Справа № 157/819/24
Провадження №1-кс/157/240/24
УХВАЛА

11 червня 2024 рокумісто Камінь-Каширський

Слідчий суддя Камінь-Каширського районного суду Волинської області ОСОБА_1 , з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , володільця майна ОСОБА_5 , розглянувши клопотання слідчого СВ Камінь-Каширського РВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_6 у кримінальному провадженні №0000378 від 15.05.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 246, ч. 1 ст. 358 КК України, про арешт майна,

встановив:

Слідчий СВ Камінь-Каширського РВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_6 за погодженням із прокурором Камінь-Каширської окружної прокуратури ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт майна.

Клопотання мотивовано тим, що слідчим відділенням Камінь-Каширського РВП ГУНП у Волинській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000378 від 15.05.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 246, ч. 1 ст. 358 КК України, в ході якого встановлено, що 25 травня 2024 року близько 23 год 37 хв під час зупинки та перевірки працівниками поліції на автодорозі у с. Запруддя Камінь-Каширського району Волинської області транспортного засобу марки «Renault Magnum», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який перевозив у причепі марки «Samro», реєстраційний номер НОМЕР_2 , готову лісопродукцію (палетну дошку), виготовлену з дерев породи сосна, які було незаконно зрубано, чим завдано істотну шкоду навколишньому природному середовищу, при цьому надавши товарно-транспортну накладну на вантаж, що містить ознаки підроблення.

Під час проведення на підставі ухвали слідчого судді Камінь-Каширського районного суду від 28 травня 2024 року обшуку на території садиби, в житловому будинку, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , було виявлено та вилучено: 37 платіжних інструкцій; 2 товарно-транспортних накладні №Р1237, 2 договори про надання послуг по виготовленню готової продукції №2 від 01.01.2020, 2 договори про надання послуг з перевезення лісопродукції №1 від 01.01.2020, рахунок на оплату №162; мобільний пристрій марки «Redmi 10», imei 1: НОМЕР_3 , imei 2: НОМЕР_4 , з номером мобільного телефону НОМЕР_5 .

Постановою слідчого від 02 червня 2024 року вказані предмети визнані речовими доказами в кримінальному провадженні.

Слідчий зазначає, що у цьому випадку ненакладання арешту на вилучені в ході проведення обшуку речі, може призвести до втрати інформації про обставини вчинення кримінального правопорушення, оскільки вони можуть бути використані як доказ доведення чи спростування певних обставин його вчинення, проведення судовий експертиз та збереження речового доказу.

Посилаючись на викладене, слідчий просить накласти арешт шляхом заборони користування, відчуження та розпорядження на тимчасово вилучені 01 червня 2024 року під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_2 платіжних інструкцій; 2 товарно-транспортні накладні №Р1237, 2 договори про надання послуг по виготовленню готової продукції №2 від 01.01.2020, 2 договори про надання послуг з перевезення лісопродукції №1 від 01.01.2020, рахунок на оплату №162; мобільний пристрій марки «Redmi 10», imei 1: НОМЕР_3 і imei 2: НОМЕР_4 з номером мобільного телефону НОМЕР_5 .

Слідчий ОСОБА_3 у судовому засіданні клопотання підтримав частково. Пояснив, що на цей час вилучені під час обшуку платіжні інструкції, товарно-транспортні накладні, рахунок на оплату та договори про надання послуг з перевезення слідчим оглянуті, а тому потреби в арешті цих документів немає. Проте, мобільний телефон на цей час залишається не оглянутим та ймовірно містить інформацію щодо незаконної вирубки та перевезення лісу, тому просить накласти арешт не це майно.

Прокурор ОСОБА_4 у судовому засіданні клопотання підтримала в повному обсязі.

Володілець майна ОСОБА_5 у судовому засіданні щодо клопотання слідчого заперечив. Пояснив, що є фізичною особою-підприємцем та за відповідними договорами надає послуги по перевезенню й переробці лісодеревини ТОВ «Верба-ВВ», якому належить вилучена в нього лісопродукція. Згадані в клопотанні документи були добровільно надані слідчому під час обшуку, однак він відмовився ознайомлюватися з ними на місці. Щодо вилученого мобільного телефону пояснив, що він належить його дружині й відношення до його підприємницької діяльності не має. У нього з дружиною на утриманні перебуває десятеро дітей і вилучений у дружини телефон необхідний їй для постійного контролю за їх місцеперебуванням. Крім того, лише на цьому телефоні зберігається номер телефону лікаря, якого вони регулярно відвідують, а через відсутність доступу до телефонної книги вони не можуть з ним зв`язатися. Просив у задоволенні клопотання відмовити.

Вислухавши пояснення учасників кримінального провадження, вивчивши зміст клопотання та додані до нього документи, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання безпідставне та до задоволення не підлягає.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно зі статтею 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу. При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд, серед іншого, повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу).

Відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.

З матеріалів клопотання, зокрема з витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань встановлено, що слідчим відділенням Камінь-Каширського РВП ГУНП у Волинській області здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні, розпочатому за фактом незаконної порубки невідомою особою восьми дерев породи « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ДП «Ліси України», чим завдано шкоди довкіллю, що було виявлено 14 травня 2024 року, а також перевезення 25 травня 2024 року близько 23 год 37 хв автомобілем марки «Renault» моделі «Magnum», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_7 , у з`єднанні з причепом марки «Samro», реєстраційний номер НОМЕР_2 , готової лісопродукції (палетної дошки), виготовленої з дерева породи «Сосна звичайна», які було незаконно зрубано, з підробленими документами на вантаж, чим завдано істотну шкоду навколишньому природному середовищу. Попередня правова кваліфікація кримінальних правопорушень ч. 1 ст. 246, ч. 1 ст. 358 КК України.

З протоколу обшуку, проведеного 01 червня 2024 року на підставі ухвали слідчого судді, вбачається, що на території садиби за місцем проживання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 , було виявлено та вилучено: 37 платіжних інструкцій, 2 товарно-транспортні накладні №Р1237, 2 договори про надання послуг по виготовленню готової продукції №2 від 01.01.2020, 2 договори про надання послуг з перевезення лісопродукції №1 від 01.01.2020, рахунок на оплату №162, мобільний пристрій марки «Redmi 10», imei1: НОМЕР_3 , imei2: НОМЕР_4 , з номером мобільного телефону НОМЕР_5 .

Постановою слідчого від 02 червня 2024 року вказане майно визнане речовими доказами в кримінальному провадженні.

Слідчий у клопотанні не зазначив та не надав будь-яких доказів, що вказують на ознаки незаконної порубки ОСОБА_5 чи ОСОБА_8 дерев або чагарників у лісах, захисних та інших лісових насадженнях, перевезення, зберігання, збут незаконно зрубаних дерев або чагарників, а також підроблення ними офіційного документа, який видається громадянином-підприємцем і який надає права або звільняє від обов`язків, з метою використання його іншою особою.

Крім того, слідчий у судовому засіданні не підтримав подане ним клопотання в частині арешту документів та повідомив, що зазначені у клопотанні документи ним детально оглянуто та за допомогою фотозйомки було зафіксовано усю наявну в них інформацію й описано у протоколі огляду предмета від 11 червня 2024 року, що само по собі свідчить про відсутність ризику втрати майна, речей або інформації у випадку повернення його володільцеві.

Також слідчий не довів, що вилучений під час обшуку мобільний телефон має відношення до вчинення вказаних кримінальних правопорушень, необхідність в його арешті ні матеріалами клопотання, ні поясненнями слідчого в судовому засіданні не доведена.

Аналізуючи викладені вище обставини, слідчий суддя вважає, що ні слідчий, ні прокурор у судовому засіданні не довели, що вказані вище документи та мобільний телефон є майном, яке відповідає критеріям, визначеним ст. 98 КПК України, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна, що є підставою для відмови в задоволенні клопотання слідчого про арешт цього майна.

Керуючись статтями 170, 172, 173 КПК України, слідчий суддя

постановив:

У задоволенні клопотання слідчого СВ Камінь-Каширського РВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_6 у кримінальному провадженні №0000378 від 15.05.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 246, ч. 1 ст. 358 КК України, про арешт майна відмовити.

Копію ухвали для виконання вручити слідчому СВ Камінь-Каширського РВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_6 .

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Волинського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1