Провадження №1-кп/369/1350/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.03.2024 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

за участю прокурора ОСОБА_5

за участю захисника ОСОБА_6

за участю обвинуваченого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання сторони захисту про зменшення розміру застави обвинуваченому у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні злочинів, передбачених ч.4 ст. 27 ч.7 ст. 111-1, ч.3 ст. 436-2 КК України,

встановив:

У провадженні Києво-Святошинського районного суду Київської області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні злочинів, передбачених ч.4 ст. 27 ч.7 ст. 111-1, ч.3 ст. 436-2 КК України.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_6 заявив клопотання про зменшення розміру застави, а саме до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 908 400 грн., решту внесеної застави в розмірі 2 093 610 грн. повернути заставодавцю. Своє клопотання обґрунтовує тим, що на даний час обов`язки покладенні на обвинуваченого ухвалою слідчого судді під час визначення останньому застави закінчились та під час досудового розслідування не продовжувались, а отже запобіжний захід у вигляді застави припинив свою дію. Крім того, з плином часу, ризики, які брались слідчим суддею при застосуванні запобіжного заходу щодо ОСОБА_7 та при неодноразовому продовженні строку його дії, значно зменшились та поведінка обвинуваченого ОСОБА_7 була сумлінною та не викликала жодних нарікань з боку слідчого, прокурора та/або суду. У зв`язку із вищевикладеним, захисник вважає, що наявний розмір застави визначений ухвалою слідчого судді у розмірі 3 002 010 грн. є нерелевантним у даному випадку та свідчить про безпідставність визначення суттєво більшого розміру застави, аніж той, що встановлений КПК України, а саме максимального розміру застави згідно чинного законодавства, що становить 908 400 грн.

Обвинувачений підтримав думку свого захисника, щодо вищевказаного клопотання.

Прокурор заперечував, щодо повернення частини застави заставодавцю з підстав наведених у клопотанні захисника, оскільки запобіжний захід у вигляді застави є безстроковим та саме такий розмір застави визначений обвинуваченому ухвалою слідчого судді у розмірі 3 002 010 грн. є необхідним і достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого у цій конкретній справі.

За таких обставин, вислухавши доводи учасників судового засідання, суд дійшов такого висновку.

Згідно ч. 1 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Судом встановлено, що ОСОБА_7 , у тому числі, обвинувачуються у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст. 27 ч.7 ст. 111-1 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України є особливо тяжким злочином, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавленням волі на строк від дванадцяти до п`ятнадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк від десяти до п`ятнадцяти років та з конфіскацією майна або без такої.

Згідно з доданої до клопотання копії ухвали слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 19.09.2022 (справа № 344/11578/22) вбачається, що до підозрюваного ОСОБА_7 був застосований запобіжний захід у виді застави в розмірі 1210 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 3 002 010 грн. Ухвалою передбачено, що на підозрюваного ОСОБА_7 покладаються кілька обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України строком до 17.11 2022 включно.

Відповідно до копії платіжного доручення №131 від 27.09.2022 вбачається, що ОСОБА_8 вніс частину застави за ОСОБА_7 в сумі 2 665 600 грн., згідно із зазначеною вище ухвалою слідчого судді від 19.09.2022. Також відповідно до копії банківської квитанції №44483715-1 від 28.09.2022 вбачається, що ОСОБА_9 внесла частину застави за ОСОБА_7 в сумі 336 410 грн., згідно із зазначеною вище ухвалою слідчого судді від 19.09.2022.

Згідно з доданої до клопотання копій ухвал слідчих суддів Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області вбачається, що за клопотанням прокурора підозрюваному ОСОБА_7 неодноразового продовжували строк дії покладених на нього обов`язків при застосуванні запобіжного заходу у виді застави, останній раз ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 08.08.2023 (справа № 344/14250/23) строком до 14.09.2023 включно.

Як зазначив захисник ОСОБА_6 у своєму клопотанні та підтвердив прокурор ОСОБА_5 у судовому засіданні, після 14.09.2023 строк дії обов`язку, передбаченого ч. 5 ст. 194 КПК України, щодо обвинуваченого ОСОБА_7 не був продовжений. Тобто, на час звернення із клопотанням відсутні обов`язки, які були б покладені на обвинуваченого ОСОБА_7 судовим рішенням.

Статтею 177 КПК України визначено, що метою застосування запобіжного заходу до підозрюваного, обвинуваченого є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам вчинити певні дії.

Застава як один з видів запобіжних заходів полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків. Можливість застосування застави щодо особи, стосовно якої застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, може бути визначена в ухвалі слідчого судді, суду у випадках, передбачених частинами третьою або четвертою статті 183 цього Кодексу. Застава може бути внесена як самим підозрюваним, обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) (ч. 1, 2 ст. 182 КПК України).

Загальні обов`язки, які покладаються на підозрюваного, обвинуваченого, встановлює ч.7 ст.42 КПК України. Підозрюваний, обвинувачений зобов`язаний: 1) прибути за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, а в разі неможливості прибути за викликом у призначений строк - заздалегідь повідомити про це зазначених осіб; 2) виконувати обов`язки, покладені на нього рішенням про застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 3) підкорятися законним вимогам та розпорядженням слідчого, прокурора, слідчого судді, суду; 4) надавати достовірну інформацію представнику персоналу органу пробації, необхідну для підготовки досудової доповіді.

Запобіжні заходи, у тому числі застава, застосовуються для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим певних обов`язків: як тих, що визначені ухвалою слідчого судді відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України, так і тих, що передбачені безпосередньо пунктами 1, 3, 4 ч. 7 ст. 42 КПК України.

Визначені в ч. 5 ст. 194 КПК України обов`язки можуть бути застосовані додатково до обраного щодо підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу, який не пов`язаний із триманням під вартою. Обов`язки підозрюваного, обвинуваченого передбачені в ч.7 ст.42 КПК України, покладаються на нього процесуальним законом і діють з часу набуття особою статусу підозрюваного, обвинуваченого незалежно від застосування запобіжного заходу.

З викладеного слідує, що застава згідно ст.182 КПК України застосовується з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, - проте не лише визначених у ст.194 КПК України і покладених на нього ухвалою слідчого судді або суду, а і тих, які перелічені у ч.7 ст.42 КПК України. Адже у частині 1 ст.182 КПК України не вказується, що обов`язки повинні бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого саме судом.

За таких обставин твердження заставодавця про закінчення строку дії застави у зв`язку із закінченням строку дії обов`язків, покладених ухвалою слідчого судді, є помилковим.

У частині 7 ст.194 КПК України визначено, що обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. І в разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного, обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.

Правилами ч. 11 ст. 182 КПК України встановлено підстави і умови повернення застави. Вона повертається заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу, якщо не була звернена в дохід держави. Аналіз положень ст. 182, 194, 196, 197, 199, 181, 203 КПК України в їх системному взаємозв`язку дає підстави для висновку, що лише запобіжні заходи у вигляді тримання під вартою і домашнього арешту, а також перелічені в ч. 5 ст. 194 КПК України обмеження, діють певний, визначений ухвалою слідчого судді (суду) строк, а інші запобіжні заходи, в тому числі застава, обмеженого строку дії не мають і діють до їх скасування, зміни, ухвалення виправдувального вироку чи закриття кримінального провадження.

Отже, закінчення строку дії обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, що були покладені на підозрюваного, обвинуваченого відповідною ухвалою слідчого судді, не припиняє сам запобіжний захід заставу та не є законною підставою для повернення суми застави заставодавцю.

У ситуації, в якій захисник ОСОБА_6 звернувся із клопотанням про повернення частини суми застави заставодавцю, обвинувачений ОСОБА_7 є таким, щодо якого застосований запобіжний захід у вигляді застави на підставі ухвали слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 19.09.2022. Захисник ОСОБА_6 не надав суду доказів того, що у даному кримінальному провадженні запобіжний захід у вигляді застави на цей час скасований чи змінений на інший запобіжний захід.

Крім того, клопотання захисника ОСОБА_6 про зменшення розміру застави обвинуваченому не підлягає до задоволення, оскільки застава у розмірі 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 908 400 грн., на думку суду не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки обвинуваченого ОСОБА_7 ..

Отже, за умов дії ухвали слідчого судді, якою до обвинуваченого ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді застави, внесені в порядку її забезпечення кошти поверненню не підлягають і в задоволенні клопотання про повернення частини застави слід відмовити.

За таких обставин, керуючись ст.ст. 182, 183, 194, 196, 331, 376, 392 КПК України, суд,-

ухвалив:

У задоволенні клопотання сторони захисту про зменшення розміру застави обвинуваченому ОСОБА_7 відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_2

Суддя ОСОБА_3