Справа № 756/2120/24
Номер провадження № 1-кп/756/1028/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2024 року місто Київ

Оболонський районний суд міста Києва в складі судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши в спрощеному провадженні обвинувальний акт, складений 15.02.2024 у кримінальному провадженні, яке внесене 01.02.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000108, щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, у відношенні:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, який має повну загальну середню освіту, працює, не одружений, зареєстрований та проживає за адресою АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

за обвинуваченням у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,

УСТАНОВИВ:

1. Формулювання обвинувачення у кримінальному провадженні, визнане судом доведеним.

1.1. 31.01.2024, приблизно о 21 год. 30 хв., ОСОБА_3 перебував біля трамвайної колії у м. Київ по вул. Сім`ї Кульженків, більш точної адреси не встановлено, де побачив на землі білу серветку в середині якої знаходився шприц із вмістом прозорої безбарвної речовини та пакет із прозорого безбарвного полімерного матеріалу, у середині якого містилась порошкоподібна речовина білого кольору. При візуальному огляді вмісту шприцу та пакету ОСОБА_3 стало зрозуміло, що в всередині знаходиться психотропна речовина - амфетамін. У цей час, у ОСОБА_3 виник умисел спрямований на незаконне придбання зазначеної психотропної речовини для особистого вживання без мети збуту.

Реалізуючи вказаний умисел, ОСОБА_3 підібрав вказаний шприц та пакет з психотропною речовиною, які поклав до правої кишені куртки, в яку був одягнений на той час, чим незаконно придбав та розпочав незаконно зберігати психотропні речовини, обіг яких обмежений, для особистого вживання, без мети збуту.

Того ж дня, 31.01.2024, близько о 22 год. 05 хв., ОСОБА_3 перебуваючи за адресою м. Київ, вул. Автозаводська, у районі будинку № 2, був зупинений працівниками поліції та на запитання щодо наявності предметів та речей, обіг яких обмежений або заборонений законом, повідомив, що в його правій кишені куртки знаходиться біла серветка, в середині якої знаходиться шприц із вмістом білої прозорої речовини та безбарвний поліетиленовий пакет, в середині якого міститься порошкоподібна речовина білого кольору.

Під час досудового розслідування встановлено, що вилучені під час огляду місця події та надані на дослідження порошкоподібна речовина білого кольору та безбарвна рідиноподібна речовина, містять психотропну речовину, обіг якої обмежено - амфетамін. Маса амфетаміну в наданих речовинах складає 0,194 г.

1.2. Отже, ОСОБА_3 учинив кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 309 КК України, а саме незаконне придбання та зберігання психотропної речовини, без мети збуту.

2. Підстави доведеності винуватості поза розумним сумнівом.

2.1. 16.02.2024 до Оболонського районного суду міста Києва надійшов обвинувальний акт у відношенні ОСОБА_3 за обвинуваченням у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України у якому міститься клопотання прокурора ОСОБА_4 про розгляд обвинувального акту в спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

До обвинувального акту додані:

- письмова заява підозрюваного ОСОБА_3 , складена в присутності захисника ОСОБА_5 , щодо беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з частиною другою ст. 302 КПК України та згоди з розглядом обвинувального акту в спрощеному провадженні;

- матеріали кримінального провадження.

2.2. Як видно з наданих матеріалів, на час надходження обвинувального акту до суду щодо ОСОБА_3 не застосовано затримання після виявлення вчиненого кримінального проступку.

Ураховуючи зазначене, суд вважав можливим розглянути обвинувальний акт щодо ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, що узгоджується з приписами частини 2 статті 381 КПК України.

2.3. Відповідно до частин 1, 2 ст. 17 КПК України особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.

Згідно з ч. 3 ст. 381 КПК України спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.

Відповідно до ч. 2 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Згідно з п. 2 ч. 3 ст. 374 КПК України у мотивувальній частині вироку зазначаються, у разі визнання особи винуватою, формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення.

Згідно з ч. 2 ст. 15 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» суддя, який розглядає справу одноособово, діє як суд.

2.4. Діючи відповідно до вимог частин 1, 2 ст. 17, ст. 369-371, 374, ч. 3 ст. 381, ч. 2 ст. 382 КПК України суд перевірив обставини, які встановлені органом досудового розслідування, та які не неоспорюються учасниками судового провадження. Зокрема, з обвинувального акту вбачається, що досудовим розслідуванням були встановлені наступні фактичні обставини, що 31.01.2024, приблизно о 21 год. 30 хв., ОСОБА_3 перебував біля трамвайної колії у м. Київ по вул. Сім`ї Кульженків, більш точної адреси не встановлено, де побачив на землі білу серветку в середині якої знаходився шприц із вмістом прозорої безбарвної речовини та пакет із прозорого безбарвного полімерного матеріалу, у середині якого містилась порошкоподібна речовина білого кольору. При візуальному огляді вмісту шприцу та пакету ОСОБА_3 стало зрозуміло, що в всередині знаходиться психотропна речовина - амфетамін. У цей час, у ОСОБА_3 виник умисел спрямований на незаконне придбання зазначеної психотропної речовини для особистого вживання без мети збуту.

Реалізуючи вказаний умисел, ОСОБА_3 підібрав вказаний шприц та пакет з психотропною речовиною, як поклав до правої кишені куртки, в яку був одягнений на той час, чим незаконно придбав та розпочав незаконно зберігати психотропні речовини, обіг яких обмежений, для особистого вживання, без мети збуту.

Того ж дня, 31.01.2024, близько о 22 год. 05 хв., ОСОБА_3 перебуваючи за адресою м. Київ, вул. Автозаводська, у районі будинку № 2, був зупинений працівниками поліції та на запитання щодо наявності предметів та речей, обіг яких обмежений або заборонений законом, повідомив, що в його правій кишені куртки знаходиться біла серветка, в середині якої знаходиться шприц із вмістом білої прозорої речовини та безбарвний поліетиленовий пакет, в середині якого міститься порошкоподібна речовина білого кольору.

Під час досудового розслідування встановлено, що вилучені під час огляду місця події та надані на дослідження порошкоподібна речовина білого кольору та безбарвна рідиноподібна речовина, містять психотропну речовину, обіг якої обмежено - амфетамін. Маса амфетаміну в наданих речовинах складає 0,194 г.

2.4. Отже, саме з підстав викладеного суд дійшов висновку про доведеність поза розумним сумнівом винуватості ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, а саме незаконне придбання та зберігання психотропної речовини, без мети збуту.

3. Обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

3.1. Вивченням обставин справи, оцінкою особистості ОСОБА_3 установлено, що обставиною, яка відповідно до ст. 66 КК України пом`якшує покарання останнього є щире каяття, та відсутність обставин, які згідно зі ст. 67 КК України обтяжують його покарання.

3.2. Ці висновки суду ґрунтуються на тому, що як свідчать матеріали досудового розслідування, ОСОБА_3 беззаперечно визнавав свою винуватість, співпрацював з органом досудового розслідування, повністю повідомив про спосіб незаконного придбання, як і інші обставин вчинення кримінального правопорушення, а також надав дозвіл на спрощений розгляд кримінального провадження. Наведені відомості є достатніми, аби вважати дії ОСОБА_3 як каяття, а отже підставою для врахування їх як обставину, що пом`якшує покарання. Також суд бере до уваги, що і державне обвинувачення в особі прокурора ОСОБА_4 , уважає наявність такої обставини, що пом`якшує покарання, - щире каяття, та закріплена в обвинувальному акті.

4. Мотиви призначення покарання.

4.1. Суд уважає, що підстави застосування положень статей 69, 69-1 КК України при призначенні покарання - відсутні.

4.2. Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_3 покарання суд ураховує, що покарання, як захід державного реагування на осіб, котрі вчинили кримінальне правопорушення, є головною і найбільш поширеною формою реалізації кримінальної відповідальності, роль і значення якого багато в чому залежать від обґрунтованості його призначення і реалізації. Застосування покарання є одним із завершальних етапів кримінальної відповідальності, на якому суд вирішує питання, визначені ч. 1 ст. 368 КПК України, та яке виступає правовим критерієм, показником негативної оцінки як самого правопорушення, так і особи, котра його вчинила. Покарання завжди має особистий, індивідуалізований характер, а його призначення і виконання можливе тільки щодо особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення. При цьому призначення необхідного і достатнього покарання певною мірою забезпечує відчуття справедливості як у потерпілого, так і суспільства.

За змістом статей 50, 65 КК України, особі, яка скоїла кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень. Це покарання має відповідати принципам законності, обґрунтованості, справедливості, співмірності та індивідуалізації, що є системою найбільш істотних правил і критеріїв, які визначають порядок та межі діяльності суду під час обрання покарання. Суд повинен ураховувати ступінь тяжкості кримінального правопорушення, конкретні обставини його скоєння, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення особи до своїх дій, інші особливості справи, які мають значення для забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості кримінального правопорушення.

Покарання завжди призначається як відповідний захід примусу держави за вчинене кримінальне правопорушення, виконує виправну функцію і водночас запобігає вчиненню нових кримінальних правопорушень як самим засудженим, так і іншими особами. Оптимальним орієнтиром такої діяльності є визначення покарання в тому обсязі, який був би достатнім для досягнення найближчої мети покарання - виправлення засудженого.

4.3. З урахуванням викладених обставин справи, тяжкості вчиненого кримінального проступку, відсутності завданої шкоди, покарання, яке передбачено за вчинений кримінальний проступок, особистості обвинуваченого, який має повну загальну середню освіту, не одружений, працює, а також заяви обвинуваченого із проханням призначити покарання у виді мінімального штрафу, обставини, що пом`якшує покарання, відсутності обставин, що пом`якшують покарання, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливо без ізоляції від суспільства, шляхом призначення ОСОБА_3 покарання у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн 00 коп.

Зазначене судом покарання, на переконання суду, відповідає положенням статей 65-67 КК України та буде необхідним для виправлення обвинуваченого, запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень та відповідатиме особистості обвинуваченого.

Бо примус зі сторони держав здійснити платіж на корить останньої, у значному розмірі, є не лише дієвим інструментом перевиховання, а й нагадуванням, негативним досвідом, з метою утриматися в майбутньому учинення повторних дій, що відповідає меті притягнення до кримінальної відповідальності, визначеної ст. 50 КК України.

4.4. Між тим, відповідно до ч. 4 ст. 53 КК України з урахуванням майнового стану особи суд може призначити штраф із розстрочкою виплати певними частинами строком до одного року.

При цьому, відомості про матеріальний стан ОСОБА_3 суду не надані. Тож слід урахувати, що триває воєнний стан, а виплати заробітних плат та інших винагород подекуди мають не системний характер, та відбуваються із значними затримками, чи сплачуються частками. З цих підстав, приймаючи рішення про можливість розстрочення штрафу, суд також ураховує заяву про призначення покарання у виді штрафу з розстрочкою сплати, і те, що покарання не має на меті завдати страждань, а лише здійснює виховний вплив. Наведені обставини свідчать про можливість розстрочити сплату призначеного ОСОБА_3 штрафу на один рік (12 місяців), шляхом надання можливості сплачувати штраф щомісячно рівними частинами, що буде відповідати меті покарання в розумінні ст. 50 КК України.

5. Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.

5.1. Ураховуючи те, що стосовно обвинуваченого запобіжний захід не застосовувався, а сторони провадження не заявили клопотання про застосування відносно обвинуваченого запобіжного заходу, суд не вбачає підстав для застосування запобіжного заходу до набрання вироком законної сили стосовно обвинуваченого.

5.2. Цивільний позов у провадженні не заявлений. Процесуальні витрати у провадженні, а саме витрати на проведення експертизи № СЕ-19/111-24/6796-НЗПРАП від 07.02.2024 у сумі 3029 грн 12 коп., відповідно до ст. 124 КПК України підлягають стягненню з ОСОБА_3 на користь держави.

5.3. Питання речових доказів суд вирішує на підставі ст. 100 КПК України, зокрема психотропна речовина, обіг якого обмежений - амфетамін масою 0,061 г. та 0,133 г., яка зберігається у камері зберігання речових доказів Оболонського управління поліції ГУНП у м. Києві - слід знищити.

Керуючись статтями 7, 17, 100, 124, 301, 302, 368-371, 374, 381, 382, 395 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн 00 коп. із розстрочкою виплати штрафу щомісячно рівними частинами строком на 1 (один) рік.

Роз`яснити ОСОБА_3 , що відповідно до ст. 26 КВК України він має почати сплачувати штраф у місячний строк рівними частинами після набрання вироком суду законної сили і повідомити про це уповноважений орган з питань пробації за місцем проживання шляхом пред`явлення документів про сплату штрафу.

Запобіжний захід ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили - не обирати.

Процесуальні витрати: за проведення експертизи № СЕ-19/111-24/6796-НЗПРАП від 07.02.2024 у сумі 3029 грн 12 коп. стягнути з ОСОБА_3 на користь держави.

Речові докази: психотропна речовина - амфетамін масою 0,061 г. та 0,133 г., яка зберігається у камері зберігання речових доказів Оболонського УП ГУ НП у м. Києві - знищити.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Оболонський районний суд міста Києва протягом 30 (тридцяти) днів з дня отримання його копії.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акту щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1