Справа № 183/7445/22
Провадження № 1-кс/206/448/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2024 року Самарський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретареві ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву адвоката ОСОБА_3 про відвід начальника відділу Луганської обласної прокуратурипрокурора ОСОБА_4 та прокурора ОСОБА_5 від участі у розгляді клопотання начальника відділу Луганської обласної прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0000169 внесеного 05 вересня 2022 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 367, ст. 368-5 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_6 ,

представника третіх осіб, щодо майна якої

вирішується питання про продовження арешту адвоката ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИВ:

03 квітня 2024 року захисник ОСОБА_3 звернувся до суду із заявою про відвід прокурорів Луганської обласної прокуратури ОСОБА_8 , ОСОБА_5 від участі у розгляді клопотання про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000169.

Заяву про відвід обґрунтовано тим, ухвалою слідчого судді Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 02 лютого 2024 року накладено арешт строком на 2 місяці на грошові кошти вилучені в квартирі АДРЕСА_1 , тобто до 29 березня 2024 року, оскільки останні вилучені 30 січня 2024 року. 02 квітня 2024 року прокурор ОСОБА_8 знов звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на вказані грошові кошти. За час з 30 січня по 02 квітня 2024 року стороною обвинувачено здійснено дії, які вказують на упередженість та спотворення факті, явно обвинувального ухилу. Під час судових засідань прокурором ОСОБА_8 неодноразово повідомлялись спотворені факти. Крім того, ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 02 лютого 2024 року старшому слідчому СУ ГУНП в Луганській області відмовлено у задоволенні клопотання про арешт 180 000,00 гривень вилучених у ОСОБА_9 , однак до 02 квітня 2024 року ні слідчий ні прокурор не повернули вказані кошти. Стороною обвинувачення вчинено дії, які вказують на ознаки кримінального правопорушення. Такі дії вбачаються з того, що прокурор звернувся до Національного агентства з запобігання корупції із заявою про проведення моніторингу способу життя та контролю щодо повноти заповнення декларацій, ініціюючи яку навмисно вказав недостовірні відомості щодо місця проживання ОСОБА_6 . Захисник ОСОБА_3 вказує на те, що прокурор Луганської обласної прокуратури ОСОБА_8 та старший слідчий СУ ГУНП в Луганській області ОСОБА_10 діють всупереч закону та упереджено здійснюють досудове розслідування, що в свою чергу викликає недовіру, у зв`язку із чим просить відвести начальника відділу Луганської обласної прокуратури ОСОБА_8 та прокурора Луганської обласної прокуратури ОСОБА_5 .

Захисник ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримав заяву та просив її задовольнити з наведених в ньому підстав.

Підозрюваний ОСОБА_6 в судовому засіданні підтримав заяву свого захисника та пояснив, що в кримінальному провадженні зібрані неправдиві відомості, а сторона обвинувачення хоче вилучити грошові кошти, які навіть йому не належать.

Представник третіх осіб, щодо майна яких вирішується питання про продовження арешту ОСОБА_7 в судовому засіданні підтримала заяву захисника ОСОБА_3 та просила її задовольнити.

Прокурор ОСОБА_4 в судовому засіданні вказав на те, що заява захисника ОСОБА_3 необґрунтована, а всі зібрані в ході досудового розслідування матеріали ретельно вивчалися та перевірялися. Просив відмовити у задоволенні заяви.

Прокурор ОСОБА_5 в судовому засіданні вказав, що об`єктивні підстави для відводу прокурорів відсутні, просив відмовити у задоволенні заяви.

Слідчий суддя, заслухавши думку прокурорів, підозрюваного, захисника та представника третіх осіб, щодо майна яких вирішується питання про продовження арешту, дослідивши зміст заяви та надані матеріали у їх сукупності, прийшов до наступного висновку.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КПК України прокурор, слідчий, дізнавач не має права брати участь у кримінальному провадженні: якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, членом сім`ї або близьким родичем сторони, заявника, потерпілого, цивільного позивача або цивільного відповідача; якщо він брав участь у цьому ж провадженні як слідчий суддя, суддя, захисник або представник, свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач; якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах кримінального провадження або існують інші обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 80 КПК України за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, дізнавач, захисник, представник, експерт, представник персоналу органу пробації, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід. За цими ж підставами їм може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 3, 4 ст. 80 КПК України заяви про відвід можуть бути заявлені як під час досудового розслідування, так і під час судового провадження. Заяви про відвід під час досудового розслідування подаються одразу після встановлення підстав для такого відводу.

Частиною 2 статті 81 КПК України передбачено порядок вирішення питання про відводи, зокрема, усі інші відмови, крім відводів слідчому судді або судді, під час досудового розслідування розглядає слідчий суддя, а під час судового провадження - суд, який його здійснює.

Доводи захисника ОСОБА_3 в його заяві про відвід прокурорів через їх упередженість, фактично зводяться до його незгоди із здійсненням прокурорами процесуальної діяльності під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва.

Слідчий суддя звертає увагу на те, що невиконання судового рішення або перешкоджання в його виконанні є кримінальним правопорушенням, яке підлягає доказуванню, а не підставою для відводу прокурорів від розгляду клопотання про арешт майна.

Крім того, підставою для відводу прокурора на думку захисника є те, що ним ініційовано перевірку Національним агентством з запобігання корупції моніторингу способу життя та контролю щодо повноти заповнення декларації ОСОБА_6 та вказано недостовірні відомості щодо місця його проживання.

Саме по собі звернення прокурора із заявою до Національного агентства з запобігання корупції в якій ініційовано проведення моніторингу способу життя та контролю щодо повноти заповнення декларації ОСОБА_6 , не вказує на упередженість прокурорів, оскільки таке звернення здійснено в рамках досудового розслідування у кримінальному провадженні, а у разі незгоди з такими діями прокурора, підозрюваний та захисник мають право звернутися до слідчого судді у передбачений главою 26 КПК України спосіб.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя приходить до висновку про відмову в задоволенні заяви захисника ОСОБА_3 про відвід прокурорів від участі у розгляді клопотання про арешт майна.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 77, 80, 81, 344, 372, ч.2 ст. 376 КПК України слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні заяви адвоката ОСОБА_3 про відвід начальника відділу Луганської обласної прокуратури прокурора ОСОБА_4 та прокурора ОСОБА_5 від участі у розгляді клопотання начальника відділу Луганської обласної прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0000169 внесеного 05 вересня 2022 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 367, ст. 368-5 КК України.

Повний текст ухвали складено 05 квітня 2024 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1