СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
ун. № 759/2270/24
пр. № 1-кп/759/873/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2024 року м.Київ

Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді -ОСОБА_1 ,
за участі секретаря судового засідання -ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0004221 від 09.11.2023 щодо

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Києва, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185; ч.1 ст. 190; ч.2 ст. 190 КК України, сторони кримінального провадження:

прокурор - ОСОБА_4 ,

обвинувачений - ОСОБА_3 ,

потерпілі - ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 , на початку лютого 2023, у денний час доби, перебував у квартирі АДРЕСА_3 , в якій проживав ОСОБА_6 де проводив ремонтні роботи віконних систем.

В подальшому ОСОБА_3 , будучи у скрутному матеріальному становищі, усвідомлюючи, що в країні введено воєнний стан, відповідно, знаходячись в умовах воєнного стану, з метою обернення на свою користь та особистого збагачення, вирішив здійснити крадіжку майна ОСОБА_6 , яке знаходиться в даній квартирі.

Переслідуючи умисел на викрадення чужого майна, користуючись тим, що ОСОБА_6 за його діями не спостерігає, з метою відшукання майна підійшов до гардеробної кімнати. Перебуваючи у вказаній кімнаті, ОСОБА_3 з метою обернення на свою користь та особистого збагачення, в умовах воєнного стану таємно, викрав чуже майно, яке належить ОСОБА_6 , а саме: мобільний телефон «iPhone 11» 64 Gb у корпусі чорного кольору, вартістю 20 000 гривень; золотий ланцюжок плетінням «фараон», вагою 19,2 гр, вартістю 40 202 гривні 22 копійки (відповідно до розпорядження НБУ станом на 27.02.2023, один грам золота, яке не відповідає вимогам щодо якості банківських металів становить 2093 гривні 97 копійки); золоту ладанку у формі ікони «Миколи чудотворця» вагою 1,8 гр., вартістю 3769 гривні 14 копійок (відповідно до розпорядження НБУ станом на 27.02.2023, один грам золота, яке не відповідає вимогам щодо якості банківських металів становить 2093 гривні 97 копійки), які лежали в одній із сумок.

Таємно викравши чуже майно, яке належить ОСОБА_6 , ОСОБА_3 , з місця вчинення кримінального правопорушення зник, а викраденим майном у подальшому розпорядився на власний розсуд, тим самим заподіявши потерпілому ОСОБА_6 матеріальний збиток на загальну суму 63 971,36 грн.

Крім цього, ОСОБА_3 , увійшовши в довіру до ОСОБА_5 , обіцяв допомогу у зберіганні майна останнього в належному йому гаражному боксі № НОМЕР_1 розташованому в АДРЕСА_4. Після цього у лютому 2022 ОСОБА_5 , будучи в довірливих відносинах з ОСОБА_3 , почав зберігати своє майно у вищевказаному гаражному боксі.

В подальшому ОСОБА_3 з метою покращення свого матеріального становища і особистого незаконного збагачення, маючи вільний доступ до гаражного боксу № НОМЕР_1 , розташованого АДРЕСА_4, вирішив заволодіти майном, яке належить ОСОБА_5 .

Так, ОСОБА_3 23.08.2023, маючи умисел, направлений на заволодіння чужим майном, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, переслідуючи корисливий мотив і мету незаконно збагатитись та використовуючи довірливі відносини з ОСОБА_5 , прийшов до гаражного боксу № НОМЕР_1 розташованого АДРЕСА_4, звідки шляхом зловживання довірою заволодів чужим майном, яке належить ОСОБА_5 а саме: шліф машинкою по бетону «Sparkky FB 72», с/н 10117, вартістю 5 750 грн.; поршневим компресором марки «Airpres HL» 340/90, с/н 201530X31109, вартістю 19 213,61 грн., а всього майна на загальну суму 24 963,61 грн.

Крім цього, ОСОБА_3 24.08.2023, маючи умисел, направлений на заволодіння чужим майном, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, переслідуючи корисливий мотив і мету незаконно збагатитись та використовуючи довірливі відносини з ОСОБА_5 , прийшов до гаражного боксу № НОМЕР_1 розташованого АДРЕСА_4, звідки шляхом зловживання довірою заволодів чужим майном, яке належить ОСОБА_5 а саме: електричний відбійний молоток, марки «COMPAS» ZIG65B, вартістю 3 583,61 грн.

Крім цього, ОСОБА_3 25.08.2023, маючи умисел, направлений на заволодіння чужим майном, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, переслідуючи корисливий мотив і мету незаконно збагатитись та використовуючи довірливі відносини ОСОБА_5 , прийшов до гаражного боксу № НОМЕР_1 розташованого АДРЕСА_4, звідки шляхом зловживання довірою заволодів чужим майном, яке належить ОСОБА_5 а саме: зварювальний апарат SSVA «САМУРАЙ» с/н 113810, вартістю 4 596,50 грн.

Крім цього, ОСОБА_3 29.08.2023, маючи умисел, направлений на заволодіння чужим майном, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, переслідуючи корисливий мотив і мету незаконно збагатитись та використовуючи довірливі відносини ОСОБА_5 , прийшов до гаражного боксу № НОМЕР_1 розташованого АДРЕСА_4, звідки шляхом зловживання довірою заволодів чужим майном, яке належить ОСОБА_5 , а саме: електричний пістолет для герметику із зарядним пристроєм до нього марки «Rybi CCG 1801 MHG», вартістю 2 531,94 грн.

Повторно заволодівши чужим майном шляхом зловживання довірою, яке належить ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , з місця вчинення кримінального правопорушення зник, а викраденим у подальшому розпорядився на власний розсуд, тим самим заподіявши потерпілому ОСОБА_5 , матеріальний збиток.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185; ч.1 ст. 190; ч.2 ст. 190 КК України за наведених вище обставин визнав у повному обсязі і послідовно дав показання, які за своїм змістом відповідають викладеним вище обставинам вчинення кримінального правопорушення. Зокрема показав, що знайомий з потерпілим ОСОБА_6 , який попросив його відремонтувати вікна. Влітку 2022 року він прийшов додому до потерпілого та перебуваючи у квартирі, побачив телефон та ланцюжок, які викрав, здав до ломбарду, а гроші витратив на власні потреби. Шкоду готовий відшкодувати у визначеному потерпілим розмірі.

З потерпілим ОСОБА_5 також знайомий. Влітку 2023 року він, маючи у користуванні гараж, дозволив потерпілому зберігати речі в тому числі інструменти. Доступ до гаража мали тільки він та потерпілий ОСОБА_5 , за згодою якого користувався інструментами. У зв`язку з скрутним матеріальним становищем, він періодично в гаражі брав інструменти, які здавав до ломбарду, а гроші витратив на власні потреби. Шкоду потерпілому відшкодував частково. У вчиненому щиро розкаюється, просить суворо не карати.

Враховуючи те, що учасниками процесу не оспорювались фактичні обставини справи і судом встановлено, що учасники процесу правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позицій, в порядку ч.3 ст.349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження інших доказів по справі та обмежився допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів, які характеризують його особу.

Оцінюючи зібрані матеріали в їх сукупності, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 доведена повністю та кваліфікація його дій вірна за ч.4 ст.185 КК України, оскільки він вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану; за ч.1 ст.190 КК України, оскільки він вчинив заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство); за ч.2 ст.190 КК України, оскільки він вчинив шахрайство, вчинене повторно.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує характер та ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які віднесено до категорій кримінального проступку, нетяжких та тяжких злочинів, відношення до скоєного, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, офіційно не працює. Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого суд визнає його щире каяття. Обставини, що обтяжують покарання відсутні.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає необхідним призначити ОСОБА_3 покарання у межах санкцій ч.4 ст.185; ч.1 ст.190; ч.2 ст.190 КК України, застосувавши при призначенні покарання за сукупністю кримінальних правопорушень принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Враховуючи конкретні обставини вчиненого кримінального правопорушення, щире каяття обвинуваченого, те, що він раніше не судимий та правдиво розповів про обставини вчиненого кримінального правопорушення, критично відноситься до своїх дій, частково відшкодував заподіяну шкоду, суд вважає можливим застосувати ст.75 КК України, оскільки приходить до висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства і саме таке покарання, на думку суду, є необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів. Суд також покладає на обвинуваченого ОСОБА_3 обов`язки, передбачені ст.76 КК України, які сприятимуть його виправленню.

Цивільні позови у кримінальному провадженні не заявлено.

Керуючись ст.ст. 369-371, 373- 376, ч.15 ст.615 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185; ч.1 ст.190; ч.2 ст.190 КК України та призначити йому покарання:

- за ч. 4 ст. 185 КК України у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі;

- за ч. 1 ст. 190 КК України у виді 1 (одного) року обмеження волі;

- за ч. 2 ст. 190 КК України у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ст.70 КК України, визначити ОСОБА_3 остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Застосувати ст.75 КК України та звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 3 (три) роки.

Зобов`язати ОСОБА_3 згідно ст.76 КК України не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1