н/п 1-кс/490/1907/2024
Центральний районний суд м. Миколаєва
Справа № 490/3794/24
У Х В А Л А

про накладення арешту на майно

20 травня 2024 року слідчий суддя Центрального районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання прокурора Миколаївської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000107 від 29.04.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 114-2 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Прокурор звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на майно, яке 10.05.2024 добровільно видала ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: мобільний телефон «Samsung», моделі «A53», ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 з сім-картами в ньому з номерами НОМЕР_3 та НОМЕР_4 , пароль до телефону по цифрах «3, 2, 1, 4, 7, 8, 9», з метою забезпечення збереження речового доказу.

Оскільки вказане майно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, та є речовими доказами, то прокурор вважає, що виникла необхідність у його арешті.

Вказує, що вилучене майно саме по собі та в сукупності з іншими матеріалами кримінального провадження має суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, оскільки вказані речі, можуть містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження внаслідок вчинення особою кримінального правопорушення, а також з метою забезпечення збереження вказаних речових доказів. У зв`язку із цим є необхідність у накладенні арешту на вказане майно з метою збереження речових доказів відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України.

А тому прокурор звернувся до суду з відповідним клопотанням, яке просить задовольнити.

Прокурор в судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином. Надав заяву про розгляд справи за його відсутності.

А тому суд, враховуючи закріплений ст.26 КПК України принцип диспозитивності, згідно якого сторони кримінального провадження є вільними у використанні свої прав у межах та у спосіб, передбачений цим Кодексом, вважає за можливе розглянути подане клопотання у її відсутність та на підставі наявних матеріалів.

Дослідивши матеріали клопотання та докази, додані до такого, слідчий суддя встановив наступне.

Так, слідчим відділом Управління СБ України в Миколаївській області проводиться досудове розслідування у кримінальному проваджені № 0000107 від 29.04.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 114-2 КК України.

Судом встановлено, що мешканці Миколаі?вськоі? області з використанням відкритих інформаціи?них ресурсів мережі Інтернет, поширюють інформацію про переміщення, рух або розташування Зброи?них Сил Украі?ни чи інших утворених відповідно до законів Украі?ни віи?ськових формувань, за можливості і?х ідентифікаціі? на місцевості, з метою надання такоі? інформаціі? представникам держави агресора рф, яка здіи?снює зброи?ну агресію проти Украі?ни. Так, в ході здійснення досудового розслідування, встановлено громадянку України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку с. Лоцкине Баштанського району Миколаївської області, яка з липня 2023 року працює у ВП «Пасажирське вагонне депо Миколаїв» АТ Укрзалізниця, на посаді прасувальник. 10.05.2024 ОСОБА_4 допитано в якості свідка, яка в ході допиту повідомила, що в лютому 2024 року вона здійснила фото фіксацію результатів ворожого обстрілу по заводу «Екватор». Крім того, під час допиту остання повідомила, що в грудні 2023 вона шляхом візуального спостереження зібрала інформацію про перебування військовослужбовців ЗСУ на території одного з населених пунктів Миколаївського району Миколаївської області, яку в подальшому з використанням месенджеру «Телеграм» направила адміністраторові групи «Від Маріуполя до Карпат», яка має проросійську направленість. В ході надання показів ОСОБА_4 також повідомила, що має намір добровільно видати співробітникам правоохоронних органів належне їй майно, а саме: мобільний телефон «Samsung», моделі «A53», ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 з сім-картами в ньому з номерами НОМЕР_3 та НОМЕР_4 , пароль до телефону по цифрах «3, 2, 1, 4, 7, 8, 9». Власником зазначеного майна є ОСОБА_4 .

Постановою слідчого вказане майно визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Крім цього, п.1 ч.2 ст.170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу (речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення).

Зважаючи на вищенаведене та з урахуванням того, що майно, на яке прокурор просить накласти арешт, саме по собі та в сукупності з іншими матеріалами кримінального провадження має суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, оскільки можуть містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, внаслідок вчинення особою кримінального правопорушення, а також з метою забезпечення збереження вказаних речових доказів, а тому суд вважає обґрунтованим клопотання прокурора на виниклу необхідність у накладенні арешту на майно з метою збереження речових доказів, та вважає, що таке клопотання слід задовольнити.

Керуючись вимогами ст. ст.170-173,309,395 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке 10.05.2024 добровільно видала ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: мобільний телефон «Samsung», моделі «A53», ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 з сім-картами в ньому з номерами НОМЕР_3 та НОМЕР_4 , пароль до телефону по цифрах «3, 2, 1, 4, 7, 8, 9», шляхом заборони відчуження та розпорядження, з метою забезпечення збереження речового доказу.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом, відповідно до ст.174 КПК України.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1