Справа № 346/1316/24
Провадження № 1-кп/346/453/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2024 р.м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області, у складі головуючого судді ОСОБА_1 , секретар судового засідання: ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 та потерпілого ОСОБА_5 , розглянувши клопотання обвинуваченого та потерпілого про закриття кримінального провадження у зв`язку із звільненням обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку із примиренням винного з потерпілим,

по кримінальному провадженню №0000112, в якому ОСОБА_4 (який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у селі Звенячин Чернівецького району Чернівецької області, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ), обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 286 Кримінального кодексу України,

а сторонами та іншими учасниками кримінального провадження є: з боку обвинувачення - прокурор: ОСОБА_6 , ОСОБА_3 з боку захисту обвинувачений: ОСОБА_4 , потерпілий: ОСОБА_5 ,

в с т а н о в и в :

До суду із обвинувальним актом по даному кримінальному провадженню звернувся прокурор. Але до початку проведення підготовчого судового засідання, обвинувачений та потерпілий, подали клопотання про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку із примиренням винного з потерпілим. Тож вказане питання суд розглядав з ініціативи сторони потерпілого.

Аргументи обвинуваченого та потерпілого. Обвинувачений, не має судимостей, і вперше вчинив необережний нетяжкий злочин, після вчинення якого свою вину визнає, щиро покаявся, активно сприяв розкриттю вчиненого злочину, а також примирився із потерпілим, відшкодувавши йому заподіяну матеріальну та моральну шкоду. А тому є всі підстави аби суд звільнив обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку із примиренням винного із потерпілим та закрив кримінальне провадження.

Позиція сторони обвинувачення. Не заперечує проти закриття кримінального провадження з вказаної підстави, оскільки всі умови, передбачені статтею 46 КК України, наявні.

Встановлені судом обставини:

Досудовим розслідуванням встановлено, що 07.02.2024 року приблизно о 20:00 годині у темну пору доби, на сухому асфальтному дорожньому покритті, водій ОСОБА_4 , керував технічно справним автомобілем марки «PEUGEO1 308» реєстраційний номер НОМЕР_1 та рухався прямою ділянкою автомобільної дороги Р-24, сполученням «Татарів - Кам?янець-Подільський», що між населеними пунктами с. Підгайчики та с. Ценява Коломийського району, Івано-Франківської області, у напрямку до м. Коломия. В цей час, у зустрічному для автомобіля марки «PEUGEOT 308» реєстраційний номер СЕ4333О напрямку, своєю смугую, призначеною для руху транспортних засобів у напрямку до м. Городенка, Коломийського району, Івано-Франківської області ближче до правого краю проїзної частини дороги по ходу свого руху, на велосипеді вітчизняного виробництва рама якого пофарбована у синій колір рухався ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , житель АДРЕСА_2 . Рухаючись вказаною прямою ділянкою автомобільної дороги та при наближенні автомобіля марки «PEUGEOT 308» реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_4 до попутного транспортного засобу, який рухався по переду даного автомобіля у напрямку до м. Коломия, водій ОСОБА_4 проявив неуважність, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху, не урахував дорожню обстановку, стан дорожнього покриття та стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, не переконавшись у безпечності здійснення свого маневру та у тому, що смуга зустрічного руху, на яку він буде виїжджати, вільна від транспортних засобів чи інших учасників дорожнього руху на достатній для обгону відстані, розпочав маневр обгону попутного транспортного засобу, чим самим виїхав на смугу зустрічного руху де допустив зіткнення із зустрічним велосипедом вітчизняного виробництва рама якого пофарбована у синій колір під керуванням ОСОБА_5 . При цьому ОСОБА_4 порушив вимоги правил дорожнього руху, а саме: п. 1.5., який вказує, що дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров?ю громадян, завдавати матеріальних збитків; п. 2.3., в якому зазначено, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі; д) не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху; П. 10.1., який зобов`язує водія перед будь-якою зміною напрямку руху переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, п. 12.1., який вказує, що під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен урахувати дорожню обстановку і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним; переконатися в тому, що: п. 14.2., який вказує, що перед початком обгону водій повинен в) смуга зустрічного руху, на яку він буде виїжджати, вільна від транспортних засобів на достатній для обгону відстані; г) після обгону зможе, не створюючи перешкоди транспортному засобу, якого він обганяє, повернутися на займану смугу; У результаті порушення водієм ОСОБА_4 Правил дорожнього руху сталася дорожньо-транспортна пригода, унаслідок якої велосипедист ОСОБА_5 згідно висновку судово-медичної експертизи від 14.02.2024 отримав тілесні ушкодження у вигляді переломів 5-ої п?ястної кістки та основних фаланг 3-го і 5-го пальців лівої китиці, які відносяться до середньої тяжкості тілесних ушкоджень, як таких, що спричинили тривалий розлад здоров`я, але не були небезпечними для життя в момент спричинення (а.с.2-5).

І за даними обвинувального акту у зв`язку із тим, що вказано вище, ОСОБА_4 , обвинувачується у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження, тобто у вчиненні кримінального правопорушення (нетяжкого необережного злочину), передбаченого частиною 1 статті 286 КК України (а.с.2-5).

Також, за даними обвинувального акту, ОСОБА_4 вчинив вказане правопорушення вперше, судимостей не має, як і обставин, які б обтяжували його покарання; обставинами, які пом`якшують його покарання, визначено: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданого збитку, надання медичної та іншої допомоги потерпілому безпосередньо після вчинення кримінального правопорушення (а.с.2-5).

За даними інформаційної системи поліції, ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності не притягувався (а.с.26 - довідка). А під час здійснення кримінального провадження у суді, ОСОБА_4 примирився з ОСОБА_5 , чому передувало вибачення ОСОБА_4 , визнання ним своєї вини, щире розкаяння і глибокий жаль з приводу вчиненого ним злочину та відшкодування заподіяної шкоди (і матеріальної, і моральної), що підтвердили у судовому засіданні ОСОБА_5 , ОСОБА_4 особисто та письмовими заявами (а.с.23,24).

Разом з цим, як стверджує потерпілий між ним та обвинуваченим відбулось справжнє примирення, що було обумовлене їх свідомим і вільним волевиявленням, яке не є наслідком неправомірного впливу на них обвинуваченим чи іншими особами. І він, як і обвинувачений, просить суд закрити дане кримінальне провадження щодо ОСОБА_4 у зв`язку із примиренням винного з потерпілим (а.с.23,24).

Оцінка суду по суті клопотань.

Положеннями пункту 2 частини 3 статті 314 КПК України передбачено, що у підготовчому судовому засіданні суд має право закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених частиною 2 статті 284 цього Кодексу. А пунктом 1 частини 2 статті 284 КПК України передбачено, що кримінальне провадження закривається судом у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.

І одним з таких випадків, в силу положень статті 46 КК України, є звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням винного з потерпілим.

Зокрема, за положеннями частини 1 статті 46 КК України особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

При цьому, застосовуючи вказану норму права суд бере до уваги правовий висновок Верховного суду, наданий ним у пункті 4 постанови Пленуму від 23 грудня 2005 року №12 "Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності" (оскільки вважає його актуальним у наступній частині), за яким:

- звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням винного з потерпілим можливе в разі вчинення винним вперше злочину невеликої тяжкості (нині - кримінального проступку або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції);

- примирення винної особи з потерпілим (потерпілими) належить розуміти як акт прощення її ним (ними) в результаті вільного волевиявлення, що виключає будь-який неправомірний вплив, незалежно від того, яка зі сторін була ініціатором, та з яких мотивів;

- звільнення винної особи від кримінальної відповідальності та закриття справи у зв`язку із примиренням із потерпілим можливе тільки в разі відшкодування завданих збитків або усунення заподіяної шкоди.

Таким чином, з урахуванням наведеного, і встановлених судом обставин (що вказані вище), суд констатує наступне:

- ОСОБА_4 вчинив необережний, нетяжкий злочин, яким є злочин, передбачений частиною 1 статті 286 КК України, вперше;

- цей злочин, з огляду на обставини його вчинення, що вказані у обвинувальному акті та його суть, не відноситься до корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції;

- ОСОБА_4 примирився з потерпілим: ОСОБА_5 (при цьому, суд не має жодних сумнівів у тому, що як акт прощення, він мав місце саме в результаті його свідомого і вільного волевиявлення та за відсутності будь-якого неправомірного впливу на нього обвинуваченим чи іншим особами, позаяк він сам це підтвердив, усно та письмово під підпис);

- ОСОБА_4 вибачився перед потерпілим і що важливо, як вказує сам потерпілий, він цими заходами задоволений і жодних претензій до обвинуваченого матеріального чи морального характеру не має;

- ОСОБА_4 повністю відшкодував потерпілому ОСОБА_5 завдану йому шкоду (що потерпілий також підтвердив окремою письмовою заявою із підписом) та у суді.

Тож зважаючи на це, суд погоджується і зі стороною захисту, і зі стороною обвинувачення у тому, що всі, передбачені статтею 46 КК України умови для звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності, у зв`язку із примиренням винного з потерпілим, є наявними та підтвердженими.

Суд зважає на положення частини 2 статті 288 КК України, які передбачають, що суд зобов`язаний з`ясувати думку потерпілих щодо можливості звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності, а тому і одразу відзначає, що ним виконані вказані положення, оскільки свою думку потерпілий висловив усно і письмово та сам просить суд закрити провадження щодо обвинуваченого у зв`язку із звільненням його від кримінальної відповідальності саме через його примирення.

І оскільки, після виконання судом положень частини 3 статті 285 КПК України, обвинувачений особисто підтвердив суду про своє бажання аби суд звільнив його від кримінальної відповідальності на підставі статті 46 КК України та закрив кримінальне провадження, його клопотання і клопотання потерпілого підлягають задоволенню. І відповідно суду слід звільнити обвинуваченого від кримінальної відповідальності, у зв`язку із примиренням винного із потерпілим, а провадження у справі - закрити.

Щодо процесуальних витрат.

Положеннями пункту 3 частини 1 статті 118 КПК України передбачено, що процесуальні витрати складаються з витрат, пов`язаних із залученням експертів. А згідно з частиною 1 статті 126 КПК України, суд вирішує питання щодо процесуальних витрат у вироку суду або ухвалою.

Сторона обвинувачення підтвердила доказами, що держава Україна, з ініціативи сторони обвинувачення, понесла витрати на проведення експертизи на загальну суму 9844 гривні 64 копійки (судова справа: а.с.27,28 обвинувальний акт).

Обвинувачений виявив бажання оплатити вказані витрати на підтвердження свого бажання відшкодувати заподіяну шкоду повністю.

Тому зважаючи на це, з обвинуваченого слід стягнути вказані витрати.

Щодо речових доказів і документів.

Позиція прокурора. Речові докази у вигляді: автомобіля, марки: Peugeot, моделі 308, реєстраційний номерний знак: НОМЕР_2 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 - залишити ОСОБА_4 ; велосипед, вітчизняного виробництва, пофорбований у синій колір - повернути ОСОБА_5 .

Позиція обвинуваченого та потерпілого. Підтримали позицію прокурора.

Оцінка суду. В силу положень частини 9 статті 100 КПК України, питання про долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатись до набрання рішенням законної сили. При цьому, частина 9 статті 100 КПК України прямо передбачає, як суду треба вирішити питання про долю конкретних речових доказів і документів.

Тож, на виконання положень частини 9 статті 100 КПК України, суду слід вчинити із речовими доказами саме так, як і просить прокурор.

Документи - слід залишити в матеріалах кримінального провадження.

Щодо заходів забезпечення кримінального провадження.

Позиція прокурора. Арешт майна слід скасувати, оскільки все арештоване майно слід повернути їх фактичним володільцям.

Позиція обвинуваченого та потерпілого. Підтримали прокурора.

Оцінка суду. Ухвалою слідчого судді Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області ОСОБА_7 , від 12 лютого 2024 року було накладено арешт на вказані вище речові докази (а.с.31-32). А за частиною 4 статті 174 КПК України, одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, суд вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, не призначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

Тому, оскільки суд закриває кримінальне провадження, накладений судом арешт слід скасувати, однак частково, оскільки вказаний арешт частково скасований ухвалою слідчого судді ОСОБА_7 Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 26 лютого 2024 року.

Інші процесуальні питання.

Підстави, для вирішення судом інших питань, передбачених статтею 368 КПК України - відсутні.

Таким чином, керуючись статтями 1-33,36,37,55-60,75-84,98-100,110,284,314,369-372,376,532 КПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Клопотання обвинуваченого та потерпілого про закриття кримінального провадження у зв`язку із звільненням обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку із примиренням винного з потерпілим - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за злочин, передбачений частиною 1 статті 286 Кримінального кодексу України - у зв`язку із примиренням винного з потерпілим.

Закрити дане кримінальне провадження у зв`язку із звільненням ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності, у зв`язку із примиренням винного з потерпілим.

Розподіл судових витрат - не проводити.

Речові докази у вигляді: автомобіль, марки: Peugeot, моделі 308, реєстраційний номерний знак: НОМЕР_2 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 - залишити ОСОБА_4 ; велосипед, вітчизняного виробництва, пофорбований у синій колір - повернути ОСОБА_5 .

Скасувати повністю арешт, накладений у даному кримінальному провадженні, на майно, вказане в ухвалі слідчого судді ОСОБА_7 . Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 12 лютого 2024 року і частково скасований ухвалою слідчого судді ОСОБА_7 . Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 26 лютого 2024 року.

Стягнути з ОСОБА_4 9844 гривні 64 копійки на користь держави Україна, у якості компенсації витрат, пов`язаних із залученням експертів.

Документи по даному кримінальному провадженню залишити в матеріалах кримінального провадження №0000112.

Ухвала суду може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду через Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області протягом семи днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали оголошено 11 червня 2024р. о 17 год.15хв.

Головуючий суддя : ОСОБА_1