г Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 213/768/24
Номер провадження 1-кп/213/151/24
В И Р О К

Іменем України

12 березня 2024 року м. Кривий Ріг

Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі судових засідань №14, кримінальне провадження №0000420 від 01.11.2023 року по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Чукалівка Тисьменицького району Івано-Франківської області, українця, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, одруженого, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця військової служби за мобілізацією, який на час скоєння кримінального правопорушення перебував на посаді стрільця-помічника гранатометника 3 відділення охорони 2 взводу охорони роти охорони ІНФОРМАЦІЯ_2 , у військовому званні «солдат», -

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.409 КК України,-

за участі сторін кримінального провадження:

сторони обвинувачення:

прокурора - ОСОБА_4 ,

сторони захисту:

обвинуваченого - ОСОБА_3 ,

захисника - адвоката ОСОБА_5

В С Т А Н О В И В:

За обвинувальним актом у кримінальному провадженні №0000420:

ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем військової служби за мобілізацією, перебуваючи на посаді стрільця-помічника гранатометника 3 відділення охорони 2 взводу охорони роти охорони ІНФОРМАЦІЯ_2 , який дислокується за адресою: АДРЕСА_2 , у військовому званні «солдат» діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки, бажаючи їх настання, впорушення вимог ст. ст. 17, 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ч. 1 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 9, 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 14 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, в умовах воєнного стану, з метою тимчасово ухилитися від несення обов`язків військової служби, мотивуючи це небажанням їх виконувати на певний період, 26.10.2023 року повідомив керівництву ІНФОРМАЦІЯ_2 завідомо неправдиві відомості щодо поважності причин відсутності на військовій службі, а саме щодо неможливості вчасного прибуття з відпустки з особистих причин і найближчими часом планує повернутись до місця проходження служби для подальшого виконання обов`язків військової служби, тобто діючи шляхом обману, ухилявся від військової служби до 02.11.2023. Вільний час, що з`явився у зв`язку з цим, солдат ОСОБА_3 використовував на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби.

02.11.2023 військовослужбовець ІНФОРМАЦІЯ_2 солдат ОСОБА_3 , усвідомлюючи протиправність і помилковість своїх дій, прибув до пункту дислокації ІНФОРМАЦІЯ_2 , розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , з щирим каяттям у скоєному, повідомив про себе та вчинюваний злочин, чим припинив вчиняти кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 409 КК України, а саме ухилятися від військової служби шляхом іншого обману, вчинюваного в умовах воєнного стану. При цьому, будь-яких підтверджуючих документів щодо поважності причин відсутності на службі солдат ОСОБА_3 керівництву ІНФОРМАЦІЯ_2 не надав.

12.02.2024р. між прокурором Криворізької спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону ОСОБА_4 , з одного боку та обвинуваченим з іншого боку, за участю захисника, в приміщенні прокуратури укладено угоду про визнання винуватості у відповідності до вимог ст.472 КПК України, згідно якої обвинувачений беззастережно визнає свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ч. 4 ст. 12 КК України є тяжким злочином, особу ОСОБА_3 , який приймає безпосередню участь в забезпеченні, проведенні і захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України шляхом відсічі збройної агресії з боку російської федерації проти України, раніше не судимий, позитивно характеризується за місцем служби, наявність визначених ст. 66 КК України обставин, що пом`якшують покарання, а саме: з`явлення із зізнанням, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, беззастережне визнання ним винуватості, тобто декілька обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, сторони дійшли згоди щодо можливості з застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ч. 4 ст. 409 КК України у виді 1 (одного) року позбавлення волі та на підставі ч. 1 ст. 58 КК України замість призначеного покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі призначити покарання у виді службового обмеження для військовослужбовців строком на 1 (один) рік із відрахування в дохід держави 10 (десяти) відсотків із суми грошового забезпечення.

Обвинуваченому було роз`яснено, що в разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор у відповідності до ст. 476 КПК України має право впродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутись до суду з клопотанням про скасування вироку та судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку. Також було роз`яснено, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до кримінальної відповідальності за ст. 389-1 КК України.

В підготовчому засіданні прокурор, обвинувачений та його захисник кожний окремо - просили затвердити угоду. Обвинувачений також підтвердив всі обставини, викладені в обвинувальному акті, вину визнав повністю, пояснив, що угоду укладав добровільно, без примусу та погроз, її зміст йому повністю зрозумілий.

Розглянувши в судовому засіданні угоду між прокурором і обвинуваченим про визнання винуватості, вислухавши з приводу цього пояснення обвинуваченого, думку прокурора та захисника про затвердження угоди, перевіривши укладену угоду про визнання винуватості на відповідність вимогам діючого кримінального процесуального законодавства, роз`яснивши сторонам наслідки її затвердження, суд приходить до переконання, що угода про визнання винуватості може бути затверджена та обвинуваченому призначене узгоджене покарання.

Відповідно до положень п. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо: кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

При укладенні угоди враховані обставини, зазначені у ст. 470 КПК України, а саме, ступінь сприяння обвинуваченим у проведенні кримінального провадження щодо нього, характер і тяжкість обвинувачення, обставини, які пом`якшують покарання: з`явлення із зізнанням, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, беззастережне визнання ним винуватості.

Судом встановлено, що угода укладена на добровільних засадах, не суперечить вимогам КПК України та інтересам суспільства, не порушує прав, свобод та інтересів сторін або інших осіб, відсутні відомості, що вона укладена через застосування насильства, примусу, погроз; у матеріалах провадження зафіксовані фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення, що дають об`єктивні підстави для визнання ним винуватості у його скоєнні.

Суд вважає правильною правову кваліфікацію дій обвинуваченого за ст. 409 ч.4 КК України, за ознаками: ухилення військовослужбовця від несення обов`язків військової служби шляхом іншого обману, вчинене в умовах воєнного стану.

Злочин відноситься до категорії тяжких.

Таким чином, суд приходить до переконання про наявність передбачених законом підстав для затвердження угоди між прокурором і обвинуваченим про визнання винуватості та призначення узгодженого між ними покарання за вчинене кримінальне правопорушення, відповідно до вимог ч. 1 ст. 475 КПК України.

Керуючись ст.ст. 314,374, 375, 395, 472, 474, 475 КПК України,

УХВАЛИВ

Затвердити угоду про визнання винуватості від 12.02.2024 року укладену між прокурором Криворізької спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону ОСОБА_4 , з одного боку та обвинуваченим з іншого боку, за участю захисника, на підставі ст.ст. 468, 469, 472 КПК України.

Визнати ОСОБА_3 винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.409 КК України, та призначити йому узгоджену між сторонами міру покарання, з застосуванням ч.1 ст.69 КК України, у виді 1 (одного) року позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 58 КК України, замість призначеного покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі, призначити ОСОБА_3 покарання у виді службового обмеження для військовослужбовців строком на 1 (один) рік із відрахування в дохід держави 10 (десяти) відсотків із суми грошового забезпечення.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили не обирати.

Матеріали кримінального провадження №0000420 залишити при обвинувальному акті, з подальшим зберіганням при обвинувальному акті №213/768/24 (1-кп/213/151/24).

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Згідно ч. 6 ст. 376 КПК України копія вироку вручається негайно після його проголошення засудженому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Крім того засудженому роз`яснено вимоги ч. 3 ст. 376 КПК України.

Головуючий суддя ОСОБА_1 .