Справа № 143/81/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2024 року м. Погребище

Погребищенський районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м.Погребище Вінницької області обвинувальний акт в кримінальному провадженні № 0000817, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27.10.2023, за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 396 КК України,-

Встановив:

30.01.2024 до Погребищенського районного суду Вінницької області надійшов обвинувальний акт в кримінальному провадженні № 0000817, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27.10.2023, за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України та ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 396 КК України.

Ухвалою судді від 30.01.2024 вказане кримінальне провадження призначене до підготовчого судового засідання.

07.02.2024 від прокурора Липовецького відділу Немирівської окружної прокуратури ОСОБА_7 до канцелярії суду надійшло клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 раніше обраного запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту терміном на два місяці.

Клопотання мотивоване тим, що ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 12.01.2024 (справа № 127/944/24) відносно ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком до 28.02.2024.

Разом з цим, на думку прокурора, на час розгляду кримінального провадження у суді є вірогідність того, що обвинувачений ОСОБА_4 може переховуватись від суду, може незаконно впливати на свідків, які можуть бути допитані, особи та місця проживання і роботи, яких відомі ОСОБА_4 , може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, маючи можливість вільного пересування може вчинити інше кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується, виникла необхідність у продовженні раніше обраного запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту на 2 місяці.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_8 клопотання підтримала та вважає, що є підстави для продовження раніше обраного запобіжного заходу щодо обвинуваченого ОСОБА_4 .

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту з визначенням обов`язків.

В судовому засіданні потерпіла ОСОБА_5 підтримала клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу ОСОБА_4 у вигляді цілодобового домашнього арешту з визначенням обов`язків.

Суд, заслухавши думку учасників кримінального провадження, приходить до наступних висновків.

Як вбачається із матеріалів кримінального провадження ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 12.01.2024 відносно ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком до 28.02.2024.

Згідно із ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є, зокрема, наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Продовжуючи застосування такого виду запобіжного заходу як домашній арешт із визначенням обов`язків, суд виходить з того, що на сьогоднішній день продовжують існувати ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які буди підставою для обрання ОСОБА_4 цього запобіжного заходу та визначення його додаткових процесуальних обов`язків.

Зокрема, на думку суду, на даний час не зменшився передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України ризик продовження обвинуваченим ОСОБА_4 злочинної діяльності.

Крім того, оцінюючи можливість впливу на свідків, суд виходить із передбаченої КПК України процедури отримання свідчень від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування свідчення отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК України). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на свідченнях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК України).

Усвідомлюючи тяжкість можливого покарання, в разі доведення вини ОСОБА_4 у пред`явленому обвинуваченні та зважаючи на наведені в клопотанні прокурора обставини, вочевидь не виключається можливість незаконного впливу на свідків та потерпілу ОСОБА_5 , які ще не були допитані судом, оскільки їх особи та місця їх проживання відомі ОСОБА_4 , з метою їх спонукання шляхом погроз, вмовляння до дачі неправдивих показань або відмови від участі у кримінальному провадженні, що негативно вплине на хід судового розгляду та його результати. Крім того, може спонукати його до ухилення від явки до суду та може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, маючи можливість вільного пересування, може вчинити інше кримінальне правопорушення.

На думку суду, на даний час означені вище ризики не зменшилися.

Згідно ч. 1 та 2 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або в певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Обираючи запобіжний захід підозрюваному ОСОБА_4 який обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 396 КК України, за який передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 3 років, слідчий суддя погодився із доводами органу досудового розслідування про наявність ризику, передбаченого п.1, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України.

Зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від суду. Це твердження узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

З огляду на викладене суд, враховуючи, що обставини по справі з часу обрання запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 не змінились, що унеможливлює застосування до нього більш м`якого заходу забезпечення кримінального провадження, приходить до висновку про відсутність на даний час підстав для обрання обвинуваченому інших більш м`яких запобіжних заходів, крім цілодобового домашнього арешту.

Разом із тим, суд враховує, що введення в Україні воєнного стану також є однією із обставин, що сама по собі свідчить про існування ризику можливого ухилення обвинуваченого від суду.

Ураховуючи наведене, виходячи з принципу правової визначеності, суд вважає необхідним з урахуванням часу, необхідного для судового розгляду кримінального провадження в розумні строки, продовжити строк застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно ОСОБА_4 із покладенням на нього додаткових процесуальних обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, до 20 квітня 2024 включно.

Керуючись ст.ст. 176-178, 181,184, 194, 318 КПК України, суд

Ухвалив:

Клопотання прокурора Липовецького відділу Немирівської окружної прокуратури ОСОБА_7 про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 до 20 квітня 2024 включно.

Продовжити строк дії обов`язків, покладених на обвинуваченого ОСОБА_4 , а саме: не залишати місце проживання без дозволу прокурора або суду, прибувати на виклики до прокурора та суду за першою вимогою на визначений ними час, не відлучатись з населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу прокурора або суду, повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи, утримуватися від спілкування з особами, які являються свідками у даному кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну до 20 квітня 2024 року.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_4 , що відповідно до ч.5 ст. 181 КПК України працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього обов`язків.

Копію ухвали суду вручити прокурору, іншим учасникам процесу та направити до Відділу поліції № 3 Білоцерківського РУП ГУНП у Київській області (вул. Януша Острозького, 22, м. Тетіїв, Білоцерківський район Київська область, 09801) для виконання.

Копію ухвали вручити прокурору, обвинуваченим, захиснику та потерпілій.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Суддя