Справа № 202/7830/24
Провадження № 1-кс/202/4318/2024
ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
УХВАЛА

24 червня 2024 року м. Дніпро

слідчий суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором групи прокурорів прокурором Правобережної окружної прокуратури м. Дніпра Дніпропетровської області ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000271 від 29 травня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

До Індустріального районного суду м. Дніпропетровська звернувся старший слідчий СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 з клопотанням погодженим прокурором про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000271 від 29 травня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України.

Дане клопотання, відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду, було передано слідчому судді 21 червня 2024 року.

Відповідно до матеріалів клопотання, досудовим розслідування встановлено, що до Дніпропетровської обласної прокуратури надійшли матеріали з УСБУ у Дніпропетровській області про те, що службові особи комунального підприємства міста Дніпра вимагають неправомірну вигоду від громадянина за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Встановлено, що службові особи комунального підприємства «Міська ритуальна служба» Дніпровської міської ради ОСОБА_5 та ОСОБА_6 частину з отриманих грошових коштів, які вони одержують у якості неправомірної вигоди за безперешкодне поховання померлих громадян на цвинтарях м. Дніпра передають директору КП «Міська ритуальна служба» Дніпровської міської ради ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заступнику директора КП «Міська ритуальна служба» Дніпровської міської ради ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та колишньому директору ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Крім того, вказаним особам ОСОБА_5 та ОСОБА_6 регулярно передаються зроблені ними власноручні звіти з інформацією про кількість похованих померлих громадян, їх установчі дані та про розміри отриманої неправомірної вигоди за кожного з них.

Так, відповідно до отриманої інформації ОСОБА_5 спільно з ОСОБА_6 вимагають та мають намір одержати неправомірну грошову винагороду у розмірі 40 000 грн. від громадянина України ОСОБА_10 за сприяння у безперешкодному похованні померлої ОСОБА_11 .

Вищевказані особи здійснюють свою злочинну діяльність конспіративно, уникають випадкових свідків, котрі в подальшому можуть свідчити про їх злочинну діяльність. Так само, постійно змінюють місця проживання на території м. Дніпро та Дніпропетровської області, з метою уникнення кримінальної відповідальності, а також пересуваються транспортними засобами, між собою спілкуються через мобільний та інтернет зв`язок.

20.06.2024 приблизно близько о 11 год. 15 хв. ОСОБА_12 за вказівкою ОСОБА_5 , знаходячись на території Сурсько-Литовського кладовища за адресою м. Дніпро, пр. Б. Хмельницького, 175а одержав неправомірну вигоду у розмірі 5000 грн для третьої особи за вплив на прийняття рішення особою уповноваженою на виконання функцій місцевого самоврядування, поєднане з вимаганням такої вигоди.

20.06.2024 ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , затриманий в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ст. 3 ст. 369-2 КК України. Під час особистого обшуку ОСОБА_12 , як затриманої особи виявлено та вилучено: мобільний телефон марки Samsung IMEI1: НОМЕР_1 ; IMEI2: НОМЕР_2 з сім карткою оператора мобільного зв`язку НОМЕР_3 ; НОМЕР_4 .

Вказане вилучене майно, визнано речовим доказом у зазначеному кримінальному провадженні.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що зазначене вище вилучене майно, зберегло на собі сліди кримінального правопорушення, містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а тому по вказаному кримінальному провадженню виникла необхідність у застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна з метою збереження речових доказів.

Просив задовольнити клопотання та винести ухвалу про накладення арешту на майно вилучене 20.06.2024 в ході проведення обшуку затриманої особи ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , а саме на: мобільний телефон марки Samsung IMEI1: НОМЕР_1 ; IMEI2: НОМЕР_2 з сім карткою оператора мобільного зв`язку НОМЕР_3 ; НОМЕР_4 .

Наведене зумовило слідчого за погодженням з прокурором звернутись до слідчого судді з відповідним клопотанням.

Учасники процесу в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду клопотання повідомлялись належним чином. Слідчим до матеріалів клопотання долучено заяву, відповідно до якої просив здійснювати розгляд клопотання без його участі, вимоги клопотання підтримав та просив задовольнити.

Враховуючи неявку учасників процесу та їх належне повідомлення про дату, час та місце розгляду клопотання, слідчий суддя доходить висновку про можливість розгляду клопотання без участі учасників процесу.

Відповідно до ч. 4 ст.107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Враховуючи наведене, судовий розгляд клопотання здійснювався без фіксації судового процесу технічними засобами.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, дійшов наступного висновку.

У відповідності до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Зокрема, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

За приписами статті 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Згідно ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Як вбачається з матеріалів клопотання, СУ ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000271 від 29 травня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України.

Нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням у вказаному кримінальному провадженні здійснюється Дніпропетровською обласною прокуратурою.

В ході досудового розслідування встановлено причетність громадянина ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , до вчинення вказаного кримінального правопорушення, якого 20 червня 2024 року о 12:14 год. було затримано в порядку ст. 208 КПК України.

Під час особистого обшуку затриманого ОСОБА_12 було виявлено та вилучено: мобільний телефон марки Samsung IMEI1: НОМЕР_1 ; IMEI2: НОМЕР_2 з сім карткою оператора мобільного зв`язку НОМЕР_3 ; НОМЕР_4 .

Постановою старшого слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 від 20 червня 2024 року вилучене 20.06.2024 року в ході обшуку затриманої особи ОСОБА_12 майно визнано речовими доказами по кримінальному провадженню № 0000271 від 29 травня 2024 року.

Відповідно ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Відповідно до вимог ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Як вбачається з матеріалів справи, клопотання слідчого про арешт майна подано через канцелярію суду 21 червня 2024 року, що свідчить про дотримання строків, передбачених ч. 5 ст.171 КПК України.

Згідно статті 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження, до яких у тому числі належить арешт майна, застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження .

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Зважаючи, що стороною кримінального провадження доведено наявність підстав для накладення арешту на майно вилучене в ході проведення обшуку затриманого ОСОБА_12 , з метою збереження речових доказів та встановлення обставин кримінального правопорушення, а також те, що є достатні підстави вважати, що воно дійсно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, слідчий суддя доходить висновку про необхідність задоволення клопотання слідчого.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 98, 110, 131, 132, 168, 170-175, 309, 369-372, 395 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором групи прокурорів прокурором Правобережної окружної прокуратури м. Дніпра Дніпропетровської області ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000271 від 29 травня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України задовольнити.

Накласти арешт на вилучене 20.06.2024 року в ході проведення обшуку затриманого ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , майно а саме: мобільний телефон марки Samsung IMEI1: НОМЕР_1 ; IMEI2: НОМЕР_2 з сім карткою оператора мобільного зв`язку НОМЕР_3 ; НОМЕР_4 .

Ухвала слідчого судді про арешт майна підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду, шляхом подачі протягом 5-ти днів з дня проголошення ухвали, апеляційної скарги.

Особи які не були присутні у судовому засіданні під час проголошення ухвали, можуть подати апеляційну скаргу протягом 5-ти днів з моменту отримання копії цієї ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1