Справа № 286/2190/24
У Х В А Л А

28 травня 2024 року м. Овруч

Слідчий суддя Овруцького районного суду Житомирської області ОСОБА_1 ,

з секретарем ОСОБА_2 ,

розглянувши клопотання старшого слідчого слідчого відділення відділу поліцію №1 Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Овруцького відділу Коростенської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна в кримінальному провадженні № 0000190 від 22.05.2024 , -

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий слідчого відділення відділу поліції №1 Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про арешт майна та просить накласти арешт на ніж в чохлі, належний ОСОБА_5 , який може зберігати на собі сліди кримінального правопорушення, шляхом тимчасового позбавлення права на відчуження, розпорядження і користування майном та залишити на відповідальне зберігання у відділі поліції №1 Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області, мотивуючи тим, що у провадженні слідчого відділення ВП №1 Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000190 від 22.05.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України.

Так, 22 травня 2024 року о 0 год. 30 хв. в місті Овручі по вулиці Металістів в ході перевірки документів та особистого огляду, у ОСОБА_5 було виявлено та вилучено ніж в чохлі з ознаками холодної зброї.

Під час огляду місця події ОСОБА_5 пояснив, що вказаний ніж знайшов декілька днів тому та з того часу переносив й зберігав його при собі, використовував ніж в побутових цілях.

Ніж в чохлі є предметом вчинення кримінального правопорушення, зберігає на собі сліди злочину, а тому підлягає арешту відповідно до ст. 170 КПК України.

Ст. слідчий та прокурор в судове засідання не з`явилися, але надали заяви про розгляд справи у їх відсутність. Клопотання просять задовольнити в повному обсязі.

Власник майна ОСОБА_5 в судове засідання також не з`явився, не повідомивши про причини неявки, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи телефонограмою, що відповідно до положень ч.1 ст.172 КПК України не перешкоджає розгляду клопотання.

Врахувавши письмові заяви учасників, дослідивши матеріали, долучені до клопотання, слідчий суддя вважає, що клопотання слід задовольнити з наступних підстав.

22.05.2024 відомості про те, що 22 травня 2024 року о 0 год. 30 хв. в місті Овруч по вулиці Металістів, в ході перевірки документів та особистого огляду у ОСОБА_5 , було виявлено та вилучено ніж в чохлі з ознаками холодної зброї, було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000190 від 22.05.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України, про що свідчить витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Копія протоколу огляду місця події від 22.05.2024 свідчить, що 22.05.2024 в АДРЕСА_1 , в ході огляду місця події у ОСОБА_5 було вилучено ніж в чохлі.

Постановою ст. слідчого від 22.05.2024, вилучений у ОСОБА_5 під час огляду місця події ніж в чохлі, було визнано речовим доказом у кримінальному провадженні 0000190 та поміщено на зберігання до відділу поліції №1 Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області, що підтверджується копією постанови.

При накладенні арешту повинні враховуватись одночасно його мета і підстави (ст.170 КПК України) та інші передбачені законом обставини (ст.173 КПК України).

Відповідно до ст.170 КПК України арештом майна є, зокрема, тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

В ст. 173 КПК України законодавець закріпив, що слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 4) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Крім того, слідчий суддя враховує, що згідно практики ЄСПЛ втручання держави у володіння майном є виправданим, якщо воно здійснюється для задоволення суспільного інтересу, у визначенні якого Суд надає державам право користуватися значною свободою розсуду з огляду на те, що національні органи влади краще знають потреби власного суспільства і перебувають у кращому становищі, ніж міжнародний суддя для оцінки того, що становить суспільний інтерес.

Правомірним є арешт за умови одночасного існування критеріїв правомірності цього втручання (зокрема, законності, суспільного інтересу та справедливого балансу).

Оцінюючи наявність підстав для накладення арешту, слідчий суддя з врахуванням досліджених матеріалів, долучених до клопотання, приходить до висновку, що слідчим доведено, що майно вилучене під час проведення огляду місця події на АДРЕСА_1 , а саме: ніж в чохлі є предметом скоєння злочину, зберігає на собі сліди кримінального правопорушення; вказаний предмет відповідає критеріям визначеним ст. 98 КПК України, та у випадку не накладення арешту на нього, це може призвести до подальшого знищення або до інших наслідків, які можуть перешкоджати досудовому розслідуванню.

За викладених обставин, враховуючи правове обґрунтування клопотання, яке відповідає положенням ст.ст. 170-173 КПК України, слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання ст. слідчого про накладення арешту на майно підлягає задоволенню з метою збереження речових доказів, задля забезпечення дієвості та об`єктивності розслідування у вказаному кримінальному провадженні, в тому числі для проведення відповідних експертиз. При цьому, доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження слідчим суддею не встановлено.

Керуючись ст.ст.170, 172, 173 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке вилучено 22.05.2024 у ОСОБА_5 , під час проведення огляду місця на АДРЕСА_1 , а саме: ніж в чохлі, шляхом тимчасового позбавлення права на відчуження, розпорядження і користування майном, залишивши на зберіганні у відділі поліції №1 Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала слідчого судді про арешт майна може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Житомирської апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Ухвала слідчого судді набирає законної сили після строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявляти клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Слідчий суддя ОСОБА_1