Провадження № 1-кс/127/8682/24
У Х В А Л А

Іменем України

18 червня 2024 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

слідчого судді: ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання: ОСОБА_2

за участю:

прокурора: ОСОБА_3

підозрюваного: ОСОБА_4

захисника: адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого відділу розслідування злочинів, скоєних проти життя та здоров`я особи слідчого управління Головного управління Національної поліції у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_6 про продовження строку тримання під вартою, щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Чорномин, Піщанського району Вінницької області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , одруженого, раніше не судимого, який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ст. 348 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий відділу розслідування злочинів, скоєних проти життя та здоров`я особи слідчого управління Головного управління Національної поліції у Вінницькій області капітан поліції ОСОБА_6 звернувся до суду з клопотанням, погодженим з прокурором ОСОБА_7 , про продовження строку тримання під вартою, щодо підозрюваного ОСОБА_4 .

Клопотання мотивовано тим, що слідчим управлінням ГУНП у Вінницькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000357 від 20.04.2024, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ст. 348, ч. 4 ст. 410, ч. 4 ст. 408, ч. 1 ст. 410 КК України.

В межах даного кримінального провадження за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, в порядку ст. 208 КПК України о 15.20 год. 21.04.2024 у с. Малий Куяльник, Подільського району Одеської області затримано ОСОБА_4 , якому 22.04.2024 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 348 КК України.

Ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 22.04.2024 до підозрюваного ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави. Строк тримання під вартою діє протягом 60 (шістдесяти) днів з моменту затримання ОСОБА_4 , тобто до 15 години 20 хвилин 19 червня 2024 року. Строк дії ухвали суду про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначено до 19 червня 2024 року.

Двомісячний строк досудового розслідування закінчується 20.06.2024, однак завершити його у зазначений термін неможливо внаслідок особливої складності кримінального провадження.

До закінчення строку досудового розслідування у кримінальному провадженні необхідно провести ряд слідчих дій, а саме: отримати висновки судових імунологічних та цитологічних експертиз, судових психіатрично-психологічних експертиз проведених за участі підозрюваних, судової біологічної та судової трасологічної експертиз, судової технічної (фоноскопічної) та портретної експертиз, повідомити підозрюваним про зміну раніше повідомленої підозри та про нову підозру, здійснити відкриття сторонам матеріалів кримінального провадження в порядку ст. 290 КПК України, скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування, виконати інші слідчі (розшукові) та процесуальні дії, в яких виникне необхідність для закінчення досудового розслідування у кримінальному провадженні.

Тобто, додатковий строк необхідний для завершення проведення експертиз та отримання доказів, які можуть бути використані під час судового розгляду, і ці дії не могли бути здійснені чи завершені раніше з об`єктивних причин. У зв`язку з чим постановою керівника Вінницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону продовжено строк досудового розслідування до трьох місяців, тобто до 20.07.2024.

Крім того, на даному етапі досудового розслідування, продовжують існувати ризики визначені п. п. 1, 2, 4, ч. 1, ст. 177 КПК України, а саме те, що ОСОБА_4 не має офіційного та стабільного джерела доходів і у нього відсутні стійкі соціальні зв`язки, а тому він може в будь-який момент без зайвих труднощів покинути місце свого проживання, при цьому усвідомлюючи загрозу застосування реальної міри покарання, може здійснити спроби переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду. Крім того, перебуваючи на свободі ОСОБА_4 може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, а також за відсутності жодного контролю ОСОБА_4 , вільно пересуваючись, може незаконно впливати на потерпілу та свідків у цьому ж кримінальному провадженні, з метою їх спонукання шляхом погроз, вмовляння до дачі неправдивих показань або відмови від участі у кримінальному провадженні, що негативно вплине на хід досудового розслідування та його результати. Вказане свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, адже особисте зобов`язання, особиста порука, домашній арешт та застава не зможуть обмежити можливість ОСОБА_4 вчинити вищезазначені діяння, передбачені ст. 177 КПК України, а тому виникла необхідність у продовжені строку вказаного запобіжного заходу в межах строку досудового розслідування.

На підставі викладеного слідчий звернувся до суду зі вказаним клопотанням та просив його задовольнити.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання підтримав, просив продовжити підозрюваному запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування.

Підозрюваний ОСОБА_4 та його захисник адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання, посилаючись на те, що ОСОБА_4 не вчиняв кримінального правопорушення, передбаченого ст. 348 КК України, а тому повідомлення йому про підозру, в цій частині, є необгрунтованим. Що стосується кримінального правопорушення за ст. 263 КК України, то при застосуванні запобіжного заходу у даному кримінальному правопорушенні суд зобов`язаний визначити заставу як альтернативний запобіжний захід. Таким чином, підозрюваний та його захисник просили відмовити у задоволенні клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, або ж визначити підозрюваному заставу.

Суд, дослідивши вказане клопотання, матеріали кримінального провадження №0000357, заслухавши думку прокурора, пояснення підозрюваного та його захисника, дійшов висновку, що клопотання слідчого про продовження строку дії запобіжного заходу підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що слідчим управлінням ГУНП у Вінницькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000357 від 20.04.2024, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ст. 348, ч. 4 ст. 410, ч. 4 ст. 408, ч. 1 ст. 410 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 20.04.2024 об 01.10 інспектор сектору реагування патрульної поліції відділу поліції №1 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області капітан поліції ОСОБА_8 та поліцейський сектору реагування патрульної поліції відділу поліції № 1 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області рядовий поліції ОСОБА_9 , рухаючись на службовому автомобілі марки «Mitsubishi Outlander», номерний знак НОМЕР_1 по дорозі (Р.54) між селами Яланець та Флорино Гайсинського району Вінницької області, помітили автомобіль «Suzuki Grand Vitara», темного кольору, який рухався по зустрічній смузі руху, порушуючи встановлену комендантську годину.

Поліцейські ОСОБА_9 та ОСОБА_8 перебували на службі у форменому одязі працівників поліції з табельною вогнепальною зброєю «Пістолет Макарова».

За допомогою увімкнених проблискових маячків синього та червоного кольорів вказаний автомобіль зупинено для перевірки документів. Поліцейський ОСОБА_8 підійшов до зупиненого транспортного засобу, в якому перебували військовослужбовці військової частини НОМЕР_2 капітан ОСОБА_10 , солдат ОСОБА_4 та вказав водієві ОСОБА_4 пред`явити документи на транспортний засіб. Окрім цього, поліцейський ОСОБА_8 помітив, що зупинений автомобіль має значне навантаження на вісь, а тому попросив водія відкрити багажне відділення. Однак, на законну вимогу поліцейського вийшов не водій, а пасажир транспортного засобу ОСОБА_10 та відкрив багажне відділення, де знаходились підозрілі ящики та інше військове майно. Надалі, на законну вимогу поліцейського ОСОБА_8 відкрити ящики, ОСОБА_10 наніс останньому декілька ударів правою та лівою руками в область голови. У ході нанесення ударів ОСОБА_8 впав на землю та знепритомнів.

Поліцейський ОСОБА_9 , який перебував біля службового автомобіля марки «Mitsubishi Outlander», відреагувавши на дану подію, відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 46 Закону України «Про Національну поліцію» застосував вогнепальну зброю для відбиття нападу на поліцейського ОСОБА_8 . Однак у відповідь, ОСОБА_4 та ОСОБА_10 відкрили вогонь з невстановленої вогнепальної зброї, заподіявши вогнепальне смертельне поранення поліцейському ОСОБА_9 . Поліцейський ОСОБА_8 госпіталізований до Бершадської окружної лікарні інтенсивного лікування.

Після вчинення кримінального правопорушення, ОСОБА_10 та ОСОБА_4 на автомобілі «Suzuki Grand Vitara» покинули місце події у невідомому напрямку.

Крім цього, військовослужбовці військової частини НОМЕР_2 капітан ОСОБА_10 , солдат ОСОБА_4 за невстановлених на даний час слідством обставин придбали вогнепальну зброю та перевозили її в автомобілі марки «Suzuki Grand Vitara».

Рухаючись по дорозі (Р.54) між селами Яланець та Флорино Гайсинського району Вінницької області, 20.04.2024 об 01.10 були зупиненні інспектор сектору реагування патрульної поліції відділу поліції № 1 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області капітан поліції ОСОБА_8 та поліцейський сектору реагування патрульної поліції відділу поліції № 1 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області рядовий поліції ОСОБА_9 , які рухались на службовому автомобілі марки «Mitsubishi Outlander» номерний знак НОМЕР_1 .

Поліцейські ОСОБА_9 та ОСОБА_8 перебували на службі у форменому одязі працівників поліції з табельною вогнепальною зброєю «Пістолет Макарова».

Поліцейський ОСОБА_8 підійшов до зупиненого транспортного засобу, в якому перебували військовослужбовці ОСОБА_10 , ОСОБА_4 та вказав водієві ОСОБА_4 пред`явити документи на транспортний засіб. Окрім цього, поліцейський ОСОБА_8 помітив, що зупинений автомобіль має значне навантаження на вісь, а тому попросив водія відкрити багажне відділення. Однак на законну вимогу поліцейського вийшов не водій, а пасажир транспортного засобу ОСОБА_10 та відкрив багажне відділення, де знаходились підозрілі ящики та інше військове майно. Надалі, на законну вимогу поліцейського ОСОБА_8 відкрити ящики, ОСОБА_10 , розуміючи, що у ящиках знаходиться вогнепальна зброя на яку відсутній передбачений законом дозвіл та він разом із ОСОБА_4 можуть бути викриті у протиправних діях, почав наносити удари лівою рукою по обличчю поліцейського. У ході нанесення ударів ОСОБА_8 впав на землю та знепритомнів.

21 квітня 2024 року о 15 год. 20 хв. ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

20 квітня 2024 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених:

- ст. 348 КК України, тобто вбивство працівника правоохоронного органу у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.

- ч. 1 ст. 263 КК України, тобто придбання, зберігання вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 22.04.2024 по справі №127/13492/24 застосовано до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у виді тримання під вартою, без визначення розміру застави, строком 60 (шістдесят) днів, тобто до 15 години 20 хвилин 19 червня 2024 року.

В подальшому, постановою керівника Вінницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_7 від 14.06.2024 продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000357 від 20.04.2024, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ст. 348, ч.ч. 1, 4 ст. 410, ч. 4 ст. 408 КК України, до трьох місяців, тобто до 20.07.2024.

Проаналізувавши зміст поданого клопотання та додані до нього документи слідчий суддя дійшов висновку про обґрунтованість повідомленої ОСОБА_4 підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, оскільки це підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: витягом з ЄРДР №0000357 від 20.04.2024; протоколами огляду місць події; протоколами проведених обшуків; протоколом огляду трупа; показаннями свідків, потерпілого; протоколами проведення слідчих експериментів за участі підозрюваних, потерпілого та свідка; висновками судово-медичних криміналістичних експертиз; протоколами проведення впізнання за участі потерпілого; протоколами затримання осіб, підозрюваних у вчиненні злочину; повідомленням про підозру від 20.04.2024, а також іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності; іншими доказами та матеріалами кримінального провадження, отриманими у встановленому порядку під час досудового розслідування у даному кримінальному провадженні.

В той же час, посилання адвоката ОСОБА_5 на те, що ОСОБА_4 не вчиняв кримінального правопорушення, передбаченого ст. 348 КК України, а тому повідомлення йому про підозру, в цій частині, є необгрунтованим судом до уваги не приймаються, оскільки усі обставини вчинення кримінального правопорушення, зокрема роль кожного з фігурантів підлягають встановленню та ретельній перевірці в ході здійснення досудового розслідування. На даному ж етапі досудового розслідування для вирішення питання про продовження запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу та його продовження має враховуватись саме обґрунтованість підозри, а не її доведеність, бо це завдання покладається на слідчого під час проведення ним досудового розслідування (рішенні у справі «Феррарі-Браво проти Італії» від 14.03.1984).

Як зазначено вище, постановою керівника Вінницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_7 від 14.06.2024 продовжено строку досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000357 від 20.04.2024, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ст. 348, ч.ч. 1, 4 ст. 410, ч. 4 ст. 408 КК України, до трьох місяців, тобто до 20.07.2024.

При цьому, строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 закінчується 19 червня 2024 року, однак як пояснив у судовому засіданні прокурор завершити досудове розслідування до вказаного терміну не представляється можливим, оскільки для завершення досудового розслідування необхідно провести ряд слідчих дій, а саме: отримати висновки судових імунологічних та цитологічних експертиз, судових психіатрично-психологічних експертиз проведених за участі підозрюваних, судової біологічної та судової трасологічної експертиз, судової технічної (фоноскопічної) та портретної експертиз, повідомити підозрюваним про зміну раніше повідомленої підозри та про нову підозру, здійснити відкриття сторонам матеріалів кримінального провадження в порядку ст. 290 КПК України, скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування, виконати інші слідчі (розшукові) та процесуальні дії, в яких виникне необхідність для закінчення досудового розслідування у кримінальному провадженні.

Зі змісту положень частини п`ятої статті 199 КПК України вбачається, що слідчий суддя зобов`язаний продовжити строк тримання під вартою, якщо прокурором, слідчим буде доведено, що обставини, зазначені у частині 3 названої статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного під вартою, зокрема, що заявлені ризики не зменшилися, а також є обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування.

Згідно зі статтею 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Статтею 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Вирішуючи питання доцільності продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує вимоги пунктів 3 і 4 статті п`ятої Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до статті 29 Конституції України кожна людина має право на свободу та особисту недоторканність. Ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, не допускається автоматичне продовження строків тримання під вартою (справи «Тейс проти Румунії», «Чанєв проти України»).

В той же час, Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси поваги до особистої свободи.

Перевіряючи обґрунтованість підозри, слідчий суддя виходить з того, що «обґрунтована підозра» означає наявність фактів чи інформації, які могли б переконати стороннього об`єктивного спостерігача, що особа, можливо, вчинила злочин (справа «Нечипорук і Йонкало проти України»).

На підставі викладеного, слідчий суддя при вирішенні питання про наявність підстав для задоволення клопотання враховує у своїй сукупності доведеність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, тяжкість та підвищену суспільну небезпеку інкримінованих злочинів, тяжкість можливого покарання, наявність таких ризиків як можливість підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити будь-які речі чи документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілих та свідків, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а також особу підозрюваного, який на час розгляду клопотання підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (ст. 348 КК України), яке відноситься до категорії особливо тяжкого злочину, відповідальність за яке передбачена у виді позбавлення волі на строк від дев`яти до п`ятнадцяти років або довічним позбавленням волі.

Також, судом враховано особливості та заплановану тривалість досудового слідства, пов`язану з необхідністю додаткового часу для проведення слідчих дій та неможливістю у зв`язку з цим проведення всіх необхідних слідчих дій, які в свою чергу свідчать про наявність однієї з підстав надання строку для продовження тримання підозрюваного під вартою.

Суд звертає увагу на те, що на час розгляду клопотання вищевказані ризики, що встановлені ухвалою суду про застосування запобіжного заходу від 22.04.2024 не зменшилися. Відомостей, які б вказували про неможливість перебування ОСОБА_4 в місцях затримання, зокрема, за станом здоров`я під час розгляду клопотання надано не було, а тому слідчий суддя вважає, що заявлені ризики виправдовують тримання особи під вартою, що також доведено прокурором при розгляді даного клопотання.

Крім того, слідчим суддею врахована практика Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

З огляду на викладене слідчий суддя вважає за доцільне клопотання задовольнити та продовжити строк тримання підозрюваного ОСОБА_4 під вартою в межах строку досудового розслідування, тобто до 20 липня 2024 року.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 176 - 178, 183, 184, 186, 193, 196, 197, 199, 309, 372, 400 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в межах строку досудового розслідування, тобто до 20 липня 2024 року (включно).

Ухвала про продовження строку тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_4 діє до 20 липня 2024 року.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя