Подільський районний суд міста Києва
Справа № 758/5476/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2024 року слідчий суддя Подільського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання слідчого СВ УП в метрополітені ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 про арешт майна,-

В С Т А Н О В И В :

Слідчий СВ УП в метрополітені ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 , за погодженням з прокурором Подільської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_4 , звернувся до суду з клопотанням про арешт майна.

Зазначав, що у провадженні СВ УП в метрополітені ГУНП у м. Києві перебуває кримінальне провадження № 0000078 від 07.05.24 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 06.05.24 близько о 22 год. 49 хв. до станції метро «Лівобережна» КП «Київський метрополітен», зайшов ОСОБА_5 , який перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння переплигнув через турнікет.

В цей час у кабінці контролера знаходилася працівник КП «Київський метрополітен» інспектор ОСОБА_6 , що виконувала свої службові обов`язки по забезпеченню роботи станції метро. Остання побачивши дії ОСОБА_5 повідомила останньому, що станція метро зачинена і не працює.

У подальшому ОСОБА_5 сприйняв доведену до нього ОСОБА_7 інформацію як зауваження, використовуючи цю обставину як нікчемний привід для вчинення хуліганських дій, маючи умисел, направлений на грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, усвідомлюючи, що він знаходиться в громадському місці, нехтуючи елементарними правилами поведінки, з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, у стані алкогольного сп`яніння, діючи безпричинно, з хуліганських мотивів ОСОБА_5 дістав з кишені своїх джинсів газовий балончик та підійшовши до кабінки контролера, де в цей час знаходилася інспектор КП «Київський метрополітен» ОСОБА_6 , умисно розпилив останній в обличчя з вказаного газового балончику газову суміш, внаслідок чого ОСОБА_6 спричинені хімічні опіки кон`юктиви обох очей.

Після чого, розуміючи протиправність своїх дій, з метою уникнення відповідальності, з місця вчинення злочину втік в бік перону станції метро.

07.05.24 слідчим СВ УП в метрополітені ГУНП у м. Києві під час проведення особистого огляду затриманого ОСОБА_5 було виявлено та вилучено газовий балончик з назвою «Балон аерозольный с раздражающим препаратом «Кобра 1Н».

07.05.24 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

Відповідно до постанови слідчого СВ УП в метрополітені ГУНП у м. Києві від 07.05.24 вилучений в ході особистого огляду ОСОБА_5 газовий балон, що має назву «Балон аерозольный с раздражающим препаратом «Кобра 1Н», визнано речовим доказом у вказаному кримінальному провадженні.

Враховуючи викладене, з метою збереження речових доказів, слідчий просив накласти арешт майно, яке було вилучено в ході особистого огляду ОСОБА_5 , та яке було визнано речовими доказами у цьому кримінальному провадженні, а саме: газовий балон, що має назву «Балон аерозольный с раздражающим препаратом «Кобра 1Н», у вигляді заборони користування, розпоряджання та відчуження будь-кому і будь-яким чином зазначеними речовими доказами.

У судове засідання власник майна ОСОБА_5 не з`явився, подав до суду заяву, в якій не заперечував проти задоволення клопотання слідчого та просив розглянути клопотання за його відсутності.

У судове засідання прокурор не з`явився, подав до суду заяву, у якій в просив задовольнити клопотання та розглянути клопотання за його відсутності.

Слідчий суддя ухвалив розглядати клопотання за відсутності вказаних учасників справи, оскільки їх неявка не перешкоджає розгляду клопотання.

Слідчий суддя, вивчивши клопотання, додані до клопотання документи, дійшов наступного висновку.

Установлено, що у провадженні СВ УП в метрополітені ГУНП у м. Києві перебуває кримінальне провадження № 0000078 від 07.05.24 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

ОСОБА_8 в порядку ст. 208 КПК України було затримано та проведено особистий огляд в ході якого, вилучено газовий балон, що має назву «Балон аерозольный с раздражающим препаратом «Кобра 1Н».

07.05.24 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

Відповідно до постанови слідчого СВ УП в метрополітені ГУНП у м. Києві від 07.05.24 вилучений газовий балон, що має назву «Балон аерозольный с раздражающим препаратом «Кобра 1Н», визнано речовим доказом у вказаному кримінальному провадженні.

Пунктом 7 ч. 1ст. 131 КПК України передбачено, що заходами забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Згідно з ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Частиною 2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Обґрунтовуючи клопотання, слідчий зазначав, що з метою забезпечення збереження речових доказів необхідно накласти арешт на зазначене у клопотанні майно.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу(абз. 1 ч. 3 ст.170 КПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до п.п. 1, 2, 5, 6 ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Слідчим у клопотанні доведено, що майно на яке він просить накласти арешт, відповідає критеріям, передбачених ст. 98 КПК України.

Оцінюючи в сукупності надані докази, враховуючи мету арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, застосування такого виду заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна є можливим.

Зважаючи на те, що слідчим доведено необхідність накладення арешту на майно, вбачаю достатні обґрунтовані підстави для задоволення даного клопотання, оскільки документи, додані до клопотання свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення збереження речових доказів та накладення арешту на майно, а саме: газовий балон, що має назву «Балон аерозольный с раздражающим препаратом «Кобра 1Н», який належать ОСОБА_5 .

Керуючись ст. ст. 98, 131, 170 - 173, 175 КПК України, слідчий суддя-

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання слідчого СВ УП в метрополітені ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 про арешт майна - задовольнити.

Накласти арешт на газовий балон, що має назву «Балон аерозольный с раздражающим препаратом «Кобра 1Н», який належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим або прокурором.

Ухвала підлягає оскарженню безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Cлідчий суддя Подільського районного суду м. Києва ОСОБА_1