Справа № 484/225/24
Провадження № 1-кп/484/153/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2024 року м. Первомайськ

Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Первомайська Миколаївської області кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000011 від 06.01.2024 року, за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с.Степове Первомайського району Миколаївської області, громадянки України, освіта середня-спеціальна, працюючої в ТОВ «Фармація Миколаївщини» на посаді асистента фармацевта, не заміжньої, на утриманні дітей не має, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_4

обвинуваченої - ОСОБА_3 ,

захисника - ОСОБА_5

за відсутності представника потерпілого - ОСОБА_6 (згідно заяви),

ВСТАНОВИВ:

В провадженні суду знаходиться кримінальне провадження №0000011 від 06.01.2024 року за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку передбаченого ч.1 ст. 190 КК України.

Так, досудовим розслідуванням встановлено, що Указом Президента України від 24.02.2022 р., № 64 «Про введення воєнного стану в Україні», в країні введено військовий стан. Відповідно до переліку, затвердженого Міністерством з питань реінтеграції окупованих територій України від 25.04.2022 року, № 75, Первомайська територіальна громада Миколаївської області розташована в районі проведення воєнних (бойових) дій. Особи, які проживали на вказаній території та були змушені залишити або покинути місце свого проживання з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, мають право на отримання статусу внутрішньо переміщеної особи, відповідно до вимог Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» від 20.10.2014 р.

Відповідно до Постанови КМУ від 20.03.2022 р., № 322 «Деякі питання виплати допомоги на проживання внутрішньо переміщених осіб» (далі - Постанова), внутрішньо переміщеним особам надається допомога на проживання за програмою «Надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг».

У квітні 2022 року (точної дати та часу не встановлено), у ОСОБА_3 виник протиправний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном шляхом обману, а саме допомогою на проживання внутрішньо переміщеним особам, фінансування якої здійснюється за рахунок державного бюджету.

Реалізуючи свій протиправний умисел, 21.04.2022 року, більш точний час встановити не представилось можливим, діючи з корисних мотивів, перебуваючи в квартирі, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки у вигляді спричинення матеріальної шкоди державі і бажаючи їх настання, з метою отримання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам, механізм призначення та виплати якої передбачений Порядком, затвердженим Постановою, шляхом обману, ОСОБА_3 особисто подала заяву про взяття її на облік в електронній формі за допомогою мобільного додатку «Порталу Дія», як внутрішньо переміщену особу, в якій умисно зазначила недостовірні данні щодо свого переміщення з АДРЕСА_2 на АДРЕСА_1 , т.я. фактично ніякого переміщення не відбулось, а зазначені недостовірні відомості були вказані ОСОБА_3 формально для отримання державної допомоги внутрішньо переміщеним особам. При цьому ОСОБА_3 попереджено про відмову в призначенні або припиненні виплати, призначеної державної допомоги та/або повернення надміру нарахованих коштів у разі подання неповних чи недостовірних відомостей.

Внаслідок того, що ОСОБА_3 внесла до заяви про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи недостовірні відомості щодо свого переміщення, останній безпідставно надано статус внутрішньо переміщеної особи, та як наслідок нараховане та виплачено допомогу на проживання внутрішньо переміщеним особам за період з 01.03.2022 по 30.04.2022 рік на загальну суму 4000 грн, по 2000 грн. щомісячно, згідно Порядку, затвердженого Постановою, якими остання незаконно заволоділа та розпорядилася на власний розсуд, чим державним інтересам в особі Управління соціального захисту населення Первомайської міської ради завдано майнову шкоду на вказану суму.

Таким чином, ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.190 КК України - заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство).

У підготовчому судовому засіданні захисник ОСОБА_5 заявила клопотання про звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження у зв`язку з дійовим каяттям, пояснивши, що свою вину у вчиненні кримінального проступку ОСОБА_3 визнає повністю та щиро розкаюється, активно сприяла розкриттю кримінального правопорушення, вчинила кримінальний проступок вперше. Крім того, ОСОБА_3 повністю відшкодувала завдані нею збитки.

А тому, оскільки санкція ч. 1 ст. 190 КК України передбачає максимальне покарання у вигляді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, або інше покарання, не пов`язане з позбавленням волі, то відповідно до ст. 45 КК України просив обвинувачену звільнити від кримінальної відповідальності із закриттям кримінального провадження у зв`язку з дійовим каяттям.

Обвинувачена ОСОБА_3 у підготовчому судовому засіданні клопотання захисника підтримала та просила його задовольнити, зазначивши, що дійсно надала згоду на закриття кримінального провадження у зв`язку з дійовим каяттям.

Прокурор зазначив про наявність правових підстав для задоволення клопотання захисника.

Представник потерпілого держави в особі Управління соціального захисту населення Первомайської міської ради Миколаївської області ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву, в якій просила проводити розгляд справи за її відсутності в зв`язку зі службовою зайнятістю, будь-яких перетензій до ОСОБА_3 не має. Крім того зазначила, що підтримує клопотання щодо можливості звільнення ОСОБА_3 від відповідальності.

Заслухавши думку прокурора, обвинуваченої та її захисника, дослідивши клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження у зв`язку з дійовим каяттям, письмову заяву представника потерпілого та обвинувальний акт, суд приходить до наступного висновку.

Згідно з ч. 1 ст. 44 КК України особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, а відповідно до вимог ст. 45 цього Кодексу особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона після вчинення кримінального правопорушення щиро покаялася, активно сприяла розкриттю кримінального правопорушення і повністю відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Згідно п.п. 2, 4 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності" №12 від 23.12.2005, суд зобов`язаний звільнити особу від кримінальної відповідальності, у разі наявності у загальній частині КК таких випадків звільнення особи від кримінальної відповідальності, як дійове каяття, ст. 45 КК України. Дійове каяття полягає в тому, що після вчинення злочину особа щиро покаялась, активно сприяла його розкриттю та повністю відшкодувала завдані збитки або усунула заподіяну шкоду. Відсутність хоча б однієї із зазначених складових дійового каяття виключає звільнення особи від кримінальної відповідальності за ст.45 КК України. Виняток можуть становити лише випадки вчинення злочину чи замаху на нього, внаслідок яких не заподіяно шкоду або не завдано збитки.

ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого статтею 190 ч. 1 КК України, а саме: заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство).

Санкція частини 1 статті 190 КК України передбачає покарання у виді штрафу від двох тисяч до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк від двохсот до двохсот сорока годин, або виправними роботами на строк до двох років, або обмеженням волі на строк до трьох років.

Згідно ч. 2 ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 190 КК України є кримінальним проступком.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 вперше вчинила кримінальне правопорушення, після його вчинення щиро покаялася, активно сприяла розкриттю кримінального правопорушення та повністю відшкодувала завдану шкоду.

У зв`язку з цим, обвинувачена ОСОБА_3 підлягає звільненню від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 190 КК України на підставі ст. 45 КК України.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Згідно ч. 3 ст. 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Разом з тим не закриття провадження в кримінальній справі за наявності для цього підстав є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 412 КПК України, яке призводить до безумовного скасування судового рішення.

За таких обставин, беручи також до уваги те, що обвинувачена вперше вчинила кримінальний проступок, визнала свою вину у вчиненому та щиро розкаялася, активно сприяла розкриттю кримінального правопорушення, збитки відшкодувала у повному обсязі, повернувши безпідставно отриману суму державної допомоги внутрішньо переміщеної особи в розмірі 4000 гр. 00 коп., суд дійшов висновку, що наявні умови, передбачені ст. 45 КК України, для звільнення обвинуваченої від кримінальної відповідальності у зв`язку із дійовим каяттям.

Згідно п. 2 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8 частини першої або частиною другою статті 284 КПК України.

На підставі викладеного, оскільки по справі встановлені підстави, передбачені п.1 ч. 2 ст. 284 КПК України, суд приходить до висновку, що клопотання захисника про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_3 , обвинуваченої у скоєні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, на підставі статті 45 КК України підлягає задоволенню, а кримінальне провадження - закриттю.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не подавався.

Запобіжний захід щодо обвинуваченої не застосовувався, арешт на майно не накладався.

Процесуальні витрати та речові докази відсутні.

Приймаючи до уваги викладене, на підставі ст. 45 КК України, керуючись ст. ст. 284-288, 314, 369-372 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання захисника обвинуваченої ОСОБА_5 про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_3 у зв`язку із дійовим каяттям та закриття кримінального провадження - задовольнити.

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 190 КК України, а кримінальне провадження відносно неї, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000011 від 06.01.2024 року за ч.1 ст. 190 КК України, закрити на підставі ст. 45 КК України в зв`язку з дійовим каяттям.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Миколаївського апеляційного суду через Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області протягом семи днів з дня її проголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: ОСОБА_1