Справа № 159/2995/22
Провадження № 1-кп/159/76/24
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2024 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Ковель кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000196 від 05.05.2022 за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Турійськ Волинської області, громадянина України, з професійно-технічною освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

-27.06.2023 Турійським районним судом Волинської області за ч. 2 ст. 186 КК України, до 05 років позбавлення волі, на підставі ст. 75, 76 КК України звільнений від відбування покарання із іспитовим строком 02 роки,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України,

сторони та учасники кримінального провадження:

прокурор ОСОБА_4 ,

обвинувачений ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 вчинив повторне заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), за наступних обставин.

У квітні 2022 року, ОСОБА_3 , діючи повторно, керуючись єдиним корисливим умислом на заволодіння грошовими коштами, шляхом обману ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , під приводом надання йому допомоги із придбання вигаданого ним легкового

транспортного засобу марки «ВМW 525» та транспортування його із-за кордону на територію України, отримав від ОСОБА_5 у період часу з 29 квітня 2022 року по 05 травня 2022 року на банківську картку АТ «Universal Bank» № НОМЕР_1 грошові кошти у загальній сумі 17 180 (сімнадцять тисяч сто вісімдесят) гривень, які останній перерахував шістьма платежами через мобільні додатки "Монобанк" та "Приват24".

Після цього, ОСОБА_3 , продовжуючи свої злочинні дії, заздалегідь не маючи жодного наміру виконувати взяті на себе зобов`язання по придбанню вищевказаного транспортного засобу, шляхом обману потерпілого ОСОБА_5 , не маючи наміру привозити з-за кордону вказаний ним автомобіль, повідомив неправдиву інформацію, що даний транспортний засіб вже привезений ним з Республіки Польщі на територію України, однак був затриманий та вилучений працівниками поліції за перевезення в ньому наркотичних засобів, що не відповідало дійсності, заволодів вищевказаними грошовими коштами.

Внаслідок протиправних дій ОСОБА_3 , потерпілому ОСОБА_5 завдано майнової шкоди на вищевказану суму.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України визнав повністю та пояснив що дійсно під приводом надання допомоги ОСОБА_5 із придбання вигаданого легкового транспортного засобу марки «ВМW 525» та транспортування його із-за кордону на територію України, у період часу з 29 квітня 2022 року по 05 травня 2022 року заволодів грошовими коштами потерпілого на загальну суму 17 180 гривень. Щиро кається, добровільно відшкодував завдані збитки потерпілому.

Потерпілий ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, в матеріалах справи наявна заява потерпілого про відшкодування обвинуваченим завданої шкоди в повному обсязі, претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має.

Суд, враховуючи думку учасників судового провадження, за відсутності заперечень та сумнівів у добровільності їх позиції, на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Учасникам судового провадження роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені можливості оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Оцінивши та проаналізувавши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд встановив, що своїми умисними діями, які виразилися у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчиненому повторно, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 190 КК України.

Обираючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує вимоги ст. 65 КК України щодо загальних засад призначення покарання, межі санкції ч. 2 ст. 190 КК України, ступінь тяжкості вказаного кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії нетяжких злочинів, дані щодо особи обвинуваченого, який раніше судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття, добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлені.

З урахуванням обставин вчинення кримінального правопорушення, даних про особу обвинуваченого, суд вважає необхідним для виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 призначити йому покарання у виді штрафу.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24 жовтня 2003 року № 7 якщо особа, щодо якої було застосоване звільнення від відбування покарання з випробуванням, вчинила до постановлення вироку в першій справі інший злочин, за який вона засуджується до покарання, що належить відбувати реально, застосування принципів поглинення, часткового чи повного складання призначених покарань не допускається. За таких умов кожний вирок виконується самостійно.

Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного суду від 15 лютого 2021 року (справа № 760/26543/17, провадження № 51-3600 кмо 20) якщо до особи, котра вчинила кримінальне правопорушення, вироком суду було застосоване звільнення від відбування покарання з випробуванням, а потім було встановлено, що вона винна ще й в інших злочинах, вчинених до постановлення цього вироку, в таких випадках питання про відповідальність особи за сукупністю вчинених нею кримінальних правопорушень має вирішуватись в залежності від того, чи залишається незмінним попередній вирок, за яким особа звільнена від відбування покарання з випробуванням, на момент постановлення нового вироку, і яке рішення приймає суд у новому вироку щодо покарання за злочини, вчинені до постановлення попереднього вироку.

У випадку, коли попередній вирок залишився незмінним і прийняте в ньому рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням зберігає свою законну силу, а новим вироком особі призначається покарання, яке вона має відбувати реально, положення ч. 4 ст. 70 КК щодо призначення остаточного покарання особі з урахуванням попереднього вироку не застосовуються, а кожний вирок попередній, за яким особа звільнена від відбування покарання з випробуванням, та новий, за яким їй призначено покарання, що належить відбувати реально виконуються самостійно.

Враховуючи, що цим вироком обвинуваченому призначається покарання у виді штрафу, тобто таке, яке відбувається реально, кримінальне правопорушення вчинене у квітні 2022 року, тобто до постановлення вироку Турійського районного суду Волинської області від 27 червня 2023 року, яким обвинуваченого було звільнено від відбування покарання з випробуванням та який залишився незмінним, цей вирок та вирок Турійського районного суду Волинської області від 27 червня 2023 року мають виконуватися самостійно.

До набрання вироком законної сили, підстави для обрання у відношенні ОСОБА_3 запобіжного заходу відсутні.

Долю речових доказів суд вирішує на підставі ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати відсутні.

Цивільний позов не заявлений.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 373, 374, 376 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення ? злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України та призначити йому покарання у виді у виді штрафу у розмірі 3000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 51000 (п`ятдесят одна тисяча) гривень 00 коп.

Вирок Турійського районного суду Волинської області від 27 червня 2023 року виконувати самостійно.

Речові докази по справі:

-квитанція № ВМ5Н-497Т-М56В-ЗВТК від 01.05.2022, квитанція № 5668-9867-КХАР-862В від 02.05.2022, квитанція № 1В5С-МС31-С8ЕЗ-КР06 від 03.05.2022, квитанція № СА7А-КРРА-НЕАВ-5КЕ1 від 03.05.2022, платіжне доручення № ЕСМ_Р24АС2332 від 04.05.2022, які зберігаються при матеріалах кримінального провадження зберігати в матеріалах кримінального провадження;

-скріншоти переписки в месенджері «Вайбер» додані ОСОБА_5 до протоколу допиту потерпілого, які зберігаються при матеріалах кримінального провадження зберігати в матеріалах кримінального провадження;

-квитанція № 4093-6НК9-5В89-712А від 09.05.2022, квитанція № 5683-9М9А-2ТТ5-31СМ від 14.06.2022, які зберігаються при матеріалах кримінального провадження зберігати в матеріалах кримінального провадження;

-компакт-диск з інформацією, запитуваною у клопотанні про тимчасовий доступ до документів, які містять охоронювану законом таємницю від 11.07.2022, який зберігається при матеріалах кримінального провадження зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не подано. У разі її подання, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Головуючий:ОСОБА_1