Справа № 302/325/24
Провадження № 1-кс/302/84/24
У Х В А Л А
20.03.2024 рокусмт.Міжгір`я
Слідчий суддя Міжгірського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , власника майна ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання заступника начальника СВ ВП № 2 Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_5 , яке погоджене з прокурором Міжгірського відділу Хустського окружної прокуратури ОСОБА_3 , про арешт майна,
18.03.2023 року заступник начальника СВ відділення поліції № 2 Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт майна, та у поданому клопотанні просить застосувати захід забезпечення кримінального провадження арешт майна на: спортивний костюм сірого кольору та кросівки синього кольору - володільцем якого являється ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також на підголовник сидіння водія та автомобіль марки «Renault» моделі «Kangoo» державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , власником якого є потерпілий ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Під час досудового розслідування встановлено, що 17.03.2024 біля 21-20 годин ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом вільного доступу умисно заволодів транспортним засобом автомобілем марки «Renault» моделі «Kangoo», реєстраційний знак НОМЕР_1 , який знаходився з ввімкненим двигуном неподалік АЗС «Авіас» в АДРЕСА_1 та який на праві приватної власності належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканцю смт. Міжгір`я Хустського району Закарпатської області, чим саме спричинив матеріальну шкоду володільцю транспортного засобу.
Правова кваліфікація кримінального правопорушення ч.1 ст.289 КК України.
З метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення, які могли б фактично втратитись, або знищитись, у зв`язку з невідкладними обставинами пов`язаними із ризиком втрати слідів та інших речових доказів які можуть вказати на особу, що вчинила вищевказаний злочин, на підставі ч.1 ст.237, ч.3 ст.214 КПК України (згідно з яких проведення огляду місця події у невідкладних випадках дозволяється проводити до внесення відомостей у ЄРДР) 17.03.2024 року, в період часу з 22 годин 15 хвилин до 23 годин 20 хвилин, був проведений огляд місця події, на вулиці за адресою: АДРЕСА_2 , в ході якого на підставі дозволу-згоди володільця ОСОБА_4 , з транспортного засобу марки «Renault» моделі «Kangoo», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 було виявлено та вилучено: змив з керма та важеля коробки передач, підголовник сидіння водія, сліди низу взуття, сліди пальців рук, автомобіль марки «Renault» моделі «Kangoo» реєстраційний знак НОМЕР_1 .
Окрім того, під час затримання в порядку статті 208 КПК України, підозрюваної у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення особи - ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , в ході обшуку затриманої особи було вилучено: спортивний костюм сірого кольору та кросівки синього кольору.
18 березня 2024 року заступником начальника СВ ВП № 2 Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_5 винесено постанову про визнання речових доказів у даному кримінальному провадження, мотивуючи наступним, що в ході досудового розслідування, встановлено, що змив з керма та важіля коробки передач, підголовник водія, сліди низу взуття, сліди пальців рук, автомобіль марки «Renault» моделі «Kangoo» реєстраційний знак НОМЕР_1 , а також спортивний костюм сірого кольору та кросівки синього кольору, на яких залишились сліди та індивідуальні ознаки підозрюваної особи, а тому дані речі є як предметом посягання кримінального правопорушення, так і знаряддям скоєння кримінального правопорушення і можуть бути використанні як доказ обставин, що доказуються в ході досудового розслідування.
Слідчий вказує, що вилучене під час огляду місця події майно може мати доказове значення для проведення досудового розслідування у даному кримінальному провадженні, та з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, слідчий вважає за необхідне застосувати такий захід забезпечення кримінального провадження, як арешт майна.
Враховуючи викладене, слідчий вважає, що з метою забезпечення кримінального провадження, зокрема, збереження речових доказів, недопущення їх приховування, пошкодження, псування, знищення, втрати, перетворення чи відчуження, слідчий просить накласти арешт на вилучене під час огляду місця події майно та вилучене під час обшуку затриманої особи одяг та взуття. Та до клопотання про арешт майна слідчим додано матеріали на підтвердження підстав, зазначених у клопотанні.
В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав подане слідчим клопотання про накладення арешту на майно та просить клопотання задовольнити у повному обсязі за підставами, викладеними у ньому.
В судовому засіданні власник майна ОСОБА_4 в частині накладення арешту на належний йому на праві власності транспортний засіб марки «Renault» моделі «Kangoo» державний номерний знак НОМЕР_1 заперечує, просить в цій частині відмовити в задоволенні клопотання слідчого, посилаючись на ті обставини, що автомобіль йому є необхідним у зв`язку з наявністю на утриманні двох малолітніх дітей, яких необхідно доставляти у навчальний заклад та автомобіль потрібний у зв`язку з його службовою діяльністю торговим агентом та просить в цій частині клопотання слідчого відмовити та передати належний йому автомобіль у користування.
В судове засідання власник майна ОСОБА_6 не з`явився, про день, час та місце проведення судового розгляду клопотання був сповіщений судом своєчасно та належним чином, проте ОСОБА_6 подав до суду письмову заяву, в якій просить розглянути клопотання без його участі, з вирішенням на розсуд суду.
Вислухавши пояснення та думку прокурора в судовому зсіданні, дослідивши матеріали клопотання слідчого, яке погоджено з прокурором, та додані до клопотання документи на його обґрунтування щодо необхідності накладення арешту на перелічене у клопотанні майно, та проаналізувавши докази на підтвердження та обґрунтування заявленого слідчим клопотання у їх сукупності, приходжу до висновку про необхідність задоволення клопотання слідчого частково, з наступних підстав.
Згідно положень ст.167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним його майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.
Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) надані особі з метою схилити її до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та (або) матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи як винагорода за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення, доходи від них, або на які було спрямоване кримінальне правопорушення.
Згідно ч.2 ст.170 КПК України, слідчий суддя накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у ч.2 ст.167 цього Кодексу, зокрема, якщо вони зберегли на собі сліди кримінального правопорушення.
Відповідно до п.1 ч.2 ст.167 КПК України, тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засобі чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення або зберегли на собі його сліди.
Згідно вимог КПК України арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.
Згідно приписів ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 цього Кодексу. Арешт може бути накладений і на майно, на яке раніше накладено арешт відповідно до інших актів законодавства. У такому разі виконанню підлягає ухвала слідчого судді, суду про накладення арешту на майно відповідно до правил цього Кодексу.
Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Беручи до уваги те, що в теперішній час виникла необхідність у застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості, а саме в застосуванні такого заходу забезпечення як арешт майна, яке визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні, дізнавач просив накласти арешт на вищевказане майно.
Враховуючи, що тимчасово вилучене майно зберегло на собі сліди кримінального правопорушення, повернення цього майна володільцю, може призвести до зникнення, втрати та його пошкодження, або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, та з метою досягнення дієвості даного кримінального провадження, вважаю необхідним винести ухвалу про застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна.
Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України арешт може бути накладено на майно, яке перебуває у власності підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого.
Згідно ч.4 ст.170 КПК України заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані у випадках, коли їх застосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
Відповідно до ч.1 ст.173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
Слідчим суддею встановлено та як вбачається з витягу з ЄРДР, 17.03.2024 року біля 21.20 годин ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом вільного доступу умисно заволодів транспортним засобом автомобілем марки «Renault» моделі «Kangoo», реєстраційний знак НОМЕР_1 , який знаходився з ввімкненим двигуном неподалік АЗС «Авіас» в АДРЕСА_1 та на праві власності належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканцю смт. Міжгір`я Хустського району Закарпатської області, чим саме спричинив матеріальну шкоду володільцю транспортного засобу.
Як вбачається з протоколу огляду місця події від 17.03.2024 року, складеного старшим слідчим СВ ВП № 2 Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_7 , в період часу з 22 годин 15 хвилин по 23 годину 20 хвилин, старшим слідчим ОСОБА_7 за дозволом власника автомобіля ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , був проведений огляд місця події на вулиці за адресою: АДРЕСА_2 , та в ході якого виявлено та вилучено з салону автомобіля марки «Рено Канго» змиви з керма та важіля коробки передач, підголовник, слід пальців рук, слід низу взуття, та автомобіль марки «Рено Канго» державний номерний знак НОМЕР_1 (а.с.10-14).
Згідно протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, складеного старшим слідчим ОСОБА_7 від 18.03.2024 року, в порядку ст.208 КПК України затримано ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 та в ході проведення обшуку затриманої особи у ОСОБА_6 було вилучено: спортивний костюм сірого кольору та кросівки синього кольору (а.с.19-21).
Згідно з абзацом другим ч.1 ст.170 КПК України, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Необхідність накладення арешту на вилучені в ході огляду транспортного засобу предмети, а також під обшуку затриманої особи предмети одягу та взуття, мотивована слідчим тим, що вказане майно може бути приховане, пошкоджене, зіпсовано, втрачено чи знищено, що в підсумку призведе до втрати речових доказів, затягування досудового розслідування, неможливості встановлення об`єктивної істини по справі.
Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України, слідчий суддя накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 КПК України, а саме: зберегли на собі сліди кримінального правопорушення.
Загальними підставами для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, до яких відноситься і арешт майна, КПК визначає: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться у клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.
Обґрунтовуючи необхідність накладення арешту, слідчий суддя зазначає, що вилучені речі та майно є предметом та знаряддям вчинення кримінального правопорушення та арешт необхідно накласти з метою збереження речових доказів.
Одночасно з цим, згідно ч.4 ст.173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.
Слідчий суддя, вирішуючи питання про арешт вказаного у клопотанні майна, згідно ст.173 КПК України, враховує зазначені в клопотанні підстави для накладення арешту, наслідки арешту майна для власника майна (транспортного засобу), оскільки санкція ч.1 ст.289 КК України не передбачає конфіскації майна, тому слідчий суддя вважає неспіврозмірним обмеження права власності ОСОБА_4 на вказаний у клопотанні легковий автомобіль «Renault» моделі «Kangoo», номерний знак НОМЕР_1 , та у зв`язку з чим, приходжу до висновку про необхідність відмови в задоволенні клопотанні заступника начальника СВ ВП №2 ОСОБА_5 в частині заборони користування вищезазначеним транспортним засобом його власнику ОСОБА_4 , оскільки під час розгляду клопотання слідчим не доведено необхідності позбавлення права користування вказаного автомобіля його власником ОСОБА_4 , який безпосередньо в судовому засіданні посилається на необхідність у користуванні транспортним засобом, пов`язану зі службовою діяльністю та наявністю на утриманні малолітніх дітей, а тому в задоволенні клопотання про застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як заборону користування власником ОСОБА_4 вищевказаним транспортним засобом необхідно відмовити за необґрунтованістю вказаних у клопотанні вимог.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.167, 170-173, 376 КПК України, слідчий суддя -
П О С Т А Н О В И В :
Клопотання заступника начальника СВ ВП № 2 Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_5 , про арешт майна задовольнити частково.
Накласти арешт на майно, яке вилучено під час огляду місця події, який проводився 17.03.2024 року в період часу з 22 години 15 хвилин до 23 години 20 хвилин, а саме на:
- автомобіль марки «Renault» моделі «Kangoo», 2006 року випуску, білого кольору, державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 на праві власності належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ;
- підголовник сидіння водія вищевказаного автомобіль марки «Renault» держномер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Накласти арешт на майно, яке вилучено в ході обшуку затриманого ОСОБА_6 , згідно протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 18.03.2024 року, а саме на:
- спортивний костюм сірого кольору, кросівки синього кольору, які належать ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Заступнику начальника СВ ВП № 2 Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_5 вирішити питання щодо подальшого збереження вищевказаного майна, на яке накладений арешт.
В іншій частині клопотання заступника начальника СВ ВП №2 Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_5 , про арешт майна щодо користування автомобілем марки «Renault» відмовити.
Вилучене під час огляду місця події від 17.03.2024 року майно, а саме: автомобіль марки ««Renault» моделі «Kangoo» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 - повернути власнику вказаного транспортного засобу ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 .
Ухвала підлягає негайному виконанню заступником начальника СВ ВП № 2 Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_5 .

Попередити власника автомобіля ОСОБА_4 про кримінальну відповідальність за ст.388 КК України за незаконні дії щодо майна, на яке накладено арешт.

Зобов`язати ОСОБА_4 за першою вимогою слідчого надавати вищевказаний автомобіль марки ««Renault» для проведення слідчих дій.

Заборонити власнику вищевказаного транспортного засобу ОСОБА_4 та будь-яким іншим особам розпоряджатися, відчужувати вищезазначене майно до прийняття рішення про скасування арешту.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня оголошення, відповідно до п.9 ч.1 ст.309, ст.395 КПК України.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, проте не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя

Міжгірського районного суду

Закарпатської області ОСОБА_8