Справа № 755/598/2
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"22" травня 2024 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

за участю прокурора: ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві клопотання прокурора Дніпровської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_4 , про заміну виду покарання на інший, згідно з п. 2 ч. 1 ст. 72 КК України, відповідно до внесених змін Законом України «Про внесення змін до Кримінального, Кримінально процесуального кодексів України та інших законодавчих актів України щодо удосконалення видів кримінальних покарань» № 3342-ІХ від 23.08.2023 року щодо засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Києва, українця, громадянина України, з професійно-технічною освітою, офіційно не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 16.01.2024 року за ст. 395 КК України до покарання у виді 4 (чотирьох) місяців арешту,

в с т а н о в и в:

До Дніпровського районного суду м. Києва надійшло клопотання прокурора Дніпровської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_4 про заміну виду покарання на інший, згідно з п. 2 ч. 1 ст. 72 КК України, відповідно до внесених змін Законом України «Про внесення змін до Кримінального, Кримінально процесуального кодексів України та інших законодавчих актів України щодо удосконалення видів кримінальних покарань» № 3342-ІХ від 23.08.2023 року щодо засудженого ОСОБА_5 .

Клопотання мотивоване тим, що ОСОБА_5 засуджений 16.01.2024 року вироком Дніпровського районного суду м. Києва за ст. 395 КК України до покарання у виді 4 (чотирьох) місяців арешту. Вирок набрав законної сили 20.02.2024 року та направлений для виконання до Дніпровського УП ГУ НП у м. Києві. Однак, 28.03.2024 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Кримінального, Кримінально процесуального кодексів України та інших законодавчих актів України щодо удосконалення видів кримінальних покарань» № 3342-ІХ від 23.08.2023 року. Відповідно до ст. 60 (у новій редакції) регламентовано, що покарання у виді арешту застосовується до засуджених військовослужбовців, що виконується на гауптвахті. Зокрема, у ст. 11 КВК України виключено «арештні дома» із переліку видів органів і установ виконання покарань. Відтак, адміністрація Державної установи «Київський слідчий ізолятор» позбавлена можливості виконати покарання у виді арешту.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримала та просила задовольнити з підстав, наведених у ньому, зазначивши, що засудженому ОСОБА_5 необхідно замінити покарання у виді арешту на обмеження волі.

Засуджений ОСОБА_5 та його захисник у судове засідання не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили, про розгляд клопотання повідомлялися.

Відповідно до ч. 5 ст. 539 КПК України, неприбуття у судове засідання, осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття.

Вивчивши клопотання, заслухавши думку прокурора, суд приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 16.01.2024 ОСОБА_5 засуджено за ст. 395 КК України до покарання у виді 4 (чотирьох) місяців арешту.

Вирок набрав законної сили 20.02.2024 року.

Відповідно до ст. ст. 537, 539 КПК України, клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання, - у разі необхідності вирішення інших питань про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.

23 серпня 2023 року було прийнято Закон України «Про внесення змін до Кримінального, Кримінального процесуального кодексів України та інших законодавчих актів України щодо удосконалення видів кримінальних покарань» № 3342-IX, який вступив у законну силу 28.03.2024 року.

Вказаним законом було внесено зміни до видів покарання, зокрема, ст. 60 КК України на теперішній час викладена у наступній редакції: «Покарання у виді арешту полягає в триманні засудженого військовослужбовця в умовах ізоляції на гауптвахті і встановлюється на строк від одного до шести місяців. Арешт не застосовується до вагітних жінок та жінок, які мають дітей віком до семи років».

Таким чином, арешт, як вид покарання, на теперішній час не може застосовуватись до осіб, які не є військовослужбовцями.

Відповідно до п. 23 розділу ІІ «Прикінцевих та перехідних положень» Кримінального кодексу України, з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Кримінального, Кримінального процесуального кодексів України та інших законодавчих актів України щодо удосконалення видів кримінальних покарань» засудженим, які відбувають покарання у виді арешту в арештних домах, замінити невідбуту частину покарання на інший вид покарання відповідно до статті 72 цього Кодексу.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 72 КК України (в редакції від 23.08.2023 року), одному дню тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або арешту відповідають: а) два дні обмеження волі; б) три дні службового обмеження для військовослужбовців або три дні виправних робіт; в) два дні пробаційного нагляду.

Санкція ст. 395 КК України в новій редакції Закону передбачає такі види покарання: штраф від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або обмеженням волі на строк до двох років.

Відповідно до ч.1 ст. 57 КВК України, особи, засуджені до обмеження волі, прямують за рахунок держави до місця відбування покарання самостійно. Уповноважений орган з питань пробації згідно з вироком суду вручає засудженому припис про виїзд до місця відбування покарання. Не пізніше трьох діб з дня одержання припису засуджений зобов`язаний виїхати до місця відбування покарання і прибути туди відповідно до вказаного в приписі строку. Уповноважений орган з питань пробації надсилає засудженому виклик, за яким він зобов`язаний з`явитися для вручення припису та ознайомлення з порядком і умовами відбування покарання.

Згідно із ч. 1 ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Відповідно до ч. 3 ст. 74 КК України, призначена засудженому міра покарання, що перевищує санкцію нового закону, знижується до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону. У разі якщо така межа передбачає більш м`який вид покарання, відбуте засудженим покарання зараховується з перерахуванням за правилами, встановленими частиною першою статті 72 цього Кодексу.

Враховуючи вищевикладене, оскільки внесеними Законом України № 3342-IX від 23.08.2023 року змінами до КК України виключено із санкції ст. 395 КК України покарання у виді арешту, суд дійшов висновку про необхідність заміни засудженому ОСОБА_5 невідбуту частину покарання у виді арешту на обмеження волі, відповідно до вимог ст. 72 КК України, виходячи із співвідношення, що одному дню арешту відповідає два дні обмеження волі.

Таким чином, клопотання прокурора Дніпровської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_4 про заміну виду покарання на інший, згідно до п. 2 ч. 1 ст. 72 КК України, відповідно до внесених змін Законом України «Про внесення змін до Кримінального, Кримінально процесуального кодексів України та інших законодавчих актів України щодо удосконалення видів кримінальних покарань» № 3342-ІХ від 23.08.2023 року щодо засудженого ОСОБА_5 є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 537, 539 КПК України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Клопотання прокурора - задовольнити.

Замінити засудженому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , призначене покарання вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 16.01.2024 р. за ст. 395 КК України у виді 4 (чотирьох) місяців арешту, на покарання у виді 8 (восьми) місяців обмеження волі.

Направлення засудженого ОСОБА_5 до місць подальшого відбування покарання здійснювати в порядку, передбаченому ч. 1 ст. 57 КВК України.

Строк покарання ОСОБА_5 обчислювати з дня прибуття і постановки на облік у виправному центрі.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя: