УХВАЛА

17 червня2024 року

м. Київ

справа № 278/1306/17

провадження № 51-2490ск 19

Колегія суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду у складі:

головуючої ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

перевіривши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Житомирського районного суду Житомирської області від 25 травня 2023 року та ухвалу Житомирського апеляційного суду від 2 травня 2024 року,

установила:

У касаційній скарзі порушується питання про перегляд указаних судових рішень у касаційному порядку.

Перевіривши подану касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), колегія суддів дійшла висновку, що при зверненні не було додержано приписів п. 4 ч. 2, ч. 3 цієї статті.

Згідно з положеннями закону в касаційній скарзі має бути зазначено правове обґрунтування заявленої вимоги, адже суд касаційної інстанції (далі - Суд) є судом права, а не факту. Цей суд уповноважений скасувати чи змінити оспорювані рішення виключно на підставах, передбачених ч. 1 ст. 438 КПК. У силу ст. 433 цього Кодексу Суд не перевіряє висновки щодо фактичних обставин кримінального провадження, а при вирішенні справи виходить з обставин, установлених судами попередніх інстанцій. Тому, заперечуючи законність судових рішень, особа має конкретно вказати, у чому полягають допущені, на її думку, істотні порушення норм права, які відповідно до ст. 438 КПК є підставами для скасування оспорюваних вироку й ухвали.

Цього не було враховано при зверненні до Верховного Суду.

За змістом касаційної скарги, у ній її автор, заперечуючи обґрунтованість засудження ОСОБА_5 , просить скасувати судові рішення і закрити кримінальне провадження. Однак, не погоджуючись із вироком та оцінкою доказів, захисник по суті ставить під сумнів відповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, що за правилами ст. 433 КПК не є предметом перевірки в порядку касаційної процедури. Водночас скаржник не зазначає доводів, які би свідчили про допущення при здійсненні судового провадження таких порушень, котрі з огляду на статті 84-87, 91, 94, 284, 370 цього Кодексу та на встановлені в справі факти зумовлюють обов`язкове скасування вироку на підставах, передбачених пунктами 1, 2 ч. 1 ст. 438 вказаного Кодексу й закриття провадження.

Крім того, попри те, що обвинувальний вирок переглядався в апеляційному порядку у касаційній скарзі не міститься обґрунтування в аспекті статей 405, 412, 413, 417, 419 КПК в їх взаємозв`язку незаконності ухвали. Також автор скарги не окреслює, яких конкретних доводів сторони захисту не розглянув згаданий суд і не дав на них відповідей.

За приписами ч. 3 ст. 427 КПК, якщо особа не бажає брати участі у касаційному розгляді, вона зазначає про це в касаційній скарзі. Однак подана скарга не містить жодних застережень щодо цієї обставини.

Недодержання при зверненні ст. 427 КПК перешкоджає відкриттю кримінального провадження.

Оскільки касаційна скарга не відповідає вимогам, передбаченим ст. 427 КПК, колегія суддів вважає за необхідне на підставі ч. 1 ст. 429 цього Кодексу залишити скаргу без руху й установити строк для усунення допущених недоліків, що не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали особою, яка подала касаційну скаргу.

Керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, колегія суддів

постановила:

Касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Житомирського районного суду Житомирської області від 25 травня 2023 року та ухвалу Житомирського апеляційного суду від 2 травня 2024 року залишити без руху і встановити строк для усунення недоліків упродовж п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали.

У разі невиконання вимог касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_6