Справа № 489/3080/24
Провадження № 1-кс/489/509/24
Ленінський районний суд міста Миколаєва
Ухвала

іменем України

07 травня 2024 року місто Миколаїв

Слідчий суддя Ленінського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Миколаєві скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою про кримінальне правопорушення від 16.04.2024,

з участю представника скаржника, адвоката ОСОБА_4 ,

встановив:

Зі скарги та додатків до неї слідує, що 23.04.2024 ОСОБА_3 подав до СВ ВП № 2 МРУП ГУНП в Миколаївській області заяву від 16.04.2024 про вчинення ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, передбачених статтями 190, 185 та 186 КК України, за фактом нецільового використання нею аліментів, які він сплачує на її користь на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_6 , 2009 р.н. Проте будь-якої відповіді від слідчого на вказану заяву не отримав і тому зробив висновок про невнесення вказаних у ній відомостей про кримінальні правопорушення до ЄРДР. У зв`язку з цим, скаржник просив зобов`язати слідчого внести відомості про вказані в заяві кримінальні правопорушення до ЄРДР.

В судовому засіданні представник скаржника свою скаргу підтримав та просив її задовольнити.

Слідчий до суду не з`явився, про дату та час розгляду скарги повідомлявся. Його відсутність відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України не є перешкодою для розгляду скарги. До слідчого судді з ВП № 2 МРУП ГУНП в Миколаївській області надійшли матеріали за фактом розгляду заяви ОСОБА_3 .

Вислухавши пояснення представника скаржника, дослідивши матеріали скарги та матеріали перевірки, слідчий суддя дійшов таких висновків.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 214 КПК України, слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Підставою кримінальної відповідальності є вчинення суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого КК України. У свою чергу, КК України визначає вичерпний перелік суспільно небезпечних діянь, які є кримінальними правопорушеннями та характеризують, у чому саме полягає їх об`єктивна та суб`єктивна сторона, кваліфікуючі ознаки та інше.

Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про вчинення кримінального правопорушення є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про його ознаки, що підтверджують реальність конкретної події кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини його вчинення).

Аналіз положень статей 214, 303 КПК України, свідчить про те, що предметом судового контролю слідчого судді може бути лише бездіяльність дізнавача, слідчого чи прокурора щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, тобто саме заява чи повідомлення про кримінальне правопорушення є передумовою для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань та для початку досудового розслідування в кримінальному провадженні та вказана заява чи повідомлення повинна містити достатні дані про наявність ознак кримінально-караного діяння.

У пункті 36 постанови Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 818/1526/18 зазначено, що у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Згідно з висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 30.09.2021 у справі № 556/450/18, слідчий, прокурор після прийняття та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, виходячи з їх змісту, має перевірити достатність даних, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, за наслідками чого ним приймається рішення про початок досудового розслідування шляхом внесення відповідних відомостей до ЄРДР. Таким чином, підставою початку досудового розслідування є не будь-які прийняті та зареєстровані заяви, повідомлення, а лише ті з них, з яких вбачаються вагомі обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Як встановлено під час розгляду скарги, ОСОБА_3 звернувся до слідчого із заявою 16.04.2024 про вчинення ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, передбачених статтями 190, 185 та 186 КК України, за фактом нецільового витрачання аліментів, які він сплачує на її користь на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_6 , 2009 р.н.

Таким чином, заявник зазначає про наявність складу кримінального правопорушення в діях ОСОБА_5 , яке полягало у нецільовому витрачанні аліментів, сплачених заявником.

При цьому жодні норми КК України, який є єдиною підставою для притягнення особи до кримінальної відповідальності, зокрема статті 190, 185 та 186 КК, не містять норм про настання кримінальної відповідальності за фактом нецільового витрачання аліментів.

Натомість, положеннями ч. 2 ст. 186 Сімейного кодексу України визначено, що у разі нецільового витрачання аліментів платник має право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів або про внесення частини аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України.

Таким чином, виходячи із суті повідомлених ОСОБА_3 у заяві про вчинення кримінального правопорушення правовідносин, які виникли між ним та ОСОБА_5 , між ними виникли цивільні правовідносини, пов`язані зі сплатою ОСОБА_3 аліментів на утримання дитини та контролем за їхнім цільовим витрачанням ОСОБА_5 .

У зв`язку з викладеним, слідчий суддя доходить висновку, що у поданій скаржником слідчому заяві про вчинення кримінального правопорушення не вбачаються фактичні обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, внаслідок чого органом Національної поліції було правомірно не внесено відомості про кримінальне правопорушення до ЄРДР за відповідною заявою ОСОБА_3 про нецільове витрачання аліментів ОСОБА_5 .

Поряд з тим, для захисту своїх прав, як платника аліментів, ОСОБА_3 відповідно до положень ч. 2 ст. 186 СК України, має право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів або про внесення частини аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України, який вирішується в порядку цивільного судочинства.

Також слідчий суддя, звертає увагу, що заява ОСОБА_3 від 16.04.2024 про вчинення кримінального правопорушення не містить викладу обставин щодо вчинення інших кримінальних правопорушень, передбачених диспозиціями статей 190, 185 та 186 КК України, внаслідок чого існували б підстави для внесення відомостей до ЄРДР про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених вказаними нормами закону про кримінальну відповідальність.

Таким чином, встановлені слідчим суддею обставини свідчать про те, що подана ОСОБА_3 23.04.2024 до ВП № 2 МРУП ГУНП в Миколаївській області заява від 16.04.2024 про кримінальне правопорушення, не містить зазначення обставин та факту вчинення передбаченого відповідною нормою КК України складу кримінального правопорушення, що у свою чергу, вказує на необґрунтованість скарги та необхідність відмови в її задоволенні.

Керуючись статтями 306, 307, 309, 372 КПК України, слідчий суддя

постановив:

В задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою про кримінальне правопорушення від 16.04.2024 - відмовити.

На ухвалу протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1