Справа № 559/1748/23
Провадження № 1-кп/559/52/2024
УХВАЛА

про продовження запобіжного заходу

"13" травня 2024 р. Дубенський міськрайонний суд Рівненської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника - адвоката ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6

розглядаючи у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дубно клопотання прокурора Дубенської окружної прокуратури ОСОБА_3 за матеріалами кримінального провадження №0000220 від 09.04.2023 року про продовження запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язаннявідносно ОСОБА_4 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України на,

встановив:

на розгляді Дубенського міськрайонного суду Рівненської області перебуває обвинувальний акт у вказаному кримінальному провадженні.

13 травня 2024 прокурором до суду подано клопотання про продовження запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 у виді особистого зобов`язання.

Вимоги клопотання обґрунтовані тим, щоОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років.

Метою продовження запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання на думку сторони обвинувачення є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: 1. Вчинити інше кримінальне правопорушення (передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України). Цей ризик підтверджується тим, що ОСОБА_4 , будучи засудженим вироком Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 27 грудня 2022 року за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 289 КК України, до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років, та на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки, нехтуючи чинним законодавством України, на шлях виправлення не став, висновків для себе не зробив та продовжив свою злочинну діяльність, вчинивши в період іспитового строку новий, умисний, тяжкий, корисливий злочин проти власності. Приймаючи таке рішення, суд дійшов висновків, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції його від суспільства протягом іспитового строку. Крім того, встановлено, що ОСОБА_4 не має постійного джерела прибутку, що є однією з причин спонукання останнього де вчинення нових кримінальних правопорушень із метою отримання грошових коштів.

2. Переховуватися від суду. Вказаний ризик (передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України) обґрунтовується тим, що обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких кримінальних правопорушень, за вчинення якого передбачене безальтернативне покарання у виді позбавлення волі від семи до десяти років. З огляду на репутацію обвинуваченого, відсутність постійного місця роботи, відсутність у нього стримуючих чинників особистісно-соціального характеру, наявні підстави вважати, що з метою уникнення передбаченого покарання він може переховуватися від суду, будь-яким способом уникати судових викликів, чим перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Отже, з метою забезпечення виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, необхідно продовжити щодо обвинуваченого обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України, оскільки ризики, які стали підставою для застосування запобіжного заходу, не зменшилися.

В судовому засіданні прокурор підтримала подане клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно обвинуваченого, зазначивши про наявність ризиків, передбачених у ст. 177 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник не заперечили проти продовження запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання.

Потерпіла в судовому засіданні підтримала позицію сторони державного обвинувачення.

Вислухавши обвинуваченого, захисника, потерпілу та її представника, доводи прокурора, ознайомившись з матеріалами клопотання і кримінального провадження, суд приходить до наступних висновків.

Згідно до обвинувального акта ОСОБА_4 , обвинувачується у тому, що будучи засудженим за вироком Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 27 грудня 2022 року за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185,ч. 1 ст. 289 КК України, до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років, та на підставі ст. 75 КК України, звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки, на шлях виправлення не став та в період іспитового строку, повторно вчинив новий умисний, тяжкий, корисливий злочин.

А саме, в період дії воєнного стану, введеного Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та продовженого Указом Президента України 06 лютого 2023 року №58/2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», ОСОБА_4 09 квітня 2023 року, близько 16:30 год., перебуваючи у приміщенні будинку по АДРЕСА_1 , керуючись корисливим мотивом, протиправно, незаконно, висловлюючи погрози на адресу потерпілої, відкрито заволодів мобільним телефоном марки «ХІАОМІ Redmi Note 11 Twillight Blue» моделі « НОМЕР_1 », вирвавши його з рук ОСОБА_6 .

Після цього, ОСОБА_4 залишив місце події, перевівши відкрито викрадений мобільний телефон у своє протиправне володіння, чим спричинив потерпілій ОСОБА_6 майнову шкоду на суму 5 613 гривень 33 копійки.

Таким чином, ОСОБА_4 , внаслідок своїх умисних дій обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, а саме у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), вчинений повторно, в умовах воєнного стану.

14.03.2024 ухвалою Дубенського міськрайонного суду Рівненської області відносно обвинуваченого ОСОБА_4 було застосовано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання строком на два місяці до 13.05.2024 включно.

Відповідно до ч.1ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити,чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику

або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати, зокрема, на потерпілого, свідка у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Нормами ч.1 ст.179 КПК України встановлено, що особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені ст.194 цього Кодексу.

Частиною 5 ст.194 КПК України передбачене загальне коло обов`язків, які можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого.

Таким чином, підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання щодо обвинуваченого ОСОБА_4 згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави прокурору звернутися з клопотанням до суду про продовження запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, у зв`язку з тим, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені п. п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Зокрема, у сторони обвинувачення є підстави вважати, що існують ризики, передбачені п. 1,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що обвинувачений ОСОБА_4 може переховуватись від суду та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Наявність даних ризиків у кримінальному провадженні підтверджується тим, що обвинувачений ОСОБА_4 не одружений, офіційно не працює, отже не має джерел для існування, схильний до вчинення кримінальних правопорушень та може переховуватись від суду.

Даний ризик також обґрунтовується тяжкістю покарання, яке загрожує обвинуваченому, у разі доведення його вини в суді. Зокрема, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину , за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до десяти років.

Особисте зобов`язання полягає у покладені на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язань виконувати покладені на нього судом обов`язки, передбачені ст. 194 КПК Кодексу.

Враховуючи вищевикладені обставини, суд приходить до висновку, що заявлене прокурором клопотання про продовження відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, яке є найбільш м`яким видом запобіжних заходів, підлягає задоволенню та забезпечить виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків.

Згідно ч.2 ст.179 КПК України обвинуваченому роз`ясняється, що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.

На виконання ч.6 ст.194 КПК України суд зазначає, що обов`язки, які покладені на підозрюваного не можуть перевищувати двох місяців.

Таким чином, враховуючи обставини, перераховані у ст. 178 КПК України, а також доведеність прокурором під час розгляду клопотання, що запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання може запобігти наявним ризикам, тому клопотання прокурора про продовження застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язанням необхідно задовольнити .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-179, 184, 193-194, 196, 198 КПК України, суд

УХВАЛИВ :

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу - задоволити.

Обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м.Дубно, Рівненської області, українцю, громадянину України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 продовжити зпобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, строком на 60 днів.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

-прибувати до суду за першою вимогою;

-повідомляти суд про зміну свого місця проживання;

-утримуватися від спілкування із потерпілою та свідками у кримінальному провадженні;

-здати, при наявності, на зберігання до Дубенського ВП ГУНП в Рівненській області особисті документи, які дають право виїзду з України.

- не відвідувати місця, де продають алкогольні напої на розлив;

Строк дії ухвали судді щодо встановлення обов`язків, на підставі ст.194 КПК України, становить 2 (два) місяці до 12 липня 2024 року, включно і обчислюється з дня оголошення ухвали.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_4 , що у разі невиконання покладених судом обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Копію даної ухвали суду вручити обвинуваченому, захиснику та іншим учасникам справи.

Контроль за виконанням ухвали покласти на Дубенський районний відділ поліції Головного управління Національної поліції у Рівненській області.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Рівненського апеляційного суду впродовж семи днів з дня її проголошення.

Суддя: ОСОБА_1