Справа № 444/3590/23
Провадження № 1-кп/444/74/2024
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 березня 2024 року м. Жовква

Жовківський районний суд Львівської області у складі:

головуючий суддя ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0000299 від 24 липня 2023 року щодо

ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , українець, громадянин України, уродженець с. Комарники, Турківського району Львівської області, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , з середньою-спеціальною освітою, раніше судимий Пустомитівським районним судом Львівської області від 27.10.2021 за ч.2 ст.15 ч.1 ст.185 КК України до штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень, не депутат, неодружений, офіційно не працевлаштований),

обвинуваченого у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч.1 ст. 357 КК України,

сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження: прокурор ОСОБА_3 , обвинувачений ОСОБА_4 , потерпіла ОСОБА_6 , захисник ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 , будучи раніше судимий за кримінальний проступок, 27.10.2021 Пустомитівським районним судом Львівської області, відповідальність за який передбачена ч.2 ст.15 ч.1 ст.185 КК України, до покарання у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень, на шлях виправлення не став, висновків для себе не зробив, а повторно вчинив новий, умисний, корисливий злочин проти власності.

22 липня 2023 року близько 17 години 00 хвилин, ОСОБА_4 , розуміючи, що відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення в Україні воєнного стану», Закону України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ «Про затвердження Указу Президента України «Про введення в Україні воєнного стану» на території України введено воєнний стан, який продовжено Указом Президента України від 14 березня 2022 року №133/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», Закону України від 15 березня 2022 року №2119-ІХ «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», який продовжено Указом Президента України від 18 квітня 2022 року №259/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», Закону України від 21 квітня 2022 року № 2212-ІХ «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», який продовжено Указом Президента України від 17 травня 2022 року № 341/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», Закону України від 22 травня 2022 року № 2263-1Х «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні, який продовжено Указом Президента України від 12 серпня 2022 року №753/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», Закону України № 2500-ІХ від 15 серпня 2022 року «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», який продовжено Указом Президента України від 7 листопада 2022 року № 757/2022 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", Закону України № 2738-ІХ від 16 листопада 2022 року, «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», який продовжено Указом Президента України від 6 лютого 2023 року № 58/2023, "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", Закону України № 2915-1Х від 07 лютого 2023 року, «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», який продовжено Указом Президента України від 1 травня 2023 року № 254/2023, "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", Закону України № 3057-ІХ від 02 травня 2023 року, «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», яким продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 20 травня 2023 року строком на 90 діб, перебуваючи у приміщені літньої кухні, що за адресою: АДРЕСА_3 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, в умовах воєнного стану, з корисливих мотивів, з метою власного протиправного збагачення, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи повторно, переконавшись, що за його діями ніхто із сторонніх осіб не спостерігає, а відтак, протиправні дії не будуть помічені сторонніми особами, шляхом вільного доступу, таємно, зі столу, викрав майно належне ОСОБА_6 , а саме: мобільний телефон «Хіаоmі Redmi 9А» ІМЕІ: НОМЕР_1 ІМЕІ2: НОМЕР_2 , вартість якого становить 1833,33 грн (одна тисяча вісімсот тридцять три грн. 33 коп.). Своїми протиправними діями ОСОБА_4 заподіяв матеріальну шкоду ОСОБА_6 на суму 1833, 33 грн (одна тисяча вісімсот тридцять три грн. 33 коп.).

Окрім цього, 22 липня 2023 року близько 17 години 00 хвилин ОСОБА_4 , перебуваючи у приміщені літньої кухні, що за адресою: АДРЕСА_3 , після вчинення таємного викрадення чужого майна, а саме мобільного телефону «Хіаоmі Redmi 9А», маючи раптово виниклий умисел, направлений на викрадення офіційного документа, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, шляхом вільного доступу, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, викрав з столу платіжну банківську картку AT «Ощадбанк» № НОМЕР_3 , держателем якої є ОСОБА_6 і яка за функціональним призначенням є засобом доступу до банківських рахунків, є різновидом офіційного документу (що випливає із Закону України "Про інформацію" від 02.10.1992, Законів України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" від 05.04.2001, "Про банки та банківську діяльність" від 07.12.2000), з метою подальшого незаконного використання такої карти, а саме зняття грошових коштів, належних ОСОБА_6 , тим самим незаконно заволодів нею.

В судовому засіданні обвинувачений свою вину визнав повністю, щиро розкаявся, пояснив, що він з братом потерпілої приїхали в село Волиця 21.07.2023 року. Вранці він взяв зі столу телефон і картку, які належали потерпілій, і поїхав до Львова.

Потерпіла в судовому засіданні пояснила, що в той день приїхав її брат із ОСОБА_4 . Вони посиділи разом, трохи випили. Вона сказала, щоб ОСОБА_4 купив деякі товари і дала йому свою картку. Він все купив і поскладав на стіл. Вона поклала телефон і банківську картку на столі на літній кухні. В подальшому вона побачила, що в неї пропали банківська картка і телефон. На картці було приблизно 6500,00 грн. Їй збитки відшкодовано, до обвинуваченого вона претензій не має. Заяву про крадіжку писала вона.

У судовому засіданні було досліджено:

- протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 23.07.2023 року;

- протокол огляду місця події від 23.07.2023 року з фототаблицею до нього, під час якого оглянуто господарство за адресою: АДРЕСА_3 ;

- заяву ОСОБА_4 від 25.07.2023 року про видачу викрадених телефону та банківської картки;

- протокол огляду предмету від 25.07.2023 року;

- постанову про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання від 25.07.2023 року, якою визнано речовим доказом мобільний телефон «Хіаоmі Redmi 9А» ІМЕІ: НОМЕР_1 ІМЕІ2: НОМЕР_2 , банківську картку AT «Ощадбанк» № НОМЕР_3 , банківську карту «А Банк» № НОМЕР_4 ;

- копію ухвали про накладення арешту на майно від 27.07.2023 року;

- висновок експерта № СЕ-19/114-23/14205-ТВ від 02.08.2023 року, відповідно до якого ринкова вартість наданого на дослідження мобільного телефону «Хіаоmі Redmi 9А» станом на 22.07.2023 року становила 1833,33 грн.;

- копію вироку Пустомитівського районного суду Львівської області від 27.10.2021 року;

- протокол проведення слідчого експерименту від 15.09.2023 року за участі підозрюваного ОСОБА_4 з відеозаписом до нього;

- вимога про судимість, відповідно до якої ОСОБА_4 притягувався до кримінальної відповідальності;

- інформацію від 15.08.2023 року, надана КНП «Турківська центральна міська лікарня», про неперебування ОСОБА_4 на обліку у психіатра та нарколога;

- характеристику № 672 від 03.08.2023 року, видану Боринською селищною радою, відповідно до якої ОСОБА_4 характеризується посередньо;

- лист Пустомитівського районного суду Львівської області від 22.02.2024 року № 2422/2024 та довідку Самбірського районного сектору № 2 філії ДУ «Центр пробації» у Львівській області, відповідно до яких повідомляється, що вироком Пустомитівського районного суду Львівської області від 27.10.2021 року по справі № 450/4431/21 гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засуджено за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000,00 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок, в дохід держави. Згідно повідомлення провідного інспектора Самбірського РС № 2 філії ДУ «Центр пробації» у Львівській області (вих.№ 68/36/23/1-24 від 02.02.2024 року), що наявне в матеріалах справи (вх. № ЕП-531/24 від 19.02.2024 року), гр. ОСОБА_4 знятий з обліку 02.02.2024 року у зв`язку з тим, що в повній мірі виконав покарання.

Встановлені судом обставини підтверджуються наданими у судовому засіданні показаннями обвинуваченого, які є логічними та послідовними та узгоджуються з дослідженими у судовому засіданні: протоколом огляду місця події від 23.07.2023 року з фототаблицею до нього, заявою ОСОБА_4 від 25.07.2023 року про видачу викрадених телефону та банківської картки, протоколом огляду предмету від 25.07.2023 року, висновком експерта № СЕ-19/114-23/14205-ТВ від 02.08.2023 року, протоколом проведення слідчого експерименту від 15.09.2023 року.

Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, вирішив наступне.

Діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , мало місце. Це діяння містить склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 Кримінального кодексу України - крадіжка, вчинена повторно, в умовах воєнного стану. Обвинувачений винен у вчиненні цього кримінального правопорушення та підлягає покаранню за вчинене ним кримінальне правопорушення.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Вирішуючи питання про міру покарання обвинуваченого за вчинення даного кримінального правопорушення, суд виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання та відповідно до ст.65 КК України бере до уваги: ступінь тяжкості вчиненого злочину, що згідно із ст.12 КК України є тяжким злочином, враховує наслідки та обставини вчиненого злочину (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності), особу винного - його вік, сімейний та матеріальний стан, стан здоров`я, характеристику за місцем проживання, те, що він притягувався до кримінальної відповідальності, за наявності обставин, які пом`якшують покарання та відсутності обставин, які обтяжують покарання, тому приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченого з обранням покарання у виді позбавлення волі в межах санкції статті, за якою кваліфіковано його дії.

Обвинувачений не вчинив кримінальне правопорушення у стані обмеженої осудності. Обставини, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження, чи є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності відсутні.

Діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , мало місце. Це діяння містить склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.357 Кримінального кодексу України - викрадення офіційного документа, вчинене з корисливих мотивів. Обвинувачений винен у вчиненні цього кримінального правопорушення та підлягає покаранню за вчинене ним кримінальне правопорушення.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Вирішуючи питання про міру покарання обвинуваченого за вчинення даного кримінального правопорушення, суд виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання та відповідно до ст.65 КК України бере до уваги: ступінь тяжкості вчиненого злочину, що згідно із ст.12 КК України є кримінальним проступком, враховує наслідки та обставини вчиненого злочину (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності), особу винного - його вік, сімейний та матеріальний стан, стан здоров`я, характеристику за місцем проживання, за наявності обставин, які пом`якшують покарання та відсутності обставин, які обтяжують покарання, тому приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченого з обранням покарання у виді обмеження волі в межах санкції статті, за якою кваліфіковано його дії.

На підставі ч.1 ст.70 КК України ОСОБА_4 потрібно визначити покарання за сукупністю кримінальних правопорушень за цим вироком шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Керуючись ст. 75 КК України, враховуючи тяжкість кримінальних правопорушень (тяжкий злочин та кримінальний проступок), особу винного (є особою молодого віку, повністю відбув покарання за попереднім вироком) та інші обставини справи (в судовому засіданні свою вину визнав повністю, щиро розкаявся, повністю відшкодував заподіяну шкоду потерпілій, за відсутності обставин, які обтяжують покарання), суд дійшов висновку, про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, та звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням. Така міра примусу на переконання суду є достатньою для виправлення обвинуваченого та для попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Обвинувачений не вчинив кримінальне правопорушення у стані обмеженої осудності. Обставини, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження, чи є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності відсутні.

Цивільний позов не заявлявся.

Питання щодо майна, на яке накладено арешт, потрібно вирішити у відповідності до ст. 174 КПК України.

Питання про документи та речові докази потрібно вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Питання про процесуальні витрати потрібно вирішити в порядку ст. 124 КПК України.

Питання заходу забезпечення кримінального провадження потрібно вирішити в порядку Глави 18 КПК України.

З огляду на вищевказане, керуючись ст.ст. 91, 94, 370, 374 Кримінального процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 Кримінального кодексу України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком 5 (п`ять) років.

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.357 Кримінального кодексу України, та призначити йому покарання у виді обмеження волі строком 1 (один) рік.

На підставі ч.1 ст.70 КК України ОСОБА_4 визначити покарання за сукупністю кримінальних правопорушень за цим вироком шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді позбавлення волі строком 5 (п`ять) років.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробовуванням строком 1 (один) рік, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення.

На підставі ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Скасувати арешт майна, накладений по даному кримінальному провадження ухвалою слідчого судді Жовківського районного суду Львівської області від 27.07.2023 року.

Документи залишити у матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.

Речові докази:

- мобільний телефон «Хіаоmі Redmi 9А» ІМЕІ: НОМЕР_1 ІМЕІ2: НОМЕР_2 , банківську картку AT «Ощадбанк» № НОМЕР_3 повернути ОСОБА_6 ;

- банківську карту «А Банк» № НОМЕР_4 повернути ОСОБА_4 .

Стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави витрати на проведення товарознавчої експертизи № СЕ-19/114-23/14205-ТВ від 02.08.2023 року, які становлять 1434,00 (одна тисяча чотириста тридцять чотири) гривні.

Вирок може бути оскаржений шляхом подачі апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення через Жовківський районний суд Львівської області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційного оскарження, а у разі подання апеляційної скарги, якщо судове рішення не скасовано після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Роз`яснити право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Копія вироку негайно після проголошення вручається обвинуваченому та прокурору, а інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Головуючий ОСОБА_1