Справа №454/852/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"26" березня 2024 р. Сокальський районний суд Львівської області

в складі: головуючого - судді ОСОБА_1

за участю секретаря: ОСОБА_2

прокурора: ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4

обвинуваченої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Сокалі кримінальну справу про обвинувачення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання, місце реєстрації АДРЕСА_1 , громадянки України, з середньою освітою, вдови, не працюючої, раніше не судимої,

по ст.126-1 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачена, ОСОБА_5 в період з 15.02.2023р. по 14.12.2023 р. систематично вчиняла стосовно свого співмешканця ОСОБА_4 , з яким спільно проживає психологічне насильство, що призвело до психологічних страждань, зокрема: ОСОБА_5 неодноразово притягнуто Сокальським районним судом до адміністративної відповідальності за вчинення насильства в сім`ї, а саме 22.02.2023 р. за ч.1 ст.173-2 КУпАП, 17.03.2023 р. за ч.1 ст.173-2 КУпАП, 26.10.2023 р. за 2 ст.173-2 КУпАП.

Так, 15 лютого 2023 року о 16 годині 00 хвилин ОСОБА_5 перебуваючи в АДРЕСА_1 порушила умови термінового забороненого припису № АА279011 від 12.02.2023 року винесеного відносно потерпілого ОСОБА_4 .

Постановою Сокальського районного суду Львівської області від 22.02.2023 року ОСОБА_5 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Крім цього, 04 березня 2023 року о 16 годині 00 хвилин ОСОБА_5 перебуваючи в АДРЕСА_1 вчинила домашнє насильство відносно свого співмешканця ОСОБА_4 , а саме: висловлювалась в його сторону нецензурною лайкою.

Постановою Сокальського районного суду Львівської області від 17 березня 2023 року ОСОБА_5 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Крім цього, 12 вересня 2023 року о 09 годині 30 хвилин ОСОБА_5 перебуваючи в АДРЕСА_1 вчинила домашнє насильство економічного характеру відносно свого співмешканця ОСОБА_4 , а саме: не впускала свого співмешканця ОСОБА_4 в квартиру.

Постановою Сокальського районного суду Львівської області від 26 жовтня 2023 року ОСОБА_5 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_5 після визнання Сокальським районним судом Львівської області її винною у вищевказаних адміністративних правопорушеннях, 14 грудня 2023 року приблизно о 23:00 год, перебуваючи за місцем проживання, що по АДРЕСА_1 , вчинила словесний конфлікт зі своїм співмешканцем ОСОБА_4 , під час якого висловлювалась в його адресу нецензурними словами, виганяла на вулицю, голосно кричала, внаслідок чого завдала ОСОБА_4 емоційних та психологічних страждань. Тобто вчинила домашнє насильство.

Таким чином, своїми умисними діями, що виразилось у систематичному вчиненні психологічного насильства відносно особи, з якою винна перебуває у сімейних відносинах, що призвели до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілого, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України.

Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованого їй злочину визнала, повністю підтвердила фактичні обставини щодо вчиненого нею діяння та викладених у обвинувальному акті обставин, у скоєному розкаялася. Зазначила, що справді вчиняла психологічне насильство щодо свого співмешканця, виганяла його з хати та запевнила, що в майбутньому вчиняти таких дій вона не буде. Просила суд суворо її не карати.

Враховуючи те, що обвинувачена та інші учасники судового провадження не оспорюють обставини справи, заслухавши думку учасників судового провадження , суд при визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню, обмежився показаннями обвинуваченої, дослідженням матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченої, визначивши відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що винуватість обвинуваченої ОСОБА_5 у вчиненні нею кримінального правопорушення доведена повністю, кваліфікація її неправомірних дій за ст.126-1 КК України є правильною, оскільки вона вчиняла систематичне ( чотири рази) умисне домашнє насильство психологічного характеру щодо свого співмешканця.

Відповідно до ст. 66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченої, є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, відсутність матеріальної шкоди.

Відповідно до ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченої, суд не встановив.

При призначенні обвинуваченій ОСОБА_5 покарання суд, згідно з вимогами ст. 65, 68 КК України, враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно зі ст. 12 КК України є злочином невеликої тяжкості, обставини, які пом`якшують покарання, та відсутність обставин, які обтяжують покарання; дані про особу обвинуваченої, а саме те, що вона має постійне місце проживання, за яким характеризується посередньо, не судима, не перебуває на обліку у лікарів психіатра та нарколога, тому вважає за необхідне призначити обвинуваченій покарання у межах санкції ст.126-1 КК України.

З огляду на викладене та враховуючи наявність обставин, які пом`якшують покарання, посткримінальну поведінку обвинуваченої та можливість її виправлення без ізоляції від суспільства, суд приходить до висновку про те, що виправлення і перевиховання обвинуваченої можливе без ізоляції від суспільства. Тому їй слід призначити покарання у вигляді громадських робіт.

У даному кримінальному провадженні речових доказів немає, процесуальних витрат немає, цивільний позов не заявлявся, заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 визнати винною у пред`явленому обвинуваченні за ст.126-1 КК України та призначити їй покарання у виді громадських робіт на строк 150 (сто п`ятдесят) годин.

Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Сокальський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Головуючий:ОСОБА_1