Справа № 308/9183/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 червня 2024 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

прокурора ОСОБА_2 ,

обвинуваченого - ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Ужгород кримінальне провадження відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Угорщини, зареєстрованого АДРЕСА_1 , фактично проживаючого АДРЕСА_2 , не працюючого, раніше не судимого, обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 149 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_7 у невстановлений час, але не пізніше 01 лютого 2024 року у невстановленому місці, переслідуючи корисливу мету у вигляді одержання стабільних незаконних прибутків від вербування та переміщення людини, з метою її сексуальної експлуатації, заздалегідь знаючи та розуміючи, що вказані дії є незаконними та несуть за собою кримінальну відповідальність, керуючись метою вчинення злочинів, спрямованих на порушення конституційних прав людини - особисту волю, усвідомлюючи суспільно- небезпечний характер своїх протиправних дій, передбачаючи суспільно- небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з метою вчинення особливо тяжких злочинів, які полягали у вербуванні осіб жіночої статі на території Закарпатської області, їх переміщенні за кордон до Королівства Камбоджа, з метою сексуальної експлуатації у формі надання сексуальних послуг, при наступних обставинах.

Так, 21 лютого 2024 року, близько 15 години 10 хвилин ОСОБА_7 , діючи умисно, реалізовуючи умисел, направлений на вербування людини, вчинене з метою експлуатації, зустрівся за адресою: АДРЕСА_3 з ОСОБА_8 та ОСОБА_9 де почав пропонувати високооплачувану роботу за кордоном, запевняти останніх про гідні умови праці, забезпечення безкоштовного переміщення та оплати авіаквитків. Після переконання останніх ОСОБА_7 надав вказівку останнім надіслати йому особисті фотографії в одязі і в купальнику та заповнити анкету про ріст, вагу, сімейний стан, кількість дітей, володіння мовами, дату закінчення строку дії паспорта, з якої країни можуть здійснювати виліт на літаку та дату можливого виліту.

Після чого 28 лютого 2024 року близько 13 години ЗО хвилин ОСОБА_7 , продовжуючи свій умисел направлений на вербування, зустрівся за адресою: АДРЕСА_3 з ОСОБА_8 та ОСОБА_9 де почав демонструвати на своєму мобільному телефоні останнім відеозаписи та фотографії з нібито місця роботи, а саме: готельні номера для проживання, меню харчування, місця надання послуг сексуального характеру тощо, та запевнив, що її чекають гарні апартаменти, умови проживання, а її клієнтами будуть порядні люди, у зв`язку з чим остання буде почувати себе у повній безпеці.

Тоді ж ОСОБА_7 повідомив, що ОСОБА_8 та ОСОБА_9 будуть працювати в Королівстві Камбоджа, однак для цього йому необхідно надіслати скан-копії паспортів громадянина України для виїзду за кордон, для подальшого виготовлення візи.

Так, 03 березня 2024 року близько 18 години 20 хвилин ОСОБА_7 в додатку «Viber» надіслав ОСОБА_8 аудіо-повідомлення, в якому пояснив, що ОСОБА_9 для вказаної роботи не підходить, та запропонував поїхати одній ОСОБА_8 .. Тоді ж ОСОБА_7 повідомив, що відповідальність за поїздку він залишає за собою, тим самим запевнив потерпілу ОСОБА_8 в безпеці вищевказаної праці.

Для того, щоб ОСОБА_8 виявила бажання виїхати на роботу за кордон ОСОБА_7 , знаючи, що остання перебуває у скрутному матеріальному становищі, повідомляв інформацію про можливість хорошого, без проблемного і забезпеченого життя, якого можна легко досягнути заробляючи значні суми грошей, працюючи повією за кордоном, таким чином впливав на її свідомість, намагаючись викликати у неї інтерес до зайняття проституцією та отримати від ОСОБА_8 згоду на таку діяльність, тобто вербував її для експлуатації у сфері надання оплатних сексуальних послуг у Королівстві Камбоджа.

Після чого, 05 березня 2024 року близько 10 години 00 хвилин ОСОБА_7 в додатку «Viber» надіслав ОСОБА_8 аудіо-повідомлення, в якому знову наголосив, що йому необхідно скан-копію паспорту громадянина України для виїзду за кордон, для подальшого виготовлення візи та необхідність надати фотографії потерпілої ОСОБА_8 .

Так, 11 березня 2024 року близько 11 години 16 хвилин, після отримання вищезазначеного, ОСОБА_7 в додатку «Viber» надіслав ОСОБА_8 електронний документ, який являється візою в Королівство Камбоджу (Kingdom of Cambodia).

Того ж дня близько 20 години ЗО хвилин ОСОБА_7 в додатку «Viber» надіслав ОСОБА_8 аудіо-повідомлення, в якому пояснив, що вже придбав авіаквиток на 18.03.2024 до Королівства Камбоджа та наголосив на тому, що ОСОБА_8 в такому разі вже повинна здійснити поїздку, так як всі необхідні документи готові.

Після цього, 14 березня 2024 року близько 11 години 00 хвилин ОСОБА_7 в додатку «Viber» надіслав ОСОБА_8 електронний документ, який являється авіаквитком на літак до Королівства Камбоджа, тим самим забезпечив можливість переміщення потерпілої за кордон з метою сексуальної експлуатації та надав вказівку роздрукувати його. Тоді ОСОБА_7 повідомив потерпілій ОСОБА_8 про те, що в період часу з 01 години 00 хвилин по 03 годину 00 хвилин 18 березня 2024 року він приїде на власному автомобілі до м. Ужгород, де зустрінеться з нею та здійснить її переміщення через державний кордон України, забезпечить її вчасне прибуття до аеропорту в м. Відень для подальшого виліту в Королівство Камбоджа.

Після цього, реалізуючи свій протиправний умисел, спрямований на переміщення людини з метою експлуатації 18 березня 2024 року близько 02 години 12 хвилин за адресою: АДРЕСА_4 за допомогою автомобіля марки Кепаиіі: моделі «Мазіег» д.н.з. НОМЕР_1 запросив ОСОБА_8 до автомобіля та цього ж дня близько 08 години 25 хвилин здійснив виїзд через КПП «Косино», що за адресою: АДРЕСА_5 разом з ОСОБА_8 де був затриманий працівниками поліції.

Таким чином, дії обвинуваченого ОСОБА_3 виразились у вербуванні, переміщенні людини, вчинені з метою експлуатації, з використанням уразливого стану потерпілої.

14 червня 2024 року між прокурором Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_2 та ОСОБА_3 укладена угода про визнання винуватості.

Згідно вказаної угоди ОСОБА_3 під час досудового розслідування повністю визнав свою винуватість у висунутому йому обвинуваченні, щиро покаявся у скоєному.

При укладенні даної угоди прокурором враховано наявність суспільного інтересу в забезпеченні швидкого досудового розслідування та судового провадження з метою викриття інших співучасників кримінального правопорушення, оскільки відповідно до положень ст. 2 КПК України, завданням кримінального провадження є забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив злочин, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини.

Прокурором надана суду на дослідження письмова згода потерпілої ОСОБА_8 на укладання угоди про визнання винуватості між прокурором і обвинуваченим ОСОБА_10 ..

Також вказаною угодою сторони погодили покарання ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 149 КК України у виді позбавлення волі позбавлення волі строком на п`ять років, із застосуванням ст. 75, 76 КК України.

В угоді передбачені наслідки її укладання, затвердження та невиконання, які роз`яснені.

Розглядаючи питання про можливість затвердження угоди про визнання винуватості суд, заслухавши прокурора ОСОБА_2 , обвинуваченого ОСОБА_3 , його захисника, дослідивши письмову згоду потерпілої ОСОБА_8 , суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Частиною 4 статті 469 КПК передбачено, що угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо: особливо тяжких злочинів, вчинених за попередньою змовою групою осіб, організованою групою чи злочинною організацією або терористичною групою за умови викриття підозрюваним, який не є організатором такої групи або організації, злочинних дій інших учасників групи чи інших, вчинених групою або організацією злочинів, якщо повідомлена інформація буде підтверджена доказами.

Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Так, злочин, передбачений ч. 1 ст. 149 КК України, у вчиненні якого ОСОБА_3 визнав себе винним, відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином.

Потерпілою ОСОБА_11 надана письмова згода прокурору на укладання угоди про визнання винуватості з обвинуваченим ОСОБА_10 ..

Також судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_3 цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого вона визнає себе винуватою, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України.

На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_2 та ОСОБА_3 і призначення останньому узгодженого сторонами покарання.

Заставу внесену відносно обвинуваченого ОСОБА_3 заставодавцями ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , кожною, в розмірі 302800,00 грн. - повернути останнім.

Судові витрати відсутні.

Речові докази: мобільні телефони, марки «IPhone 14 Pro», чорного кольору, марки « Xiaomi 13 T», сірого кольору, які передано в камеру зберігання речових доказів повернути засудженому ОСОБА_16 . Ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду від 22.03.2024 про накладення арешту на зазначені речові докази скасувати.

Цивільний позов не заявлявся.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 373, 374, 475 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 14.06.2024 року між прокурором Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_2 та ОСОБА_17 .

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 149 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді позбавлення волі строком на п`ять років.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_6 звільнити від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом трирічного іспитового строку не вчинить нового злочину, покладаючи на нього обов`язки, передбачені п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Повернути заставодавцям: ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , внесену на рахунок - Код одержувача (ЄДРПОУ):26213408, надавач платіжних послуг: Державна казначейська служба України м. Київ, отримувач ТУ ДСА України в Закарпатській області, призначення платежу: застава за ОСОБА_19 , по справі № 308/5105/24 (1-кс/308/1682/24), кожній, в розмірі 302800,00 грн..

Речові докази: мобільні телефони, марки «IPhone 14 Pro», чорного кольору, марки « Xiaomi 13 T», сірого кольору, які передано в камеру зберігання речових доказів повернути засудженому ОСОБА_16 . Ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду від 22.03.2024 про накладення арешту на зазначені речові докази скасувати.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області, шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий суддя: ОСОБА_1