Справа № 320/1199/19
Пр. №1-кп/333/329/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2024 року м. Запоріжжя

Колегія суддів Комунарського районного суду м. Запоріжжя у складі головуючого судді: ОСОБА_1 , суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_4 , прокурора: ОСОБА_5 , обвинуваченого: ОСОБА_6 , захисника обвинуваченого: ОСОБА_7 , потерпілої: ОСОБА_8 , представника потерпілого: ОСОБА_9 , розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника потерпілої та цивільної позивачки ОСОБА_9 про забезпечення цивільного позову шляхом накладення арешту на майно, заявлену в межах судового кримінального провадження за обвинуваченням

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Мелітополя Запорізької області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, відносно обвинуваченого

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком колегії Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області по справі № 320/1199/19 від 07.02.2022 р. ОСОБА_10 був визнаний винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КПК України, і йому призначено покарання у вигляді позбавлення волі на строк 9 років 6 місяців.

Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 13.03.2023 р. відновлені частково матеріали даної судової справи № 320/1199/19.

Ухвалою колегії суддів Запорізького апеляційного суду від 05 червня 2023 р. вирок Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 07 лютого 2022 року відносно ОСОБА_10 , яким було визнано його винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст.115 КК України скасований та призначено новий розгляд кримінального провадження в суді першої інстанції.

Відповідно до розпорядження Голови Верховного Суду від 14 вересня 2022 року №49/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану судів Запорізької області», визначено територіальну підсудність Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області за Комунарським районним судом м. Запоріжжя. В межах своєї компетенції Комунарський районний суд м. Запоріжжя має повноваження на прийняття та розгляд судових справ за територіальною підсудністю Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області, а у справах, по яких Мелітопольським міськрайонним судом Запорізької області ухвалене судове рішення, яке набрало законної сили вирішувати питання стосовно видачі копії судового рішення; видачі виконавчого документа; а також питання пов`язані із виконанням судового рішення, та інші питання, згідно з процесуальними нормами.

Для нового розгляду даного кримінального провадження, в автоматизованому порядку, визначено колегію суддів Комунарського районного суду м. Запоріжжя у складі: судді-доповідача ОСОБА_1 , суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .

До початку судового розгляду, в межах цього кримінального провадження, потерпілою ОСОБА_8 , цивільним позивачем ОСОБА_11 заявлений цивільний позов до обвинуваченого ОСОБА_10 про стягнення моральної шкоди у розмірі 100000,00 грн.

Представник потерпілої та цивільної позивачки адвокат ОСОБА_9 звернувся до суду з письмовим клопотанням про забезпечення вищевказаного цивільного позору шляхом накладення арешту на майно обвинуваченого та цивільного відповідача ОСОБА_10 , а саме, житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 .

В судовому засіданні потерпіла та цивільний позивач ОСОБА_8 та її представник підтримали дану заяву та просили її задовольнити.

Прокурор підтримала дану заяву та просила її задовольнити

Обвинувачений та цивільний відповідач ОСОБА_10 та його захисник заперечували відносно задоволення цього клопотання, посилаючись на те, що арешт на майно обвинуваченого вже накладався в межах цього кримінального провадження. ОСОБА_10 зазначив, що будинку за вищевказаною адресою вже немає, оскільки він пошкоджений внаслідок військових дій.

Цивільний позивач ОСОБА_11 в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце слухання справи повідомлявся.

Колегія суддів, вислухав пояснення потерпілої та цивільного позивача, її представника, думку прокурора, обвинуваченого та його захисника, дослідивши матеріали судового кримінального провадження, дійшла наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема: відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов).

Відповідно до ч.ч. 6, 8 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження. Вартість майна, яке належить арештувати з метою забезпечення цивільного позову або стягнення отриманої неправомірної вигоди, повинна бути співмірною розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або зазначеної у цивільному позові, розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою.

З Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, станом на 07.04.2024 р., вбачається, що обвинувачений ОСОБА_10 є власником житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 . Відповідно до інформації з Єдиного державного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, обтяження даного нерухомого майна відсутні.

Враховуючи наявність вищевказаного заявленого в межах цього кримінального провадження цивільного позову про відшкодування моральної шкоди, спричиненої кримінальним правопорушенням, інкримінованого обвинуваченому ОСОБА_10 , заявлений в позові розмір відшкодування, ринкову вартість майна, відносно якого вирішується питання про накладення арешту, колегія суддів виснує, що заява представника потерпілої та цивільного позивача про накладення арешту на майно обвинуваченого з метою забезпечення цивільного позову обґрунтована та підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 170-175, 372 КПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Заявупредставника потерпілої та цивільної позивачки ОСОБА_9 про забезпечення цивільному позову ОСОБА_8 шляхом накладення арешту на майно, заявлену у цьому кримінальному провадженні, - задовольнити.

Накласти арешт на майно (із забороною відчуджувати та розпоряджатись майном), яке належить обвинуваченому та цивільному відповідачу ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН: НОМЕР_1 , на праві приватної власності, а саме. на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суд м. Запоріжжя, протягом семи днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Суддя: ОСОБА_2

ОСОБА_3