Справа № 645/2847/23
Провадження № 1-кп/645/74/24
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14 лютого 2024 р. м. Харків
Фрунзенський районний суд м. Харкова в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
За участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Краснокутськ, Краснокутського р-ну, Харківської області, українця, з середньою освітою, не одруженого, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:
- 21.11.2022 вироком Октябрського районного суду м. Полтави за ч. 1 ст. 309 КК України до 1 року обмеження волі із застосуванням ст. 75, ст. 76 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням на 1 рік;
- 21.02.2023 Фрунзенським районним судом м. Харкова за ч. 1 ст. 309 КК України до 1 року обмеження волі із застосуванням ст. 75, п. 1,2 ч. 1 ст. 76 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням на 1 рік,
у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 4 КК України,
ОСОБА_4 , під час дії воєнного стану, введеного на території України на підставі Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», приблизно о 07:00 год. 12.05.2023, точний час в ході досудового розслідування не встановлено, маючи намір на таємне викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням у житло, діючи умисно, з корисливих мотивів, достовірно знаючи, що у знайомого йому ОСОБА_5 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_3 , маються грошові кошти у великому розмірі, з метою реалізації свого злочинного наміру направився за місцем мешкання потерпілого за вищевказаною адресою.
Після чого ОСОБА_4 з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, тим самим спричинив потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 261695,9 гривень.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винним у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, та дав суду показання, пояснивши, що 12.05.2023, за обставин, зазначених вище в цьому вироку, здійснив крадіжку грошових коштів у потерпілого ОСОБА_5 . У скоєному розкаюється.
На підставі ст. 349 ч. 3 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, оскільки проти цього не заперечували учасники судового провадження. При цьому судом з`ясовано, чи правильно розуміють зазначені особи зміст обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції. Учасникам процесу роз`яснено, що у такому випадку сторони будуть позбавлені права оскаржувати дані обставини в апеляційному порядку.
Дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за ст. 185 ч. 4 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням до житла, вчинене в умовах воєнного стану.
Вину обвинуваченого ОСОБА_4 в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 4 КК України суд вважає доведеною.
Згідно ст. 66 КК України, обставини, що пом`якшують покарання, суд вважає повне визнання вини та каяття.
Обставини, які обтяжують покарання, передбачені ст. 67 КК України судом не встановлені.
Судом, враховуються вимоги ч. 2 ст. 61 Конституції України про те, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.
Відповідно до ст. 65 КК України, пункту 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року „Про практику призначення судами кримінального покарання з послідуючими її змінами, суд призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку має дотримуватись вимог кримінального закону й зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Призначене покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого і попередження нових злочинів.
Вивченням даних про особу обвинуваченого ОСОБА_4 встановлено, що він раніше неодноразово судимий, останні рази 21.11.2022 Октябрським районним судом м. Полтави за ч. 1 ст. 309 КК України до 1 року обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік, вирок набрав законної сили 22.12.2023 та 21.02.2023 Фрунзенським районним судом м. Харкова за ч. 1 ст. 309 КК України до 1 року обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік, вирок набрав законної сили 08.05.2023. Після постановлення вироків ОСОБА_4 на шлях виправлення не став та вчинив дане кримінальне правопорушення. Судом також встановлено, що ОСОБА_4 на обліку в наркологічному та психіатричному диспансерах не перебуває, має офіційне місце реєстрації, інших характеризуючих даних не надано.
Призначаючи покарання за скоєне, суд керується ч. 2ст. 50 КК України, згідно якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами.
Відповідно дост. 65 КК України,суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу винного. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.
При призначенні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, відомості які характеризують особу обвинуваченого та обставини, які пом`якшують та обтяжують його покарання, вважає, що виправлення обвинуваченого можливо при призначенні йому покарання за скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 4 КК України у виді позбавлення волі.
З урахуванням вказаних обставин, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе лише в умовах його ізоляції від суспільства, підстав для застосування ст. 69, ст.75 КК України судом не встановлено.
Крім того, призначення такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого і є дотриманням судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та не суперечить практиці Європейського Суду з прав людини та нормам кримінального законодавства України.
Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.
Відповідно до приписів ч. 4 ст. 71 КК України остаточне покарання за сукупністю вироків, крім випадків, коли воно визначається шляхом поглинення одного покарання іншим, призначеним у максимальному розмірі, має бути більшим від покарання, призначеного за нове кримінальне правопорушення, а також від не відбутої частини покарання за попереднім вироком.
Таким чином, враховуючи, що ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 185 ч. 4 КК України після постановлення попередніх вироків, суд приходить до висновку, що до покарання призначеного за даним вироком підлягає частковому приєднанню невідбуті частини покарання призначених за вироками Октябрського районного суду м. Полтави від 21.11.2022 та Фрунзенського районного суду м. Харкова від 21.02.2023.
Відповідно до ч. 1 ст. 72 КК України, при складанні покарань за сукупністю вироків, менш суворий вид покарання переводиться в більш суворий вид. Відповідно до п. «б» ч. 1 ст. 72 КК України, одному дню позбавлення волі відповідають два дні обмеження волі.
На підставі ст. 71 КК України, суд вважає за доцільне, за сукупністю вироків, призначити ОСОБА_4 за даним вироком покарання, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарань, призначених йому вироками Октябрського районного суду м. Полтави від 21.11.2022 та Фрунзенського районного суду м. Харкова від 21.02.2023.
Відповідно до п. 2 ч. 4ст. 374 КПК України, у вироку зазначається рішення щодо заходів забезпечення кримінального провадження.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не обирався.
Проте, після проголошення вироку про визнання обвинуваченого винуватим і призначення реального покарання у виді позбавлення волі, ОСОБА_4 може уникати його виконання, що є ризиком, передбаченим п. 1 ч. 1ст. 177 КПК України - переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.
Таким чином, стосовно ОСОБА_4 необхідно обрати міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили, взявши під варту останнього в залі суду.
Цивільний позов не заявлений.
Витрати на залучення експерта відсутні.
Питання щодо речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 373, 374, 349, 395 КПК України суд, -
Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 4 КК України та призначити йому покарання у вигляді п`яти років позбавлення волі.
На підставі ч. 1 ст. 71 КК України до призначеного ОСОБА_4 за даним вироком покарання частково приєднати невідбуту частину покарання, призначеного йому вироком Октябрського районного суду м. Полтави від 21.11.2022 з урахуванням п.«б» ч.1ст.72 КК України призначити ОСОБА_4 покарання за сукупністю вироків у виді 5 (п`яти) років одного (одного) місяця позбавлення волі.
На підставі ч. 1 ст. 71 КК України до призначеного ОСОБА_4 за даною сукупністю вироків покарання частково приєднати невідбуту частину покарання, призначеного йому вироком Фрунзенського районного суду м. Харкова від 21.02.2023 та з урахуванням п.«б» ч.1 ст.72 КК України остаточно призначити ОСОБА_4 покарання за сукупністю вироків у виді 5 (п`яти) років 2 (двох) місяців позбавлення волі.
До набрання вироком законної сили обрати відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах Державної установи «Харківський слідчий ізолятор» взявши останнього під варту в залі суду.
Строк відбуття покарання ОСОБА_4 рахувати з 14.02.2024.
2)велосипед білого кольору, з написом червоного кольору «Оіргап» «6061 butted aluminium»; мобільний телефон Samsung Galaxy S8, модель SM-G950FD, ІМЕI: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , фіолетового кольору, на задній поверхні якого зображена споруда; павер-банк Baseus 22.5W чорного кольору; захисні окуляри чорного кольору; футболку червоного кольору з малюнком; кросівки сіро-жовті Reebok, 40 розміру, які передано на відповідальне зберігання до камери схову речових доказів ВП №2 ХРУП №2 ГУНП в Харківській області після набрання вироком законної сили, відповідно до ст. 100 ч. 9 п. 6 КПК України конфіскувати в дохід держави.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 349 КПК України, до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Фрунзенський районний суд м. Харкова протягом 30 діб з дня його проголошення, а засудженим в той же строк з часу отримання копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий суддя-