ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

8 травня 2024 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду у складі:

судді доповідача ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2

ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

та учасників провадження:

прокурора ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали клопотання про арешт майна у кримінальному провадженні №0000071 від 29.02.2024 року за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Першотравневого районного суду м. Чернівці 02 травня 2024 року, -

У С Т А Н О В И Л А:

Короткий зміст судового рішення.

Цією ухвалою, клопотання про арешт майна задоволено.

Накладено арешт з обмеженням права користування, розпорядження та відчуження на тимчасово вилучене майно, а саме автомобіль марки «Mitsubishi» модель «Outlander» чорного кольору д.н.з. НОМЕР_1 , 2008 року випуску, шасі (кузов) НОМЕР_2 , з метою збереження речового доказу.

Доводи апеляційної скарги учасника провадження.

Адвокат ОСОБА_6 у своїй апеляційній скарзі в інтересах ОСОБА_7 вважає дану ухвалу суду незаконною, необґрунтованою та такою, що прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Зазначає, що відповідно до ст. 64-2 КПК України, третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, виникають з моменту звернення прокурора до суду із

ЄУНСС №725/3660/24 Слідчий суддя в І інстанції: ОСОБА_8

Провадження №11-сс/822/130/24 Суддя - доповідач: ОСОБА_1

Категорія: ст. 309 КПК України

клопотанням про арешт майна.

Таким чином, з клопотанням про арешт майна в даному випадку повинен був звернутись прокурор, а не слідчий за його погодженням.

Викладене свідчить про порушення процедури подання самого клопотання про арешт і Суд не звернув на це уваги та не надав жодної правової оцінки, хоча це було зазначено у запереченні на клопотання про арешт тимчасово вилученого майна, яке було подано до суду.

Звертає увагу, що ОСОБА_7 хоч і не була власником вказаного транспортного засобу, проте вона мала право ним володіти та користуватись, в тому числі і на підставі довіреності від власника (свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 від 13.08.2014 року), мала ключі від автомобіля та усний дозвіл власника (її матері) на володіння і користування авто.

Автомобіль був придбаний за грошові кошти матері і не передавався у власність, користування чи розпорядження заявнику. Будь- яких застережень, які б не дозволяли їй використовувати автомобіль, який належить на праві власності її матері, не було.

Натомість, особа, за заявою якої розпочато кримінальне провадження, не надала будь-яких документів, які б підтверджували право володіти, користуватись і розпоряджатись вказаним транспортним засобом.

Суд приймаючи ухвалу 02.05.2024 року також цього не врахував.

Обставини, встановлені судом першої інстанції.

26.02.2024 року о 06 год. 16 хв. троє невідомих осіб жіночої статі, шляхом відкриття центрального замку, незаконно заволоділи транспортним засобом "Mitsubishi Outlander" чорного кольору д.н.з. НОМЕР_1 , який знаходився за адресом: АДРЕСА_1 .

Окрім цього встановлено, що 06.03.2024 на адресу СВ Чернівецького районного управління поліції надійшла ухвала слідчого судді Першотравневого районного суду м. Чернівці ОСОБА_9 , №725/1724/24 від 01.03.2024 року про внесення відомостей до ЄРДР по заяві ОСОБА_10 , про вчинення трьома невідомими особами жіночої статі, шляхом відкриття центрального замка, крадіжки майна із автомобіля марки "Mitsubishi Outlander" чорного кольору д.н.з. НОМЕР_1 , який знаходився за адресом: АДРЕСА_1 .

Разом із тим, встановлено, що 06.03.2024 року надійшла ухвала слідчого судді Першотравневого районного суду м. Чернівці ОСОБА_9 , №725/1724/24 від 01.03.2024 року, про внесення відомостей до ЄРДР по заяві ОСОБА_10 , про вчинення трьома невідомими осами жіночої статі, шляхом відкриття центрального замка, крадіжки документів із автомобіля марки "Mitsubishi Outlander" чорного кольору д.н.з. НОМЕР_1 , який знаходився за адресом: АДРЕСА_1 (крадіжка документів ст. 357 ч.3 КК України).

В подальшому встановлено, що 06.03.2024 року надійшла ухвала слідчого судді Першотравневого районного суду м. Чернівці ОСОБА_9 , №725/1724/24 від 01.03.2024 року, про внесення відомостей до ЄРДР по заяві ОСОБА_10 , про вчинення трьома невідомими осами жіночої статі, шляхом відкриття центрального замка, крадіжки майна (грошей) із автомобіля марки "Mitsubishi Outlander" чорного кольору д.н.з. НОМЕР_1 , який знаходився за адресом: АДРЕСА_1 (крадіжка 185 ч.2 КК України).

27.04.2024 року автомобіль марки «Mitsubishi» модель «Outlander» чорного кольору д.н.з. НОМЕР_1 , 2008 року випуску, шасі (кузов) НОМЕР_2 , під час проведення обшуку за адресом АДРЕСА_2 , був вилучений, як тимчасово вилучене майно та визнаний в якості речового доказу, після чого доставлений на спеціальний майданчик центру забезпечення ГУНП в Чернівецькій області, що за адресом: м. Чернівці, вул. Комунальників, 4 В.

Позиції сторін.

Прокурор просив, відмовити в задоволенні апеляційних вимог адвоката ОСОБА_6 , а ухвалу слідчого судді залишити без змін, як законну та обґрунтовану.

Мотиви суду.

Встановивши суть ухвали та вимоги апеляційної скарги адвоката ОСОБА_11 в інтересах ОСОБА_7 , з`ясувавши думку прокурора щодо заявлених апеляційних вимог захистом, перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове позбавлення за ухвалою слідчого судді чи суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.

Пунктом першим ч.2 ст. 170, ч.3 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів та з цих підстав накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України (а саме: є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій тощо).

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно ст.ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки згідно ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

На переконання колегії суддів, слідчим суддею зазначених вимог закону дотримано та з`ясовано усі підстави, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту на майно.

Колегією суддів встановлено, що до ЄРДР за №0000071 від 29.02.2024 внесені відомості за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 289, ч.4 ст. 185, ч.3 ст. 357 КК України.

27 квітня 2024 року автомобіль марки «Mitsubishi» модель «Outlander» чорного кольору д.н.з. НОМЕР_1 , 2008 року випуску, шасі (кузов) НОМЕР_2 , під час проведення обшуку за адресом АДРЕСА_2 , був вилучений, як тимчасово вилучене майно та визнаний речовим доказом, після чого доставлений на спеціальний майданчик центру забезпечення ГУНП в Чернівецькій області, що за адресом: м. Чернівці, вул. Комунальників, 4 В.

Так, відповідно до ст. 98 КПК України, матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюється під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом є речовими доказами по справі. Якщо документи містять зазначені вище ознаки, вони теж є речовими доказами.

Згідно ч.2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Перевіривши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що слідчим суддею за результатами розгляду клопотання слідчого правильно встановлено те, що вилучений транспортний засіб відповідає критеріям, визначеним ст. 98 КПК України та стороною обвинувачення доведено існування підстав та розумних підозр вважати, що він може бути доказом вчинення кримінального правопорушення, тому з метою забезпечення збереження речових доказів на автомобіль обґрунтовано накладено арешт.

Відповідно до вимог ст.ст. 214, 223 КПК України після внесення повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, слідчий або прокурор розпочинають досудове розслідування, виконують слідчі (розшукові) дії спрямовані на отримання (збирання) доказів.

При розгляді клопотання про арешт майна, слідчим суддею в повному обсязі дотримані вимоги ч.2, ч.4 ст. 173 КПК України та ст. 172 КПК України, зміст ухвали слідчого судді відповідає вимогам ч.5 ст. 173 КПК України. Мотиви прийнятого рішення слідчим суддею викладені в мотивувальній частині ухвали про необхідність арешту автомобіля марки «Mitsubishi» модель «Outlander» чорного кольору д.н.з. НОМЕР_1 , 2008 року випуску, шасі (кузов) НОМЕР_2 , з чим погоджується і апеляційний суд.

Задовольнивши клопотання слідчого з посиланням на зміст ст. 170 КПК України слідчий суддя врахував, що в ньому йдеться не про арешт майна підозрюваного, а арешт майна, передбачений ч.2 ст. 170 КПК України, що здійснюється для забезпечення доказової бази в кримінальному провадженні.

Судова колегія зазначає, що в даному випадку арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження, а слідчий та прокурор не є експертами в даній галузі, щоб проводити експертні дослідження.

Посилання сторони захисту в апеляційній скарзі на те, що відповідно до ст. 64-2 КПК України, третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, виникають з моменту звернення прокурора до суду із клопотанням про арешт майна, а не слідчого за погодженням прокурора, то колегія суддів відхиляє їх як необґрунтовані і такі, що суперечать матеріалам кримінального провадження.

Як вбачається з матеріалів даного провадження, 19 червня 2017 року Шевченківським районним судом (а.с.13-15) затверджено мирову угоду укладену в рамках виконавчого провадження ВП №53325476 між стягувачем - ОСОБА_12 та боржником ОСОБА_13 (а.с.16).

Згідно з якою, ОСОБА_13 , як боржник, в рахунок погашення боргу в розмірі 10000000 (десять мільйонів гривень) передає у власність ОСОБА_12 , як стягувачу у вигляді відступного належний боржнику на праві власності,… автомобіль марки MITSUBISHI OUTLANDER реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2008 року випуску, шасі(кузов) НОМЕР_4 чорного кольору.

ОСОБА_12 (Стягувач) отримує у власність належний Боржнику на праві власності автомобіль марки MITSUBISHI OUTLANDER реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2008 року випуску, шасі(кузов) НОМЕР_4 чорного кольору та визнає припиненими усі грошові зобов`язання ОСОБА_13 (як боржника) перед ОСОБА_12 (стягувачем) у відповідності до рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці № 727/2070/16-ц від 04.07.2016 року.

З підписанням цієї мирової угоди сторони вважають, що спір який виник між ними є вичерпаним, в майбутньому сторони не будуть чинити перешкоди один одному у виконанні даної мирової угоди, зобов`язуються виконувати мирову угоду беззаперечно.

Посилання апелянта на те, що ОСОБА_7 хоч і не була власником арештованого транспортного засобу, проте вона мала право ним володіти та користуватись на підставі довіреності від власника, тобто ОСОБА_14 , то вони також не заслуговують на увагу колегії суддів.

Оскільки доручення, на яке посилається сторона захисту датоване 28 лютого 2024 року (35-39), в той час як ОСОБА_13 вже не володіла автомобілем марки MITSUBISHI OUTLANDER реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2008 року випуску, шасі(кузов) НОМЕР_4 чорного кольору, відповідно до зазначеного вище судового рішення про затвердження мирової угоди від 19 червня 2017 року (а.с.13-16), а сама подія, яка внесена до ЄРДР 29.02.2024 року (а.с.4-6), мала місце 25.02.2024 року (а.с.9-11)

Враховуючи вищенаведене, на переконання колегії суддів, на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права власника майна, а невжиття даних заходів забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту зазначеного майна може призвести до негативних наслідків, та не буде відповідати завданням кримінального провадження.

Таким чином, колегія суддів вважає ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою. Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б тягнули за собою безумовне скасування ухвали слідчого судді, судом апеляційної інстанції не встановлено.

Тому, доводи апеляційної скарги адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. 132, 170-173, 309, 392, 395, 404, 405, п.2 ч.3 ст. 407, 419, 422, 424 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 залишити без задоволення, а Ухвалу слідчого судді Першотравневого районного суду м. Чернівці від 02 травня 2024 року, якою накладено арешт з обмеженням права користування, розпорядження та відчуження на тимчасово вилучене майно, а саме автомобіль марки «Mitsubishi» модель «Outlander» чорного кольору д.н.з. НОМЕР_1 , 2008 року випуску, шасі (кузов) НОМЕР_2 , з метою збереження речового доказу без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3