Справа № 303/4054/18
Провадження № 1-в/303/97/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 квітня 2024 року м.Мукачево

Слідчий суддя Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна, -

В С Т А Н О В И В :

Адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 звернувся до суду із клопотанням про скасування арешту майна, в якому зазначає, що 25.11.2011 року СВ Мукачівського МВ УМВС України в Закарпатській області порушено кримінальну справу № 21064911 по факту умисного заподіяння тяжких тілесних ушкоджень неповнолітньому ОСОБА_4 за ч.1 ст.121 КК України, 25.04.20212 року порушено кримінальну справу № 21064911 відносно ОСОБА_5 за ч.1 ст.121 КК України, 26.04.2012 року порушено кримінальну справу відносно ОСОБА_6 за ч.1 ст.122 КК України, які 26.04.20212 року були об`єднані в одне провадження.

05.06.2012 року постановою слідчого СВ Мукачівського МВ УМВС ОСОБА_7 з метою забезпечення цивільного позову було накладено арешт на майно ОСОБА_4 та 05.06.2012 року на виконання указаної постанови складений протокол про накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 та направлена зазначена постанова до державної нотаріальної контори для проведення державної реєстрації арешту.

14.05.2014 року постановою Мукачівського міськрайонного суду справа була повернута прокурору м.Мукачево для проведення додаткового розслідування. Після повернення справи відносно ОСОБА_4 та ОСОБА_8 були роз`єднані.

13.11.2014 року СВ Мукачівського МВ УМВС України в Закарпатській області було внесено відомості до ЄРДР за підозрою ОСОБА_4 за ч.1 ст.122 КК України, у подальшому перекваліфіковані на ч.2 ст.125 КК України та 04.07.2018 року обвинувальний акт був скерований до суду.

У підготовчому судовому засіданні, ухвалою від 22.08.2018 року ОСОБА_4 звільнено від кримінальної відповідальності на підставі ст..49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення, на підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України. При цьому судом не було вирішено питання скасування арешту майна обвинуваченого, накладеному у даному провадженні.

Заявник прохає скасувати арешт, накладений постановою слідчого СВ Мукачівського МВ УМВС України в Закарпатській області від 05.06.2012 року в кримінальній справі № 21064911 на майно ОСОБА_4 , а саме на квартиру за АДРЕСА_1 , реєстраційний номер обтяження 12597795 від 08.06.2012 року.

В судове засідання заявник адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 не з`явився, до суду надав заяву, в якій прохає справу розглянути без їхньої участі, на задоволенні клопотання наполягає.

Представник Мукачівського РУП ГУНП в Закарпатській області до суду не з`явився, надали заяву, в якій прохають справу розглянути без їхньої участі, рішення винести на розсуд суду.

Технічна фіксація судового засідання не здійснювалась на підставі положень статті 107 КПК України.

Суд, повно та всебічно дослідивши матеріали клопотання, архівні матеріали кримінальної справи, дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що 25.11.2011 року СВ Мукачівського МВ УМВС України в Закарпатській області порушено кримінальну справу № 21064911 по факту умисного заподіяння тяжких тілесних ушкоджень неповнолітньому ОСОБА_4 за ч.1 ст.121 КК України, 25.04.20212 року порушено кримінальну справу № 21064911 відносно ОСОБА_5 за ч.1 ст.121 КК України, 26.04.2012 року порушено кримінальну справу відносно ОСОБА_6 за ч.1 ст.122 КК України, які 26.04.20212 року були об`єднані в одне провадження.

05.06.2012 року постановою слідчого СВ Мукачівського МВ УМВС ОСОБА_7 з метою забезпечення цивільного позову було накладено арешт на майно ОСОБА_4 та 05.06.2012 року на виконання указаної постанови складений протокол про накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 та направлена зазначена постанова до державної нотаріальної контори для проведення державної реєстрації арешту.

14.05.2014 року постановою Мукачівського міськрайонного суду справа була повернута прокурору м.Мукачево для проведення додаткового розслідування. Після повернення справи відносно ОСОБА_4 та ОСОБА_8 були роз`єднані.

13.11.2014 року СВ Мукачівського МВ УМВС України в Закарпатській області було внесено відомості до ЄРДР за підозрою ОСОБА_4 за ч.1 ст.122 КК України, у подальшому перекваліфіковані на ч.2 ст.125 КК України та 04.07.2018 року обвинувальний акт був скерований до суду.

У підготовчому судовому засіданні, ухвалою від 22.08.2018 року ОСОБА_4 звільнено від кримінальної відповідальності на підставі ст..49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення, на підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України. При цьому судом не було вирішено питання скасування арешту майна обвинуваченого, накладеному у даному провадженні.

Відповідно до п. 9 розділу XI «Перехідні положення» КПК України (в чинній редакції 2012 року), запобіжні заходи, арешт майна, відсторонення від посади, застосовані під час дізнання та досудового слідства до дня набрання чинності цим Кодексом, продовжують свою дію до моменту їх зміни, скасування чи припинення у порядку, що діяв до набрання чинності цим Кодексом.

Питанням щодо звільнення нерухомого майна з-під арешту накладеного в межах кримінальної справи на підставі КПК України 1960 року досліджував Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду в рамках справи №755/16129/21, провадження № 61-6587св22, та зробив висновок, що у випадку арешту майна, накладеного за правилами КПК України 1960 року та не знятого за цим кодексом після закриття кримінальної справи, такий арешт знімається у порядку кримінального судочинства.

Зокрема, відповідно до ст. 126 КПК 1960 року, чинного на час накладення слідчим арешту на майно, зазначений захід міг тимчасово застосовуватися слідчим або судом на період досудового слідства та/або судового розгляду для забезпечення цивільного позову і можливої конфіскації майна. Як було визначено в цій же статті, накладений на майно арешт мав бути скасований постановою слідчого, коли в застосуванні цього заходу відпаде потреба.

Постанова про накладення арешту на майно ухвалена органом досудового слідства, до набрання чинності новим КПК України.

Згідно з частиною першою статті 1 КПК України 2012 року порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України.

Правовідносини щодо арешту майна, накладеного в межах кримінального провадження, регулюються главою 17 КПК України 2012 року. За змістом статті 173 цього Кодексу питання про накладення арешту на майно вирішують слідчий суддя або суд.

Суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначене судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові (частина четверта статті 174 КПК України 2012 року).

Виходячи з викладеного, суд вважає, що заявник має право звернутися до суду з клопотанням про скасування арешту в порядку КПК України 2012 року.

27 грудня 2022 року Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду в рамках справи № 289/921/21, провадження № 61-2269св22 (ЄДРСРУ № 108262362) досліджував питання відносно судової юрисдикції щодо зняття арешту з майна накладеного під час досудового слідства у кримінальній справі на підставі Кримінально-процесуального кодексу України 1960 року, а розгляд кримінального провадження на цей час не завершено і виклав в своїй постанові аналогічну правову позицію.

КПК України в редакції 2012 року не мітить порядку вирішення питання про скасування арешту з майна, яке не було вирішено під час винесення ухвали суду про звільнення від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження.

Разом з цим, відповідно до ст.9 КПК України, виходячи з загальних засад кримінального провадження, суд вважає за можливе застосувати аналогію права та розглянути справу в порядку передбаченому п.14 ст.537,539 КПК України.

Суд вважає, що оскільки у зв`язку з закінченням строків давності, кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 було закрито, а майно на яке накладене арешт не підлягає спеціальній конфіскації, стосовно нього не прийнято рішення про конфіскацію, цивільний позов не заявлявся по справі, тому на цей час відпала потреба в застосуванні арешту майна і тому його слід скасувати.

Керуючись п.9 розділу ХІ «Перехідні положення» КПК України, статтями 7, 9, 167, 170-174,309, 392, 395, 537,539 КПК України (2012), суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна - задовольнити.

Скасувати арешт, який був накладений постановою слідчого СВ Мукачівського МВ УМВС України в Закарпатській області ОСОБА_7 від 05.06.2012 року у кримінальній справі 21064911 на майно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 реєстраційний номер обтяження № 12597795 від 08.06.2012 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1