Справа № 548/731/23
Провадження №1-в/548/5/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14.03.2024 року Хорольський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

представника Лубенського районного сектору № 4 філії ДУ ''Центр Пробації'' - ОСОБА_4 ,

засудженої - ОСОБА_5 ,

захисника засудженої - адвоката ОСОБА_6 ,

законного представника засудженої - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Хорол Полтавської області подання начальника Лубенського районного сектору №4 філії ДУ "Центр пробації" в Полтавській області ОСОБА_8 стосовно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та зареєстрованої АДРЕСА_1 , мешканки АДРЕСА_2 , українки, громадянки України, непрацюючої, розлученої, раніше судимої:

- 06 вересня 2023 року вироком Хорольського районного суду Полтавської області за ст. 166 КК України до 3-х років позбавлення волі, зі звільненням від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком 1 рік,

про скасування звільнення від покарання з випробуванням і направлення засудженої для відбування призначеного покарання,

В С Т А Н О В И В:

Вироком Хорольського районного суду Полтавської області від 06 вересня 2023 року ОСОБА_5 засуджена за ст. 166 КК України до 3-х років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнена від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік. У відповідності до ст. 76 КК України зобов`язано ОСОБА_5 повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи, періодично з`являтися для реєстрації в уповноважений орган з питань пробації.

До суду надійшло подання Лубенського районного сектору №4 філії ДУ "Центр пробації" в Полтавській області про скасування звільнення від покарання з випробуванням і направлення засудженої ОСОБА_5 для відбування призначеного покарання в місця позбавлення волі. В поданні представник органу пробації посилається на те, що засуджена 7 разів не з`явилася на періодичну реєстрацію до органу пробації, чим порушила покладені на неї обов`язки. Вказане свідчить про небажання засудженої ставати на шлях виправлення, що є підставою для скасування звільнення від відбування покарання.

Засуджена ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснила, що дійсно вона не з`являлася до уповноваженого органу з питань пробації на реєстрацію, так як не мала коштів, щоб приїхти з с. Ялосовецьке в м. Хорол. Просила не направляти її в місця позбавлення волі.

Захисник засудженої адвокат ОСОБА_6 вважав, що немає підстав для скасування звільнення від відбування покарання його підзахисній, оскільки у поданні органу пробації не доведено, що ОСОБА_5 не бажає ставати на шлях виправлення. Її неявки до органу пробації є поважними, так як вона не мала коштів на проїзд.

Представник органу пробації ОСОБА_4 в судовому засіданні клопотання підтримав та додав, що засуджена ОСОБА_5 і в подальшому крім тих неявок, які вона допустила в кінці 2023 року, в 2024 році продовжувала не з`являтися на реєстрацію, допустила 11 неявок, змінювала місце проживання, при цьому не повідомила орган пробації про зміну місця проживання, хоча мала таку можливість.

Суд, заслухавши думку та міркування прокурора ОСОБА_3 , який вважав, що є всі передбачені законом підстави для задоволення подання, приходить до висновку, що подання підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Згідно ст. 8 КПК України, кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Пунктом 8 ч. 1 ст. 537 КПК України, передбачено, що під час виконання вироків суд, визначений ч. 2 ст. 539 КПК України, має право вирішувати питання про направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком.

Відповідно до ч. 1 ст. 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішується судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Згідно ст. 166 КВК України, якщо засуджений не виконує обов`язки, встановлені цим Кодексом, Законом України «Про пробацію», а також покладені на нього судом, або систематично вчиняє правопорушення, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.

Відповідно до ст. 166 КВК України, подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання вноситься до суду після застосування уповноваженим органом з питань пробації до засудженого письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.

У разі невиконання засудженим, звільненим від відбування покарання з випробуванням, обов`язків, визначених законом та покладених на нього судом, систематичного вчинення правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації застосовує до нього письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.

Відповідно до ч. 2 ст. 78 КК України, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.

Аналіз вищенаведених норм закону та приписів ст. 166 КВК України свідчить про те, що подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням вноситься до суду у разі: 1) роз`яснення засудженому порядку виконання обов`язків, покладених на нього судом, після чого він вчиняє дії, що свідчать про його небажання стати на шлях виправлення (не виконує покладені на нього обов`язки та систематично вчиняє правопорушення, що тягнуть за собою адміністративні стягнення (вчинення трьох і більше таких правопорушень протягом іспитового строку)); 2) застосування до засудженого письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням; 3) протягом призначеного судом іспитового строку.

Невиконанням обов`язків вважається також те, коли засуджений не виконав хоч один з обов`язків, які було покладено на нього судом.

Підставою для направлення засудженого для відбуття покарання є невиконання покладених на нього обов`язків, що свідчить про небажання стати на шлях виправлення.

Як убачається з подання та матеріалів справи, вироком Хорольського районного суду Полтавської області від 06 вересня 2023 року ОСОБА_5 засуджено за ст. 166 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України - звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік, з покладенням на неї обов`язків: повідомляти уповноважений орган з пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

18.10.2023 засуджена була ознайомлена з порядком та умовами відбування іспитового строку. Її було попереджено про те, що у разі систематичного порушення громадського порядку, що потягне за собою адміністративні стягнення або невиконання покладених на неї судом обов`язків відносно неї до суду будуть направлені матеріали про скасування звільнення від покарання з випробуванням і направлення для відбування покарання, призначеного вироком суду.

Постановою Лубенського районного сектору № 4 філії ДУ "Центру пробації" в Полтавській області ОСОБА_5 призначено день явки на реєстрацію - першу, другу, третю та четверту середу кожного місяця.

З 25.10.2023 та по теперішній час ОСОБА_5 жодного разу у визначені дні не з`являлася на реєстрацію.

У відповідності до ст. 50 КК України, метою покарання є не тільки кара, а й виправлення засуджених. Звільнення від покарання з випробуванням застосовується у випадках надати їм можливість виправитись без ізоляції від суспільства.

Необхідною умовою скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення засудженого до місць позбавлення волі є з`ясування поважності підстав та причин невиконання обов`язків.

У відповідності до п.10 Постанови Пленуму ВСУ від 24.10.2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» згідно ч. 2 ст. 78 КК України суд за поданням органу, який здійснює контроль за поведінкою засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, може прийняти рішення про скасування звільнення та про направлення засудженого для відбування призначеного покарання в разі невиконання покладених на нього обов`язків, визначених ст. 76 КК України, або систематичного (три і більше разів) вчинення правопорушень, що потягли адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.

Відповідно до ст. 166 КВК України суд вважає, що подання про скасування звільнення від відбування покарання у виді позбавлення волі та направлення в місця виконання покарання відносно ОСОБА_5 підлягає задоволенню, оскільки в матеріалах справи достатньо доказів, що свідчать про злісне небажання засудженої стати на шлях виправлення, що є обов`язковою підставою для скасування звільнення від покарання з випробуванням.

Суд враховує, що ОСОБА_5 жодного разу не з`явилася на реєстрацію в уповноважений орган пробації навіть після того, як подання про скасування звільнення надійшло до суду і крім 7 неявок, що стали підставою для внесення такого подання, вона ще 11 разів допустила неявки на реєстрацію, повністю нехтуючи таким обов`язком. При цьому єдиною причиною такої своєї поведінки ОСОБА_5 зазначає відсутність коштів на проїзд.

Суд констатує, що ОСОБА_5 взагалі не вживала ніяких заходів для явки до органу пробації навіть у не визначені для цього дні, повністю усунулася від виконання свого обов`язку.

На переконання суду, дані про особу засудженої ОСОБА_5 , наявність у неї легкої розумової відсталості та застосування до неї примусових заходів медичного характеру у виді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку, яка їй так надана і не була, не вказує на наявність поважних підстав для визнання її неявок для реєстрації в органи пробації поважними. Остання розуміє необхідність виконання умов, визначених у вироку суду, обіцяє з`являтися на реєстрацію, має таку можливість, так як не здійснює догляд за малолітніми дітьми, проте нехтує цими обов`язками систематично.

Всі ці обставини свідчать про те, що ОСОБА_5 не бажає ставати на шлях виправлення і на переконання суду і в подальшому також буде продовжувати ухилятися від виконання вироку суду.

За таких обставин суд вважає подання органу пробації стосовно ОСОБА_5 про скасування звільнення від покарання з випробуванням і направлення засудженої для відбування призначеного покарання таким, що підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.78 КК України, ст.ст.8,534,537,539 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Подання задовольнити.

Скасувати звільнення від відбування покарання з випробуванням відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та зареєстрованої АДРЕСА_1 , мешканки АДРЕСА_2 , встановленого вироком Хорольського районного суду Полтавської області від 06 вересня 2023 року.

Направити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , для відбування покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки, призначеного вироком Хорольського районного суду Полтавської області від 06 вересня 2023 року за ст.166 КК України.

Строк відбування покарання засудженій ОСОБА_5 рахувати з моменту її фактичного затримання.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Полтавського апеляційного суду протягом семи діб з дня її оголошення.

Повний текст ухвали виготовлено 18.03.2024.

Головуючий