Справа № 539/1030/20
пров. № 1-кп/544/6/2024
Номер рядка звіту 252
У Х В А Л А

27 травня 2024 року м. Пирятин

Пирятинський районний суд Полтавської області

у складі: головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

захисника обвинуваченої ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_6 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши кримінальне провадження про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України,уродженки с.Мильці Полтавського району Полтавської області, проживає в АДРЕСА_1 , громадянки України, освіта середня, не одруженої, не працюючої, раніше судимої,

за ч. 1 ст. 321, ч.2 ст. 307 КК України,

та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина Грузії, уродженця м.Тбілісі, Грузія, проживаючого в АДРЕСА_2 , освіта середня, не одруженого не працюючого, раніше судимого,

за ч.3 ст. 185, ч.2 ст.307 КК України,

в с т а н о в и в:

У судовому засіданні 27.05.2024 прокурор заявив клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_5 . Зазначає, що стосовно обвинуваченого обраний запобіжний захід тримання під вартою, строк дії якого закінчується, тому є необхідність його продовжити. Вказує, що підстав для зміни щодо ОСОБА_5 запобіжного заходу на більш м`який, не пов`язаний з триманням під вартою, не вбачається, а ризики, передбачені п. п. 1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК, що були встановлені попередніми ухвалами суду не зменшилися та продовжуть існувати і дають підстави вважати, що обвинувачений може перешкоджати кримінальному провадженню, зокрема переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків, експертів у кримінальному провадженні, а також вчинити інше кримінальне правопорушення.

Прокурор зазначає, що обвинувачений може переховуватись від суду через усвідомлення втрати свободи на тривалий час, змінити місце свого проживання, не повідомивши про це прокурора, суд, що унеможливить своєчасне виконання процесуальних рішень та призначення йому покарання за скоєне кримінальне правопорушення. Установлено, що ОСОБА_5 є громадянином Грузії, в м. Лубни проживав в орендованому помешканні по провулку АДРЕСА_2 , офіційно не працевлаштований, легальних джерел його доходу в ході досудового розслідування не встановлено, постійних засобів для існування не має, неодноразово судимий за скоєння корисливих та злочинів у сфері обігу наркотичних засобів, у 2020 року Лубенським ВП оголошувався в розшук за скоєння злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, має не зняту та не погашену в установленому законом порядку судимість, має слабкі соціальні зв`язки, неодноразово відбував реальне покарання в місцях позбавлення волі. Ризик вчинення іншого кримінального правопорушення обґрунтовує тим, що обвинувачений обґрунтовано обвинувачується у вчиненні одного епізоду злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України та скоєння ним кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 185 та ч. 3 та 185 КК України, неодноразово засуджувався за скоєння корисливих злочинів та злочинів у сфері обігу наркотичних засобів, постійних засобів для існування не має, легальних джерел його доходів під час досудового розслідування не встановлено. Таким чином, перебування ОСОБА_5 на волі призведе до продовження його злочинної діяльності та вчинення лише нових тяжких злочинів. Ризик незаконного впливу на свідків, експертів у кримінальному провадженні прокурор мотивує тим, що перебуваючи на волі, ОСОБА_5 переслідуючи мету - уникнення від кримінальної відповідальності, як самостійно так і із залученням сторонніх осіб схильних до вживання наркотичної речовини, зможе незаконно вплинути шляхом погроз або вмовлянь на свідків, експертів що призведе до зміни ними своїх показів або відмови від дачі показів, що в подальшому може поставити під сумнів обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у інкримінованих йому кримінальних правопорушень.

Тому наявність вище перелічених ризиків, на думку обвинувачення, обґрунтовано не дає підстав застосуванню до ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

Обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_7 заперечували щодо задоволення клопотання прокурора про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Обвинувачений ОСОБА_5 зазначив, що прокурором не доведено жодними доказами можливість ухилення його від суду чи спроби вчиненення ним нового кримінального правопорушення. Просив обрати йому запобіжний захід, не пов`язаний х триманням під вартою. Захисник ОСОБА_7 підтримав заперечення обвинуваченого ОСОБА_5 , вказаши, що наведені прокурором ризики на сьогодні вже не актуальні. Просив застосувати обвинуваченому запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Обвинувачена ОСОБА_4 та її захисник ОСОБА_6 підтримали позицію захисту ОСОБА_5 .

У судовому засіданні прокурор також заявив клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у виді домашнього арешту щодо обвинуваченої ОСОБА_4 . Клопотання мотивоване тим, що стосовно обвинуваченої обраний запобіжний захід у виді домашнього арешту, строк дії якого закінчується, тому є необхідність його продовжити. Зазначає, що підстав для зміни щодо ОСОБА_4 запобіжного заходу на більш м`який, не пов`язаний з триманням під вартою, не вбачається, а ризики, передбачені п.п. 1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК, що були встановлені попередніми ухвалами суду не зменшилися та продовжуть існувати і дають підстави, що обвинувачена може перешкоджати кримінальному провадженню, зокрема переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків, експертів у кримінальному провадженні, а також вчинити інше кримінальне правопорушення.

Прокурор зазначає, що обвинувачена може переховуватись від суду через усвідомлення втрати свободи на тривалий час, змінити місце свого проживання, не повідомивши про це прокурора, суд, що унеможливить своєчасне виконання процесуальних рішень та призначення їй покарання за скоєне кримінальне правопорушення. Установлено, що ОСОБА_4 офіційно не працевлаштована, легальних джерел її доходу в ході досудового розслідування не встановлено, постійних засобів для існування не має, неодноразово судима за скоєння корисливих злочинів та злочинів у сфері обігу наркотичних засобів, в тому числі за скоєння злочинів, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 307 КК України, має не зняту та не погашену в установленому законом порядку судимість за збут наркотичних засобів, відбувала реальне покарання в місцях позбавлення волі та на даний час перебуває на іспитовому терміні. Ризик вчинення іншого кримінального правопорушення обґрунтовує тим, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні декількох епізодів злочинів, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України, неодноразово засуджувалася за скоєння корисливих злочинів та злочинів у сфері обігу наркотичних засобів, постійних засобів для існування не має. Ризик незаконного впливу на свідків, експертів у кримінальному провадженні прокурор мотивує тим, що перебуваючи на волі, ОСОБА_4 переслідуючи мету - уникнення від кримінальної відповідальності, як самостійно так і із залученням сторонніх осіб, схильних до вживання наркотичної речовини, зможе незаконно вплинути шляхом погроз або вмовлянь на свідків, експертів, що призведе до зміни ними своїх показів або відмови від дачі показів, що в подальшому може поставити під сумнів обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у інкримінованих їй кримінальних правопорушень.

Тому наявність вище перелічених ризиків, на думку обвинувачення, обґрунтовано не дає підстав застосуванню до ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу ніж домашній арешт.

Обвинувачена ОСОБА_4 та її захисник ОСОБА_6 у судовому засіданні проти клопотання прокурора заперечували, просили застосувати до обвинуваченої більш мякий запобіжний захід у виді особистого зобов`язання. Обвинувачена пояснила, що має намір влаштуватися на роботу, а застосований до неї запобіжний захід у виді домашнього арешту перешкоджає їй в цьому. Крім того, дитина хворіє і її постійно потрібно возити на лікування до м. Полтави.

Обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_7 підтримали позицію захисту обвинуваченої ОСОБА_4 .

З`ясувавши думку учасників провадження щодо заявленого клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_5 та клопотання ОСОБА_5 про зміну йому запобіжного заходу, вивчивши матеріали провадження у межах заявленого клопотання, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч.1-3 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу. За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Ухвалою суду від 29.03.2024 обвинуваченому ОСОБА_5 продовжено дію запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 27.05.2024 включно. Судове слідство у справі триває.

Відповідно до ст.199 КПК України, при розгляді клопотання про продовження строку тримання під вартою суд досліджує матеріали провадження на предмет законності й обґрунтованості застосування даного запобіжного заходу, з`ясовує конкретні причини тривалого строку розгляду справи і тримання особи під вартою, інші обставини, необхідні для вирішення справи, чи не з`явилися причини, що дозволяють скасувати тримання під вартою та обрати інший запобіжний захід, тощо.

Враховуючи неможливість до спливу строку обраного раніше (продовженого) обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою закінчити судовий розгляд кримінального провадження та прийняти остаточне рішення суд, керуючись зазначеними нормами процесуального права, зобов`язаний розглянути та вирішити заявлені прокурором клопотання про продовження строку тримання обвинувачених під вартою.

Ризики, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені частиною 1 статті 177 КПК України, слід уважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення обвинуваченим зазначених дій. При цьому КПК не вимагає доказів того, що обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Враховуючи дані про особу обвинуваченого, який є громадянином іншої держави, на території України проживає без законних підстав, суд дійшов висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи. Ризик переховування обумовлюється серед іншого можливістю притягнення до кримінальної відповідальності та пов`язаними із цим можливими негативними для особи наслідками (обмеженнями) і, зокрема, суворістю передбаченого покарання. Суд погоджується з доводами прокурора, що переховуватися від суду обвинуваченого може спонукати тяжкість можливого покарання.

Обвинувачений ОСОБА_5 неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, у тому числі за злочини, пов`язані з незаконним обігом наркотичних засобів, неодноразово судимий за скоєння корисливих злочинів проти власності. Тому залишається ризик продовження обвинуваченим злочинної діяльності.

При цьому суд не вбачає наявність ризику незаконного впливу на свідків та експертів у цьому кримінальному провадженні, оскільки свідки зі сторони обвинувачення та захисту вже допитані, будь-яких клопотань про допит нових свідків та виклик експертів сторонами не заявлялося.

Водночас доведені ризики виправдовують подальше тримання обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою, їм не можливо запобігти більш м`якими запобіжними заходами, тому клопотання прокурора про продовження обвинуваченому строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою слід задовольнити.

Суд переконаний, що тільки такий запобіжний захід зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого. Звернення про взяття обвинуваченого на поруки або внесення за нього застави до суду не надходили. Обвинувачений є громадянином іншої держави, проживає без законних підстав на території України та не має постійного місця проживання. Тому підстав для застосування до нього такого запобіжного заходу як домашній арешт суд не вбачає. Стороною обвинувачення подані всі докази, а на тривалість строків розгляду справи також впливає, зокрема, неналежна процесуальна поведінка обвинувачених.

Щодо клопотання прокурора про продовження обвинуваченій ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді домашнього арешту суд зазначає наступне.

Встановлено, що обвинуваченій ОСОБА_4 був обраний запобіжний захід у вигляді домашнього арешту без застосуванням електронних засобів контролю строком до 27.05.2024. Враховуючи неможливість до спливу строку обраного раніше (продовженого) обвинуваченій запобіжного заходу у виді домашнього арешту закінчити судовий розгляд кримінального провадження та прийняти остаточне рішення суд, керуючись зазначеними нормами процесуального права, зобов`язаний розглянути та вирішити заявлене прокурором клопотання про продовження строку домашнього арешту.

Суд бере до уваги, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочинів, за які передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 6 до 10 років. Ризик переховування обумовлюється середіншого можливістю притягнення до кримінальної відповідальності та пов`язаними із цим можливими негативними для особи наслідками (обмеженнями)і, зокрема,суворістю передбаченого покарання. Суд погоджується з доводами прокурора, що переховуватися від суду обвинувачену може спонукати тяжкість можливого покарання. Обвинувачена ОСОБА_4 неодноразово притягувалася до кримінальної відповідальності, у тому числі за злочини, пов`язані з незаконним обігом наркотичних засобів, обвинувачується у вчиненні ряду епізодів злочинної діяльності за ч.2 ст. 307 КК України під час встановленого їй судом іспитового строку. Тому залишається ризик продовження обвинуваченою злочинної діяльності.

При цьому суд не вбачає наявність ризику незаконного впливу на свідків та експертів у цьому кримінальному провадженні, оскільки свідки зі сторони обвинувачення та захисту вже допитані, будь-яких клопотань про допит нових свідків та виклик експертів сторонами не заявлялося.

Суд також бере до уваги особу обвинуваченої, яка раніше судима, офіційних джерел доходу не має, має на утриманні малолітню дитину.

З огляду на вказане, зважаючи на те, що обсяг заявлених ризиків при продовженні запобіжного заходу не зменшився, доведені ризики виправдовують подальше застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту, враховуючи особу обвинуваченої, суд вважає, що застосування більш м`якого запобіжного заходу не дасть можливості запобігти доведеним ризикам, крім того, судовий розгляд не може бути завершений до закінчення дії попередньої ухвали щодо ОСОБА_4 . Посилання обвинуваченої на неможливість влаштування на роботу у зв`язку із застосованим до неї запобіжним заходом є безпідставним, оскільки встановлена судом заборона залишати житло, в якому вона проживає, стосується нічного часу.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 та домашнього арешту відносно обвинуваченої ОСОБА_4 необхідно продовжити на строк два місяці, зважаючи на складність кримінального провадження з метою надання достатньо часу для судового розгляду.

На підставі викладеного, керуючись ст. 181, 183, 193,196,199, 331 КПК України, суд,

у х в а л и в:

Клопотання прокурора Лубенської окружної прокуратури Полтавської області про продовження строку домашнього арешту відносно обвинуваченої ОСОБА_4 - задовольнитии.

Продовжити обвинуваченій ОСОБА_4 запобіжний захід у виді домашнього арешту, строком на два місяці, заборонивши обвинуваченій у період часу з 22 год. до 06 год. наступного дня залишати своє житло за адресою: АДРЕСА_1 .

Покласти на обвинувачену обов`язки, передбачені п.п. 1, 2, 3 ч. 5 ст.194 КПК України, а саме:

- прибувати за першою вимогою до суду;

- не залишати місце проживання, що за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу суду у період часу з 22 год. до 06 год. наступного дня;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання.

Визначити строк дії ухвали суду до 25.07.2024 включно.

Ухвалу про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання Лубенському РВП ГУНП в Полтавській області.

Роз`яснити обвинуваченій ОСОБА_4 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України працівники органу поліції, з метою контролю за її поведінкою, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань.

Роз`яснити обвинуваченій ОСОБА_4 , що в разі невиконання покладених обов`язків, до неї може бути застосовано більш жорсткий запобіжний захід і накладено грошове стягнення.

Клопотання прокурора Лубенської окружної прокуратури Полтавської області про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 задовольнити.

Продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина Грузії, уродженця м.Тбілісі, Грузія, проживаючого в АДРЕСА_2 , освіта середня, не одруженого не працюючого, раніше судимого, на строк шістдесят днів в Державній установі «Полтавська установа виконання покарань (№23)», який обчислюється з дня постановлення даної ухвали 27.05 .2024, і діє до 25.07.2024 включно.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а обвинуваченими - в цей же строк з моменту вручення їм копії даної ухвали.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію ухвали суду.

Суддя ОСОБА_1