ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 607/4995/24Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/817/83/24 Доповідач - ОСОБА_2
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 березня 2024 р. Колегія суддів Тернопільського апеляційного суду в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю - секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

підозрюваного ОСОБА_8

розглянула у відкритому судовому засіданні в м.Тернополі матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000002 від 02 січня 2024 року, за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 06 березня 2024 року про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 06 березня 2024 року задоволено клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_9 , погоджене прокурором Тернопільської обласної прокуратури ОСОБА_10 , та застосовано до підозрюваного

ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Першотравневськ, Дніпропетровської області,

непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Встановлено строк дії ухвали до 23 год. 59 хв 28 квітня 2024 року.

Як слідує з матеріалів провадження, слідчим СУ Головного управління Національної поліції України в Тернопільській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000002 від 02.01.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.4 ст.186 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що в грудні місяці 2023 року, більш точного часу та дати не встановлено, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які достовірно знали, що з 24.02.2022 року на усій території України введено воєнний стан на підставі ЗУ № 2102-ІХ "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні"," який неодноразово Указами Президента України продовжувався, останній раз до 14.05.2024 року, прийняли рішення про особисте збагачення шляхом здійснення відкритого викрадення чужого майна

Так, з метою особистого збагачення шляхом вчинення відкритого викрадення чужого майна, в грудні місяці 2023 року, більш точної дати досудовим розслідуванням не встановлено, з метою конспірації та не викриття правоохоронними органами, ОСОБА_8 Придбав сім-карту оператора стільникового зв`язку з номером телефону НОМЕР_1 за допомогою якої у інтернет-месенджеру Telegram зареєстрував профіль, а також з використанням інтернет-месенджеру Telegram під псевдонімом " ІНФОРМАЦІЯ_3 ".

В подальшому, з використанням профіля у інтернет-месенджері Telegram під псевдонімом " ІНФОРМАЦІЯ_3 ", на невстановлених досудовим розслідуванням інтернет ресурсах, розмістив оголошення про сприяння у перетині державного кордону України особам віком від 18 до 60 років.

Так, в грудні місяці 2023 року, більш точної дати досудовим розслідуванням не встановлено, потерпілий ОСОБА_13 у якого була необхідність у перетині державного кордону України, для поїздки у Республіку Польщу з метою купівлі автомобіля для Збройних сил України в якості волонтерської допомоги, побачив на невстановленому досудовим розслідуванням Інтернет ресурсі, оголошення про сприяння у перетині державного кордону України з посиланням на профіль з псевдонімом « ІНФОРМАЦІЯ_3 » у інтернет-месенджері Telegram.

В подальшому, в другій половині грудня місяця 2023 року, більш точної дати досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_13 у інтернет-месенджері Telegram написав особі, яка використовувала профіль з псевдонімом « ІНФОРМАЦІЯ_3 ». В ході спілкування ОСОБА_13 повідомив дану особу, про те що він та його товариш ОСОБА_14 мають необхідність у перетині державного кордону України, для поїздки у Республіку Польща з метою купівлі автомобілів для Збройних сил України, загальною вартістю близько 10 000 доларів США, в якості волонтерської допомоги, на що особа яка використовує інтернет-месенджер Telegram з назвою профілю « ІНФОРМАЦІЯ_3 » повідомила, що організує та посприяє в перетині державного кордону України, а також забезпечить їх транспортним засобом для цього.

В подальшому, особа, яка використовувала профіль у інтернет- месенджері Telegram з псевдонімом « ІНФОРМАЦІЯ_3 » повідомила, що виїзд буде здійснюватися 20.12.2023, та в ході розмови з ОСОБА_13 домовились про зустріч на території АЗС «UPG», що за адресою: АДРЕСА_2 .

19.12.2023, більш точного часу органом досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_11 усвідомлюючи, що самостійно реалізувати свій злочинний умисел, направлений на здійснення відкритого викрадення чужого майна він не в змозі, переслідуючи мету збагачення та незаконного отримання прибутків, залучив ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який не був обізнаний щодо незаконної діяльності ОСОБА_8 та ОСОБА_11 , якого переконав, щодо необхідності бути присутнім для так званої «масовки», оскільки особи винні грошові кошти ОСОБА_11 ..

В свою чергу, на прохання ОСОБА_11 , ОСОБА_15 залучив ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , які не були обізнані щодо незаконної діяльності ОСОБА_8 та ОСОБА_11 , для участі у так званій «масовці».

Окрім того, для поїздки в м. Тернопіль, Тернопільської області з м. Острог, Рівненського району, Рівненської області ОСОБА_15 підшукав ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_7 який не був обізнаний щодо незаконної діяльності ОСОБА_8 та ОСОБА_11 , у якого на той момент був в користуванні автомобіль марки «Renault Logan», д.н.з НОМЕР_2 , білого кольору з надписом «Bolt» і на прохання останнього відвести у м. Тернопіль за грошову винагороду, ОСОБА_18 погодився та прийняв дану пропозицію.

Так, 20.12.2023 у ранкову пору доби, ОСОБА_8 , ОСОБА_11 , ОСОБА_16 , ОСОБА_15 , ОСОБА_17 , та ОСОБА_18 приїхали в м. Тернопіль, де разом зустрілись по вул. Руська в м. Тернополі поблизу будинку побуту «Роксолана» також маючи у розпорядженні автомобіль марки «Renault Logan», д.н.з НОМЕР_2 , білого кольору з надписом «Bolt».

ОСОБА_8 та ОСОБА_11 , знаючи про те, що ОСОБА_13 та ОСОБА_14 знаходяться на території АЗС «UPG», що за адресою: АДРЕСА_2 , мають значну суму готівкових грошей при собі, вирішили відкрито заволодіти вказаним майном потерпілих.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_8 , сів за кермо автомобіля марки «Renault Logan», д.н.з НОМЕР_2 , білого кольору з надписом «Bolt» та поїхав до АЗС «UPG», що за адресою: с. Великі Гаї, вул. Об`їзна, 33, Тернопільського району, Тернопільської області.

В подальшому, по прибуттю до АЗС «UPG», що за адресою: с. Великі Гаї, вул. Об`їзна, 33, Тернопільського району, Тернопільської області ОСОБА_13 та ОСОБА_14 поставили у багажник автомобіля свої особисті речі, а саме ОСОБА_14 поставив у багажник наплічний рюкзак з особистими речами, а ОСОБА_13 дорожню сумку з особистими речами, після чого сіли у автомобіль марки «Renault Logan», д.н.з НОМЕР_2 , білого кольору з надписом «Bolt» при цьому, ОСОБА_13 взяв у салон автомобіля свій рюкзак чорного кольору з надписом «Healey» з особистими речами, під керуванням ОСОБА_8 і поїхали в напрямку м. Тернополя. В ході поїздки, ОСОБА_8 , під час розмови переконався, що потерпілі ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , мають значну суму готівкових грошей при собі, а саме 10000 доларів США, що згідно курсу Національного банку України станом на 20.12.2023, становить 373 205 грн.

В свою чергу, ОСОБА_11 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, направлений на здійснення відкритого викрадення чужого майна та ОСОБА_16 , ОСОБА_15 , ОСОБА_17 , які не були обізнані щодо незаконної діяльності ОСОБА_8 та ОСОБА_11 близько 09:40 год. 20.12.2024 прибули до узбіччя дороги вул. С. Будного в м. Тернополі неподалік АЗС «УКР-ПЕТРОЛЬ» по вул. Чернівецька, 63 в м. Тернополі та мостової розв`язки вул. Будного - вул. Микулинецька в м. Тернополі.

В подальшому, ОСОБА_8 будучи водієм автомобіля марки «Renault Logan», д.н.з НОМЕР_2 , білого кольору з надписом «Bolt», з метою конспірації та не викриття злочинного плану, повідомив ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , щодо необхідності забрати ще одного пасажира і поїхав до узбіччя дороги по вул. С. Будного в м. Тернополі неподалік АЗС «УКР-ПЕТРОЛЬ» по вул. Чернівецька, 63 в м. Тернополі та мостової розв`язки вул. Будного - вул. Микулинецька в м. Тернополі куди прибули 20.12.2024 близько 09:40 год.

В подальшому, діючи умисно, з корисливих мотивів, згідно заздалегідь розробленого плану злочинної діяльності, ОСОБА_11 сів в салон автомобіля марки «Renault Logan», д.н.з НОМЕР_2 , білого кольору з надписом «Bolt» у якому вже знаходились ОСОБА_8 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14

ОСОБА_16 , ОСОБА_15 , ОСОБА_17 в свою чергу знаходились поблизу автомобіля марки «Renault Logan», д.н.з НОМЕР_2 , білого кольору з надписом «Bolt».

Продовжуючи реалізовувати спільний злочинний умисел, ОСОБА_11 з метою заволодіння майном, а саме грошовими коштами у сумі 10 000 доларів США, що згідно курсу Національного банку України станом на 20.12.2023, становить 373 205 грн., здійснював висловлювання, які виражають намір застосувати насильство у разі відмови негайного передання майна, а саме грошових коштів які знаходилися у потерпілих, проте виконавши усі дії, які ОСОБА_8 та ОСОБА_11 вважали необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, кримінальне правопорушення не закінчили з причин, які не залежали від їх волі, оскільки ОСОБА_13 та ОСОБА_14 після даних висловлювань до них покинули салон даного автомобіля. Також даний салон автомобіль покинули ОСОБА_8 та ОСОБА_11 , в свою чергу, ОСОБА_13 підійшов до багажника автомобіля і намагався забрати свої особисті речі, а саме дорожню сумку з особистими речами, проте зробити цього не зміг і побіг в сторону вул. Об`їзна в м. Тернополі за яким побіг ОСОБА_11 , а ОСОБА_14 побіг в сторону вул. Об`їзна в м. Тернополі покинувши місце події.

29 лютого 2024 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України.

06 березня 2024 року ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_8 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, захисник підозрюваного ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, за змістом якої вважає, що ухвала слідчого судді першої інстанції є незаконною, необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню через невідповідність висновків викладених у судовому рішенні фактичним обставинам кримінального правопорушення.

Вказує, що слідчий суддя не вправі на даному етапі розгляду справи оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною, але він зобов`язаний був перевірити надані органами досудового розслідування докази на предмет наявності у них даних, що підтверджують наявність усіх ознак злочину, передбаченого ч.2 ст. 15, ч.4 ст. 186 КК України.

Стверджує, що жодний ризики, передбачені ст.177 КПК України, слідчим та прокурором не доведений.

Вважає, що ризик переховування від суду та впливу на свідків є не доведеним, оскільки за місцем реєстрації та проживання ОСОБА_8 проведено обшук, у ході якого останній самостійно віддав речі, пізніше за тією ж адресою йому вручено письмове повідомлення про підозру та клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, а також те, що в судове засідання ОСОБА_8 прибув у судове засідання самостійно та добровільно.

Зазначає, у випадку якщо суд прийде до переконання про неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, просить визначити ОСОБА_8 заставу у розмірі двадцяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Оцінюючи в сукупності обставини вчиненого правопорушення, зазначає, що прокурор та слідчий не довели слідчому судді належним чином неможливість застосування до підозрюваного, зважаючи на дані про його особу, більш м`якого запобіжного заходу та вважає, обраний ОСОБА_8 запобіжний захід невмотивовано жорстким.

Просить скасувати ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 06 березня 2024 року про обрання підозрюваному ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрати йому запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний період доби.

Заслухавши суддю-доповідача; підозрюваного ОСОБА_8 та його захисника адвоката ОСОБА_7 , які підтримали подану апеляційну скаргу та, з наведених у ній мотивів, просять скасувати оскаржувану ухвалу місцевого суду та постановити нову, якою змінити запобіжний захід підозрюваному з тримання під вартою на домашній арешт; міркування прокурора, який вважає ухвалу суду першої інстанції законною та обґрунтованою і тому просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги; дослідивши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що у її задоволенні слід відмовити, виходячи з наступного.

Розглядаючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд першої інстанції, для прийняття законного й обґрунтованого рішення, відповідно до ст. ст. 178, 199 КПК України та практики ЄСПЛ, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється чи обвинувачується особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки. При цьому наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Відповідно до положень ст.ст. 177, 178 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може переховуватися від органів досудового розслідування та або суду; знищити або сховати будь - яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; продовжити кримінальне правопорушення чи вчинити інше.

Виходячи з положень ч.1 ст.199 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

- наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

- наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 цього Кодексу і на які вказує слідчий, прокурор;

- недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Також, суд повинен враховувати, що відповідно до ч.3 ст.176, ч.1 ст.183 КПК України найбільш суворим запобіжним заходом є тримання під вартою, який є винятковим та застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Виходячи з аналізу матеріалів кримінального провадження та клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді, що обрання підозрюваному ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою на даний час відповідає його особі, характеру та тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, а обрання більш м`якого запобіжного заходу не зможе попередити ризики його неналежної процесуальної поведінки.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що в матеріалах клопотання відносно підозрюваного ОСОБА_8 наявні докази того, що останній обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України, що підтверджується матеріалами кримінального провадження, які були предметом дослідження суду першої інстанції і фактично не заперечується як самим підозрюваним, так і його захисником в апеляційній скарзі.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Окрім того, згідно рішення ЄСПЛ у справі «Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom» стандарт доказування «обґрунтована підозра» передбачає існування фактів чи інформації, які б переконали об`єктивного спостерігача, що відповідна особа могла вчинити кримінальне правопорушення.

Аналіз матеріалів кримінального провадження та безпосередньо оскаржуваного апелянтом рішення місцевого суду, дає підстави колегії суддів для висновку, що на даній стадії кримінального провадження при вирішенні питання про обрання підозрюваному запобіжного заходу, стандарт доказування «обґрунтована підозра» дотримано як слідчим, який звернувся до суду з відповідним клопотання, так і слідчим суддею, яким обрано підозрюваному ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Також місцевий суд дійшов правильного висновку, що застосування на даній стадії більш м`яких запобіжних заходів не є можливим, так як вони не зможуть запобігти ризикам передбаченим ст.177 КПК України, зокрема ризику переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення.

На думку колегії суддів, обираючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, судом першої інстанції у повній мірі та у визначеному законом порядку враховано особу підозрюваного та обставини справи.

Зокрема, слідчим суддею правильно враховано вагомість доказів зібраних органом досудового слідства на цій стадії провадження; особу підозрюваного; тяжкість покарання, яке йому загрожує у разі визнання винуватим згідно повідомленої підозри.

Відомості щодо наявності у підозрюваного ОСОБА_8 постійного місця проживання і реєстрації, а також вищої освіти за спеціальністю "правознавство", на які посилається сторона захисту, не спростовують наявності ризиків, які є підставою для обрання йому запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Колегія суддів зазначає, що що долучені захисником до матеріалів справи копії довідки про перебування на обліку по вагітності ОСОБА_19 та свідоцтва про народження, згідно яким остання має неповнолітню дитину, не підтверджують соціальних зв`язків з підозрюваним ОСОБА_8 і тому не можуть бути враховані при вирішенні питання щодо обраного йому запобіжного заходу.

Доводи апелянта про можливість застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у нічну пору доби, є необґрунтованими, оскільки суду не надано беззаперечних і належних доказів, які б свідчили, що даний захід забезпечення кримінального провадження зможе належним чином усунути ризики, передбачені ст.177 КПК України.

Факт прибуття до органу досудового розслідування згідно отриманої повістки, на що звертає увагу захисник, на думку колегії суддів не свідчить про відсутність ризиків подальшої неналежної процесуальної поведінки підзрюваного, що були враховані судом при обранні запобіжного заходу.

З огляду на те, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні злочину передбаченого ч.4 ст. 186 КК України слідчий суддя, постановляючи ухвалу про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, правильно врахував підстави і обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, та не визначив розмір застави у кримінальному провадженні, що узгоджується з приписами ч.4 ст.183 КПК України.

Що стосується твердження сторони захисту про неналежне утримання підозрюваного ОСОБА_8 в установі виконання покарань, про що ставиться питання під час апеляційного розгляду, то колегія суддів зазначає, що жодних аргументованих доказів на підтвердження таких доводів суду не надано. Проте, за умови наявності доказів, на які посилається підозрюваний та його захисник, вони можуть бути перевірені прокурором у кримінальному провадженні або слідчим суддею в порядку ст.206 КПК України.

За наведених обставин, колегія суддів приходить до переконання, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про необхідність обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_8 .

Ухвала суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і підстав для її скасування, про що ставить питання апелянт, колегія суддів не вбачає.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 06 березня 2024 року про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_8 - без змін.

Ухвала остаточна, оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді