Справа № 305/574/24
Номер провадження 1-кп/305/245/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.04.2024 Рахівський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Рахів обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено в ЄРДР 01.02.2024 за №0000053 про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, з середньою освітою, пенсіонера, громадянина України, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України,

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_4 11 вересня 2023 року близько 18:05 години, знаходячись за місцем свого проживання у приміщенні квартири, яка розташована за адресою АДРЕСА_2 , вчинив домашнє насильство, тобто умисні дії психологічного характеру щодо своєї співмешканки ОСОБА_5 , з якою перебуває у сімейних відносинах, а саме виганяв її з квартири та намагався вдарити, у зв`язку з чим 11.09.2023 стосовно ОСОБА_4 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД №0041522 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП. Постановою Рахівського районного суду Закарпатської області від 14.11.2023 у справі 305/2539/23 ОСОБА_4 визнано винним за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та останнього піддано адміністративному стягненню у виді штрафу у розмірі 170 грн, постанова набрала законної сили 27.11.2023. ОСОБА_4 13.12.2023 близько 17:15 години продовжуючи свої неправомірні дії, знаходячись за місцем свого проживання у приміщенні квартири за тією ж адресою вчинив домашнє насильство, тобто умисні дії психологічного характеру щодо своєї співмешканки ОСОБА_5 , з якою перебуває у сімейних відносинах, які виразились у словесних образах, погрозах, виражався нецензурною лайкою, у зв`язку з чим 13.12.2023 стосовно ОСОБА_4 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ №942356 за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП. Постановою Рахівського районного суду Закарпатської області від 26.12.2023 у справі 305/3039/23 ОСОБА_4 визнано винуватим за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у виді 40 годин громадських робіт, постанова набрала законної сили 08.01.2024. В подальшому ОСОБА_4 будучи раніше неодноразово притягнутим Рахівським районним судом Закарпатської області, а сем 14.11.2023 та 26.1'2.2023 до адміністративної відповідальності за ст. 173-2 КУпАП за вчинення домашнього насильства стосовно своєї співмешканки ОСОБА_5 , із якою перебуває у сімейних відносинах, продовжуючи свою злочинну діяльність, спрямовану на умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо останньої, 31.01.2024 близько 11:35 години, знаходячись за місцем свого проживання у приміщенні квартири за адресою АДРЕСА_2 , повторно вчинив щодо своєї співмешканки ОСОБА_5 психологічне насильство, яке виразилося у словесних образах нецензурними словами та виганяв останню з квартири.

Вищевказаними умисними неправомірними діями, ОСОБА_4 заподіяв своїй співмешканці ОСОБА_5 систематичних психологічних страждань, які виразились у словесних образах нецензурними словами та приниженні, викликавши у потерпілої побоювання за свою безпеку, нездатність захистити себе, що призводить до психологічних страждань та погіршення якості життя ОСОБА_5 .

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 кваліфіковано за ст. 126-1 КК України як домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо іншої особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призводить до психологічних страждань, погіршення якості життя потерпілої.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину визнав у повному обсязі, фактичні обставини кримінального правопорушення (дата, час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину) та правову кваліфікацію злочину не оспорює. Пояснив, що дійсно виганяв з хати свою співмешканку ОСОБА_5 . У вчиненому розкаюється, просить суворо не карати.

Показання ОСОБА_4 є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Враховуючи той факт, що обвинувачений ОСОБА_4 визнав свою провину у повному обсязі та не оспорює фактичні обставини скоєння кримінального правопорушення, вислухавши думку прокурора, обвинуваченого та потерпілих, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням відомостей, які характеризують особу обвинуваченого, суд дійшов висновку про недоцільність дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

При цьому, судом з`ясовано в учасників судового провадження, чи правильно вони розуміють зміст цих фактичних обставин, чи не мають сумнівів у добровільності їх позиції, та на виконання вимог ч. 3 ст. 349 КПК України роз`яснено, що у такому випадку учасники позбавлені права оскаржити визнані обставини в апеляційному порядку.

За встановлених органом досудового розслідування обставин, суд вважає, що винуватість ОСОБА_4 в обсязі пред`явленого обвинувачення (ст. 337 КПК України) є доведеною повністю та кваліфікує його дії за ст. 126-1 КК України, як домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо іншої особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призводить до психологічних страждань, погіршення якості життя потерпілої.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд зазначає таке.

Частина 2 статті 61 Конституції України передбачає, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Відповідно до ст.ст. 50, 65 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Виходячи із вказаних вимог закону особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що він раніше не судимий, але неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності, на спеціальному обліку лікаря фтизіатра, психіатра та нарколога не перебуває, не має на утриманні осіб, має постійне місце проживання, за місцем проживання характеризується посередньо, являється пенсіонером.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 , суд визнає щире каяття у вчиненому, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, які б обтяжували покарання ОСОБА_4 , не встановлено.

Таким чином, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно зі ст. 12 КК України є нетяжким злочином, дані про особу обвинуваченого, ступінь його вини, наявність пом`якшуючих та відсутність обтяжуючих обставин, той факт, що злочином матеріальної шкоди не заподіяно, суд вважає, що обвинуваченому слід призначити покарання у виді позбавлення волі, у межах, встановлених санкцією статті особливої частини Кримінального кодексу України, за якою він обвинувачується і яка передбачає відповідальність за вчинене правопорушення, оскільки громадські роботи та обмеження волі не застосовується до осіб, що досягли пенсійного віку.

Крім того, суд зважає і на критичне ставлення ОСОБА_4 до скоєного, усвідомлення своєї провини й засудження своєї протиправної поведінки, яка свідчить про дійсне прагнення стати на шлях виправлення і перевиховання.

Беручи до уваги вказані обставини в їх сукупності, суд вважає, що ОСОБА_4 повинен нести покарання у виді позбавлення волі, але відповідно до вимог ст. 75 КК України вважає можливим звільнити його від відбування призначеного основного покарання, якщо він протягом визначеного судом випробувального строку не скоїть нового правопорушення та виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України, зобов`язавши засудженого періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти цьому органу про зміну місця проживання та роботи, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, оскільки, на думку суду, саме таке покарання, є справедливим, а також необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нового кримінального правопорушення, що можливо без ізоляції останнього від суспільства.

Також, на думку суду, призначена міра покарання надасть можливість обвинуваченому сформувати у своїй свідомості уявлення про неминучість настання відповідальності за можливі вчинені ним протиправні діяння у майбутньому, що буде своєю чергою достатньою превентивною мірою, відповідатиме тяжкості вчиненого правопорушення, не буде становити «особистий надмірний тягар для особи» та відповідатиме справедливому балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами щодо захисту основоположних прав особи.

У цьому кримінальному провадженні відносно ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання до 20.04.2024. Прокурор в судовому засіданні заявив клопотання про продовження цього запобіжного заходу до вступу вироку в законну силу, оскільки залишаються ризики у неправильній процесуальній поведнці обвинуваченого. З огляду на викладене, суд погоджується з думкою прокурора, що ризики, передбачені ст. 177 КПК наразі ще фактично продовжують існувати, а отже обвинуваченому слід залишити запобіжний захід до вступу вироку в законну силу.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Витрати на залучення експерта відсутні.

Інші процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Речові докази відсутні.

Керуючись ст.ст. 370, 374, 615 КПК України, суд

УХВАЛИВ :

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у виді позбавлення волі з іспитовим строком на 1 (один) рік, якщо він протягом іспитового строку не скоїть нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього судом обов`язки.

На підставі п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, який був застосований відповідно до ухвали слідчого судді Рахівського районного суду 21.02.2024, слід продовжити до вступу вироку в законну силу.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Вирок може бути оскаржено до Закарпатського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники кримінального провадження мають право отримати копію вироку в канцелярії суду.

Суддя: ОСОБА_1