УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.02.2024 Справа №607/1477/24 Провадження №1-кп/607/1051/2024

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря с/з ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі матеріали кримінального провадження №0000071 від 12 січня 2024 року про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Вологда російської федерації, громадянки України, із середньою освітою, пенсіонерки, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2022 року, точної дати та часу досудовим розслідуванням не встановлено, у ОСОБА_4 , виник протиправний умисел, направлений на заволодіння, шляхом обману грошовими коштами благодійної організації Товариства Червоного Хреста України, які призначаються як компенсація витрат за тимчасове розміщення внутрішньо переміщених осіб, які перемістилися у період воєнного стану, шляхом подання недостовірних відомостей у «Заяві особи, що розмістила внутрішньо переміщених осіб, про отримання компенсації витрат» про проживання у житловому приміщенні осіб, яка подається до виконавчого органу сільської, селищної, міської ради, районної в м. Києві держадміністрації, відповідної військової адміністрації за місцем розташування житлового приміщення.

Відповідно до вимог пункту 5 «Порядку компенсації витрат за тимчасове розміщення внутрішньо переміщених осіб, які перемістились у період воєнного стану», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19.03.2022 року №333 (в редакції від 30.04.2022 року) (надалі Порядок) для отримання компенсації особа, що розмістила внутрішньо переміщених осіб, не пізніше ніж протягом п`яти днів з дня закінчення звітного місяця подає до виконавчого органу сільської, селищної, міської ради, районної в м. Києві держадміністрації, відповідної військової адміністрації за місцем розташування житлового приміщення заяву за формою згідно з додатком 1 (далі - заява). Заява подається в паперовій формі або в електронній формі (на електронну адресу, визначену виконавчим органом сільської, селищної, міської ради, районною в м. Києві держадміністрацією, відповідною військовою адміністрацією). У разі подання заяви в паперовій формі особа, що розмістила внутрішньо переміщених осіб, пред`являє: документ, який посвідчує його особу; документ, що підтверджує право власності або користування житловим приміщенням, або документ, що підтверджує повноваження представника власника. При цьому, відповідно до п. 4 цього ж Порядку особи, що розмістили внутрішньо переміщених осіб, також зобов`язані в день припинення розміщення внутрішньо переміщених осіб або зміни їх кількості подати в довільній формі заяву з інформацією про зміну переліку осіб, розміщених у житловому приміщенні, із зазначенням можливості у подальшому розміщувати внутрішньо переміщених осіб у цьому житловому приміщенні.

Реалізуючи свій протиправний умисел, будучи обізнаною, щодо вказаних вимог Порядку та діючи всупереч цим вимогам, ОСОБА_4 , переслідуючи корисливий мотив, спрямований на протиправне, шляхом обману, заволодіння грошовими коштами благодійної організації Товариство Червоного Хреста України, які призначаються як компенсація витрат за тимчасове розміщення внутрішньо переміщеної особи, власноручно заповнила 01.10.2022 та подала до Тернопільською міської ради від свого імені заяву особи, що розмістила внутрішньо переміщених осіб про отримання компенсацій витрат, що пов`язані з безоплатним розміщенням внутрішньо переміщених осіб за вересень 2022 року, в якій зазначила неправдиві відомості, наявність яких стала підставою для надання їй грошової компенсації.

У вказаній заяві ОСОБА_4 , переслідуючи мету особистого збагачення, вказала, що у належному їй житловому будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 протягом вересня 2022 року проживала внутрішньо переміщена особа, а саме: ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка із вересня 2022 року жодного дня у вказаному будинку не проживала, оскільки з 28.08.2022 по теперішній час перебуває за межами кордону України.

В результаті зазначення неправдивих відомостей ОСОБА_4 у вказаній заяві щодо безоплатного розміщення внутрішньо переміщених осіб, їй Товариством Червоного Хреста України, нараховано та виплачено за вересень 2022 року кошти у сумі 443,10 гривень, як компенсацію витрат за тимчасове розміщення (перебування) внутрішньо переміщених осіб.

Внаслідок чого, ОСОБА_4 , шляхом обману незаконно заволоділа грошовими коштами Товариства Червоного Хреста України, які їй були нараховані та виплачені як компенсацію витрат за тимчасове розміщення внутрішньо переміщеної особи у сумі 443,10 гривень, в результаті чого спричинила вказаному Товариству матеріальну шкоду на вказану суму.

Обвинувачена ОСОБА_4 в судовому засіданні звернулася до суду із клопотанням про закриття кримінального провадження та звільнення її від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 190 КК України, на підставі ст. 46 КК України, у зв`язку з примиренням із потерпілим. Грошові кошти, які були виплачені їй в якості компенсації витрат за тимчасове розміщення внутрішньо переміщених осіб відшкодовано нею в повному обсязі.

Представник потерпілого ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилася, однак подала до суду заяву згідно якої жодних претензій матеріального чи морального характеру до обвинуваченої у Товариства Червоного Хреста України немає, завдана ОСОБА_4 шкода нею відшкодована в повному обсязі. Щодо закриття кримінального провадження відносно обвинуваченої на підставі ст. 46 КК України та звільнення її від кримінальної відповідальності не заперечує.

В судовому засіданні прокурор не заперечив проти закриття кримінального провадження та звільнення обвинуваченої ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 190 КК України на підставі ст.46 КК України, у зв`язку з примиренням обвинуваченої із потерпілим, та закриття кримінального провадження.

Суд, заслухавши думки учасників кримінального провадження, вважає, що клопотання обвинуваченої ОСОБА_4 про звільнення її від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України, підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Частинами 1 та 4 ст. 286 КПК України, передбачено, що звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення може бути здійснено судом за клопотанням сторони кримінального провадження в ході судового розгляду.

Згідно з ч. 1 ст. 285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Згідно зі ст. 46 КК України, особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України. В силу вимог ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 190 КК України відноситься до кримінальних проступків.

Відповідно до ч. 3 ст. 288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

При вирішенні клопотання суд приймає до уваги те, що обвинувачена раніше не судима, щиро розкаялася, відшкодувала потерпілому завдану шкоду та примирилася з ним.

Таким чином, наявні всі обов`язкові підстави, передбачені ст. 46 КК України, для звільнення обвинуваченої ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності, у зв`язку з примиренням обвинуваченої з потерпілим.

На підставі наведеного, суд приходить до переконання, що клопотання обвинуваченої ОСОБА_4 про звільнення її від кримінальної відповідальності є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, тому суд вважає за можливе звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України на підставі ст. 46 КК України, у зв`язку з примиренням обвинуваченої з потерпілим, а кримінальне провадження відносно неї закрити.

На підставі ст. 46 КК України, п.1 ч.2 ст. 284, ч.4 ст. 286, ч.3 ст. 288 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання обвинуваченої ОСОБА_4 задовольнити.

Звільнити від кримінальної відповідальності ОСОБА_4 , обвинувачену у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, на підставі ст. 46 КК України.

Кримінальне провадження №0000071 від 12 січня 2024 року про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України закрити.

Ухвала може бути оскаржена до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області, шляхом подачі апеляційної скарги протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий суддя ОСОБА_1