Справа № 302/217/24
Проввадження № 1-кп/302/66/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04.04.2024 рокусмт. Міжгір`я

Міжгірський районний суд Закарпатської області

у складі: головуючого - судді: ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт.Міжгір`я кримінальне провадження відносно: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки с.Новоселиця Міжгірського району Закарпатської області, яка має вищу освіту, заміжньої, на утриманні малолітніх дітей немає, не працюючої, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , зі слів фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимої: 31.05.2023 року Міжгірським районним судом Закарпатської області за ч.1 ст.286-1 КК України, із застосуванням ст.69 КК України до штрафу в розмірі 34000 гривень, із застосуванням додаткового стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк три роки (штраф сплачений 21.07.2023 року),

обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.383 КК України,

В С Т А Н О В И В :

05.01.2024 року, біля 09.00 години, ОСОБА_4 , перебуваючи в приміщенні ВП №2 Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області, яке розташоване за адресою смт.Міжгір`я, вул.Возз`єднання, буд.1 Хустського району Закарпатської області, під час прийняття від неї службовою особою заяви про вчинене кримінальне правопорушення, будучи попередженою за ст.383 КК України за дачу завідомо неправдивого повідомлення про злочин, умисно, з метою повідомлення неіснуючого факту про кримінальне правопорушення надала відомості про скоєння відносно неї кримінального правопорушення, а саме нанесення їй тілесних ушкоджень ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканцем АДРЕСА_3 , при цьому усвідомлюючи настання бажаних для неї наслідків, повідомила завідомо неправдиве повідомлення про вчинення кримінального правопорушення, а саме вказала, що: 05.01.2024 року біля 05.32 години, в АДРЕСА_4 , громадянин ОСОБА_7 наніс їй тілесні ушкодження в область обличчя, при цьому в пункті третьому протоколу прийняття заяви про кримінальне правопорушення остання вказала, що їй було нанесено удар ногою в область голови, що в подальшому 17.01.2024 року слугувало для дізнавача сектору дізнання відділення поліції №2 Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_8 внести відомості до ЄРДР за № 0000005 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України. У ході проведення досудового розслідування встановлено, що фактичні обставини не відповідають тим, які вказала ОСОБА_4 у заяві про вчинення кримінального правопорушення, а відтак дізнавачем прийнято рішення про закриття вказаного кримінального провадження на підставі п.1 ч.1 ст.284 КПК України, тобто за відсутністю події кримінального правопорушення.

Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.383 КК України визнав повністю, проти фактичних обставин, викладених в обвинувальному акті не заперечує, кваліфікація інкримінованого злочину їй зрозуміла та вказану кваліфікацію вона не оспорює та суду пояснила, що 05.01.2024 року вранці біля 05-00 годин у дворі будинку по АДРЕСА_4 вона побачила бійку між її знайомими ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , яких вона почала розбороняти та їй самій дісталося, оскільки в ході бійки її відштовхнули, хто саме вона не бачила та вона вдарилася об автомобіль, який стояв у дворі, в результаті чого отримала синець біля ока. Тоді вона вирішила піти близько о 09-00 годині 05.01.2024 року до відділення поліції та написати заяву на ОСОБА_11 . У той день подана заява у приміщенні ВП №2 Хустського РУП про те, що їй були нанесені тілесні ушкодження ОСОБА_6 , з яким у неї склалися неприязні стосунки на особистому підґрунті, а тому з метою помсти вона вирішила написати на нього заяву до поліції. При цьому, при оформленні заяви вона була попереджена за завідомо неправдиве повідомлення про вчинення кримінального правопорушення та у поданій нею заяві до відділення поліції вказала, що 05.01.2024 року біля 05-30 год. в АДРЕСА_4 , ОСОБА_7 наніс їй тілесні ушкодження в обличчя. В подальшому її заяву прийняли та зареєстрували кримінальне провадження, по якому відбувалося досудове розслідування у вчиненні злочину за ч.1 ст.125 КК України. Та насправді тілесні ушкодження на обличчі вона отримала задовго до тих подій 05.01.2024 року, а саме під Новий рік 01.01.2024 року, які не мають жодного відношення до подій 05.012024 року. ОСОБА_11 та ОСОБА_12 оговорила у зв`язку з неприязними відносинами. У вчиненому щиро розкаюється. свою вину визнає повністю, про скоєне шкодує. Запевнила суд, що належні та відповідні висновки для себе зробила, подібного більше не повториться. Просить суворо її не карати.

Вислухавши думку учасників кримінального провадження, суд вважає можливим визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченої, дослідженням матеріалів, які характеризують особу обвинуваченої. При цьому, судом з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, їх позиції є добровільними, а також роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини в апеляційному суді.

Суд кваліфікує дії обвинуваченої ОСОБА_4 за ч.1 ст.383 КК України, кваліфікуючими ознаками якого є: завідомо неправдиве повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення.

При призначенні обвинуваченій покарання, суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченої, обставини, які пом`якшують та обтяжують її покарання.

Обвинувачена ОСОБА_4 раніше судима 31.05.2023 року Міжгірським районним судом Закарпатської області за ч.1 ст.286-1 КК України, із застосуванням ст.69 КК України до штрафу в розмірі 34000 гривень, має не зняту та непогашену у встановленому законом порядку судимість, належних та відповідних висновків для себе не зробила та знову вчинила кримінальне правопорушення проти правосуддя, яке відповідно до положень ст.12 КК України, відноситься до нетяжких злочинів. Разом з тим, ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення визнала повністю, у вчиненому щиро розкаялася, в ході судового розгляду справи активно сприяла встановленню істини по даному кримінальному провадженню, що суд відносить до обставин, які пом`якшують покарання.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченої ОСОБА_4 , судом не встановлено.

Крім того, на теперішній час ОСОБА_4 офіційно не працевлаштована, суспільно-корисною працею не займається, в центрі зайнятості на обліку не перебуває, статусу безробітного немає, регулярний дохід та постійне джерело прибутку у неї відсутнє, на диспансерному обліку у лікарів нарколога, психіатра, фтизіатра ОСОБА_4 не перебуває, особою з інвалідністю не являється, стійкі соціальні зв`язки у неї відсутні: ОСОБА_4 ,не заміжня, на утриманні непрацездатні особи не знаходяться, неповнолітніх дітей на утриманні не має.

Також суд враховує, що обвинувачена ОСОБА_4 має постійне місце реєстрації та чітко визначене місце проживання, за яким характеризується посередньо, депутатом Міжгірської ОТГ не являється, має вищу освіту, розлучена, за місцем реєстрації не проживає, що вбачається з характеристики Міжгірської селищної ради Хустського району Закарпатської області за № 5 від 16.01.2024 року.

Згідно положень ч.2 ст.50, ч.2 ст.65 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

З урахуванням особи обвинуваченої ОСОБА_4 , її молодого віку, матеріального та сімейного стану, також враховуючи висновок органу пробації від 11.03.2024 року, викладений у досудовій доповіді щодо ОСОБА_4 та з якого вбачається, що наявний середній ризик небезпеки для суспільства, тому приймаючи до уваги тяжкість та обставин вчинення кримінального правопорушення, особу обвинуваченої ОСОБА_4 , яка раніше притягувалася до кримінальної відповідальності, штраф за вироком суду сплатила, а тому суд вважає необхідним та достатнім призначити ОСОБА_4 покарання, не пов`язане з ізоляцією її від суспільства та знаходить достатні підстави для застосування до обвинуваченої положень ст.75 КК України та звільнення її від покарання протягом випробувального строку тривалістю в один рік і шість місяців.

Підстав для застосування положень статі 69 КК України суд не вбачає.

Цивільні позови по даному кримінальному провадженню не заявлено.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 в ході досудового розслідування не обирався.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст.100 КПК України, а саме: оригінали матеріалів кримінального провадження №0000005 від 05.01.2024, яке зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за ч.1 ст.125 КК України, суд вважає за необхідне залишити в матеріалах кримінального провадження №0000014 від 17.01.2024 року..

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст.366-371, 373-376, 395, 532, 615 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

Визнати винуватою ОСОБА_13 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.383 КК України та призначити їй покарання у виді одного року шести місяців обмеження волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбуття призначеного покарання у виді обмеження волі з випробуванням, з іспитовим строком один рік шість місяців.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини 1, пункту 2 частини 3 статті 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки: - періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; - повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, навчання; - не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази у даному кримінальному провадженні: оригінали матеріалів кримінального провадження №0000005 від 05.01.2024 року, яке зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за ч.1 ст.125 КК України, на 115 (сто п`ятнадцяти) аркушах - залишити в матеріалах кримінального провадження №0000014 від 17.01.2024 року.

Апеляційна скарга може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку. Апеляційна скарга подається до Закарпатського апеляційного суду через Міжгірський районний суд Закарпатської області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку суду після його проголошення.

Суддя

Міжгірського районного суду

Закарпатської області ОСОБА_14