Справа № 202/4544/24
Провадження № 1-кп/202/1319/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2024 року м. Дніпро

Індустріальний районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_5 ,

(в режимі ВКЗ)

розглянувши у судовому засіданні в приміщенні Індустріального районного суду м.Дніпропетровська клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого 0000755, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13 березня 2024 року у відношенні:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Рівне, Рівненської області, громадянина України, маючого середню освіту, раніше не судимого, військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, який перебуває на посаді стрільця-номера обслуги десантно-штурмового взводу 4 десантно-штурмової роти військової частини НОМЕР_1 , у військовому звані «старший солдат», проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

03 квітня 2024 року до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська з Луганської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони надійшов обвинувальний акт по кримінальному провадженні № 0000755, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13 березня 2024 року у відношенні ОСОБА_4 , за ч. 4 ст. 402 КК України.

Учасники судового провадження не заперечували проти призначення кримінального провадження до судового розгляду.

Кримінальне провадження підсудне Індустріальному районному суду м. Дніпропетровська.

Підстав для закриття провадження на підставі п.п. 4-8 ч. 1 або ч. 2 ст. 284 КПК України не має.

Обвинувальний акт відповідає вимогам ст. 291 КПК України, при його затвердженні прокурором дотримано вимоги процесуального закону, порушень вимог КПК України, які б унеможливлювали призначення провадження до судового розгляду та являлись підставою для повернення обвинувального акту прокурору, судом не встановлено.

Судом визначено перелік осіб, що братимуть участь в судовому засіданні.

Заперечень від учасників судового провадження про здійснення судового розгляду кримінального провадження у закритому судовому засіданні та щодо складу осіб, які братимуть участь у ньому не надійшло.

Прокурором подано клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Захисник та обвинувачений проти клопотання прокурора про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не заперечували.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 331 КПК України суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 закінчується 19 квітня 2024 року.

Суд, заслухавши думку учасників судового провадження, вивчивши обвинувальний акт, враховуючи всі обставини справи та особу обвинуваченого, приходить до висновку, що клопотання прокурора підлягає задоволенню.

Метою продовження запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спроб: переховуватися від суду; незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Така потреба обумовлена наявністю ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, які на цей час не зменшилися.

Так, в обґрунтування продовження строку застосування запобіжного заходу щодо обвинуваченого ОСОБА_4 покладається необхідність запобігання спробам переховуватися від суду, що підтверджується, тим що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, з санкцією покарання від 5 років до 10 років позбавлення волі, в зв`язку з чим, наслідки та ризик втечі можуть бути визнані менш небезпечними ніж імовірне покарання. При цьому, відсутність на даний час спроб втечі обвинуваченого викликана не його правосвідомістю, а виключно дієвістю обраного запобіжного заходу; незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, підтверджується тим, що обвинувачений, перебуваючи на свободі, з метою уникнення кримінальної відповідальності, шляхом підкупу, погроз, вмовляння чи застосування насильства може здійснити на свідків чи потерпілого фізичний чи психологічний тиск, змусивши їх змінити показання, що викривають його протиправні дії на свою користь. При цьому, ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й в подальшому на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом; вчинити нове кримінальне правопорушення, підтверджується тим, що обвинувачений є військовослужбовцем, а тому його втеча, застосування насильства до свідків та потерпілого будуть мати наслідком вчинення тяжких та особливо тяжких злочинів проти встановленого порядку несення військової служби та проти життя та здоров`я особи.

Неможливість застосування більш м`яких запобіжних заходів обумовлена відсутністю належного контролю за діями обвинуваченого в разі їх обрання та необхідністю їх виконання за місцем служби, що нівелює запобігання ризику впливу на свідків.

При цьому, обґрунтовуючи неможливість застосування до обвинуваченого будь-якого альтернативного запобіжного заходу, суд звертає увагу на те, що наразі достатніми та належними підставами тримання ОСОБА_4 під вартою є не лише очікування суду, а і дотримання балансу між можливими наслідками його звільнення та безпекою суспільства, яке вимагає ізоляції осіб, які з встановленою вірогідністю здатні завдати істотної шкоди правам та свободам інших осіб, що в даному випадку повністю виправдовує утримання обвинуваченого під вартою.

Таким чином, забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого та запобігання встановленим ризикам в даному випадку можливо виключно шляхом застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Зважаючи на вищевикладене суд дійшов висновку, що утримання обвинуваченого під вартою буде сприяти забезпеченню виконання процесуальних рішень у кримінальному провадженні у розумні строки.

Що стосується призначення кримінального провадження до судового розгляду, суд виходить з наступного.

Всі питання, пов`язані з підготовкою справи до судового розгляду, передбачені ст. 315 КПК України, вирішені.

Клопотань від учасників судового провадження про витребування певних речей чи документів не надійшло.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.: 27; 314; 315-316; 177-178; 197; 369; 372 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Призначити судовий розгляд кримінального провадження, № № 0000755, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13 березня 2024 року у відношенні ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 4 ст. 402 КК України в приміщенні Індустріального районного суду м. Дніпропетровська, яке розташоване за адресою: м.Дніпро, пр. Слобожанський, буд. 84, зал № 5 на 10 годину 00 хвилин 31 травня 2024 року у закритому судовому засіданні.

Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_4 задовільнити.

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 , до 13 червня 2024 року включно, без права внесення застави.

Ухвала в частині застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Індустріальний районний суд міста Дніпропетровська шляхом подання апеляційної скарги протягом п`яти днів з дня її проголошення.

В іншій частині ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ст. 392 ч. 1 КПК України.

Головуючий суддя: ОСОБА_1