СЕМЕНІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ідентифікаційний код 02886143
Справа №547/517/24
Провадження №1-кп/547/59/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2024 року смт Семенівка, Полтавська область

Семенівський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_3 ,

обвинувачений ОСОБА_4 ,

представник персоналу органу пробації ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань № 1 Семенівського районного суду Полтавської області кримінальне провадження, внесене до ЄРДР 29.03.2024 за № 0000011 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в смт Семенівка Семенівського району полтавської області, громадянин України, зареєстрований і проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не одружений, освіта середня, апаратник обробітку зерна ТОВ "Кононівський елеватор",

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 Кримінального кодексу України,

ВСТАНОВИВ:

Згідно ст. 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 № 65/2022 "Про загальну мобілізацію", затвердженого Законом України від 03.03.2022 "Про затвердження Указу Президента України "Про загальну мобілізацію" № 7113, Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" оголошено загальну мобілізацію, у тому числі і на території Полтавської області.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 22 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися на збірні пункти територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені у повістках.

Із 04.05.2001 обвинувачений ОСОБА_4 перебуває на обліку військовозобов`язаних в ІНФОРМАЦІЯ_2 . Відповідно до вимог Закону України "Про військовий обов`язок та військову службу" ОСОБА_4 є військовозобов`язаним та підлягає призову за мобілізацією.

Висновком військово-лікарської комісії при ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 визнаний придатним до військової служби під час загальної мобілізації в Збройних Силах України.

15.02.2024 о 10 год. 25 хв. ОСОБА_4 в присутності свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_7 відмовився отримати повістку про його явку до ІНФОРМАЦІЯ_2 для призову за мобілізацією, але за участі свідків йому оголошено зміст повістки про прибуття для відправлення на 01.03.2024 на 20 год. 00 хв. Крім того ОСОБА_4 був попереджений про відповідальність за ухилення від призову за мобілізацією.

Проте ОСОБА_4 , будучи військовозобов`язаним і діючи з прямим умислом, тобто завідомо знаючи про висновок військово-лікарської комісії при ІНФОРМАЦІЯ_2 про придатність його до військової служби під час загальної мобілізації, будучи обізнаним про його призов за мобілізацією та, заздалегідь попередженим про строк і необхідність його явки до ІНФОРМАЦІЯ_2 для відправки до військової частини НОМЕР_1 , бажаючи ухилитися від призову за мобілізацією на зазначений час, без поважних причин відмовився отримувати повістку про його явку до ІНФОРМАЦІЯ_2 для проходження військової служби за мобілізацією та відправки до військової частини НОМЕР_1 , будучи обізнаним про дату та час для відправки, 01.03.2024 на 20 год. 00 хв. не прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 , чим прямо ухилився від призову на військову службу під час мобілізації

Зазначеним діянням обвинувачений ОСОБА_8 . ОСОБА_9 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 336 Кримінального кодексу України, ухилення від призову на військову службу під час мобілізації.

Учасники судового провадження не оспорюють обставини, які підлягають доказуванню у цьому кримінальному провадженні та які викладено в обвинувальному акті. Судом з`ясовано, що вони правильно розуміють зміст цих обставини, немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції.

Відтак суд, роз`яснивши учасникам судового провадження, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, роз`яснивши положення ст. 349 КПК України, провів судовий розгляд цього кримінального провадження щодо всіх його обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження всіх доказів щодо обставин кримінального провадження, обмежившись допитом обвинуваченого і дослідженням доказів щодо його особи.

Обвинувачений ОСОБА_4 під час допиту у судовому засіданні провину визнав повністю, він розуміє суть обвинувачення і свою провину, любить свою країну, але воювати не зможе. Пояснив, що ВЛК пройшов спонтанно. Він має ОСОБА_10 на руці, показував стоматологу відсутність зубів тощо, однак його визнали придатним до військової служби. Обвинувачений не готовий воювати "за тих", він морально не готовий і не зможе вбити іншу людину, навіть якщо вона напала. Краще "відсидить". Повідомив, що вже загинув його брат і його сват. Обвинувачений переконаний, що більше користі принесе якщо залишиться на волі і продовжить працювати. Готовий сплачувати кошти на підтримку ЗСУ, готовий "відмічатися", просить надати можливість і надалі допомагати своєму 17-річному синові і дітям своєї "цивільної" дружини, бажає продовження з ними сімейних відносин.

Згідно досудової доповіді ризик вчинення обвинуваченим повторного кримінального правопорушення і ризик небезпеки для суспільства є середніми. Орган пробації вважає, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства. Обвинувачений має чіткі плани на майбутнє, позитивно характеризується за місцем роботи.

Обвинувачений є здоровим, на обліку у лікарів психіатра, невропатолога чи нарколога не перебуває; має постійне місце роботи; перебуває у фактичних шлюбних відносинах; за місцем проживання характеризується нейтрально.

За зазначених обставин, суд вважає встановленою і доведеною провину обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 Кримінального кодексу України, і обвинувачений підлягає покаранню за його вчинення.

Обставинами, які пом`якшують покарання, є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, які обтяжують покарання, не встановлено.

При призначенні обвинуваченому покарання суд, згідно з вимогами ст. 65 КК України враховує межі, установлені у санкції частини статті Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення; положення Загальної частини КК України; ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення; особу винного, у т.ч. його вік і стан здоров`я; обставини, що пом`якшують відповідальність; так званий спрощений порядок дослідження доказів і повне визнання обвинуваченими фактичних обставин кримінального правопорушення.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Згідно із ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

З урахуванням ситуації, яка наразі склалася в країні збройною агресією РФ та конституційним обов`язком кожного громадянина по захисту Батьківщини, вчинений обвинуваченим умисний нетяжкий злочин складає значну суспільну небезпечність, тому можливе звільнення останнього від відбування призначеного покарання з випробуванням створить в очах громадян та суспільства в цілому негативне враження безладдя та безкарності, тим паче під час введеного на всій території України воєнного стану та мобілізації, що тривають понад 2 роки.

З урахуванням зазначеної мети покарання суд робить висновок, що звільнення обвинуваченого від відбування покарання з іспитовим строком не може запобігти вчиненню нових кримінальних правопорушень іншими особами, що в умовах воєнного стану є не припустимим.

Зважаючи на вказані обставини у їх сукупності, суд вважає, що покарання, необхідне й достатнє для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень має бути призначене у виді позбавлення волі мінімальною тривалістю, що визначена санкцією ст. 336 КК України, і без звільнення від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.ст. 75, 76 КК України.

Вказаний висновок суду узгоджується зі сталою судовою практикою та позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 15.11.2023 у справі № 641/1067/23.

Цивільний позов не пред`явлено.

Речові докази відсутні.

Процесуальні витрати не встановлено.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого не обирався, клопотання про його застосування не подано.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 337, 349, 368, 371, 373 376, 392 395, 532 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 Кримінального кодексу України, за яким призначити йому покарання позбавлення волі на строк 3 роки.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з дня його затримання та приведення вироку до виконання.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Семенівський районний суд Полтавської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Роз`яснити обвинуваченому право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження, право подати клопотання про помилування.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1