Справа № 991/2368/24
Провадження 1-кс/991/2395/24
ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2024 року м.Київ

Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , захисника ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу захисника ОСОБА_3 , який діє в інтересах підозрюваних ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , на постанову прокурора Спеціалізованої антикорупційної прокуратури ОСОБА_6 від 08.03.2024 про відмову в задоволенні клопотання від 01.03.2024 про проведення слідчих (розшукових) дій в межах кримінального провадження №0000380 від 20.10.2016,

ВСТАНОВИВ:

До Вищого антикорупційного суду надійшла скарга адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах підозрюваних ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , на постанову прокурора Спеціалізованої антикорупційної прокуратури ОСОБА_6 від 08.03.2024 про відмову в задоволенні клопотання від 01.03.2024 про проведення слідчої дії, а саме допиту свідка ОСОБА_7 в межах кримінального провадження №0000380 від 20.10.2016, подана в порядку п. 7 ч. 1 ст. 303 КПК України.

У своїй скарзі захисник просить: скасувати постанову старшого групи прокурорів - прокурора п`ятого відділу Спеціалізованої антикорупційної прокуратури ОСОБА_6 від 08.03.2024 у кримінальному провадженні №0000380 від 20.10.2016 про відмову у задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про виконання процесуальних дій, а саме слідчої (розшукової) дії - допиту свідка ОСОБА_7 ; зобов`язати прокурора у кримінальному провадженні №0000380 від 20.10.2016 повторно розглянути клопотання від 01.03.2024 про виконання процесуальних дій, а саме слідчої (розшукової) дії - допиту свідка ОСОБА_7 з метою з`ясування важливих для цього кримінального провадження обставин, вказаних у клопотанні.

У обґрунтування поданої скарги захисник зазначає, що він звернувся 01.03.2024 до Спеціалізованої антикорупційної прокуратури з клопотанням про проведення слідчих дій - допиту в якості свідка ОСОБА_7 за участі сторони захисту в порядку, визначеному ч.6 ст.223 КПК України. Дане клопотання зареєстроване в САП ОГП за вх.№52773-24 від 05.03.2024.

У подальшому, 14.03.2024 під час розгляду справи №991/1806/24 у Вищому антикорупційному суді за скаргою захисника ОСОБА_3 на бездіяльність прокурора, яка полягає у нерозгляді клопотання, захиснику стало відомо, що 08.03.2024 прокурор САП ОСОБА_6 виніс постанову про відмову у задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_8 від 01.03.2024.

Сторона захисту вважає, що постанова прокурора про відмову в задоволенні клопотання суперечить нормам КПК України, клопотання від 01.03.2024 розглянуте прокурором формально, без належного обґрунтування мотивів та підстав, тож постанова від 08.03.2024 є необґрунтованою та підлягає скасуванню із зобов`язанням прокурора провести допит в якості свідка ОСОБА_7 за участі сторони захисту. Наведене стало підставою для звернення до суду з даною скаргою.

Окрім того, адвокат додав, що про факт існування постанови від 08.03.2024 дізнався лише 14.03.2024 під час розгляду справи №991/1806/24, а саме під час ознайомлення із запереченнями прокурора та доданою до них копією постанови від 08.03.2024. За наведених обставин вважає, що строк на оскарження постанови прокурора ним не пропущений.

У судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 підтримав подану скаргу та просив задовольнити її у повному обсязі.

Прокурор САП ОСОБА_6 до суду не з`явився, був повідомлений про розгляд належним чином, надіслав до суду заперечення в яких зазначив, що дійсно до Спеціалізованої антикорупційної прокуратури надійшло клопотання від захисника ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про проведення слідчої дії, а саме допиту як свідка особи у кримінальному провадженні (вх. №52773-24 від 05.03.2024). У клопотанні зазначено на необхідність здійснити допит як свідка голову ревізійної комісії ПАТ «ОПЗ» ОСОБА_7 , під час допиту з`ясувати питання, які указані в клопотанні. Постановою від 08.03.2024 прокурором групи прокурорів у провадженні ОСОБА_6 відмовлено в задоволенні клопотання про проведення допиту. Так, прокурором не було встановлено підстав для задоволення клопотання та винесено мотивовану постанову з посиланням на те, що: 1) правила проведення допиту викладені в приписах ст. 224 КПК України, при цьому адвокатом ОСОБА_3 не надано будь-яких відомостей щодо погодження можливості допиту свідка в іншому місці, яке не є місцем досудового розслідування; 2) адвокатом взагалі не зазначено будь-яких особистих даних, контактних даних та адрес, за якими можливо здійснити виклик зазначеної особи, не вказано його місцезнаходження, водночас прокурор не зобов`язаний уточнювати дані, вказані захисником в клопотанні; 3) вирішення питання щодо доцільності проведення слідчої (розшукової) дії відноситься до дискреційних повноважень слідчого або прокурора. Поряд з цим прокурор додав, що приписами п. 4 ч. 2 ст. 36 КПК України визначено, що прокурор має право проводили слідчі дії лише в необхідних випадках. Згідно зі п. 2 ч. 2 ст. 40 КПК України саме слідчий уповноважений на проведення слідчих дій. Адвокат не позбавлений можливості за наявності підстав заявити слідчому клопотання про допит свідка з конкретними даними про особу та контактними даними, які дозволили би встановити контакт з такою особою. Ці причини відмови в задоволенні клопотання не є формальними, адже клопотання подано адвокатом ОСОБА_3 , який у цьому провадженні є захисником підозрюваних ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , тобто надає останнім кваліфіковану професійну правову допомогу. У той же час прокурор згідно з положеннями ст.ст. 9, 22, 36, 93, 220 КПК України позбавлений можливості змінювати або доповнювати клопотання захисника. Таким чином, на переконання прокурора, постанова про відмову в задоволенні клопотання винесена уповноваженою особою у справі, є обґрунтованою, мотивованою та відповідає вимогам ст.ст. 36, 110 КПК України. Підстав для її скасування не вбачається. З огляду на викладене, просив розглянути скаргу без участі прокурора, врахувати подані прокурором заперечення та відмовити у задоволенні скарги захисника.

Положеннями ч.3 ст.306 КПК України встановлено, що розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого, дізнавача чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого, дізнавача чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

За наведеного слідчий суддя визнав за можливе здійснювати розгляд скарги за відсутності прокурора, з врахуванням поданих ним заперечень.

Заслухавши захисника, дослідивши матеріали скарги, заперечення прокурора, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого/прокурора, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.

Відповідно до ч.1 ст.304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Захисником у скарзі зазначено, що клопотання від 01.03.2024 зареєстроване в САП ОГП за вх.№52773-24 від 05.03.2024. Вказане стверджується і прокурором у поданих до суду запереченнях.

Про факт існування постанови від 08.03.2024 захисник дізнався 14.03.2024 під час розгляду справи №991/1806/24, а саме під час ознайомлення із запереченнями прокурора та доданою до них копією постанови від 08.03.2024.

Наведені обставини не спростовані стороною обвинувачення.

Як вбачається з матеріалів скарга подана до суду 22.03.2024, тож строк на оскарження, встановлений ч.1 ст.304 КПК України, захисником не пропущений.

Стосовно доводів скарги щодо невмотивованості постанови прокурора, слідчий суддя зауважує наступне.

Згідно зі ст.2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку? передбаченому КПК України (ст. 24 КПК України).

У пункті 18 ч.1 ст.3 КПК України визначено, що слідчий суддя - це суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією і законами України.

Порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого, прокурора визначений главою 26 Кримінального процесуального кодексу України - параграф 1, статті 303-308.

Пунктами 1-11 ч.1 ст.303 КПК України встановлено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування.

Відповідно до п.7 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржене рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником.

Положеннями ст.220 КПК України встановлено, що сторона захисту може звернутися з клопотанням про виконання будь-яких процесуальних дій, яке слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання та задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією і законами України (ст.19 Конституції України).

Встановлено, що детективами Національного антикорупційного бюро України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000380 від 20.10.2016 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.191, ч.3 ст.209, ч.3 ст.212, ч.2 ст.364 КК України.

В рамках вказаного кримінального провадження, 01.03.2024 захисник підозрюваних ОСОБА_4 та ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_3 звернувся до Спеціалізованої антикорупційної прокуратури із клопотанням в порядку ст.220 КПК України про здійснення допиту в якості свідка ОСОБА_7 за участі сторони захисту.

Клопотання адвоката обґрунтоване тим, що для спростування викладених в повідомленнях про підозру ОСОБА_4 та ОСОБА_5 . обставин, у сторони захисту виникла необхідність допиту в якості свідка ОСОБА_7 , оскільки станом на 2015 рік він був Головою ревізійної комісії AT "ОПЗ". У той же час, саме ревізійна комісія мала здійснювати, зокрема, контроль за відповідністю цін, за якими відбувалась реалізація продукції AT "ОПЗ", ринковим цінам. Також Ревізійна комісія мала повноваження скликати позачергові загальні збори у разі виявлення зловживань, вчинених посадовими особами. Окрім того, ОСОБА_9 здійснивши перевірку не виявила жодних зловживань з боку посадових осіб AT "ОПЗ" при укладенні відповідних контрактів. У 2015 році Ревізійна комісія AT "ОПЗ'' діяла у складі: ОСОБА_7 - заступник директора Департаменту ФДМУ; ОСОБА_10 - заступник начальника Управління ФДМУ; ОСОБА_11 - заступник начальника відділу ФДМУ, ОСОБА_12 - начальник відділу Державної фінансової інспекції в Одеській області; ОСОБА_13 - начальник фінансового відділу AT "ОПЗ". Головою Ревізійною комісії AT "ОПЗ" у 2015 році був ОСОБА_7 . З огляду на зазначене, захисник вважав за необхідне провести слідчу дію-допит у якості свідка ОСОБА_7 з метою з`ясування таких обставин: Чи здійснювала Ревізійна комісія у 2015 році перевірку дотримання рівня цін, за якими AT"ОПЗ" реалізовувало продукцію, на предмет їх відповідності ринковим цінам на дату здійснення фінансових операцій?; До яких висновків прийшла Ревізійна комісія під час реалізації таких повноважень?; Чи відповідали ціни, за якими AT "ОПЗ" реалізовувало аміак та карбамід компанії Newscope Estates Limited, ринковим цінам на дату здійснення фінансових операцій?; Чи були виявлені зловживання, вчинені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у 2015 році щодо укладення та виконання договорів з Newscope Estates Limited?; Чи чинився тиск на Ревізійну комісію у 2015 році щодо реалізації наданих їй повноважень?.

08.03.2024 постановою старшого прокурора групи прокурорів - прокурора п`ятого відділу Спеціалізованої антикорупційної прокуратури ОСОБА_6 відмовлено у задоволенні клопотання адвоката від 01.03.2024.

Своє рішення прокурор мотивував тим, що адвокатом ОСОБА_3 не надано будь-яких відомостей щодо погодження із ОСОБА_7 можливості його допиту в іншому місці, яке не є місцем досудового розслідування, у відповідності до вимог ч.1 ст.224 КПК України. Додав, що адвокатом взагалі не зазначено будь-яких особистих даних, контактних даних та адрес, за якими можливо здійснити виклик зазначеної особи, не вказано його місцезнаходження. При цьому вирішення питання щодо доцільності проведення слідчої (розшукової) дії відноситься до дискреційних повноважень слідчого або прокурора. Приписами п.4 ч.2 ст.36 КПК України визначено, що прокурор має право проводити слідчі дії лише в необхідних випадках. Згідно зі п.2 ч.2 ст.40 КПК України саме слідчий уповноважений на проведення слідчих дій. Поряд з цим прокурор зазначив, що досудове розслідування у кримінальному провадженні зупинене 28.02.2024 на підставі п.п. 1,3 ч.1 ст.280 КПК України, проте у клопотанні адвокат не ініціює питання поновлення досудового розслідування. За таких обставин на переконання прокурора відсутні підстави для задоволення клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про виконання слідчих дій допиту свідка у кримінальному провадженні №0000380 від 20.10.2016.

Дослідивши клопотання сторони захисту, яке подане в порядку ст.220 КПК України, та мотиви прокурора, викладені в постанові від 08.03.2024, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Сторона захисту, потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, здійснює збирання доказів шляхом витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, службових та фізичних осіб речей, копій документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій, актів перевірок; ініціювання проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій та інших процесуальних дій, а також шляхом здійснення інших дій, які здатні забезпечити подання суду належних і допустимих доказів. Ініціювання стороною захисту, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, проведення слідчих (розшукових) дій здійснюється шляхом подання слідчому, прокурору відповідних клопотань, які розглядаються в порядку, передбаченому статтею 220 цього Кодексу. Постанова слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій може бути оскаржена слідчому судді (ч.3 ст.93 KПК України).

Зі змісту ч.6 ст.223 КПК України вбачається, що слідча (розшукова) дія може здійснюватися за клопотанням сторони захисту і проводиться з участю особи, яка її ініціювала, та (або) її захисника. Під час проведення такої слідчої (розшукової) дії присутні особи, що її ініціювали, мають право ставити питання, висловлювати свої пропозиції, зауваження та заперечення щодо порядку проведення відповідної слідчої (розшукової) дії, які заносяться до протоколу. Одним із видів слідчих дій є допит (ст.224 КПК України).

Положення ч.1 ст.224 КПК України визначають, що допит проводиться за місцем проведення досудового розслідування або в іншому місці за погодженням із особою, яку мають намір допитати.

Прокурор у оскаржуваній постанові зазначив, що адвокатом ОСОБА_3 не надано будь-яких відомостей щодо погодження з ОСОБА_7 можливості його допиту в іншому місці, яке не є місцем досудового розслідування.

В той же час слід додати, що вищенаведена норма кримінального процесуального закону вказує на наявність альтернативи щодо місця проведення допиту та не виключає можливості його проведення в іншому місці, аніж місце проведення досудового розслідування, однак лише у разі погодження з особою, яку планується допитати.

За такого, оскільки саме сторона захисту є ініціатором проведення такої слідчої (розшукової) дії, тому слушними є твердження прокурора про те, що сторона захисту мала б надати стороні обвинувачення місце проведення допиту, у тому числі погодження з ОСОБА_7 можливості його допиту в такому місці.

Однак таких відомостей клопотання захисника не містить, що ставить під сумнів справжність намірів захисника допитати вказану особу.

Слід зауважити, що сторона захисту має рівні зі стороною обвинувачення права та можливості у збиранні доказів, сторона захисту має право користуватися підставами для проведення слідчих дій, які передбачені ч.2 ст.223 КПК України, тобто достатність відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети, а не на безумовність її результатів. Сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених КПК України (ч.1 ст.26 КПК України).

За вищевказаних підстав, на думку слідчого судді, прокурором обґрунтовано зазначено підставою для відмови у задоволенні клопотання те, що адвокатом не було виконано приписи ч.1 ст. 224 КПК України.

При цьому слід додати, що положення КПК України не містять імперативної норми, що зобов`язує сторону обвинувачення розшукувати осіб, яких сторона захисту бажає допитати у кримінальному провадженні.

Поряд з цим не може залишатися поза увагою суду те, що у клопотанні захисника дійсно відсутні будь-яких особисті дані, контактні дані та адреси, за якими можливо здійснити виклик зазначеної особи ( ОСОБА_7 ), не вказано його місцезнаходження.

На підставі викладеного, слідчий суддя зазначає, що клопотання сторони захисту щодо необхідності проведення допиту ОСОБА_7 належним чином не мотивоване та не містить всіх необхідних обставин для забезпечення можливості проведення такої слідчої дії.

Таким чином відсутні підстави для скасування постанови прокурора САП ОСОБА_6 від 08.03.2024. Тож, наразі у діях сторони обвинувачення слідчий суддя не вбачає порушень.

До того ж захисник може самостійно опитати таку особу за необхідності, та у разі направлення справи до суду ознайомити сторону обвинувачення з такими поясненнями та, на рівних умовах, клопотати про його судовий виклик.

За таких обставин, проаналізувавши викладене, слідчий суддя приходить до висновку, що у задоволенні скарги слід відмовити.

Керуючись статтями 7, 9, 303-307, 309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні скарги.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1