н/п 1-кс/490/1873/2024
Центральний районний суд м. Миколаєва
Справа № 490/3450/24
У Х В А Л А

про застосування запобіжного заходу

14 травня 2024 року слідчий суддя Центральногорайонного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві клопотання слідчого СВ ВП № 3 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Баратівка, Снігурівського району, Миколаївської області, громадянина України, з середньою освітою, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , проходить військову службу на посаді начальника складу роти матеріального забезпечення військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «штаб-сержант», одруженого, який має на утриманні двох неповнолітніх дітей 2007 та 2009 року народження, учасник бойових дій, раніше не судимий,

-у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286-1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий, як сторона кримінального провадження, звернувся з клопотанням, погодженим з прокурором, до слідчого судді про застосування стосовно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у кримінальному проваджені внесеного до №0000530 від 28.04.2024, з визначенням застави в розмірі 60 (шістдесяти) прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Клопотання мотивує тим, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286-1 КК України. Зокрема, 27.04.2024 року приблизно о 20год. 00 хв., водій ОСОБА_6 будучи військовослужбовцем військової служби та проходячи її за контрактом на посаді - начальника складу роти матеріального забезпечення військової частини НОМЕР_1 , в порушення вимог п. 2.9 «а» ПДР України, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, керував автомобілем марки «Ford Fusion» реєстраційний номер НОМЕР_2 , рухався у вечірній час доби по сухій, середньозернистій асфальтобетонній проїзній частині вул. Силікатної (мікрорайон Матвіївка) м. Миколаєва, зі сторони міста в напрямку вказаного мікрорайону. Разом із тим, в салоні автомобіля марки «Ford Fusion» реєстраційний номер НОМЕР_2 , перебували пасажири ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка перебувала на передньому пасажирському сидінні, а також ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , які знаходились на задньому пасажирському сидінні. В цей же час, у по вищевказаній проїзній частині вулиці Силікатної, на зустрічній смузі для руху, у зустрічному напрямку зі вищевказаного мікрорайону напрямку м. Миколаєва, рухався автомобіль марки «Daewoo Matiz» реєстраційний номер НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Під час руху на вищевказаній ділянці дороги, у АДРЕСА_2 , водій автомобіля марки «Ford Fusion» реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_6 діючи із злочинною самовпевненістю, тобто передбачаючи можливість настання суспільно-небезпечних наслідків свого діяння та легковажно розраховуючи на їх відведення грубо порушив вимоги п.п. 1.3, 1.5, 2.3 «б», 10.1, 12.1 ПДР України, а саме проявив неуважність, не обрав безпечної швидкості свого руху, не враховував особливості дорожньої обстановки, рівень організації дорожнього руху на вказаній ділянці, щоб мати змогу постійно контролювати рух свого транспортного засобу та безпечно керувати ним, знаючи та розуміючи, що перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, в результаті чого не впорався із керуванням та допустив виїзд свого транспортного засобу на зустрічну смугу для руху, де допустив зіткнення із автомобілем марки «Daewoo Matiz» реєстраційний номер НОМЕР_3 .

Внаслідок вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля марки «Ford Fusion» ОСОБА_7 отримала тілесні ушкодження у вигляді тупої травма живота, пасажир автомобіля «Ford Fusion» ОСОБА_8 , отримав тілесні ушкодження у вигляді забою головного мозку, водій автомобіля марки «Daewoo Matiz», ОСОБА_10 отримала тілесні ушкодження у вигляді багатоуламкового відкритого перелому нижньої щелепи, які згідно Наказу МОЗ України №6 від. 17.01.1995 року (Далі - Наказ МОЗ), по ступеню тяжкості відносяться до категорії середнього ступеня тяжкості, за ознакою тривалого розладу здоров`я, госпіталізована до щелепно-лицьової хірургії КНП МОР «МОКЛ», пасажир автомобіля марки «Ford Fusion», ОСОБА_9 отримав тілесні ушкодження у вигляді рани лобної ділянки з права, уламкового втиснутого перелому лобної кістки з права зі зміщенням уламків в порожнину черепа, уламкових переломів верхньої зовнішньої та внутрішньої стінок правої орбіти зі зміщенням уламків, уламкового перелому решітчастої кістки з права, перелому кісток носу, забою правої лобної частки з права, крововиливу під м`яку мозкову оболонку головного мозку з права, які по ступеню тяжкості відносяться до категорії тяжких тілесних пошкоджень за ознакою небезпеки для життя.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав. Додатково пояснив, що на сьогоднішній день існує обґрунтована підозра у вчиненні підозрюваним інкримінованого йому кримінального правопорушення, яке належить до категорії тяжких, за яке передбачено покарання у виді позбавленням волі на строк від 3 до 8 років. Обґрунтованість підозри, на думку прокурора, стверджується зібраними по справі доказами та повністю відповідає вимогам чинного законодавства та вимогам Європейського суду з прав людини щодо поняття «обґрунтованості» та «розумності». Вважає, що в діях підозрюваного наявні ризики, передбачені п.п. 1, 3 ч.1 ст.177 КПК України для обрання вказаного виду запобіжного заходу. На думку прокурора, жоден інший більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Захисник в судовому засіданні проти застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечив та просив застосувати до підозрюваного запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі.

Підозрюваний в судовому засіданні підтримав думку захисника. Також зазначив, що вину у вчиненому визнає, розкаюється у вчиненому. Шкоду, завдану внаслідок ДТП потерпілим, відшкодував.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши та перевіривши надані матеріали клопотання, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

У відповідності до ч.2 ст.177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до матеріалів клопотання до Єдиного реєстру досудового розслідування внесено кримінальне провадження №0000530 від 28.04.2024 за ч.2 ст.286-1 КК України.

28.04.2024 року підозрюваному ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

09.05.2024 року ОСОБА_6 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286-1 КК України.

На виконання вимог положень ч.1 ст.194 КПК України судом встановлено, що надані сторонами кримінального провадження докази свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 вказаного кримінального правопорушення.

Зокрема обґрунтованість підозри стверджується зібраними доказами у матеріалах кримінального провадження, а саме: протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 27.04.2024 та схемою до нього, де зафіксовано місце вчинення кримінального правопорушення та слідову інформацію, що підтверджує факт зіткнення транспортних засобів; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 ; протоколом допиту потерпілої ОСОБА_10 ; протоколом допиту потерпілої ОСОБА_7 ; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_9 ; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_8 ; результатом токсикологічного дослідження за № 1178 від 29.04.2024; Ввисновком СМЕ за № 344 від 02.05.2024 та іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

Оцінюючи наведені прокурором в судовому засіданні ризики, передбачені ст.177 КПК України, суд вважає, що обґрунтовано доведеним є наявність в діях підозрюваного ризиків передбачених п.п. 3 ч.1 ст.177 КПК України: може незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, у тому числі і у способи, небезпечні для життя і здоров`я, з метою зміни, спотворення їх показань чи відмови від дачі показань, оскільки ОСОБА_6 та потерпілі ОСОБА_9 , ОСОБА_8 є військовослужбовцями з однієї військової частини НОМЕР_1 , добре знайомими одне з одним та з потерпілою ОСОБА_7 .

Проте, ризик, передбачений п. 1 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: може переховуватися від органів досудового розслідування або суду, суд вважає, що прокурором такий формально вказаний, оскільки підозрюваний раніше не судимий, на виклики слідчого з`являється, добровільно прибув до суду, одружений, має на утримані неповнолітніх дітей 2007 та 2009 року народження,тобто має міцні соціальні зв`язки, позитивно характеризується, в розшук не оголошувався, а тому вказаний ризик слідчий суддя вважає припущеннями, який не необґрунтовано та не підтверджуються матеріалами провадження.

Відповідно до статті 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Відповідно дост. 179 КПК України, особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу. Підозрюваному, обвинуваченому письмово під розпис повідомляються покладені на нього обов`язки та роз`яснюється, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

При цьому прокурором не доведено, що застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не буде достатнім для запобіганню ризику, передбаченого вище.

Поряд з цим, як встановлено в судовому засіданні, підозрюваний раніше не судимий, до адміністративної відповідальності не притягувався, підозр у вчинені інших кримінальних правопорушень органами досудового розслідування йому не пред`явлено, має постійне місце проживання, проходить військову службу в Збройних силах України на посаді начальника складу роти матеріального забезпечення та сприяє зміцненню обороноздатності держави і наданні відсічні збройній агресії проти України, є учасником бойових дій,одружений, має на утримані неповнолітніх дітей 2007 та 2009 року народження,позитивно характеризується, вину визнає, завдану шкоду потерпілим відшкодував, на виклики слідчого та суду з`являється.

А відтак на думку суду, враховуючи вказані обставини та запроваджений у країні воєнний стан у зв`язку із широкомасштабною збройною агресією російської федерації, відсутні підстави для застосування до підозрюваного найжорсткішого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Поряд з цим суд вважає, що відсутні підстави, які б перешкоджали застосуванню до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, у вигляді особистого зобов`язання із покладенням відповідних обов`язків, оскільки такий, на думку суду, здатний забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та зможе запобігти ризикам.

Керуючись вимогами статей 177,178, 181,182,183,186,194,196,197,395 КПК України

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання - задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, поклавши на нього такі обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, суду, в провадженні яких перебуватиме дане кримінальне провадження;

- не відлучатися за межі міста Миколаєва без дозволу слідчого, прокурора, суду, в провадженні яких перебуватиме дане кримінальне провадження;

- утримуватися від спілкування зі свідками, потерпілими та експертами щодо вказаного кримінального провадження;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Строк дії ухвали становить: з моменту проголошення ухвали з 14 травня 2024 року до 27 червня 2024 року включно (в межах строку досудового розслідування).

Контроль за виконанням особистого зобов`язання покласти на слідчого та органи Національної поліції за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_6 .

У відповідності до вимог ч.5 ст.196 КПК України, копію ухвали про застосування запобіжного заходу вручити підозрюваному негайно після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1