Справа № 161/4818/24 Провадження №11-сс/802/125/24 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 березня 2024 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю

секретаря судових засідань ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

скаржника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу за апеляційною скаргою ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 14 березня 2024 року про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_7 на бездіяльність посадових осіб Волинської обласної прокуратури, що полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР за заявою від 05 березня 2024 року,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_7 звернувся до Луцького міськрайонного суду Волинської області із скаргою на бездіяльність посадових осіб Волинської обласної прокуратури, що полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР за заявою від 05.03.2024 року.

Скаргу мотивував тим, що 05.03.2024 року він подав заяву до Волинської обласної прокуратури про вчинення слідчим СВ Луцького РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, передбачених ст.366, ч.2 ст.382 КК України. Станом на момент подачі скарги відомості в ЄРДР не внесені. В зв`язку з викладеним просив зобов`язати посадових осіб Волинської обласної прокуратури внести до ЄРДР відомості про кримінальні правопорушення, згідно поданої ним заяви, розпочати досудове розслідування та надати йому витяг з ЄРДР.

Ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 14.03.2024 року відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_7 на бездіяльність посадових осіб Волинської області прокуратури, що полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР за заявою від 05.03.2024 року.

В апеляційній скарзі ОСОБА_7 вважає ухвалу слідчого судді незаконною. Просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою зобов`язати прокуратуру області внести відомості до ЄРДР за заявою ОСОБА_7 від 05.03.2024 року щодо вчинення слідчим ОСОБА_9 кримінальних правопорушень, передбачених ст.366, ч.3 ст.382 КК України.

Заслухавши доповідача, який виклав суть ухвали слідчого судді та доводи апеляційної скарги; скаржника, який апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити; прокурора, який апеляційну скаргу заперечив, просив ухвалу слідчого судді залишити без змін; суд вважає, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з наступних підстав.

Згідно з ч.1 ст.214 КПК України, слідчий, прокурор, невідкладно, але не пізніше 24 години після подання заяви, повідомлення про вчинення кримінального правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР та розпочати розслідування. До ЄРДР, зокрема, має бути внесено короткий виклад обставин про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; вказана попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) КК України (ч.5 ст.214 КПК України). Досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до ЄРДР, порядок формування та ведення якого затверджується Генеральною Прокуратурою України.

Внесення відомостей до ЄРДР врегульовано Положенням про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань (затверджене наказом Генеральної прокуратури України від 06.04.2016 № 139). Згідно з п.1 глави 2 розділу I цього Положення, до реєстру вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що узгоджується з вимогами п.4,5 ч.5 ст.214 КПК України.

Відповідно до п.3 розділу 3 Порядку ведення єдиного обліку в органах (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 08.02.2019 року № 100, заяви і повідомлення про інші події, що надійшли до чергової служби центрального органу управління поліцією, головних управлінь Національної поліції та їх територіальних (відокремлених) підрозділів (управлінь, відділів, відділень) поліції, у яких немає відомостей, що вказують на вчинення кримінального правопорушення, уповноважена службова особа після реєстрації в ІТС ІПНП (журналі ЄО) невідкладно, але не пізніше 24 годин передає керівнику відповідного органу (підрозділу) поліції або особі, яка виконує його обов`язки, для розгляду та прийняття рішення згідно із Законом України «Про звернення громадян» або Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до розділу ІV Порядку розгляду звернень та організації проведення особистого прийому громадян в органах та підрозділах Національної поліції України, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 15.11.2017 р. № 930, керівники органів (підрозділів) поліції та їх заступники під час розгляду звернень громадян вивчають суть порушених у них питань, у разі потреби вимагають у виконавців матеріали попередніх перевірок за цими зверненнями, направляють працівників органів (підрозділів) поліції на місця для перевірки викладених у зверненнях фактів та вживають інших заходів для об`єктивного вирішення порушених авторами звернень питань.

Звернення вважаються вирішеними, якщо розглянуто всі порушені в них питання, ужито необхідних заходів і заявникам надано ґрунтовні та вичерпні відповіді. Звернення розглядаються і вирішуються в термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, що не потребують додаткового вивчення, невідкладно, але не пізніше п`ятнадцяти днів від дня їх отримання.

Рішення про відмову в задоволенні вимог, викладених у зверненні, доводиться до відома громадянина в письмовій формі з посиланням на Закон України «Про звернення громадян» і викладенням мотивів відмови, а також із роз`ясненням порядку оскарження прийнятого рішення. При цьому зазначають заходи, вжиті органом чи підрозділом поліції в межах його компетенції для захисту конституційних прав громадян.

Апеляційним переглядом встановлено, що до слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області надійшла скарга заявника ОСОБА_7 на бездіяльність посадових осіб Волинської обласної прокуратури з приводу невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення від 05.03.2024 року та зобов`язання вчинити дії. В поданій скарзі ОСОБА_7 просив суд зобов`язати посадових осіб Волинської обласної прокуратури внести відомості за його заявою до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати досудове розслідування.

Відмовляючи у задоволенні скарги ОСОБА_7 слідчий суддя зазначив, що дослідивши зміст заяви ОСОБА_7 від 05.03.2024 року слідчий суддя дійшов висновку, що вона не містить об`єктивних даних, які б свідчили про можливе вчинення слідчим СВ Луцького РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, передбачених ст.366, ч.2 ст.382 КК України, яка відповідно до норм ст.40 КПК України є самостійною у своїй процесуальній діяльності та вирішує процесуальні рішення, відповідно до норм КПК України.

Також слідчий суддя зазначив, що доводи заявника ґрунтуються на його суб`єктивній оцінці та ставленні до зазначених у заяві про вчинення кримінальних правопорушень обставин, незгоди із прийнятим слідчим рішення, яке підлягає оскарженню в порядку, визначеного чинним КПК України; та не містять конкретних фактичних даних, які б свідчили про існування обставин, які б давали підстави для кваліфікації дій слідчого ОСОБА_8 за обставин, викладених у заяві за відповідними статтями КК України.

З таким висновком слідчого судді колегія суддів погоджується з огляду на наступне.

Норма ч.1 ст.214 КПК України містить два ключових положення: 1) строк, протягом якого мають бути внесені відомості невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення; 2) зміст заяви, повідомлення вони мають бути про вчинене кримінальне правопорушення.

Разом з тим, на підставі ст.25 КПК України проголошено засаду публічності. Прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в разі надходження заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила. З вказаною нормою кореспондується вимога п.4 ч.5 ст.214 КПК України, відповідно до якої до Єдиного реєстру досудових розслідувань вноситься, зокрема, короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником.

За такого нормативного закріплення позиція щодо автоматичної реєстрації відомостей по всіх заявах і повідомленнях, які надходять до слідчого, прокурора, дізнавача для порушення кримінального провадження, є помилковою, адже сама норма опосередковано містить вимогу наявності відомостей про кримінальне правопорушення. Отже, навіть у чинній редакції ч.1 ст.214 КПК України проблема щодо внесення відомостей до ЄРДР і оскарження відповідної бездіяльності лежить у площині застосування і вибіркового застосування нормативних формулювань.

Системний аналіз положень кримінального процесуального закону дає підстави для висновку, що реєстрації в Єдиного реєстру досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять відомості про кримінальне правопорушення. До того ж законодавцем розмежовано поняття внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР у відповідності до положень ч.1 ст.214 КПК України та прийняття і реєстрації відповідних заяв, про що йдеться у ч.4 ст.214 КПК України.

У цілому такий висновок відповідає Рішенню Конституційного Суду України у справі за конституційною скаргою ОСОБА_10 від 17.06.2020 року, згідно п.5 мотивувальної частини якого зазначено, що "встановлений законодавцем обсяг судового захисту стосовно оцінки бездіяльності уповноважених державних органів має забезпечити ефективність судового контролю, який має бути забезпечено під час розгляду відповідних питань хоча б у двох судових інстанціях: законодавець має запровадити такий обсяг судового контролю за бездіяльністю слідчого чи прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Реєстру після отримання заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення, що дозволяв би здійснити ефективний судовий контроль щодо відповідних питань та за наявності підстав надати особі можливість ініціювати початок кримінального провадження, а отже, надати їй реальний доступ до судового захисту".

Таким чином бездіяльність, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, може мати місце лише у разі:

- надходження заяви, повідомлення про вчинення кримінального правопорушення до суб`єкта, який наділений повноваженнями вносити дані до ЄРДР (відповідно до ч.4 ст.214 КПК України, слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Однак слід додатково наголосити, що обов`язок зареєструвати заяву не є обов`язком зареєструвати відомості з цієї заяви в Єдиному реєстрі досудових розслідувань) ;

- наявності у заяві, повідомленні інформації, яка може свідчити про вчинення кримінального правопорушення (для початку досудового розслідування достатньою є мінімально необхідна кількість таких ознак: суспільна небезпечність і протиправність (ознаки правопорушення) та об`єкт і об`єктивна сторона (ознаки складу правопорушення). Разом з тим, відомостями про кримінальне правопорушення можна вважати інформацію про подію, яка може бути предметом кримінально-правової оцінки, або про діяння, яке виглядає як суспільно-небезпечне і протиправне) ;

- невнесення відомостей за заявою, повідомленням, які надійшли уповноваженому суб`єкту і містять ознаки кримінального правопорушення, протягом 24 годин.

Отже, з урахуванням викладеного заява ОСОБА_7 про вчинення кримінального правопорушення за своїм змістом та суттю, на думку колегії суддів, не є повідомленням про злочин, і не містить конкретних та достатніх даних про можливість вчинення слідчим СВ Луцького РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, передбачених ст.366, ч.2 ст.382 КК України, тому відомості щодо даної особи не підлягають внесенню до ЄРДР.

Оскільки колегією судів встановлено, що рішення слідчого судді є законним та обґрунтованим, ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, що підтверджені достатніми даними, дослідженими судом, тому підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга ОСОБА_7 - без задоволення.

Керуючись ст.ст.376, 407 ч.3 п.1, 422 КПК України, Волинський апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 14 березня 2024 року про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_7 на бездіяльність посадових осіб Волинської обласної прокуратури, що полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР за заявою від 05 березня 2024 року, залишити без змін.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: