УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2024 року

м. Київ

справа № 646/12397/14-к

провадження № 51-1910впс23

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши подання голови Полтавського апеляційного судупро направлення матеріалів кримінального провадження (справа № 646/12397/14-к) за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених

ч. 3 ст. 110, ч. 1 ст. 258-3 Кримінального кодексу України (далі - КК), із одного суду

до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів,

встановив:

До Верховного Суду в порядку ст. 34 Кримінального процесуального кодексу

(далі - КПК) надійшло вищевказане подання.

Як зазначено у поданні, до апеляційного суду 28 лютого 2024 року із поданням звернувся голова Київського районного суду м. Полтави про направлення матеріалів вищевказаного кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції одного апеляційного суду, з огляду на те, що у вказаному місцевому суді

не вистачає суддів для його розгляду. Крім того, 29 лютого 2024 року до апеляційного суду надійшло клопотання адвоката ОСОБА_5 , у якому він просив направити зазначене вище подання голови місцевого суду до Верховного Суду з метою вирішення питання про направлення кримінального провадження щодо ОСОБА_4

з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів, зважаючи на те, що місцем вчинення кримінального правопорушення є територія Донецької області, обвинувачена та більшість свідків у кримінальному провадженні проживають

на території Донецької області, захисники здійснюють свою діяльність у м. Києві,

а тому перебування цього кримінального провадження на розгляді Київського районного суду м. Полтави негативно впливає на оперативність та ефективність судового розгляду. З огляду на наведене, у поданні голови апеляційного суду порушується питання про необхідність направлення матеріалів кримінального провадження щодо ОСОБА_4 з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів.

Заперечень та заяв про відкладення розгляду подання та/або інших клопотань,

які би перешкоджали розгляду подання, від учасників судового провадження

не надійшло.

Перевіривши доводи, наведені у поданні, дослідивши подання та матеріали кримінального провадження, колегія суддів дійшла висновку, що воно не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 34 КПК кримінальне провадження передається на розгляд іншого суду, якщо: 1) до початку судового розгляду виявилося, що кримінальне провадження надійшло до суду з порушенням правил підсудності; 2) після задоволення відводів (самовідводів) чи в інших випадках неможливо утворити склад суду для судового розгляду; 3) обвинувачений чи потерпілий працює або працював у суді, до підсудності якого належить здійснення кримінального провадження; 4) ліквідовано суд або

з визначених законом підстав припинено роботу суду, який здійснював судове провадження.

Згідно з абз. 6 ч. 1 ст. 34 КПК до початку судового розгляду у виняткових випадках кримінальне провадження з метою забезпечення оперативності та ефективності кримінального провадження може бути передано на розгляд іншого суду за місцем проживання обвинуваченого, більшості потерпілих або свідків, а також у разі неможливості здійснювати відповідним судом правосуддя (зокрема, надзвичайні ситуації техногенного або природного характеру, епідемії, епізоотії, режим воєнного, надзвичайного стану, проведення антитерористичної операції).

Відповідно до ч. 2 ст. 34 КПК питання про направлення кримінального провадження

з одного суду до іншого в межах юрисдикції одного суду апеляційної інстанції вирішується колегією суддів відповідного суду апеляційної інстанції за поданням місцевого суду або за клопотанням сторін чи потерпілого не пізніше п`яти днів з дня внесення такого подання чи клопотання, про що постановляється вмотивована ухвала.

Частиною 3 ст. 34 КПК передбачено, що питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів,

а також про направлення провадження з одного суду апеляційної інстанції до іншого вирішується колегією суддів Касаційного кримінального суду Верховного Суду

за поданням суду апеляційної інстанції або за клопотанням сторін чи потерпілого.

Як убачається з подання та матеріалів кримінального провадження, до апеляційного суду надійшло подання голови Київського районного суду м. Полтави про направлення матеріалів кримінального провадження щодо ОСОБА_4 з одного суду

до іншого в межах юрисдикції одного апеляційного суду. Подання мотивоване тим,

що вказане кримінальне провадження розглядалося у Київському районному суді

м. Полтави колегіальним складом суду за участю головуючого судді -

ОСОБА_6 та членів колегії - суддів ОСОБА_7 та ОСОБА_8 20 лютого

2024 року відповідно до рішення Вищої ради правосуддя № 488/0/15-24 суддя ОСОБА_6 звільнена з посади судді у зв`язку з поданням заяви про відставку.

Водночас у Київському районному суді м. Полтави визначено спеціалізацію з розгляду справ. Відповідно до рішення зборів суддів № 2 від 09 червня 2021 року для розгляду кримінальних проваджень визначено суддів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та

ОСОБА_8 . З огляду на наведене, як вказано у поданні, зазначене вище провадження не може бути розподілено іншим суддям, уповноваженим на розгляд цивільних, адміністративних справ та справ про адміністративні правопорушення.

Однак розгляд питання, порушеного у поданні місцевого суду, про направлення матеріалів кримінального провадження із зазначеної вище підстави з одного суду

до іншого в межах юрисдикції одного апеляційного суду, відповідно до положень ч. 2 ст. 34 КПК до компетенції Касаційного кримінального суду Верховного Суду

не належить. Таке питання згідно зазначеної норми вирішується колегією суддів суду апеляційної інстанції.

З приводу мотивів звернення, наведених у поданні апеляційного суду, до Верховного Суду з огляду на клопотання захисника ОСОБА_5 , яке надійшло на адресу суду апеляційної інстанції, та в якому він зазначав про те, що місцем вчинення кримінального правопорушення є територія Донецької області, обвинувачена та більшість свідків у кримінальному провадженні проживають на території Донецької області, захисники здійснюють свою діяльність у м. Києві, а тому перебування цього кримінального провадження на розгляді Київського районного суду м. Полтави негативно впливає на оперативність та ефективність судового розгляду, у чому вбачав необхідність направлення подання голови місцевого суду до Верховного Суду

з метою вирішення питання про направлення кримінального провадження щодо

ОСОБА_4 з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів, варто зауважити таке.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, і прокурор, і адвокат ОСОБА_5 , зверталися до Верховного Суду із клопотанням про направлення кримінального провадження щодо ОСОБА_4 з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів із аналогічних наведених вище підстав.

Ухвалами колегії суддів касаційного кримінального суду Верховного Суду

від 29 березня 2023 року, 13 квітня 2023 року, 12 червня 2023 року, 13 березня

2024 року вказані клопотання були залишені без задоволення.

У вказаних ухвалах суду касаційної інстанції містяться вичерпні відповіді на доводи аналогічних клопотань з питань передачі матеріалів вищевказаного кримінального провадження до іншого суду в межах юрисдикції різних апеляційних судів.

При цьому положеннями ст. 34 КПК не передбачено неодноразове здійснення процедури в порядку зазначеної статті в одному провадженні за аналогічними клопотаннями сторін чи поданнями апеляційного суду, оскільки це суперечить закріпленим у ст. 2 вказаного Кодексу завданням кримінального провадження,

а в силу приписів ч. 5 ст. 34 КПК спори про підсудність між судами не допускаються.

З огляду на наведене підстав для задоволення подання колегія суддів касаційного суду не вбачає.

Керуючись ст. 34 КПК, Суд

постановив:

Подання голови Полтавського апеляційного суду про направлення матеріалів кримінального провадження (справа № 646/12397/14-к) за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених

ч. 3 ст. 110, ч. 1 ст. 258-3 Кримінального кодексу України (далі - КК),

ізодного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів залишити

без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення й оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3