу, на профілактично - виховні заходи реагує позитивно, робить відповідні висновки.

Дотримується вимог особистої санітарії та гігієни. Провину у скоєному злочині визнає. За вироком суду позову не має.

Адміністрація ДУ «Біленьківська виправна колонія (№ 99)» вважає, що засуджений ОСОБА_5 довів своє виправлення.

У судовому засіданні представник адміністрації ДУ «Біленьківська виправна колонія (№ 99)» підтримав подання та просив його задовольнити.

Засуджений ОСОБА_5 підтримав подання та просив його задовольнити.

Прокурор не заперечував проти задоволення подання.

Суд, вислухавши доводи учасників судового провадження, дослідивши зміст подання, особову справу засудженого, встановив наступне.

Зі змісту частини другої статті 50 КК України слідує, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Статтею 81 КК України встановлено сукупність умов, за яких особа, засуджена вироком суду, підлягає умовно-достроковому звільненню від відбування покарання:

- засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення (ч.2 ст. 81 КК України);

- засуджений відбув певну частину строку покарання, яка диференційована в залежності від тяжкості скоєного злочину (ч. 3 ст. 81 КК України).

Згідно із роз`ясненнями, які містяться в Постанові Пленуму Верховного Суду України від 26.04.2002 № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Відповідно до ст. 6 КВК України, під виправленням розуміється процес позитивних змін, які відбуваються в особистості засудженого та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Відповідно до п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26.04.2002 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

З матеріалів справи вбачається, що 10.11.2021 вироком Запорізького районного суду Запорізької області ОСОБА_5 засуджено за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ч. 1 ст. 71 КК України частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком цього ж суду від 25.11.2020, до відбуття - 3 років 1 місяця позбавлення волі.

Отже, з урахуванням положень ст. 12, 24 КК України, станом на момент розгляду подання засуджений ОСОБА_5 відбув необхідний строк покарання, передбачений ч. 3 ст. 81 КК України, а саме не менше двох третин строку покарання, призначеного судом.

Засуджений ОСОБА_5 у місцях позбавлення волі знаходиться з 17.12.2021. Під час тримання у ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» порушень встановленого порядку тримання не допускав, стягнень та заохочень не мав.

У ДУ «Біленьківська виправна колонія (№ 99)» відбуває покарання з 17.12.2021, характеризується позитивно: 3 рази заохочувався адміністрацією установи за сумлінну поведінку та ставлення до праці. Стягнень не має.

З 10.01.2022 по теперішній час ОСОБА_5 відбуває покарання в дільниці ресоціалізації ДУ «Біленьківська виправна колонія (№ 99)».

На виробництві установи працевлаштований в їдальні, різноробочим, ставлення до праці позитивне.

У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний, відносини підтримує із засудженими позитивної спрямованості. Приймає участь у суспільному житті відділення, програмах диференційованого-виховного впливу.

Дотримується вимог особистої санітарії та гігієни. Провину у скоєному злочині визнає. За вироком суду позову не має, виконавчі листи відсутні.

Після звільнення має бажання проживати за адресою: АДРЕСА_2 .

Засуджений під час відбування покарання на профілактичному обліку не перебував, підстав для постановки на профілактичний облік не має.

Адміністрація установи вважає, що засуджений ОСОБА_5 довів своє виправлення, тому до нього можливо застосувати заохочувальну норму, передбачену ст. 81 КК України, у вигляді умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

Згідно з довідкою про заохочення та стягнення, засуджений ОСОБА_5 має 3 заохочення, стягнень не має.

Відповідно до Висновку щодо ступеня виправлення засудженого, із урахуванням аналізу критеріїв оцінки виправлення засудженого, характеристики під час відбування покарання, психологічної характеристики засудженого, підсумкової оцінки ризику вчинення повторного кримінального правопорушення та результатів індивідуальної програми соціально-виховної роботи (за підсумком (загальним балом) розділів IІ - VI): засуджений ОСОБА_5 став на шлях виправлення (довів своє виправлення) та має бути представлений до заміни покарання у виді умовно-дострокового звільнення від. відбування покарання, оскільки набрав більше 65 баллів, а саме 87 балів.

Вказане передбачено Методикою визначення ступеня виправлення засудженого, затвердженою Наказом Міністерства юстиції України 19 січня 2023 року № 294/5 та зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 19 січня 2023 року за № 117/39173.

Відповідно до ч.1 ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.

При цьому, виконання призначеного покарання є доцільним тільки за тієї умови, що ним досягається поставлена в законі мета: крім кари ще і виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів. Якщо ця мета може бути досягнута ще до закінчення призначеного судом строку покарання, то в подальшому у його виконанні відпадає необхідність. З огляду на це, закон передбачає можливість застосування судом умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

Враховуючи викладене, зважаючи на особу засудженого, ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці, яка здійснювалася ним, додержання ним вимог режиму, наявність заохочень правами начальника установи, відбуття засудженим на момент розгляду подання понад двох третин фактичного строку покарання, враховуючи положення ст. 81 КК України, суд дійшов висновку про можливість задоволення подання про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_5 на невідбуту частину строку.

На підставі ст. 12, 24, 81 КК України, керуючись ст. 537, 539 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Подання начальника Державної установи «Біленьківська виправна колонія (№ 99)» про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , задовольнити.

Звільнити засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від подальшого відбування покарання умовно-достроково на весь залишений строк.

Зарахувати в строк відбутого покарання час знаходження в місцях позбавлення волі до моменту фактичного звільнення.

Ухвала суду може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом семи днів з дня її оголошення.

У разі подання апеляції прокурором, виконання ухвали зупиняється.

Повний текст ухвали проголошено 13.03.2024 о 12:45.

Суддя ОСОБА_1