КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа №757/2180/24-к Слідчий суддя в суді першої інстанції - ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/824/1831/2024 Суддя-доповідач у суді апеляційної інстанції - ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2024 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 , яка діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 16 січня 2024 року, щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Черкаси, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,

який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307 КК України, -

за участю:

прокурора ОСОБА_8 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 16 січня 2024 року задоволено клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах ГСУ НП України ОСОБА_9 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000049 від 12.01.2023, підозрюваному ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та продовжено строк тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженцю м. Черкаси, громадянину України, проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимому: 04.04.2004 Соснівським районним судом м. Черкаси за ч. 1 ст. 115 КК України до 10 років позбавлення волі; 15.11.2007 Полтавським районним судом Полтавської області за ст. 391 КК України на строк 1 рік. Відповідно до ст. 71 КК України приєднано 2 роки позбавлення волі по вироку Соснівського райсуду м. Черкаси від 04.06.2004 та кінцеве покарання у вигляді 5 років позбавлення волі; 25.06.2019 Соснівським районним судом м. Черкаси за ч. 3 ст. 15, ч. 13 ч. 2 ст. 115 КК України до 8 років позбавлення волі. 11.05.2021 рішенням Верховного суду перекваліфіковано на ч. 1 ст. 124 КК України до 2 років позбавлення волі, на 60 (шістдесят) днів, в межах строку досудового розслідування до 15.03.2024.

Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, захисник ОСОБА_6 , яка діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , подала апеляційну скаргу в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 16.01.2024, її скасувати та постановити нову ухвалу, якою у задоволенні клопотання слідчого, прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 відмовити та застосувати запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.

На обґрунтування вимог апеляційної скарги, апелянт зазначає, що оскаржуване рішення є необґрунтованим, оскільки висновки слідчого судді не відповідають фактичним обставинам справи, а також у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Апелянт вказує, що зі змісту доданих до клопотання копій протоколів НСРД аудіо, відеоконтролю ОСОБА_7 , зняття інформації з електронних комунікаційних мереж, вбачається, що ОСОБА_7 не мав жодного контакту з особами, яких слідчий вказує керівниками злочинної організації.

Також апелянт звертає увагу на те, що версія слідства, щодо причетності ОСОБА_7 до злочинної організації не підтверджується доданими до клопотання матеріалами, а тому підозра за ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307 КК України є необґрунтованою. В свою чергу, слідчим суддею не надано належної правової оцінки обґрунтованості підозри та ухвалено рішення всупереч вимогам ст. 370 КПК України.

Разом з цим, апелянт наголошує на тому, що суду не надано доказу внесення в ЄРДР інформації про повідомлення про підозру, як не надано і захиснику.

Апелянт зазначає, що судом не досліджено характеризуючі дані ОСОБА_7 , зокрема те, що останній має постійне місце проживання, міцні соціальні зв`язки, проживає разом з матір`ю та цивільною дружиною, будує сім`ю, має захворювання серця, щитовидної залози, не вживає алкоголь та наркотичні речовини.

Крім того, апелянт вказує, що суд не досліджував матеріали провадження відкритого за клопотанням прокурора, висновки щодо ризиків, заявлених у ньому прокурором, також не були предметом дослідження.

В обґрунтування клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 16.01.2024 апелянт вказує, що 16.01.2024 у судовому засіданні було проголошено резолютивну частину ухвали, та повний текст ухвали на адресу захисника направлено 25.01.2024.

Заслухавши доповідь судді, доводи захисника та підозрюваного, які підтримали апеляційну скаргу і просили її задовольнити з наведених в ній підстав, а також в порядку ч. 6 ст. 206 КПК України просили забезпечити проведення судово-медичного обстеження ОСОБА_7 , пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, вивчивши матеріали провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягаю задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до вимог пункту 3 ч. 2 ст. 395 КПК України апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді подається протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Згідно абзацу 2 ч. 3 ст. 395 КПК України, якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Строк апеляційного оскарження може бути поновлений, якщо причини його пропуску є поважними.

Згідно з ч. 1 ст. 117 КПК України пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.

Дослідженням матеріалів судового провадження встановлено, що 16.01.2024 у судовому засіданні було проголошено резолютивну частину оскаржуваної ухвали, та повний текст ухвали на адресу захисника направлено лише 25.01.2024, іншої інформації матеріали справи не містять, у зв`язку з чим колегія суддів вбачає підстави для задоволення клопотань про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 16 січня 2024 року.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та продовження строків тримання під вартою щодо особи міститься і в положеннях ст. ст. 177, 178, 183, 199 КПК України.

Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів судового провадження, що ГСУ НП України здійснюється досудове розслідування кримінального провадження внесеного до ЄРДР за №0000049 від 12.01.2023 серед інших зокрема за підозрою ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307 КК України.

04.12.2023 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307 КК України.

04.12.2023 ОСОБА_7 затримано у порядку п. 4 ч. 1 ст. 208 КПК України, оскільки існували обґрунтовані підстави вважати, що можлива втеча з метою ухилення від кримінальної відповідальності особи, підозрюваної у вчиненні злочину, передбаченого ст. 255 КК України.

04.12.2023 ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва до підозрюваного ОСОБА_7 застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 31.01.2024, без альтернативи запобіжного заходу у вигляді застави.

05.01.2024 постановою заступника Генерального прокурора строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні продовжений до трьох місяців, тобто до 04.03.2024.

11.01.2024 ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні продовжений до дванадцяти місяців, тобто до 04.12.2024.

16.01.2024 старший слідчий в особливо важливих справах ГСУ НП України ОСОБА_9 , за погодженням з прокурором Офісу Генерального прокурора ОСОБА_10 , звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва з клопотанням про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000049 від 12.01.2023 підозрюваному ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В обґрунтування поданого клопотання слідчий вказав, що причетність ОСОБА_7 до вчинення інкримінованих йому кримінальних правопорушень підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами в їх сукупності. Крім того, внаслідок виняткової складності даного кримінального провадження та великим обсягом процесуальних та слідчих (розшукових) дій, які ще необхідно провести, проведенням ряду судових експертиз, завершити досудове розслідування у строк до 31.01.2024 було неможливо, а тому слідчий вважав за можливе продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_7

16.01.2024 ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва вказане клопотання слідчого задоволено та продовжено строк тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженцю м. Черкаси, громадянину України, проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимому: 04.04.2004 Соснівським районним судом м. Черкаси за ч. 1 ст. 115 КК України до 10 років позбавлення волі; 15.11.2007 Полтавським районним судом Полтавської області за ст. 391 КК України на строк 1 рік. Відповідно до ст. 71 КК України приєднано 2 роки позбавлення волі по вироку Соснівського райсуду м. Черкаси від 04.06.2004 та кінцеве покарання у вигляді 5 років позбавлення волі; 25.06.2019 Соснівським районним судом м. Черкаси за ч. 3 ст. 15, ч. 13 ч. 2 ст. 115 КК України до 8 років позбавлення волі. 11.05.2021 рішенням Верховного суду перекваліфіковано на ч. 1 ст. 124 КК України до 2 років позбавлення волі, на 60 (шістдесят) днів, в межах строку досудового розслідування до 15.03.2024.

Приймаючи таке рішення слідчий суддя виходив з того, що при застосуванні 04.12.2023 до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, ризики, передбачені у п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, не зменшились.

Крім того, слідчий суддя врахував дані, що характеризують особу підозрюваного, те що останній раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, має постійне місце проживання, одружений, однак, наведене, на думку слідчого судді, не може свідчити на користь зменшення заявлених ризиків та недопущення інших способів неналежної процесуальної поведінки підозрюваного.

З такими висновками слідчого судді колегія суддів погоджується, з огляду на наступне.

Відповідно до вимог ст. 2 КПК Україниосновним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден не винуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

За змістом ч. 3 ст.197 КПК Українистрок тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування, в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно ч. 3 ст. 199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених ст.184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Розглядаючи клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою, для прийняття законного і обґрунтованого рішення в порядку ст. 199 КПК України, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, з якими пов`язана можливість застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та умови, за яких таке продовження можливе.

Згідно з вимогами ст. ст. 197, 199 КПК України за відсутності підстав для зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на такий, що не пов`язаний з ізоляцією від суспільства, строк тримання підозрюваного під вартою може бути продовжений у разі неможливості закінчення досудового розслідування в частині доведеного обвинувачення в строки, встановлені статтею 219 цього Кодексу.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК Українитримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Відповідальність за дотримання розумних строків тримання підозрюваного під вартою покладається в першу чергу на національні судові органи (рішення у справі "Геращенко проти України" п. 100).

Колегією суддів апеляційної інстанції встановлено, що зазначені вимоги закону слідчим суддею належно дотримані.

Задовольняючи клопотання органу досудового розслідування, всупереч твердженням апелянта, слідчий суддя встановив, що ОСОБА_7 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307 КК України, що підтверджується долученими до клопотання матеріалами, сукупність яких є достатньою для продовження дії запобіжного заходу, оскільки ризики, заявлені під час досудового розслідування, передбачені ст.177 КПК України, що стали підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, прокурором доведено та вони не зменшились, що виправдовують подальше утримання підозрюваного під вартою.

Зважаючи на доведеність слідчим, прокурором наявності всіх обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України, слідчий суддя вважав необхідним продовжити строк тримання підозрюваного під вартою, оскільки жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Також слід зазначити, що у відповідності до вимог ч. 4 ст. 183 КПК Українислідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 255-255-3 Кримінального кодексу України, а також щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

На підставі наведеного, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з рішенням слідчого судді місцевого суду щодо необхідності задоволення клопотання слідчого, оскільки він всебічно та у повному обсязі довів обставини, які виправдовують подальше обмеження права підозрюваного перебувати на волі, без визначення альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави.

Таке судове рішення не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки в справі існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи а також цілком відповідає практиці Європейського Суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства (рішення у справах "Лабіта проти Італії" п. 153, "Мюллер проти Франції" п. п. 35-45).

Відтак, колегія суддів апеляційної інстанції приходить до висновку, що саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою має забезпечити виконання підозрюваним ОСОБА_7 , процесуальних обов`язків у даному кримінальному провадженні.

Доводи захисника, за змістом апеляційної скарги, про відсутність обґрунтованої підозри та ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також, що суд не досліджував матеріали провадження відкритого за клопотанням прокурора, висновки щодо ризиків, заявлених у ньому прокурором, також не були предметом дослідження, є необґрунтованими та не можуть бути прийняті до уваги, оскільки слідчий суддя прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість застосування виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, при цьому дослідив належним чином всі матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення. Отже, твердження в апеляційній скарзі про невмотивованість висновків суду щодо необхідності застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного є безпідставними, оскільки суперечать наявним у матеріалах кримінального провадження доказам, які містять фактичні дані на підтвердження наведених слідчим суддею в ухвалі обставин.

Таким чином колегією суддів встановлено, що доказів, які надані органом досудового розслідування до клопотання про продовження запобіжного заходу в вигляді тримання під вартою на момент розгляду вказаного клопотання, було достатньо для продовження такого запобіжного заходу, оскільки вони в сукупності можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити кримінальне правопорушення.

Відтак, доводи сторони захисту щодо відсутності обґрунтованої підозри, не заслуговують на увагу, та на даному етапі досудового розслідування не можуть бути підставою для скасування ухвали слідчого судді та застосування щодо ОСОБА_7 , іншого запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою.

Щодо тверджень апелянта, що зі змісту доданих до клопотання копій протоколів НСРД аудіо, відеоконтролю ОСОБА_7 , зняття інформації з електронних комунікаційних мереж, вбачається, що ОСОБА_7 не мав жодного контакту з особами, яких слідчий вказує керівниками злочинної організації, колегія суддів зазначає наступне.

Обставини здійснення підозрюваним конкретних дій, доведеність його винуватості, у тому числі правильність кваліфікації його дій, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

У відповідності до змісту ст. 368 КПК України, питання щодо наявності чи відсутності складу кримінального правопорушення в діянні та винуватості особи в його вчиненні, вирішуються судом під час ухвалення вироку, тобто на стадії судового провадження.

Більш того, дослідження та оцінка доказів у кримінальному провадженні відноситься до стадії судового розгляду по суті та не вирішується на стадії досудового розслідування, а тому посилання апелянта на те, що зі змісту доданих до клопотання копій протоколів НСРД, вбачається, що ОСОБА_7 не мав жодного контакту з особами, не є підставою для скасування ухвали слідчого судді.

З наведеного убачається, що всупереч твердженням апелянта слідчим суддею враховано обставини справи, в сукупності з даними про особу підозрюваного, які вказують на можливість останнього вчиняти дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, у зв`язку з чим підозрюваному ОСОБА_7 , продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою, який на думку колегії суддів, в сукупності з існуючими ризиками, особою підозрюваного, тяжкістю кримінальних правопорушень та їх наслідками, є обґрунтованим та підстав для відмови у задоволенні клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_7 , колегія суддів не вбачає.

Наявність обставин, які б давали підстави вважати про достатність застосування більш м`якого запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_7 , ніж тримання під вартою, колегією суддів не встановлено, під час перегляду оскаржуваної ухвали. При цьому посилання апелянта на те, що ОСОБА_7 має постійне місце проживання, міцні соціальні зв`язки, проживає разом з матір`ю та цивільною дружиною, будує сім`ю, має захворювання серця, щитовидної залози, не вживає алкоголь та наркотичні речовини, має стійкі соціальні зв`язки, а саме дружину та двох неповнолітніх дітей, не спростовують висновків слідчого судді, встановлених під час розгляду клопотання про продовження строку тримання під вартою та не спростовують наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Всі інші обставини, згідно вимог КПК Українибудуть встановлюватись під час судового розгляду по суті.

Разом з цим, колегія суддів погоджується із доводами захисника ОСОБА_6 , яка діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , щодо необхідності проведення медичного обстеження ОСОБА_7 .

Згідно ч. 1, ч. 6, ч. 7 ст. 206 КПК Україникожен слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, яка тримається під вартою, має право постановити ухвалу, якою зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи.

Якщо під час будь-якого судового засідання особа заявляє про застосування до неї насильства під час затримання або тримання в уповноваженому органі державної влади, державній установі (орган державної влади, державна установа, яким законом надано право здійснювати тримання під вартою осіб), слідчий суддя зобов`язаний зафіксувати таку заяву або прийняти від особи письмову заяву та: забезпечити невідкладне проведення судово-медичного обстеження особи; доручити відповідному органу досудового розслідування провести дослідження фактів, викладених в заяві особи; вжити необхідних заходів для забезпечення безпеки особи згідно із законодавством.

Слідчий суддя зобов`язаний діяти в порядку, передбаченому частиною шостою цієї статті, незалежно від наявності заяви особи, якщо її зовнішній вигляд, стан чи інші відомі слідчому судді обставини дають підстави для обґрунтованої підозри порушення вимог законодавства під час затримання або тримання в уповноваженому органі державної влади, державній установі.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає за необхідне вжити передбачених ч. 6 ст. 206 КПК Українизаходів для забезпечення захисту прав ОСОБА_7 .

Так, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, стаття 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свободпокладає на державу обов`язок захищати фізичне здоров`я осіб, позбавлених волі.

Держава має забезпечити належний захист здоров`я ув`язнених, зокрема шляхом надання необхідної медичної допомоги (п. 72 рішення ЄСПЛ від 18.12.2008 року у справі «Ухань проти України», заява №30628/02).

Відповідно до пункту 138 рішення ЄСПЛ від 15.05.2012 року у справі «Каверзін проти України»(Kaverzin v. Ukraine), заява № 23893/03, надання необхідної медичної допомоги особам у місцях тримання під вартою є обов`язком держави (див., наприклад, рішення від 18 грудня 2008 року у справі «Ухань проти України»(Ukhan v. Ukraine), заява № 30628/02, пп. 72-74, з подальшими посиланнями).

Положеннями статті 11 Закону України «Про попереднє ув`язнення»та ст.ст. 6, 39, 72 Основ законодавства України про охорону здоров`я, передбачено, що особи, узяті під варту, мають право на надання їм медичної допомоги.

Відповідно до пункту 2.3 Розділу ІІ «Порядку взаємодії закладів охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України із закладами охорони здоров`я з питань надання медичної допомоги особам, узятим під варту», затвердженого наказом Міністерства юстиції України, МОЗ України №239/5/104 від 10.02.2012 року, медичне обстеження осіб, узятих під варту, здійснюється у разі їх звернення зі скаргою на стан здоров`я за ініціативою лікаря медичної частини СІЗО або адміністрації СІЗО.

Відтак, колегія суддів зазначає, що надання необхідної медичної допомоги особам у місцях тримання під вартою є обов`язком держави та саме держава має забезпечити належний захист здоров`я ув`язнених.

Враховуючи, долученні до клопотання захисника ОСОБА_6 документи, зокрема повідомлення про вчинення кримінального правопорушення ( в порядку ст. 214 КПК України), колегія суддів вважає за необхідне доручити керівництву філії Державної установи «Центр охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України» в м. Києві та Київській області та ДУ «Київський слідчий ізолятор», іншої установи попереднього ув?язнення за місцем утримання ОСОБА_7 забезпечити додержання права останнього на належну медичну допомогу, зокрема в частині проведення медичного обстеження підозрюваного та забезпечення можливості відповідного лікування згідно встановленого діагнозу.

Істотних порушень вимог КПК України, які б перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді місцевого суду постановити законну та обґрунтовану ухвалу, колегією суддів апеляційної інстанції - не виявлено.

Зважаючи на викладене, рішення слідчого судді є законним, обґрунтованим і вмотивованим, оскільки постановлене згідно норм матеріального права з ретельним дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК Українита ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та об`єктивно оціненими судом, в порядку та в межах, передбачених на даній стадії кримінального провадження, натомість доводи та твердження про які йдеться в поданій апеляційній скарзі, колегія суддів апеляційної інстанції вважає - безпідставними, в зв`язку з чим приходить до остаточного висновку про залишення поданої апеляційної скарги сторони захисту, без задоволення.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 194, 199, 309, 376, 404, 405. 407, 422 КГІК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду, -

постановила:

Поновити захиснику ОСОБА_6 , яка діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 16 січня 2024 року.

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 16 січня 2024 року, - залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , яка діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , - залишити без задоволення.

Доручити керівництву філії Державної установи «Центр охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України» в м. Києві та Київській області та ДУ «Київський слідчий ізолятор», іншої установи попереднього ув?язнення за місцем утримання ОСОБА_7 забезпечити додержання права останнього на належну медичну допомогу, зокрема в частині проведення медичного обстеження підозрюваного та забезпечення можливості відповідного лікування згідно встановленого діагнозу.

Копію ухвали направити для виконання до Державної Установи «Київський слідчий ізолятор» та філії Державної установи «Центр охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України» в м. Києві та Київській області.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:

______________ ________________ __________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4