Справа № 569/3007/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2024 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області

в складі судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Рівне в режимі відеоконференцзв`язку обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0002848 від 05.10.2023 відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця АДРЕСА_1 , не працюючого, одруженого, із повною загальною освітою, раніше не судимого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Рівненського міського суду Рівненської області перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0002848 від 05.10.2023 відносно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України.

Згідно обвинувального акту, 27 вересня 2023 року військовозобов`язаний ОСОБА_4 пройшов військово-лікарську комісію, та відповідно до довідки військово лікарської комісії №15 від 27.09.2023 був визнаним придатним до військової служби.

У подальшому, 27 вересня 2023 року ОСОБА_4 , під особистий підпис отримав повістку, тобто був належним чином повідомленим про необхідність з`явитись о 09:00 год. 28 вересня 2023 року у ІНФОРМАЦІЯ_2 що за адресою: АДРЕСА_3 , для подальшої відправки на військову службу під час загальної мобілізації до військової частини НОМЕР_1 .

Однак, ОСОБА_4 достовірно володіючи інформацією про час відправки до військової частини для проходження військової служби та місце розташування збірного пункту, всупереч вимогам ст.65 Конституції України, ст.ст.1, 39 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу України», ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №65/2022 «Про загальну мобілізацію», Указу Президента України № 758/2022 від 7 листопада 2022 року «Про продовження строку проведення загальної мобілізації», не маючи поважних причин та правових підстав на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, не прибув 28 вересня 2023 о 09:00 год. до ІНФОРМАЦІЯ_3 , що за адресою: АДРЕСА_3 , для відправки до військової частини НОМЕР_1 , для проходженням військової служби за загальною мобілізацією, внаслідок чого ухилився від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 336 КК України - як своїми умисними діями, які виразились в ухиленні від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період.

До початку судового розгляду ОСОБА_4 заявив клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності за ст. 336 КК України на підставі ст. 48 КК України, у зв`язку із зміною обстановки та закриття кримінального провадження відносно нього. Своє клопотання обґрунтовує тим, що він добровільно з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_4 та з 27.03.2024 призваний на військову службу під час мобілізації до військової частини НОМЕР_2 згідно з Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №69/2022 «Про загальну мобілізацію». Просив суд звільнити його від кримінальної відповідальності у зв`язку із зміною обстановки та провадження у справі закрити.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні не заперечив проти звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за ст. 336 КК України на підставі ст.48 КК України, у зв`язку зі зміною обстановки, посилаючись на те, що наявні підстави та умови для звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності, та закриття кримінального провадження, оскільки кримінальне правопорушення, яке інкримінується обвинуваченому, згідно ст. 12 КК України, відноситься до категорії нетяжких злочинів, вчинене обвинуваченим вперше, ОСОБА_4 вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав, щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину, він перестав бути суспільно небезпечною особою.

Суд, заслухавши думку прокурора, обвинуваченого, вважає що клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 підлягає до задоволення з наступних підстав.

Пунктом 7 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» від 23 грудня 2005 року №1 визначено, що для застосування ст. 48КК України необхідно встановити, що після вчинення певного злочину обстановка змінилася таким чином, що вчинене діяння вже не є суспільно небезпечним. Особу можна визнати такою, що перестала бути суспільно небезпечною, у разі, коли вона сама або обстановка навколо неї зазнала таких змін, що унеможливлюють вчинення нею нового злочину. Звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст. 48КК України - це право, а не обов`язок суду, який вирішує це питання в порядку, передбаченому ст. 7 КПК України.

Статтею 48 КК України передбачено, що особу, яка вперше вчинила кримінальний проступок або нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, може бути звільнено від кримінальної відповідальності, якщо буде визнано, що на час кримінального провадження внаслідок зміни обстановки вчинене нею діяння втратило суспільну небезпечність або ця особа перестала бути суспільно небезпечною.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 правильно розуміє і не оспорює формулювання та характер пред`явленого йому обвинувачення, правову кваліфікацію своїх дій за ст. 336 КК України, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності такої його позиції, а відтак діяння, яке поставлено обвинуваченому у провину, дійсно мало місце, вчинене ним, і отримало правильну кримінально-правову оцінку та визнано самим обвинуваченим.

Також судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє свої права, визначені ч. 3 ст. 285 КПК України, підстави звільнення від кримінальної відповідальності за ст. 48 КК України, а також наслідки закриття провадження з цих підстав і після роз`яснення цих положень наполягав на закритті провадження з підстав, передбачених ст. 48 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 44 КК України, особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим кодексом.

Відповідно до ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, яке інкримінується обвинуваченому ОСОБА_4 за ст. 336 КК України, належать до категорії нетяжких злочинів.

Відповідно примітки до ст. 45 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ст. 336 КК України не віднесено до корупційних кримінальних правопорушень і не пов`язане з корупцією, порушеннями правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Також судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 раніше не судимий, після вчинення кримінального правопорушення щиро покаявся, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР_2 . За таких обставин, суд приходить до переконання, що обвинувачений ОСОБА_4 перестав бути суспільно небезпечною особою.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ст. 288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Таким чином, суд приходить до висновку про обґрунтованість клопотання обвинуваченого і вважає, що обвинувачений ОСОБА_4 підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за ст. 336 КК України, відповідно до вимог ст. 48 КК України у зв`язку зі зміною обстановки, а кримінальне провадження відносно нього слід закрити на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Відповідно до положень ч. 9 ст. 100 КПК України, суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про долю речових доказів і документів, які були надані суду.

Постановою слідчого Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області майора поліції ОСОБА_5 від 05.12.2023 визнано та приєднано до матеріалів кримінального провадження в якості речових доказів: розписку підписану ОСОБА_4 27.09.2023, облікову картку ОСОБА_4 , картку обстеження та медичного огляду військовозобов`язаного ОСОБА_4 , довідку військово лікарської комісії, листок ознайомлення з нормами законодавства підписаний ОСОБА_4 (а.к.п. 36-37).

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 не обирався.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Згідно правового висновку Великої Палати Верховного Суду у Постанові від 17.06.2020 у справі №598/1781/17, оскільки процесуальні витрати, понесені у кримінальному провадженні не є збитками, то такі витрати повинні бути розподілені судом у межах розгляду того кримінального провадження, у ході розгляду якого вони виникли.

Кримінально-процесуальний кодекс України не обмежує процесуальну форму вирішення питання щодо розподілу процесуальних витрат виключно обвинувальним вироком. Суд повинен вирішити питання про розподіл процесуальних витрат у будь-якому рішенні, яким завершується розгляд кримінального провадження по суті, у тому числі й в ухвалі про закриття кримінального провадження у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності. Наведене узгоджується із правовим висновком в Постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 червня 2020 року у справі №598/1781/17 (провадження №13-47кс20).

Згідно ч. 1 ст. 126 КПК України питання щодо процесуальних витрат суд вирішує у вироку суду або ухвалою суду.

Витрати на залучення експертів становлять 6058 гривень 24 копійок.

Зважаючи на вищевикладене, суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта у кримінальному провадженні, оскільки закриття кримінального провадження на підставі ст. 48 КК України є нереабілітуючою обставиною.

На підставі викладеного, керуючись ст. 48 КК України, п. 1 ч. 2 ст. 284, ст. ст. 288, 314, 350, 376 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із зміною обстановки та закриття кримінального провадження, задоволити.

Звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України на підставі ст. 48 КК України у зв`язку із зміною обстановки.

Кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України закрити на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Речові докази по справі, а саме: розписку підписану ОСОБА_4 27.09.2023 - залишити при матеріалах кримінального провадження;

- облікову картку ОСОБА_4 , картку обстеження та медичного огляду військовозобов`язаного ОСОБА_4 , довідку військово лікарської комісії, листок ознайомлення з нормами законодавства підписаний ОСОБА_4 - повернути ІНФОРМАЦІЯ_5 , що за адресою АДРЕСА_4 .

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на залучення експерта в розмірі 6058 (шість тисяч п`ятдесят вісім) гривень 24 копійки.

Ухвала може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду через Рівненський міський суд протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя