Справа № 643/4127/24
Провадження № 1-в/643/156/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2024 року Московський районний суд м. Харкова у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Московського районного суду м. Харкова подання начальника Харківського РУП №2 ГУНП в Харківській області про звільнення від відбування покарання у виді громадських робіт у зв`язку із закінченням строків давності стосовно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого 05.03.2019 Ленінським районним судом м. Харкова за ч.1 ст.309 КК України до покарання у вигляді штрафу у розмірі 850 грн, ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 20.06.2022 замінено покарання, призначене вироком суду, на покарання у виді 50 годин громадських робіт, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , -

В С Т А Н О В И В :

26.04.2024 начальник Салтівського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» в Харківській області звернувся до суду із поданням, в якому просить вирішити питання про звільнення ОСОБА_3 від відбування покарання у виді громадських робіт у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку. Зазначає, що 15.04.2019 до Салтівського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» в Харківській області надійшов на виконання вирок Ленінського районного суду м. Харкова від 05.12.2019 відносно засудженого ОСОБА_3 . Вирок набрав законної сили 05.04.2019. 07.07.2022 до Салтівського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» в Харківській області надійшло розпорядження про виконання ухвали Київського районного суду м. Полтави від 20.06.2022, згідно якої засудженому ОСОБА_3 замінено покарання, призначене вироком Ленінського районного суду м. Харкова від 05.03.2019, на покарання у виді 50 годин громадських робіт. У зв`язку із військовою агресією рф, враховуючи, що адреса місця мешкання засудженого ОСОБА_3 відносилась до району воєнних (бойових) дій, на якій впродовж певного часу велись воєнні (бойові) дії, здійснити вихід за вищевказаною адресою не виявилося можливим. Вжитими заходами місцезнаходження засудженого не було встановлено, у зв`язку із чим, на підставі п.1 розділу Х Про затвердження порядку здійснення нагляду та проведення соціально-виховної роботи із засудженими до покарань, не пов`язаних із позбавленням волі, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 29.01.209 №272/5, 02.12.2023були розпочаті заходи з виявлення засудженого ОСОБА_3 , місцезнаходження якого невідоме. Таким чином, ОСОБА_3 не був ознайомлений з порядком та умовами відбування покарання у виді громадських робіт строком 50 годин. Вирок набрав законної сили 05.04.2019, а строк його виконання у відповідності до вимог п.1ч.1 ст.80 КК України сплив 05.04.2021. Згідно вимоги Управління інформаційно-аналітичної підтримки ГУНП в харківській області від 08.04.2024 за №1501 відомості про притягнення ОСОБА_3 до кримінальної відповідальності після закінчення строків давності відсутні.

У судове засідання сторони, повідомлені належним чином про дату, час та місце розгляду клопотання не з`явились.

ОСОБА_3 повідомлявся про дату, час та місце розгляду подання за номером телефону, вказаному у матеріалах особової справи, наданої Салтівським районним відділом філії ДУ «Центр пробації» в Харківській області, а також повідомлявся про дату, час та місце розгляду провадження зад допомогою веб оголошення на офіційному сайті Судова влада з огляду на те, що місце його проживання є невідомим. Неявка є повторною.

Представник органу пробації надав письмову заяву, згідно якої просить розгляд подання провести без її участі. На задоволенні подання наполягала, вказавши, що засуджений ОСОБА_3 не був ознайомлений з порядком та умовами відбуття покарання у виді громадських робіт, що на її думку виключає факт ухилення від відбування покарання. Неодноразовим виїздом за місцем мешкання засудженого, було встановлено, що останній відсутній.

Прокурор в судове засідання не з`явився, до його початку подав до суду заяву про розгляд подання без його участі, просив задовольнити.

Отже, суд вважає можливим розглянути вказане подання за відсутності сторін та представника пробації відповідно до положень ч.5 ст.539 КПК України.

Дослідивши матеріали подання, судом встановлено наступне.

Вироком Ленінського районного суду м. Харкова від 05.03.2019 визнано винним та засуджено ОСОБА_3 за ч.1 ст.309 КК України до покарання у вигляді штрафу 850 грн.

15.04.2019 до Салтівського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» в Харківській області надійшов на виконання вирок Ленінського районного суду м. Харкова від 05.12.2019 відносно засудженого ОСОБА_3 . Вирок набрав законної сили 05.04.2019.

Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 20.06.2022 засудженому ОСОБА_3 замінено покарання, призначене судом вироком Ленінського районного суду м. Харкова, на покарання у виді 50 годин громадських робіт.

07.07.2022 до Салтівського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» в Харківській області надійшло розпорядження про виконання ухвали Київського районного суду м. Полтави від 20.06.2022.

Строк виконання вироку Ленінського районного суду м. Харкова від 05.03.2019 закінчився.

Згідно вимог ч.1 ст.80 КК України, особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано в такі строки: 1) два роки - у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі.

Як передбачено ч.3 ст.80 КК України, перебіг давності зупиняється, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення засудженого від відбування покарання або з дня його затримання. У цьому разі строки давності, передбачені п. п. 1-3 ч. 1 цієї статті, подвоюються.

Відповідно до ч.4 ст.80 КК України, перебіг давності переривається, якщо до закінчення строків, зазначених у ч.1 та ч.3 КК України, засуджений вчинить новий середньої тяжкості, тяжкий або особливо тяжкий злочин. Обчислення давності в цьому випадку починається з дня вчинення нового злочину.

Отже, ст.80 КК України застосовується у разі, якщо у встановлений законом строк вирок суду не був виконаний за умови, що засуджений не ухилявся від його відбування покарання, що є підставою для зупинення перебігу такого строку давності, та до закінчення строку виконання вироку не вчинив нового злочину, що є підставою для переривання строку давності.

Стаття 80 КК України передбачає нормативне регулювання інституту звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку та встановлює імперативні строки, сплив яких є безумовною підставою для звільнення засудженого від відбування призначеного йому покарання.

Положення ст.80 КК України свідчать, що держава втрачає право на виконання призначеного засудженому покарання лише у тих випадках, коли засуджений своєю поведінкою не перешкоджав процедурі його виконання.

За таких обставин застосування ст.80 КК України передбачає дослідження та встановлення судом терміну, протягом якого обвинувальний вирок не виконувався, збігу строку давності його виконання та факту ухилення засудженим від його відбування, що є підставою для зупинення перебігу такого строку давності.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду України у справі № 5-324кс15 (постанова від 24.12.2015) ухилення від відбування покарання, як підстава для зупинення строків давності виконання обвинувального вироку, є особливим юридичним фактом, який може бути підтверджений лише обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили, яким особа буде визнана винною в ухиленні від відбування покарання.

Оскільки в матеріалах, наданих суду, відсутні дані про ухилення ОСОБА_3 від відбування покарання, зокрема притягнення його до кримінальної відповідальності за ст. 389 КК України, то немає підстав вважати, що перебіг строку давності зупинявся чи переривався.

Відповідно до приписів ст.152 КВК України закінчення строків давності виконання обвинувального вироку є підставою для звільнення від відбування покарання.

Враховуючи вищенаведене та той факт, що на даний час закінчились строки давності виконання обвинувального вироку Ленінського районного суду м. Харкова від 05.03.2019, факт ухилення ОСОБА_3 від відбування покарання не встановлений, суд вважає, що подання підлягає задоволенню, оскільки наявні підстави для звільнення засудженого від відбування покарання на підставі п.1 ч.1 ст.80 КК України.

Відповідно до ч.1 ст.74 КК України звільнення засудженого від покарання або подальшого його відбування може застосовуватися тільки судом у випадках, передбачених цим Кодексом.

Керуючись ст. 80 КК України, ст.ст. 40, 152 КВК України, 537, 539 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Подання начальника Салтівського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» в Харківській області про звільнення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування покарання у виді громадських робіт у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку задовольнити.

Звільнити ОСОБА_3 , від відбування покарання у виді 50 годин громадських робіт, заміненого ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 20.06.2022, замість призначеного вироком Ленінського районного суду м. Харкова від 05.03.2019 у вигляді штрафу 850 грн, у зв`язку з закінченням строку давності виконання обвинувального вироку.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом семи днів з дня її проголошення до Харківського апеляційного суду.

Суддя: ОСОБА_1