Справа № 308/3077/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 квітня 2024 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді матеріали справи за скаргою ОСОБА_3 на бездіяльність керівника Закарпатської обласної прокуратури щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернувся до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із даною скаргою, у якій зазначає, що 15.02.2024 року він направив на електронну адресу Закарпатської обласної прокуратури заяву про вчинення суддями Київського апеляційного суду, прокурорами Київської обласної прокуратури кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 364 КК України. Відповідь про результат розгляду заяви не отримав. З огляду, на власний досвід подання заяв до органів прокуратури та органів досудового розслідування, припускає, що його заява була пере направлена працівниками прокуратури до компетентного органу для прийняття процесуального рішення. Вважає такий підхід неправильним, зазначаючи, що у постанові об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 24.05.2021 року у справі № 640/5023/219 зауважено, що, КПК України не передбачає вимоги дотримання правил підслідності при внесенні відомостей до ЄРДР. Стаття 214 КПК не містить вимоги про дотримання при внесенні відомостей до ЄРДР правил підслідності і вказівки на можливість не вносити відомості, якщо кримінальне правопорушення не підслідне органу. А тому просить слідчого суддю зобов`язати уповноважену службову особу Закарпатської обласної прокуратури внести відомості за заявою ОСОБА_3 від 15.02.2024 року до ЄРДР та розпочати досудове розслідування про що повідомити заявника шляхом направлення на його електронну почту витягу зх. ЄРДР через 24 години після такого внесення та суд про виконання рішення.

Особа, яка подала скаргу ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. У прохальній частині скарги наявне клопотання ОСОБА_3 про розгляд скарги у його відсутності.

Прокурор в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином . Подав до суду заяву про розгляд скарги у його відсутності, у якій також зазначив, що під час розгляду скарги просить врахувати, що заява обласною прокуратурою була належним чином розглянута та листом від 20.02.2024 року за № 31-142ВИХ-23 (31-2004-22) скерована за належністю до Київської обласної прокуратури для розгляду по суті, про що поінформовано заявника. На підставі викладеного, у задоволенні скарги просив відмовити у зв"язку з її безпідставністю.

Відповідно до ч.3 ст. 306 КПК України, відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя доходить наступного висновку.

Частиною першою статті 303 КПК України визначено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування.

Зокрема, у відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України суди, як і інші органи державної влади, зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини першої статті 1 КПК порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України.

Завданням слідчого судді відповідно до пункту 18 частини першої статті 3 КПК, частини п`ятої статті 21 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» є здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Як убачається з матеріалів справи ОСОБА_3 15.02.2024 року скерував на електронну пошту Закарпатської обласної прокуратури заяву про вчинення, на його думку, суддями Київського апеляційного суду, прокурорами Київської обласної прокуратури кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.364 КК України та просив внести відповідні відомості до ЄРДР на підставі вказаної заяви.

Питання щодо початку досудового розслідування врегульовано у статті 214 КПК України.

Так, ч.1 ст. 214 КПК України передбачено, що слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування, а дізнавач - керівником органу дізнання, а в разі відсутності підрозділу дізнання - керівником органу досудового розслідування..

Частиною 2 цієї статті визначено, що досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення затверджуються Офісом Генерального прокурора за погодженням з Міністерством внутрішніх справ України, Службою безпеки України, Національним антикорупційним бюро України, Державним бюро розслідувань, органом Бюро економічної безпеки України.

Положення статті 214 КПК України перебуває у взаємозв`язку з ч.1 ст. 2 КК України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу злочину кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Крім того, згідно п. 2 Глави 3 Розділу ІІ Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, затвердженого наказом Офісу Генерального прокурора, відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела, повинні відповідати вимогам пункту 4 частини п`ятої статті 214 КПК України, зокрема мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Відтак, не будь-яка заява є підставою для внесення відомостей до ЄРДР, а лише та заява, яка містить фактичні дані, які підтверджують факт вчинення кримінального правопорушення. Всі інші заяви після їх надходження підлягають розгляду згідно із Законом, яким не є Закон про кримінальну відповідальність.

Підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого КК України. В свою чергу КК України визначає вичерпний перелік суспільно небезпечних діянь, які є злочинами та характеризує, у чому саме полягає об`єктивна та суб`єктивна його сторона, кваліфікуючі ознаки та інше.

Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про вчинення злочину є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину).

Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, - вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань і щодо них не повинно проводитися досудове розслідування.

Аналіз положень статей 214, 303 КПК України, свідчить про те, що предметом судового контролю слідчого судді може бути лише бездіяльність слідчого чи прокурора щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, тобто саме заява чи повідомлення про кримінальне правопорушення є передумовою для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань та для початку досудового розслідування в кримінальному провадженні та вказана заява чи повідомлення повинна містити достатні дані про наявність ознак кримінально-караного діяння.

У пункті 36 постанови Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 818/1526/18 зазначено, що у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Разом з тим, у скарзі щодо невнесення відомостей про вчинене кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, скаржником не зазначено об`єктивних даних та обставин, які могли б свідчити про вчинення кримінально-караного діяння та не надано жодних доказів на підтвердження такого.

При цьому, слідчий суддя звертає увагу, що норми чинного КПК України не передбачають жодної гарантії для захисту своїх прав особою, щодо якої кримінальне провадження може бути розпочате безпідставно.

Наявність в чинному КПК України спрощеного порядку прийняття та реєстрації всіх без винятку заяв та повідомлень про кримінальні правопорушення (дійсних чи надуманих) може зробити можливим внесення будь-якої інформації до ЄРДР і відкриття, іноді безпідставного, кримінального провадження.

Зі змісту скарги вбачається, що вона подана на бездіяльність уповноважених осіб Закарпатської обласної прокуратури, та пов`язана з невнесенням відомостей в ЄРДР щодо вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.364 КК України, суддями Київського апеляційного суду, прокурорами Київської обласної прокуратури.

В той же час, згідно з надісланим прокурором слідчому судді, разом із заявою від 29.04.2024 року, супровідного листа вбачається, що 20.02.2024 року заступником керівника Закарпатської обласної прокуратури було скеровано за належністю заяву ОСОБА_3 , щодо можливих неправомірних дій прокурорів Київської обласної прокуратури та суддями Київського апеляційного суду, а саме до Київської обласної прокуратури, про що було повідомлено заявника.

Наказом Генерального прокурора України від 3 грудня 2012 року № 125 затверджено Інструкцію про порядок приймання, реєстрації та розгляду в органах прокуратури України заяв, повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення (далі Інструкція).

Згідно з Розділом 3 Інструкції заяви, повідомлення про вчиненні кримінальні правопорушення, за винятком усних заяв, прийнятих на особистому прийомі, реєструються у книзі вхідної кореспонденції відповідно до вимог Інструкції з діловодства в органах прокуратури та цієї Інструкції, з присвоєнням індексу «ЗП». Зареєстровані у книзі вхідної кореспонденції заяви, повідомлення про вчинені кримінальні правопорушення негайно передаються керівнику органу прокуратури районного рівня або його заступнику, керівнику структурного підрозділу прокуратур Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва і Севастополя, спеціалізованих прокуратур на правах обласних або Генеральної прокуратури згідно із встановленим розподілом обов`язків для визначення порядку розгляду. Керівник органу прокуратури районного рівня або його заступник вчиняє одну з таких дій: самостійно вносить відомості про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявами, повідомленнями, що надійшли до органу прокуратури або на підставі рапорту, складеного за результатами наглядової перевірки; визначає у формі резолюції слідчого прокуратури або прокурора для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань та початку досудового розслідування або передачі з дотриманням правил підслідності наявних у нього матеріалів до органу досудового розслідування.

Відповідно до п. 3.6 вказаної Інструкції заяви, повідомлення про вчинені кримінальні правопорушення, що віднесені до підслідності органів прокуратури та надійшли на розгляд прокуратур Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва і Севастополя, спеціалізованих прокуратур на правах обласних, Генеральної прокуратури України, керівниками підрозділів апаратів направляються для організації досудового розслідування з дотриманням територіального принципу до прокуратури відповідного рівня.

Пунктом 3.7 цієї ж Інструкції передбачено, що за заявами, повідомленнями про вчинені кримінальні правопорушення, що не підслідні органам прокуратури, але надійшли на розгляд прокуратур обласного рівня чи Генеральної прокуратури України керівники структурних підрозділів апаратів організовують роботу щодо скерування їх відповідно до міських, районних, міжрайонних, районних у містах та прирівняних до них прокуратур, прокуратур обласного рівня за територіальною юрисдикцією.

З огляду на вищенаведене, а також враховуючи те, що заява ОСОБА_3 від 15.02.2024 року відповідно до ст. 218 КПК України та на виконання вимог п.3.6. Інструкції про порядок приймання, реєстрації та розгляду в органах прокуратури України заяв, повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення, не була проігнорована і не залишена без відповідного реагування в Закарпатській обласній прокуратурі, а невідкладно скерована заступником керівника Закарпатської обласної прокуратури з дотриманням правил підслідності за належністю до Київської обласної прокуратури, про що було повідомлено заявника, що у свою чергу також не порушує процесуальні права заявника, оскільки не виключає внесення відомостей до ЄРДР за заявою ОСОБА_3 відповідно до положень ст.214 КПК України уповноваженою особою відповідної прокуратури з дотриманням територіального принципу, слідчий суддя приходить до висновку, про відсутність підстав для задоволення скарги ОСОБА_3 .

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 214, 218, 303, 304, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність керівника Закарпатської обласної прокуратури щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя

Ужгородського міськрайонного суду ОСОБА_1