Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 646/6440/21
Провадження № 1-кп/553/71/2024
В И Р О К

Іменем України

10.06.2024м. Полтава

Ленінський районний суд м. Полтави у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

за участю прокурора: ОСОБА_3

захисника: ОСОБА_4 ,

обвинуваченого: ОСОБА_5 ,

розглянувши кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000672 та угоду про визнання винуватості від 30.09.2021 року укладену між прокурором та обвинуваченим:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцем міста Харкова, громадянином України, із вищою освітою, не працюючого, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не маючого, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 197-1КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 , у період часу з серпня 2021 року по 23.09.2021, маючи умисел на зайняття земельної ділянки в охоронній зоні, діючи всупереч вимогам статей 112, 116, 118, 123, 124, 125, 126 Земельного кодексу України, які регламентують набуття і реалізацію права на землю, при відсутності відповідного рішення уповноваженого органу місцевого самоврядування та державної реєстрації про передачу йому у власність чи надання у користування земельної ділянки, а також статей 60, 61 Земельного кодексу України, в порушення ст. 1 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель», у порушення вимог ст. ст. 87, 88, 89 Водного кодексу України, відповідно до яких у прибережних захисних смугах уздовж річок, навколо водойм та на островах забороняється: встановлення (будівництво) будь-яких споруд (крім гідротехнічних, навігаційного призначення, гідрометричних та лінійних), у тому числі баз відпочинку, дач, гаражів та стоянок автомобілів, а також вказаними статтями, передбачений правовий порядок користування землями водного фонду, самовільно зайняв земельну ділянку в водоохоронній зоні та прибережній захисній смузі, водного об`єкту (озеро), яка розташована в межах Основ`янського району міста Харкова.

Так, реалізуючи вказаний злочинний умисел, у період часу з серпня 2021 року по 23.09.2021, за відсутності відповідного рішення про передачу земельної ділянки у власність або передання у користування (оренду) та за відсутності вчиненого правочину щодо неї та державної реєстрації, ОСОБА_5 у прибережній захисній смузі на відстані 6,15 метрів від водойми - «Основ`янське озеро» (руслова водойма) на земельній ділянці, що знаходиться поблизу вул. Озерна за координатами: 49.9348428, 36.2172856, тобто в межах Основ`янського району міста Харкова встановив металевий кіоск, розміром 2,21х2,60х2 метри, чим порушив вимоги статей 60, 61 Земельного кодексу України, ст. ст. 87, 88, 89 Водного кодексу України щодо обмеження у використанні земельних ділянок прибережних захисних смуг навколо водойм.

Таким чином, ОСОБА_5 , обґрунтовано обвинувачується у самовільному зайнятті земельної ділянки щодо земель в охоронних зонах, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 197-1 Кримінального кодексу України.

30.09.2021 року між прокурором Слобідської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_5 за участю захисника ОСОБА_4 укладено угоду про визнання винуватості.

Відповідно змісту укладеної та підписаної сторонами угоди, сторони повністю погодилися з формулюванням фактичних обставин вказаного кримінального правопорушення та його правовою кваліфікацією, обвинувачений беззастережно визнав свою вину в інкримінованому йому діянні.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого згідно зі ст. 66 КК України, є щире каяття.

Обставинами, що обтяжують покарання обвинуваченого згідно зі ст. 67 КК України, не встановлено.

З урахуванням обставин кримінального провадження, сторони узгодили покарання за ч. 2 ст. 197-1 КК України у виді 2 років обмеження волі. На підставі ст.75 КК України звільнити від відбування покарання із встановленням іспитового терміну.

Сторони, підписуючи вказану Угоду, розуміють, що відповідно до положень ч. 2 ст. 473 КПК України наслідками укладання та затвердження угоди про визнання винуватості є обмеження їх права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 і 424 КПК України.

У разі невиконання обвинуваченим Угоди про визнання винуватості відповідно до ст.476 КПК України прокурор має право упродовж строків давності притягнення звернутися до суду, яким затверджена Угода, з клопотанням про скасування вироку. Наслідком скасування вироку є призначення судового розгляду в загальному порядку.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 винним себе визнав повністю, розкаюється, по суті пред`явленого обвинувачення пояснив, що злочин скоїв при обставинах, вказаних в обвинувальному акті. Просив затвердити укладену між ним і прокурором угоду, укладення угоди є добровільним.

Адвокат ОСОБА_4 просив затвердити укладену угоду.

Прокурор ОСОБА_3 просив затвердити укладену угоду.

Суд, перевіривши умови укладання угоди про визнання винуватості, відповідність угоди за змістом вимогам процесуального законодавства, роз`яснивши та з`ясувавши в обвинуваченого повне порозуміння ним його процесуальних прав, добровільності та відсутності будь-яких обставин, які б примусили його погодитися на підписання угоди про визнання винуватості, характеру висунутого щодо нього обвинувачення, виду і строку покарання та наслідки вироку на підставі угоди про визнання винуватості, дійшов висновку про те, що у даному провадженні можливо затвердити надану угоду про визнання винуватості.

Цивільний позов не заявлений. Процесуальні витрати відсутні. Доля речових доказів підлягає вирішенню в порядку ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.373,374,472,473,474,475 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 30.09.2021 року, укладену між прокурором Слобідської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_5 .

Визнати ОСОБА_5 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 197-1 КК України, і призначити йому покарання за ч. 2 ст. 197-1 КК України у виді 2 років обмеження волі.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити від відбування призначеного судом покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 рік.

Відповідно до ст. 76 КК України, покласти наступні обов`язки:

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази:

- металеву конструкцію залишити ОСОБА_5 .

Скасувати арешт на майно накладений ухвалою Червонозаводського районного суду м.Харкова 24.09.2021.

На вирок сторонами може бути подана апеляційна скарга до Полтавського апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Полтава протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку, але лише у випадках, встановлених ст. ст. 473, 394 КПК України.

Якщо апеляційну скаргу не подано, то вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити засудженому та прокурору.

Суддя Ленінського районного суду м.Полтави ОСОБА_1