печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2024 року при секретарі судових засідань ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Києві судове провадження за клопотанням захисника підозрюваного ОСОБА_2 - адвоката ОСОБА_3 про тимчасовий доступ до речей і документів,

ВСТАНОВИВ:

15.03.2024 у провадження Печерського районного суду м. Києва надійшло клопотання захисника підозрюваного ОСОБА_2 - адвоката ОСОБА_3 про надання тимчасового доступу до інформації, яка перебуває у володінні Державного бюро розслідування (код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ), яке зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , або у інших приміщенням, які ним використовуються у своїй діяльності.

Відповідно до ч. 4 ст. 163 КПК України, слідчий суддя, суд розглядає клопотання за участю сторони кримінального провадження, яка подала клопотання, та особи, у володінні якої знаходяться речі і документи.

У судове засідання заявник не з`явився, про місце і час розгляду клопотання повідомлений належним чином, з огляду на подану ним заяву. 25.04.2024 захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_3 подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, вимоги підтримує та просить задовольнити в повному обсязі.

Представник Державного бюро розслідування , у володінні якого перебувають документи, в судове засідання не з`явився, про місце і час розгляду клопотання повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомлено.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Згідно з нормою частини четвертої ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

Зважаючи на ці положення закону та враховуючи принцип диспозитивності, суд визнав можливим прийняти рішення по суті клопотання у відсутність осіб, які не з`явились.

Вивчивши клопотання, дослідивши його матеріали, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, приходить до наступного висновку.

Обґрунтовуючи внесене клопотання сторона захисту вказує, що слідчими Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про початок якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань (надалі - ЄРДР) за №0000904 від 23.10.2023 року, за підозрою ОСОБА_2 , за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 Кримінального кодексу України (надалі - КК України).

Процесуальне керівництво досудовим розслідуванням у вказаному кримінальному провадженні здійснюється прокурорами відділу Генеральної інспекції Офісу Генерального прокурора.

09.02.2024 року ОСОБА_2 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

За змістом повідомлення про підозру ОСОБА_2 підозрюється в проханні надати та одержанні неправомірної вигоди службовою особою, яка займає відповідальне становище, для себе за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду та третьої особи, будь-яких дій з використанням наданої їй влади та службового становища, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Так, за версією сторони обвинувачення, ОСОБА_2 , обіймаючи посаду керівника Тульчинської окружної прокуратури Вінницької області , будучи службовою особою, яка займає відповідальне становище, діючи умисно, з корисливих мотивів, за пособництва ОСОБА_4 висловив прохання та одержав неправомірну вигоду від ОСОБА_5 в загальній сумі 4 тис. дол. США, за сприяння в закритті кримінального провадження №0000313 від 09.08.2023 року за ч. 1 ст. 246 КК України та поверненні арештованих у ньому транспортних засобів, тобто за вчинення дій з використанням наданої йому влади та службового становища.

Натомість, сторона захисту заперечує проти фактичних обставин справи, викладених стороною обвинувачення у повідомленні про підозру, а тому з метою перевірки версії сторони обвинувачення, здобуття доказів сторони захисту на спростування вказаної версії, виникла необхідність у зверненні до суду з цим клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів.

Сторона захисту в клопотанні зазначає, що в ході досудового розслідування цього кримінального провадження відносно ОСОБА_2 проводилися негласні слідчі (розшукові) дії (надалі - НСРД), про що в матеріалах провадження містяться відповідні процесуальні документи.

Так, згідно з доданими до клопотання про відсторонення ОСОБА_2 від посади керівника прокуратури від 12.02.2024 року копій матеріалів досудового розслідування, вбачається, що 23.10.2023 року заявника ОСОБА_5 було залучено до конфіденційного співробітництва та проведення НСРД у кримінальному провадженні № 0000904 на підставі постанови слідчого ОСОБА_6 від 23.10.2023 року, отриманої згоди самого ОСОБА_5 у вигляді заяви та складеного, цього ж дня, протоколу від 23.10.2023 року, яким ОСОБА_5 попереджено про недопустимість розголошення відомостей досудового розслідування, які стали йому відомі в результаті проведення НСРД за його участі.

У подальшому, згідно з протоколом огляду від 19.12.2023 року, оперуповноважений ГОУ ДБР ОСОБА_7 , діючи на підставі та на виконання доручення від 11.12.2023 року та постанови прокурора Головної інспекції Офісу Генерального прокурора ОСОБА_8 від 11.12.2023 року № 17/2/1-17317т, у кримінальному провадженні № 0000904 за участю свідка ОСОБА_5 , провів огляд та вручення заздалегідь ідентифікованих засобів - справжніх грошових коштів у вигляді банкнот номіналом по 100 (сто) доларів США, в кількості 20 банкнот в сумі 2000 доларів США.

Згідно з цим протоколом, вказані грошові кошти в сумі 2000 доларів були вручені ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , в добровільному порядку, для проведення НСРД у виді контролю за вчиненням злочину в порядку ст. 271 КПК України, за версією слідства, з метою отримання доказів злочинної діяльності керівника Тульчинської окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_2 , заступника голови Тульчинської РВА ОСОБА_4 , або осіб, на яких вони вкажуть.

З цією ж метою, 08.02.2024 року заявнику ОСОБА_5 додатково було вручено заздалегідь ідентифіковані засоби - грошові кошти у вигляді банкнот номіналом по 100 (сто) доларів США, в кількості 20 банкнот в сумі 2000 доларів США, про що складений протокол огляду.

Зі змісту цих протоколів стороною захисту вбачається, що вказані грошові кошти в сумі 4000 доларів США, які передавалися в добровільному порядку ОСОБА_5 були отримані оперуповноваженим ДБР ОСОБА_9 в Управлінні фінансової діяльності та бухгалтерського обліку Державного бюро розслідувань для проведення НСРД на виконання доручення та постанови прокурора Головної інспекції Офісу Генерального прокурора ОСОБА_8 від 11.12.2023 року № 17/2/1-17317т у кримінальному провадженні № 0000904, за участю заявника ОСОБА_5 для подальшої їх передачі ОСОБА_2 та ОСОБА_4 в якості неправомірної вигоди.

Відтак, оскільки сторона захисту заперечує проти фактичних обставин справи, викладених стороною обвинувачення у повідомленні про підозру, для формування правової позиції захисту та перевірки дотримання органом досудового розслідування процесуального законодавства в розрізі проведення НСРД у виді контролю за вчиненням злочину із використанням заздалегідь ідентифікованих засобів - грошових коштів у сумі 4000 доларів США, які видавалися Управлінням фінансової діяльності та бухгалтерського обліку Державного бюро розслідувань , сторона захисту, використовуючи передбачений ст. 93 КПК України спосіб збирання доказів, звернулася із запитом до ДБР з проханням:

- надати інформацію про те, чи видавались Управлінням фінансової діяльності та бухгалтерського обліку ДБР оперуповноваженому Головного оперативного управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_10 грошові кошти в сумі 4000 доларів США, у вигляді банкнот номіналом 100 (сто) доларів США в кількості 40 банкнот, для використання їх під час досудового розслідування кримінального провадження № 0000904 від 23.10.2023 року;

- надати належним чином завірені копії первинних фінансово-облікових документів, якими підтверджується факт видачі та факт одержання оперуповноваженим ГОУ ДБР ОСОБА_9 грошових коштів в сумі 4000 доларів США, для використання їх у кримінальному провадженні № 0000904 від 23.10.2023 року.

Захисник в клопотанні зазначив, що 08.03.2024 року листом ДБР було відмовлено в наданні запитуваної інформації, у зв`язку з тим, що запитувана інформація є службовою і такою, що, відповідно до закону, відноситься до інформації з обмеженим доступом, а тому в органу досудового розслідування відсутні правові підстави надати стороні захисту запитувану інформацію.

Отже, станом на сьогоднішній день у сторони захисту відсутні інші законні процесуальні можливості отримати запитувану інформацію, окрім як на підставі ухвали слідчого судді шляхом тимчасового доступу до речей та документів, постановленої в порядку, передбаченою Главою 15 КПК України.

Заявник звертає увагу на те, що запитувана інформація має важливе значення для кримінального провадження № 0000904, позаяк питання щодо джерела походження грошових коштів, що використовувалися, як заздалегідь ідентифіковані засоби під час проведення НСРД у виді контролю за вчиненням злочину та їх вручення ОСОБА_5 , є предметом детального вивчення з боку суду при наданні оцінки здобутих у такий спосіб стороною обвинувачення доказів щодо їх допустимості відповідно до ст.ст. 86, 89, 94 КПК України під час судового розгляду в суді першої інстанції.

Відповідно до ч. 3 ст. 93 КПК України, сторона захисту, потерпілий здійснює збирання доказів шляхом витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, службових та фізичних осіб речей, копій документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій, актів перевірок; ініціювання проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій та інших процесуальних дій, а також шляхом здійснення інших дій, які здатні забезпечити подання суду належних і допустимих доказів.

Згідно ч. 1 ст. 160 КПК України, сторони кримінального провадження мають право звернутися до слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження із клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів.

Аналізуючи вказані норми, слід дійти висновку, що тимчасовий доступ до речей та документів - це захід забезпечення кримінального провадження, за допомогою якого сторона кримінального провадження має можливість, на підставі ухвали слідчого судді, отримати докази, в обґрунтування тих, чи інших обставин кримінального провадження.

Частиною 5 статті 163 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи: перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні; не становлять собою або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.

Приймаючи до уваги вищевикладене, слідчий суддя приходить до висновку про недоведеність стороною захисту у клопотанні необхідності отримання документів, питання про витребування яких було поставлено у прохальній частині, а також належним чином не обґрунтовано можливість використання її як доказу у кримінальному провадженні, що свідчить про невідповідність вимогам, передбаченим ст. 160 КПК України. З огляду на вищевикладене клопотання задоволенню не підлягає.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 107, 159, 160, 162, 163, 164, 166, 309 КПК України,

УХВАЛИВ:

Клопотання залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_11