Справа № 346/1556/24
Провадження № 1-кп/346/469/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2024 року м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд

Івано-Франківської області

в складі головуючого судді ОСОБА_1

з участю: секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеокоференції кримінальне провадження № 1-кп/346/469/24, що зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань 02.02.2024 року за № 0000096 щодо

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, із середньою освітою, не працюючого, неодруженого, на утриманні нікого не має, неодноразово судимого, останній раз 22.04.2021 року Коломийським міськрайонним судом Івано-Франківської області за ч. 4 ст. 296 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

обвинувачений вчинив таємне викрадення майна (крадіжку) потерпілої ОСОБА_6 , вчиненому в умовах воєнного стану.

Кримінальне правопорушення вчинено за наступних обставин.

02.02.2024 року близько 13:30 год. обвинувачений перебував на площі Відродження в м.Коломия Івано-Франківської області, а саме біля магазину «Аврора». Реалізовуючи свій злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна, умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, таємно, знаючи про те, що відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 06.11.2023 року № 734/2023, затвердженого Законом України від 08.11.2023 року № 3429-ІХ, строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 16.11.2023 року строком на 90 діб, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, перебуваючи на вказаній вулиці, шляхом вільного доступу викрав велосипед марки «KETLLER», моделі «ALU-RAD», який знаходився на тротуарі, а саме навпроти входу в магазин «Аврора», вартістю 2 578 грн., який є власністю потерпілої ОСОБА_6 . Після цього, обвинувачений місце вчинення кримінального правопорушення покинув, викраденим розпорядився на власний розсуд, спричинивши ОСОБА_6 майнову шкоду в зазначеному розмірі.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення визнав частково та суду надав показання про те, що взяв велосипед, який лежав на тротуарі біля магазину «Аврора», привіз його до будинку нічного перебування « ОСОБА_7 », де проживав, та залишив під сходами, повідомивши чергового, що знайшов його та що він належить йому, а якщо хтось за велосипедом прийде, то поверне його. В будь-який магазин, що поряд, з метою з`ясування чий велосипед, не заходив, почекав біля нього 2-3 хв, підняв його, не зламуючи нічого, привласнив, а через 2-3 год. приїхали працівники поліції. Більше вказаним велосипедом не користувався. Про знахідку в поліцію не повідомляв, оскільки не мав часу та йшов додому з пакетами, а також думав, що йому не повірять. Умислу на крадіжку у нього не було. Обвинувачений просить його суворо не карати.

Однак, незважаючи на часткове визнання обвинуваченим вини, його вина у вчиненні вказаного кримінального правопорушення повністю доводиться такими наданими стороною обвинувачення та дослідженими в судовому засіданні доказами:

- показаннями потерпілої ОСОБА_6 , наданими в судовому засіданні 02.04.2024 року, яка підтвердила обставини вчинення обвинуваченим вказаного кримінального правопорушення та пояснила, що в її дочки, точної дати не пригадує, викрали вищевказаний велосипед, який вона залишила біля магазину «Аврора», про що вона повідомила їй в телефонному режимі. Звернувшись в поліцію з відповідною заявою, потерпіла вказала ознаки викраденого велосипеда, що був придбаний нею в м. Львові. За деякий час працівники поліції зателефонували до неї та запросили до відділу поліції, де вона впізнала викрадений велосипед, який повернутий їй на відповідальне зберігання без ушкоджень. Претензій до обвинуваченого вона не має, просить призначити йому покарання на розсуд суду. Потерпіла в подальші судові засідання не прибула, подала до суду письмову заяву, в якій просить розгляд кримінального провадження проводити у її відсутності, призначити обвинуваченому покарання на розсуд суду (а.п. 36);

- даними протоколу прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 02.02.2024 року, згідно з яким потерпіла ОСОБА_6 просила встановити місце знаходження спортивного велосипеду червоно-сірого кольору, який 02.02.2024 року близько 13:30 год. її дочка ОСОБА_8 , 2011 року народження, залишила біля входу до магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що в м. Коломия, на площі Відродження, після чого виявила його відсутність, ймовірно його було викрадено (а.п. 42);

-даними протоколу огляду місця події від 02.02.2024 року та фото таблицями до нього, згідно з якими огляд проводився за адресою: АДРЕСА_1 , а саме будинку нічного перебування « ОСОБА_9 », під час якого біля вхідних дверей, під металевою сходовою кліткою виявлено та вилучено велосипед із рамою сіро-червоного кольору із надписом «KETLLER ALU-RAD», із сидінням чорного кольору із зеленою полосою, а також особу чоловічої статі, який представився ОСОБА_4 та повідомив, що знайшов вказаний велосипед в м. Коломия, на площі Відродження, який забрав до свого місця проживання (а.п. 43-45, 47-52);

-даними протоколу огляду відеозапису від 20.02.2024 року та оглянутому безпосередньо в судовому засіданні цього відеозапису (під час якого обвинувачений в судовому засіданні підтвердив його присутність на ньому), відповідно до якого проведено огляд предмета - диску (відеозапису з камер відео спостереження, що розміщена Коломийським РВП в м. Коломия, на площі Відродження, та перехресті вулиць Чехова і Петлюри), на якому зображено як 02.02.2024 року о 13:38 год. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , одягнений в чорні штани, куртку із білими нашивками, з капюшоном на голові синього кольору, переводить через пішохідний перехід вул. С.Стрільців в м. Коломия велосипед із рамою сіро-червоного кольору; згідно з відеозаписом з камери, що розміщена в м. Коломия, на будинку АДРЕСА_2 та спрямована в сторону перехрестя вулиць Чехова та Петлюри, 02.02.2024 року о 13:44 год. ОСОБА_4 переводить через пішохідний перехід, що на перехресті вулиць Чехова та Петлюри, велосипед з рамою сіро-червоного кольору (а.п. 46, 56);

- даними протоколу огляду предмета від 03.02.2024 року та фото таблицями до нього, згідно з якими проведено огляд бувшого у використанні викраденого велосипеда марки «KETLLER» моделі «ALU-RAD», із рамою сірого кольору на верхній частині якої мітиться окрас червоного кольору, на якому наявні пошкодження (відсутні гальма на задньому колесі), а на передній його частині - амортизатор; у передній частині біля педелів наявні 3 великі зірочки для перекидання передач, на задньому колесі 6 зірочок для перекидання передач, на рулі пластмасовий перемикач передач; розмір коліс 24х1,95 (а.п. 59-62);

- даними протоколу огляду предмета від 22.02.2024 року та фото таблицями до нього, відповідно до яких проведено огляд чоловічої куртки синього кольору із коміром та манжетами на рукавах та низу куртки білого кольору, яку видав ОСОБА_4 та в якій він перебував вказаного дня (а.п. 66-68);

-даними висновку експерта №СЕ-19/109-24/1696-ТВ від 16.02.2024 року, згідно з яким ринкова вартість бувшого у використанні велосипеда марки «KETLLER», моделі «ALU-RAD», діаметром коліс « НОМЕР_1 » станом на 02.02.2024 року становила 2 578 грн. (а.п. 70-78).

- показаннями свідка ОСОБА_10 , який пояснив, що на час вчинення кримінального правопорушення працював соціальним працівником в БФ « ІНФОРМАЦІЯ_3 », що в АДРЕСА_1 , де знаходиться будинок нічного перебування (шелтер). В його посадові обов`язки входило піклування за безхатьками, яким є обвинувачений та який в зимовий період проживав в цьому будинку. Під час розмови з обвинуваченим дізнався про те, що він має умовний термін. Був випадок, що останній привіз на велосипеді 3 пакунки (з продуктами харчування та одягом) та мав замір залишити велосипед в приміщенні цього будинку, з приводу чого свідок йому заперечив та на його запитання чи вкрав його відповів, що ні, а також залишив його на вулиці, повідомивши, що його відвезе. Через деякий час, приблизно до 0,5 год., приїхали працівники поліції, спитали про обвинуваченого, якого бачили по камерах спостереження, на що свідок підтвердив, що знає його, який нещодавно приїхав велосипедом та якого вони зробили фото. Свідок позитивно характеризує обвинуваченого та, на його думку, останній напевне збирався повернути велосипед, однак, приїхали працівники поліції.

Викликати для допиту в судовому засіданні інших свідків як сторона обвинувачення так і сторона захисту не вважали за необхідне.

Отже, дії обвинуваченого суд кваліфікує за ч.4 ст. 185 КК України, оскільки він вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчиненому в умовах воєнного стану.

Прокурор в судовому засіданні просить визнати обвинуваченого винуватим у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, призначити покарання в межах санкції ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 років та на підставі ст. 71 КК України приєднати невідбуте покарання за переднім вироком, за яким його звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки, та остаточне покарання визначити у виді позбавлення волі на строк 7 років; вирішити долю речових доказів, а також стягнення з обвинуваченого витрат на залучення експерта.

Захисник зазначає, що мало місце фактично привласнення майна, чого не заперечує обвинувачений, що також підтверджується оглянутим відеозаписом, вважає, що це була знахідка, яку він мав намір повернути, та у вчиненому розкаявся. Хоча його неправомірні дії вчиненні під час іспитового строку просить врахувати, що він позитивно характеризується, про що вказано у відповідній характеристиці, а також свідком в судовому засіданні, та призначити йому мінімальне покарання.

Суд, щодо позиції захисника в частині наявності пом`якшуючої обставини (щирого каяття), вважає за необхідне звернути увагу на послідовну практику Верховного Суду, згідно з якою розкаяння передбачає, окрім визнання собою факту вчинення злочину, ще й дійсне, відверте, а не уявне визнання своєї провини у вчиненому злочині, щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки, що насамперед повинно виражатися в намаганні особи відшкодувати завдані злочином збитки, бажанні виправити наслідки вчиненого та готовність нести покарання. Щире каяття - це не формальна вказівка на визнання своєї вини, а відповідне ставлення до скоєного, яке передбачає належну критичну оцінку винним своєї протиправної поведінки, її осуд та бажання залагодити провину, що має підтверджуватися конкретними діями, спрямованими на виправлення зумовленої кримінальним правопорушенням ситуації. Факт щирого каяття особи у вчиненні злочину повинен знайти своє відображення у матеріалах кримінального провадження.

У зв`язку з наведеним можна зробити висновок, що щире каяття - це певний психічний стан особи винного, коли він засуджує свою поведінку, прагне усунути заподіяну шкоду та приймає рішення більше не вчиняти злочинів, і це об`єктивно підтверджується визнанням особою своєї вини, розкриттям усіх обставин справи, вчиненням дій, спрямованих на сприяння розкриттю злочину або відшкодуванню завданих збитків чи усуненню заподіяної шкоди.

На цьому наголосив Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у справі № 199/6365/19 від 15.11.2021 року.

Однак, обвинувачений під час судового розгляду кримінального провадження не визнав усіх обставин кримінального правопорушення, зокрема, вину визнав частково, його захисник висловив сумніви щодо кваліфікації інкримінованого обвинуваченому кримінального правопорушення, тобто не надав критичної оцінки своїй протиправній поведінці, формально вказавши на часткове визнання своєї винуватості, що не узгоджується з вищевказаними мотивами стосовно визначення щирого каяття.

Відповідно до ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд у відповідності до вимог ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Згідно зі ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, є тяжким злочином.

Суд вважає, що згідно зі ст.66 КК України обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого, як і обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, вказаних в ст.67 КК України, не встановлено.

Суд також враховує особу винного, який неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, відбував покарання у виді позбавлення волі за вчинення, у тому числі, корисливих злочинів (а.п. 79-80, 84-86) та, не зробивши для себе належних висновків, вчинив інкриміноване йому діяння під час непогашеної судимості; позитивно характеризується за місцем проживання (а.п. 87); на обліках в наркологічному та психіатричному кабінетах не перебуває (а.п. 81, 82); ставлення обвинуваченого до вчиненого, думку потерпілої про призначення покарання на розсуд суду, висловлену в судовому засіданні та в письмовій заяві (а.п. 36).

Обираючи вид та міру покарання обвинуваченому, виходячи з принципу індивідуалізації покарання, суд враховує також спосіб посягання, форму та ступінь вини обвинуваченого.

Тому суд приходить до висновку, що обвинуваченому слід призначити покарання у межах санкції ч.4 ст. 185 КК України, тобто у виді позбавлення волі, адже виправлення і перевиховання обвинуваченого не можливе без ізоляції від суспільства, і це, на переконання суду, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень. Остаточне покарання обвинуваченому слід визначити за сукупністю вироків на підставі ч. 1 ст. 71 КК України у виді позбавлення волі, частково приєднавши невідбуте покарання у виді позбавлення волі, призначене вищевказаним вироком Коломийського міськрайонного суду від 22.04.2021 року, за яким він засуджений за ч. 4 ст. 296 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років, зі звільненням від його відбування на підставі ст. 75 КК України з випробуванням з іспитовим строком, оскільки згідно з положеннями ч.1 ст.71 КК України у випадку вчинення злочину під час іспитового строку, покарання, від якого особа була звільнена з випробуванням, вважається невідбутою частиною покарання та стає реальним, яке має приєднуватися до покарання за новим вироком.

Необхідності зміни запобіжного заходу до обвинуваченого у вигляді тримання під вартою до набрання цим вироком законної сили немає. Тому суд вважає, що цей запобіжний захід слід залишити до набрання вироком законної сили.

Процесуальні витрати в справі на залучення експерта складають 1 514,56 грн. та підлягають стягненню з обвинуваченого згідно з положеннями ст.124 КПК України.

Питання про речові докази слід вирішити згідно з правилами ст.100 КПК України.

На підставі наведеного та, керуючись ст.ст. 100, 124, 370, 373, 374 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ч.1 ст.71 КК України до покарання, призначеного судом ОСОБА_4 за даним вироком, частково приєднати не відбуте покарання у виді позбавлення волі, призначене вироком Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 22.04.2021 року за ч.4 ст. 296 КК України, та остаточне покарання ОСОБА_4 визначити у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 6 (шість) місяців.

Строк відбуття ОСОБА_4 визначеного остаточного покарання рахувати з 28.02.2024 року, тобто з дня його фактичного затримання.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою залишити засудженому ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта, в розмірі 1 514 (одна тисяча п`ятсот чотирнадцять) гривень 56 копійок.

Питання про речові докази вирішити таким чином:

- диск з відеозаписом з камери відео спостереження, що розміщена Коломийським РВП ГУНП в Івано-Франківській області в м. Коломия, на Площі Героїв, та в м. Коломия, на перехресті вулиць Чехова та Петлюри, Івано-Франківської області, за період з 13:20 год. по 13:50 02.02.2024 року, - зберігати при матеріалах кримінального провадження;

- велосипед марки «KETLLER», моделі «ALU-RAD», переданий на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_6 , повернути останній;

- куртку синього кольору із коміром та манжетами на рукавах та низу куртки білого кольору, передану на зберігання в камеру зберігання речових доказів Коломийського РВП ГУНП в Івано-Франківській області, - повернути засудженому ОСОБА_4 .

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому і прокурору.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Івано-Франківського апеляційного суду через Коломийський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з часу його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1