Провадження № 1-кс/202/702/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2024 року м. Дніпро

Слідчий суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпра матеріали скарги ОСОБА_3 на бездіяльність старшого слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області по кримінальному провадженню, внесеному до ЄРДР за № 0000207 від 24.03.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді із скаргою в якій просить зобов`язати СУ ГУНП в Дніпропетровській області, який здійснює досудове розслідування по кримінальному провадженню № 0000207, розглянути клопотання, яке було подано в порядку ст.ст. 220,223, 237 КПК України, зобов`язати старшого слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області, зобов`язати слідчого повідомити слідчого суддю про виконання ухвали суду.

В обґрунтування вказаної скарги посилається на те, що ОСОБА_3 не має процесуального статусу у даному кримінальному провадженні, але на етапі досудового розслідування має повне право подавати клопотання, ознайомлюватися з матеріалами досудового розслідування, одержувати копії процесуальних документів, оскаржувати рішення, дії та бездіяльність слідчого, прокурора. Він звернувся з клопотанням до слідчого, однак станом на день подання даної скарги слідчим подане клопотання не розглянуто, жодної постанови слідчого з приводу розгляду поданого клопотання в порядку ст. 220 КПК України не було отримано. Зазначене свідчить, що бездільінсть слідчого має триваючий характер.

Заявник в судове засідання не з`явився, у скарзі вказав, що просить скаргу розглядати за його відсутності.

Слідчий СУ ГУНП в Дніпропетровській області в судове засідання не з`явився, до суду надав заяву про розгляд скарги за його відсутності та просив відмовити у задоволенні скарги, оскільки ОСОБА_3 не має жодного процесуального статусу у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за № 0000207 від 24.03.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України.

Вивчивши скаргу, приєднані до неї документи, слідчий суддя приходить наступного висновку.

Згідно п. 1 ч.1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Статтею 55 КПК України передбачено, що потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого. Потерпілим не може бути особа, якій моральна шкода завдана як представнику юридичної особи чи певної частини суспільства. За наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді. Якщо внаслідок кримінального правопорушення настала смерть особи або особа перебуває у стані, який унеможливлює подання нею відповідної заяви, положення частин першої - третьої цієї статті поширюються на близьких родичів чи членів сім`ї такої особи. Потерпілим визнається одна особа з числа близьких родичів чи членів сім`ї, яка подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого, а за відповідним клопотанням- потерпілими може бути визнано кілька осіб.

Частиною 1 статті 60 КПК визначено, що заявником є фізична або юридична особа, яка звернулася із заявою або повідомленням про кримінальне правопорушення до органу державної влади, уповноваженого розпочати досудове розслідування, і не є потерпілим.

При цьому за частиною 2 статті 60 КПК, заявник має право: 1) отримати від органу, до якого він подав заяву, документ, що підтверджує її прийняття і реєстрацію; 1-1) отримувати витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань; 2) подавати на підтвердження своєї заяви речі і документи; 3) отримати інформацію про закінчення досудового розслідування.

За змістом наведених норм, КПК чітко відокремлює процесуальні статуси заявника та потерпілого із різними обсягами їх процесуальних прав, а також визначає, що безумовною підставою для набуття будь-якою особою (зокрема й юридичною) статусу потерпілого у кримінальному провадженні є факт реального та безпосереднього завдання їй шкоди кримінальним правопорушенням, що дає право вимоги відшкодування такої шкоди в порядку цивільного судочинства в межах кримінального провадження за умови доведення такого факту належними та допустимими доказами.

Частиною 1 статті 220 КПК визначено, що клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.

Слідчий суддя зазначає, що за змістом наведеної норми КПК, процесуальне право подавати будь-які клопотання про виконання будь-яких процесуальних дій виникає у потерпілого, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, лише після фактичного набуття ним такого статусу.

Слідчим суддею встановлено, що СУ ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000207 від 24.03.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України за фактом того, що протягом 2022-2023 років службові особи однієї з міських рад Дніпропетровської області шляхом зловживання службовим становищем за попередньою змовою групою осіб зі службовими особами приватної форми власності в умовах військового стану, шляхом підробки документів привласнюють кошти місцевого бюджету.

У вказаному кримінальному провадженні відсутні відомості про те, що ОСОБА_3 має будь який процесуальний статус у даному кримінальному провадженні.

Згідно ч.1 ст. 307 КПК України слідчий суддя за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляє ухвалу згідно з правилами цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Враховуючи вищевказане, в судовому засіданні встановлено, що скарга подана ОСОБА_3 на бездіяльність старшого слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області по кримінальному провадженню, внесеному до ЄРДР за № 0000207 від 24.03.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України, не відповідає вимогам процесуального законодавства, оскільки подана особою, яка не має статусу процесуального статусу у кримінальному провадженні №0000207, а отже і процесуального права подавати будь-які клопотання про виконання процесуальних дій, тому у задоволенні скарги слід відмовити.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 303, 305, 306, 307, 309, 372, 395 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність старшого слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області по кримінальному провадженню, внесеному до ЄРДР за № 0000207 від 24.03.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1