Справа № 308/4918/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 березня 2024 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі колегії суддів:

головуючої судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2

ОСОБА_3

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

захисника - адвоката ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Ужгород в порядку спеціального судового провадження кримінальне провадження №0000042 відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20 березня 2023 року про обвинувачення:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Унежма, Архангельської області, рф, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.111 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно з Конституцією України, Україна є суверенною і незалежною державою. Суверенітет України поширюється на всю її територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною. Перебування на території України підрозділів збройних сил інших держав з порушенням процедури, визначеної Конституцією та законами України, Гаазькими конвенціями 1907 року, IV Женевською конвенцією 1949 року, а також всупереч Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї 1994 року, Договору про дружбу, співробітництво і партнерство між Україною і рф 1997 року та іншими міжнародно-правовими актами є окупацією частини території суверенної держави Україна та міжнародним протиправним діянням з усіма наслідками, передбаченими міжнародним правом.

Всупереч вказаним нормам міжнародного гуманітарного права президент рф володимир путін, а також інші невстановлені на цей час досудовим розслідуванням представники влади рф, діючи всупереч вимогам п.п. 1, 2 Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї від 05.12.1994, принципам Заключного акту Наради з безпеки та співробітництва в Європі від 01.08.1975 та вимогам ч. 4 ст. 2 Статуту ООН і Декларацій Генеральної Асамблеї Організації Об`єднаних Націй від 09.12.1981 № 36/103, від 16.12.1970 № 2734 (ХХV) від 21.12.1965 № 2131 (ХХ), від 14.12.1974 № 3314 (ХХІХ), спланували, підготували і розв`язали агресивну війну та воєнний конфлікт проти України, а саме віддали наказ на військове вторгнення збройних сил та інших збройних підрозділів російської федерації на територію України, з метою її незаконного збройного захоплення та подальшої військової окупації.

Президент російської федерації 22 лютого 2022 року направив до ради федерації звернення про використання збройних сил російської федерації за межами російської федерації, яке було задоволено.

Близько 5 години 00 хвилин 24 лютого 2022 року президент російської федерації оголосив про рішення розпочати повномасштабну військову агресію проти України та віддав відповідний наказ підрозділам збройних сил та іншим збройним формуванням рф про військове вторгнення на територію суверенної України через державні кордони в Харківській, Херсонській, Миколаївській, Сумській, Чернігівській, Запорізькій, Київській, інших областях та здійснити збройний напад на державні органи, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, військові частини, інші об`єкти, які мають важливе народногосподарське чи оборонне значення, після чого здійснити військову окупацію частин території суверенної України.

У подальшому збройні сили рф, які діяли за наказом керівництва зазначеної країни, вторглись на територію Україну шляхом збройної агресії, з погрозою застосування зброї та її фактичним застосуванням, незаконно увійшли на територію Україну через державні кордони України в Херсонській, Миколаївській, Сумській, Чернігівській, інших областях та здійснила збройний напад на державні органи, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, військові частини, інші об`єкти, які мають важливе народногосподарське чи оборонне значення, та здійснили окупацію частин вказаної території, чим змінили межі території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, що продовжується по теперішній час та призводить до загибелі людей та інших тяжких наслідків. Аналогічні дії були вчинені підрозділами терористичної організації «ДНР», які увійшли у склад збройних сил рф.

Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який вподальшому неодноразово продовжувався та триває на даний час.

В подальшому, 27.09.2022 року нехтуючи нормам міжнародного гуманітарного права та Конституції України президент російської федерації ОСОБА_8 , а також інші невстановлені на цей час досудовим розслідуванням представники влади рф, за підтримки збройних сил рф, та громадян України (колаборантів), які погодились співпрацювати, організували та забезпечили проведення на території Херсонської та Запорізької областей «псевдореферендумів» щодо входження зазначених областей до складу рф. Після цього, 30.09.2022 президент рф ОСОБА_8 підписав договори та оголосив про прийняття нових суб`єктів до російської федерації.

У результаті військового вторгнення та вищевказаних злочинних дій влади рф, починаючи з 24 лютого 2022 року, рф було окуповано частину Херсонської області, зокрема і село Гладківка Голопристанської територіальної громади, Скадовського району, окупація якого триває і на даний час.

Так, громадянин України ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець рф, мешканець: АДРЕСА_1 , колишній депутат Гладківської сільської ради від радикальної проросійської партії «СОЮЗ ЛІВИХ СИЛ», вчитель фізичної культури та допризовної підготовки Гладківської загальноосвітньої школи, перебуваючи на тимчасово окупованій території Херсонської області, будучи проросійсько налаштованим та підтримуючи дії рф щодо окупації території України та приєднання Херсонської області до рф, у невстановлений досудовим слідством час, однак в період з 18 квітня по 21 червня 2022 року, усвідомлюючи суспільну небезпеку своїх дій, діючи умисно на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, державній безпеці України, перейшов на бік ворога в умовах воєнного стану, а саме: прийняв пропозицію представників окупаційної адміністрації рф та добровільно зайняв посаду у незаконному органі влади, створеному на тимчасово окупованій території, а саме посаду голови (старости) так званої сільської адміністрації села Гладківка.

Встановлено судом, що в цей же час, обвинувачений ОСОБА_7 , позиціонуючи себе керівником незаконного органу влади - адміністрації села Гладківка, Херсонської області, зайняв кабінет старости Гладківського старостинського округу Голопристанської міської ради , Херсонської області, що за адресою: Херсонська область, Скадовський район, село Гладківка, вулиця Центральна, 173 та розпочав здійснення управлінської діяльності на території села Гладківка, забезпечуючи становлення та зміцнення окупаційної влади рф шляхом безпосередньої участі в утворенні та функціонуванні незаконно створених окупаційних органів на тимчасово окупованій території України, виконання функцій представника влади рф з метою недопущення контролю української влади на території Херсонської області та можливості ведення бойових дій проти України, надавши тим самим , допомогу рф у проведенні підривної діяльності проти України на шкоду суверенітетові та територіальній цілісності України.

Дії ОСОБА_7 кваліфіковані за ч. 2 ст. 111-1 КК України, а саме: державна зрада, тобто діяння, умисно вчиненого громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, державній безпеці України: перехід на бік ворога в період збройного конфлікту, надання іноземній державі, іноземній організації або їх представникам допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, вчинене в умовах воєнного стану.

Обвинувачений ОСОБА_7 , будучи обізнаним, що відносно нього розпочато кримінальне провадження та що йому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 111-1 КК України, відомості про які внесено до ЄРДР за № 2 000042 від 20 березня 2023 року та обвинувальний акт відносно нього перебуває на розгляді в суді, в судові засідання призначені судом неодноразово не з`являвся.

Судом неодноразово вживалися заходи для виклику обвинуваченого ОСОБА_7 для забезпечення доступу до правосуддя, у зв`язку із чим, він викликався в судові засідання в порядку ст. 323 КПК України.

Так, повістки про виклик ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_6 на кожне судове засідання про розгляд кримінального провадження за ч. 2 ст. 111-1 КК України, відомості про які внесено до ЄРДР за № 0000042 від 20 березня 2023 року були опубліковані у засобах масової інформації загальнодержавної сфери у виданні «Урядовий кур`єр» , на офіційному вебсайті Офісу Генерального прокурора та офіційному вебсайті Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області.

У матеріалах справи містяться документи на підтвердження завчасних належних викликів обвинуваченого ОСОБА_7 до слідчого, прокурора (на стадії досудового розслідування) та суду, текст повідомлення про підозру опубліковано на офіційному вебсайті Офісу Генерального прокурора, що свідчить про те, що останній мав підстави усвідомлювати, що відносно нього розпочато кримінальне провадження за ч. 2 ст. 111-1 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_7 мав можливість бути обізнаним із усіма своїми правами, в тому числі, на захист та доступ до правосуддя. Процесуальні документи, що підлягають врученню обвинуваченому ОСОБА_7 , надавались його захиснику ОСОБА_6 ..

У той же час, ухилення обвинуваченого ОСОБА_7 від правосуддя, колегія суддів оцінює, як реалізацію останнім , його невід`ємного права на свободу від самозвинувачення чи самовикриття (п/п. «g» п. 3 ст. 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, ст. 63 Конституції України), як одну з ключових гарантій презумпції невинуватості.

Дане кримінальне провадження відомості про які внесено до ЄРДР за № 0000042 від 20 березня 2023 року за обвинуваченням ОСОБА_7 ч. 2 ст. 111-1 КК України, здійснювалось за обов`язковою участю його захисника адвоката ОСОБА_6 , який був забезпечений державою з Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги, починаючи зі стадії досудового розслідування даного кримінального провадження з 10.03.2023року.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_6 здійснювала активні дії, спрямовані на захист обвинуваченого, а саме приймала участь у у всіх судових засіданнях під дослідженні доказів, виступала у судових дебатах. Захисник ОСОБА_6 була в повному обсязі ознайомлена із матеріалами кримінального провадження , що підтверджується відповідною розпискою від 23.03.2023року.

Враховуючи наведене вище , колегія суддів вважає, що стороною обвинувачення та судом вживалися усі необхідні та достатні заходи щодо дотримання прав обвинуваченого ОСОБА_7 на захист та доступ до правосуддя, з урахуванням здійснення спеціального досудового розслідування та спеціального судового провадження.

Під час судових дебатів прокурор ОСОБА_9 вказала, що всі обставини вчинення інкримінованого ОСОБА_7 кримінального правопорушення були всебічно досліджені органом досудового слідства, перевірені судом під час судового розгляду і знайшли своє підтвердження. Дії обвинуваченого кваліфіковано вірно, а вина ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 111-1 КК України повністю підтверджується належними та допустимими доказами. ОСОБА_7 будучи колишнім працівником державного органу, маючи достатній рівень освіти, спеціальних знань і життєвого досвіду для розуміння факту захоплення та подальшого утримання рф території Херсонської області, усвідомлюючи проведення активної підривної діяльності проти України представниками спецслужб, правоохоронних та інших органів державної влади рф, бажаючи допомогти окупаційній адміністрації рф та зробити свій особистий внесок для утворення та функціонування на території Херсонської області, системи органів державної влади рф, у тому числі правоохоронної, з метою становлення і зміцнення окупаційної влади та недопущення контролю української влади, у порушення вимог ст. 65 Конституції України, якою передбачено обов`язок громадян України щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, будучи обізнаним про факт ведення рф агресивної війни проти України, порушивши присягу, завдаючи шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України, зокрема, шляхом становлення та дії окупаційної влади рф на території Херсонської області. Сам зміст дій обвинуваченого направлений на підрив національних інтересів України, створення і утвердження на території України незаконних правоохоронних органів ворога. Це фактично і стало метою дій сприяння російській федерації у завданні якомога більшої шкоди державній безпеці України, суверенітетові, територіальної цілісності та недоторканості України. Прокурор зазначила , що мотивом злочину є власне безпринципність, конформізм, бажання задоволення власних егоцентричних потреб. ОСОБА_7 є прикладом не розуміння суспільних відносин пов`язаних із процесом державотворення. Культурні, політичні, релігійні та історико-національні фактори не мають для нього жодного значення. Прокурор наголосила , що у ОСОБА_7 , наявна вища юридична освіти та рівень фахових знань, професійна діяльність , які вимагають від нього саме такого образу мислення, при якому борг захищати інтереси держави Україна не є правом вибору. Прокурор вказала, що у цьому контексті не можна навіть припустити, що ОСОБА_7 не розумів всіх негативних наслідків своїх дій., що передбачає усвідомлення останнім суспільно небезпечного характеру свого діяння, у вигляді державної влади , утвердження незаконної окупаційної влади та прийняття участі таким шляхом у створені незаконних органів; передбачення їх суспільно небезпечних наслідків у вигляді завдання шкоди суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності України та державній безпеці. Прокурор ОСОБА_9 просила визнати ОСОБА_7 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.111-1 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 15 років з конфіскацією усього належного йому майна на користь держави.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_6 під час судових дебатів просила визнати ОСОБА_7 невинуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111-1 КК України, та виправдати.

Колегія суддів заслухавши прокурора ОСОБА_9 , захисника ОСОБА_7 ОСОБА_6 , дослідивши надані докази, вважає, що вина ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.111-1 КК України, доведена повністю та підтверджується зібраними по справі доказами, яким в ході судового розгляду було надано належну оцінку і які були дослідженні судом в повному обсязі, а саме:

-витяг з ЄРДР від 22.03.2023 року про внесення відомостей про вчинення кримінального правопорушення за № 0000042 від 20 березня 2023 року за обвинуваченням ОСОБА_7 ч. 2 ст. 111-1 КК Україн;

- Лист керівника відділу Закарпатської обласної прокуратури за №10-36вих-23 від 10.01.2023 року про скерування матеріалів досудового розслідування ;

-постанова заступника Генерального прокурора ОСОБА_10 про доручення здійснення досудового розслідування кримінального правопорушення іншому органу досудового розслідування від 03.01.2023 року;

-витяг з ЄРДР від 31.10.2022року про внесення відомостей за ч.5 ст.111-1 КК України ;

-постанова про призначення групи прокурорів у кримінальному провадженні твід 31.10.2022року ;

-заява директора Голопристанської міської ради Херсонської області Таврійський ліцей ОСОБА_11 про захоплення будівлі закладу ліцею проголошеною окупаційною владою старостою ОСОБА_7 та ОСОБА_12 з додатками №05-03/14 від 31.10.2022року ;

-постанова про доручення проведення досудового розслідування від 01.11.2022, т. 1, а.с. 15-16;

-постанова про визначення групи прокурорів від 05.01.2023року прийнятої керівником обласної прокуратури ОСОБА_13 ;

-рапорт оперуповноваженого УСБУ України в Закарпатській області ОСОБА_14 про виявлення кримінального правопорушення з додатками №2/966 від 09.03.2022року ;

-постанова про визначення групи прокурорів від 10.01.2023, т. 1, а.с. 31-32;

-постанова про об`єднання матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000039 внесеному до ЄРДР від 09.03.2023року щодо вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст.111 КК України від 10.03.2023року ;

-постанова про визначення групи слідчих для здійснення досудового розслідування від 16.01.2023 року;

-постанова про визначення підслідності у кримінальному провадженні за № 0000039 за обвинуваченням за ч. 2 ст. 111-1 КК Україн; від 09.03.2023 року ;

-постанова про залучення захисника від 10.03.203 року підозрюваному ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення ч. 2 ст.111 КК України від 30.10.2022року ;

-доручення для надання безоплатної правової допомоги №007-000339ч від 10.03.2023року підозрюваному ОСОБА_7 ;

-копія свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю адвоката ОСОБА_6 від 29.12.2010року;

-повістки про виклик та про повідомлення про підозру ОСОБА_7 з повістками на офіційному сайті Офісу генерального прокурора від 13.02.2023року ;

-витяг з газета «Урядовий кур`єр», де міститься оголошення про підозру ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення за ч.2 ст.111 КК України ;

-доручення начальника відділення слідчого відділу Управління ОСОБА_15 у порядку ст. 40 КПК України №58/6/959 від 16.03.2023 ;

-постанова старшого слідчого в ОВС 2відділення слідчого відділу Управління СБУ в Закарпатській області про оголошення розшуку підозрюваного ОСОБА_7 від 16.03.2023 року ;

-ухвала слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_16 у справі № 308/4004/23 від 20.03.2023 року про надання дозволу на здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000216 від 30.10.2022року відносно ОСОБА_7 за ч.2 ст.111КК України;

-витяг з газети «Урядовий кур`єр» від 22.03.2023року , де міститься повідомлення про прийняте рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області суддя ОСОБА_16 у справі № 308/4004/23 від 20.03.2023 року про надання дозволу на здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000216 від 30.10.2022року відносно ОСОБА_7 за ч.2 ст.111КК України;

-оголошення на сайті Офісу генерального прокурора від 21.03.2023року про здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000216 від 30.10.2022року відносно ОСОБА_7 за ч.2 ст.111КК України;

-ухвала слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 17.03.2023року (справа №308/4004/23), про надання дозволу на затримання ОСОБА_7 та доставку в суд для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.;

-відповідь начальника відділу ГВКР УСБУ в Закарпатській області ОСОБА_17 на доручення №2-929 від 07.03.2023 рік.;

-постанова старшого слідчого в ОВС 2 відділення слідчого відділу УСБУ в Закарпатській області ОСОБА_18 про доручення проведення слідчих (розшукових) дій на території, яка знаходиться під юрисдикцією іншого органу досудового розслідування від 19.01.2023року ;

- лист №53/6/7-599ві від 01.03.2023, заступника начальника слідчого відділу УСБУ у Вінницькій області ОСОБА_19 про направлення матеріалів щодо виконання постанови про проведення процесуальних дій ;

-доручення начальника слідчого відділу УСБУ у Вінницькій області ОСОБА_20 про проведення слідчих (розшукових ) дій у порядку ст. 40 КПК України;

-лист начльника Вінницького РВ УСБУ в Вінницькій області ОСОБА_21 №53/Н/7-188ві від 11.02.2023року про виконання доручення;

-протокол пред`явлення особи для впізнання по фотознімках від 10.02.2023 року ;

-постанова старшого слідчого в ОВС 2 відділення слідчого відділу УСБУ в Закарпатській області ОСОБА_22 про доручення проведення слідчих (розшукових) дій на території, яка знаходиться під юрисдикцією іншого органу досудового розслідування від 21.02.2023 року;

-лист начальника слідчого відділу Управління СБУ у Волинській області №54/14/903 від 20.03.2023 року про виконання постанови про проведення процесуальних дій ;

-постанова старшого слідчого в ОВС слідчого відділу Управління СБУ у Волинській області ОСОБА_23 про доручення на проведення слідчих (розшукових) дій від 03.03.2023року;

-протокол перегляду від 23.03.2023, т. 2, а.с. 69;

-протокол пред`явлення особи ОСОБА_7 для впізнання по фотознімках від 10.03.2023 року ;

-протокол огляду інтернет сторінки сайту «Миротворець» з додатком від 01.03.2023року ;

-доручення у порядку ст. 40 КПК України №58/6-415 від 01.02.2023 року про преведення слідчих дій у кримінальному провадженні № 0000216 від 30.10.2022року відносно ОСОБА_7 за ч.2 ст.111КК України;;

-відповідь на доручення №30/161 від 08.02.2023року;

-протокол огляду відео сюжету із сайту « ZOV Херсона з додатком диском від 15.02.2023року;

-протокол огляду публікацій розміщених на каналі «База зрадників» в месенджері «Телеграм» з додатком від 07.02.2023 року;

-постанова прокурора відділу Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_24 про виділення матеріалів досудового розслідування в окреме провадження від 20.03.2023 року;

-постанова керівника Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_25 про визначення групи прокурорів від 20.03.2023року;

- характеризуючі дані на ОСОБА_7 ;

- інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 02.03.2023року з якої встановлено , що нерухомим майном ОСОБА_7 не володіє.

- довідка видана Управлінням ДМС в Херсонській області від 20.09.2022року про те що ОСОБА_7 документувався паспортом громадянина України серії НОМЕР_1 від 01.09.2004року виданий Голопристанським РВ УМВС України в Херсонській області , із якої встановлено , що ОСОБА_7 є громадянином України;

Від допиту свідків сторони обвинувачення прокурор ОСОБА_5 в судовому засіданні відмовилась, посилаючись на відсутність відомостей про їхнє теперішнє місцезнаходження та неможливість забезпечення їх участі в судовому засіданні, проти чого захисник ОСОБА_6 не заперечувала.

Таким чином, судом достовірно встановлено, що ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи громадянином України , колишнім депутататом Гладківської сільської ради від радикальної проросійської партії «СОЮЗ ЛІВИХ СИЛ», вчителем фізичної культури та допризовної підготовки Гладківської загальноосвітньої школи, перебуваючи на тимчасово окупованій території Херсонської області, будучи проросійсько налаштованим та підтримуючи дії рф щодо окупації території України та приєднання Херсонської області до рф, у невстановлений досудовим слідством час, однак в період з 18 квітня по 21 червня 2022 року, усвідомлюючи суспільну небезпеку своїх дій, діючи умисно на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, державній безпеці України, перейшов на бік ворога в умовах воєнного стану, прийняв пропозицію представників окупаційної адміністрації рф та добровільно зайняв посаду у незаконному органі влади, створеному на тимчасово окупованій території, а саме посаду голови (старости) так званої сільської адміністрації села Гладківка.

Крім того, обвинувачений ОСОБА_7 , позиціонуючи себе керівником незаконного органу влади - адміністрації села Гладківка Херсонської області, зайняв кабінет старости Гладківського старостинського округу Голопристанської міської ради Херсонської області, що за адресою: Херсонська область, Скадовський район, село Гладківка, вулиця Центральна, 173 та розпочав здійснення управлінської діяльності на території села Гладківка, забезпечуючи становлення та зміцнення окупаційної влади рф шляхом безпосередньої участі в утворенні та функціонуванні незаконно створених окупаційних органів на тимчасово окупованій території України, виконання функцій представника влади рф з метою недопущення контролю української влади на території Херсонської області та можливості ведення бойових дій проти України, надавши тим самим допомогу рф у проведенні підривної діяльності проти України на шкоду суверенітетові та територіальній цілісності України.

Вищенаведені досліджені в судовому засіданні докази отримані у передбаченому КПК України порядку і визнані судом належними і допустимими.

Під час судового розгляду стороною захисту не ставилось питання щодо визнання будь-яких доказів сторони обвинувачення недопустимими.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 111-1 КК України, як державна зрада, тобто діяння, умисно вчиненого громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, державній безпеці України: перехід на бік ворога в період збройного конфлікту, надання іноземній державі, іноземній організації або їх представникам допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, вчинене в умовах воєнного стану..

При кваліфікації дій обвинуваченої за ч. 2 ст. 111 КК України, суд також виходив з наступного.

Обвинуваченому ОСОБА_7 інкримінована державна зрада, зокрема і у такій її формі як - надання іноземній державі та її представникам допомоги в проведенні підривної діяльності проти України у тому числі в умовах воєнного стану.

Поняття підривної діяльності відноситься до прихованих та неявних методів руйнування основ того чи іншого суспільства, таким як підбурювання різних груп населення між собою.

Підривна діяльність - це різновид боротьби, здійснюваної проти України державами, їх спеціальними службами, партіями, закордонними антиукраїнськими організаціями, окремими ворожими елементами, що знаходяться на території України, з метою підриву чи ослаблення конституційного ладу України, нанесення шкоди суверенітету територіальній цілісності і недоторканності, обороноздатності, державній, економічній чи інформаційній безпеці України.

При цьому підривною слід визнавати будь-яку діяльність, пов`язану зі спробою зміни системи вищих органів державної влади нелегітимним шляхом, з втручанням у міжнародну або внутрішню політику України, зі спробою змінити її територію або знизити обороноздатність, з ужиттям заходів щодо посилення економічної залежності України від інших держав тощо.

Надання іноземній державі, іноземній організації або їх представникам допомоги в проведенні підривної діяльності проти України полягає в будь-якій допомозі у проведенні підривної діяльності проти інтересів України.

При цій формі не має значення, як діяла особа - за завданням іноземної держави чи з власної ініціативи.

Такий спосіб вчинення державної зради, як надання іноземній державі, іноземній організації або їх представникам допомоги у проведенні підривної діяльності проти України, сформульовано таким чином, що протиправним визнається не безпосереднє здійснення громадянином України підривної діяльності проти України, а лише надання допомоги іноземній державі, іноземній організації або їх представникам у проведенні підривної діяльності проти України.

Надання допомоги можна витлумачити шляхом з`ясування значення слів, що утворюють цей термінологічний зворот. Так, в українській мові «допомога» - це сприяння, підтримка в чому-небудь, а «надання» - це дія за значенням «надавати», що має такий зміст: 1) дати що-небудь у якійсь кількості або в кілька заходів; 2) давати можливість мати щось, користуватися чимось і т. ін. Ураховуючи етимологію термінологічного звороту «надання допомоги», що за значенням близький до фізичного пособництва, яким визнається сприяння вчиненню злочину іншими співучасниками порадами, вказівками, наданням засобів чи знарядь або усуненням перешкод (ч. 3 ст. 27 КК України).

Таким чином, надання допомоги як складова способу вчинення державної зради полягає в активних діях громадянина України, який сприяє іноземній державі, іноземній організації або їх представникам у проведенні підривної діяльності проти України шляхом надання порад, вказівок, засобів чи знарядь або усуненням перешкод тощо.

Водночас змістом злочинної діяльності громадянина України, який сприяє цим організаціям або їх представникам, є надання допомоги у проведенні ними підривної діяльності проти України. З такого формулювання вбачається, що громадянин України лише сприяє у цьому іноземній державі, іноземній організації або їх представникам, однак сам підривної діяльності може не здійснювати, оскільки її реалізують названі суб`єкти.

Підривна діяльність як одна з форм державної зради у цьому випадку була передбачуваною для обвинуваченого, тому висунуте йому обвинувачення не суперечить вимогам ст. 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Вказаний термін застосовний в міжнародному праві, а саме Декларацією Генеральної Асамблеї ООН про недопустимість інтервенції та втручання у внутрішні справи держав від 09 грудня 1981 року № 36/103, Декларацією Генеральної Асамблеї ООН про зміцнення міжнародної безпеки від 16 грудня 1970 року № 2734 (ХХV), Декларацією Генеральної Асамблеї ООН про неприпустимість втручання у внутрішні справи держав, обмеження їх незалежності й суверенітету від 21 грудня 1965 року № 2131 (ХХ), де встановлено, що ні одна з держав не має права здійснювати інтервенцію чи втручання у будь-якій формі або з будь-якої причини у внутрішні та зовнішні справи інших держав. Закріплено обов`язки держав: утримуватися від озброєної інтервенції, підривної діяльності, військової окупації; здійснення сприяння, заохочення чи підтримки сепаратистської діяльності; не допускати на власній території навчання, фінансування та вербовки найманців чи засилання таких найманців на територію іншої держави.

Суб`єкт злочину спеціальний - ним може бути лише громадянин України.

З суб`єктивної сторони державна зрада характеризується прямим умислом.

Конкретні мотиви і мета не є обов`язковими ознаками державної зради і можуть бути різними.

Склад цього злочину побудований як формальний, тому законодавцем для притягнення до кримінальної відповідальності не передбачено настання певних наслідків у разі вчинення державної зради, оскільки надання іноземній державі, іноземній організації або їхнім представникам допомоги в проведенні підривної діяльності, є закінченим з моменту, коли громадянин України почав надавати конкретну допомогу зазначеним вище суб`єктам у проведенні цієї діяльності.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111-1 КК України, а саме державна зрада, тобто діяння, умисно вчиненого громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, державній безпеці України: перехід на бік ворога в період збройного конфлікту, надання іноземній державі, іноземній організації або їх представникам допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, вчинене в умовах воєнного стану.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_7 згідно з вимогами ст.ст.65-67КК України та роз`яснень наданими судам відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003року «Про практику призначення судами кримінального покарання», колегія суддів також враховує ступінь тяжкості вчинення злочину, який згідно ст.ст.4,12 КК України є особливо тяжким злочином, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, враховуючи також, що обвинувачений ОСОБА_7 вчинив даний злочин умисно, усвідомлюючи свої дії, які полягли у сприянні окупаційної влади держави-агресора, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання, та з метою його перевиховання та упередження скоєння злочинів в подальшому, колегія суддів вважає необхідним обрати обвинуваченому ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі з застосуванням додаткового покарання у виді конфіскації усього належного обвинуваченому майна.

Згідно з ч. 2 ст. 50 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 судом не встановлено.

Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_7 є вчинення злочину з використанням умов воєнного стану.

Також при призначенні обвинуваченому покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно зі ст. 12 КК України відноситься до особливо тяжких злочинів, вчинений умисно, в період дії воєнного стану, що свідчить про підвищену суспільну небезпечність злочину, дані про особу обвинуваченого ОСОБА_7 , який раніше не судимий, одружений.

Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлено.

Процесуальні витрати у даному кримінальному провадженні відсутні.

Запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави, до вступу вироку в законну силу залишити без змін.

На підставі викладеного вище , керуючись ст. ст. 323, 368, 373-374, 395 КПК України, ст. ст. 12, 50, 65, 111-1 КК України, колегія суддів , -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.111 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 15 (п`ятнадцять) років, з конфіскацією всього належного йому майна.

Строк відбування покарання ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рахувати з моменту його фактичного затримання, після набрання вироком суду законної сили.

Вирок може бути оскаржений шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його оголошення учасниками процесу до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області.

Вирок суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України , якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору та захиснику обвинуваченого.

Інформацію про ухвалений вирок, опублікувати у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті суду.

Головуюча суддя: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3