Справа № 577/2277/24
Провадження № 1-кп/577/294/24

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 травня 2024 року Конотопський міськрайонний суд Сумської області
головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Сарнавщина Конотопського району Сумської області, мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта середня-спеціальна, не працюючого, не одруженого, має на утриманні малолітню дитину, раніше не судимого,
в скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч.1 ст.263, ч.1 ст.307 КК України,
12.02.2024 року о 14:20 год. ОСОБА_4 перебуваючи в торгівельній залі магазину «Аврора» ТОВ «Вигідна покупка», який розташований за адресою: м. Конотоп, вул. Братів Лузанів, 56, побачив на прилавку бездротові навушники марки «Wireless AMS 80», якими вирішив заволодіти. Реалізуючи свій злочинний корисливий умисел, направлений на викрадення чужого майна, діючи умисно в умовах воєнного стану, введеного на всій території України згідно Указу Президента України №64/2022 від 24.02.2022 року та продовженого до 13.05.2024 року, ОСОБА_4 , переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає, таємно викрав із полиці магазину бездротові навушники ТМ «Оanas» Wireless AMS 80 в кейсі з індикатором зарядку, вартістю згідно висновку експерта №СЕ-19/119-24/2422-ТВ від 16.02.2024 року ¬ 399 грн., сховавши їх у кишеню куртки. Заволодівши чужим майном ОСОБА_4 залишив скоєння злочину, а у подальшому викраденим майном розпорядився на власний розсуд.
Крім того, 10.03.2024 року близько 17:00 год. ОСОБА_4 , проходячи повз котельню, яка розташована у дворі будинку АДРЕСА_2 , помітив у купі сміття пакет, всередині якого він виявив пістолет Макарова № НА 2384, що є нарізною короткоствольною вогнепальною стрілецькою зброєю калібру 9 мм, вісім пістолетних патронів калібру 9 мм та оборонну осколкову ручну гранату типу Ф-1, що є бойовими припасами, які вирішив забрати собі. З даною метою ОСОБА_4 , діючи умисно в порушення вимог Постанови ВР України №2471-Х11 від 17.06.1992 року «Про право власності на окремі види майна», Положення про дозвільну систему, затвердженого Постановою КМУ №576 від 12.10.1992 року, Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими та аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів, затвердженої Наказом МВС України №292 від 12.04.1999 року, не маючи передбаченого законом дозволу, підібрав, тобто незаконно придбав вогнепальну зброю та бойові припаси, які переніс до гаражів поблизу від місця знахідки та сховавши під листям, почав зберігати з метою подальшого збуту. 11.03.2024 року о 12:46 год. ОСОБА_4 запропонував знайомому ОСОБА_6 , придбати зазначену вогнепальну зброю та бойові припаси, на що останній дав свою згоду, однак, повідомив про це працівників поліції Конотопського РВП ГУНП в Сумській області, які залучили останнього до проведення негласних слідчих (розшукових) дій з метою викриття злочинних дій ОСОБА_4 . Так, 12.03.2024 року близько 10:30 год. ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на збут вогнепальної зброї та бойових припасів, прибув на ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_3 , та звернувся до водія рейсового автобусу «Мерседес» д.н.з. НОМЕР_1 , сполученням Конотоп-Суми, ОСОБА_8 з проханням перевезти до м. Суми пакунок, до якого він заздалегідь помістив пістолет Макарова №НА 2384, споряджений вісьмома пістолетними патронами калібру 9 мм, не інформуючи останнього про свої злочинні наміри, на що той погодився і цього ж дня перевіз пакунок зі зброєю та бойовими припасами до м. Суми, та о 10:32 год. передав ОСОБА_6 О 13:40 год. в ході проведення негласної слідчої (розшукової) дії контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки ОСОБА_6 видав працівникам поліції Конотопського РВП ГУНП в Сумській області предмет, схожий на пістолет з магазином, споряджений 8 патронами, які згідно висновку експерта №СЕ-19/119-24/3923-БЛ від 19.03.2024 року є нарізною короткоствольною вогнепальною стрілецькою зброєю 9 мм пістолетом Макарова №НА 2384, 1972 року виробництва, виготовлений промисловим способом, у справному стані, придатний до стрільби, та бойовими припасами 9 мм пістолетними патронами із важкою кулею зі свинцевим сердечником до нарізної вогнепальної стрілецької зброї до пістолета ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та іншої зброї калібру 9х18 мм, виготовлені промисловим способом, придатні до стрільби.
Таким чином, ОСОБА_4 незаконно без передбаченого законом дозволу збув ОСОБА_6 вогнепальну зброю та бойові припаси, за що у цей же день о 16:36 год. по АДРЕСА_4 , від водія рейсового автобусу «Мерседес» д.н.з. НОМЕР_2 , сполученням Суми-Конотоп, ОСОБА_11 , отримав грошові кошти в сумі 6000 грн., передані ОСОБА_6 .
Крім того, 20.03.2024 року близько 09:53 год. ОСОБА_4 продовжуючи реалізацію злочинного умислу, направленого на збут бойових припасів, прибув на ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_3 , та звернувся до водія рейсового автобусу «Мерседес» д.н.з. НОМЕР_2 , сполученням Конотоп-Суми, ОСОБА_11 з проханням перевезти до м. Суми пакунок, до якого він заздалегідь помістив гранату Ф-1, не інформуючи останнього про свої злочинні наміри, на що той погодився і цього ж дня перевіз пакунок з бойовим припасом до м. Суми, та о 12:55 год. передав ОСОБА_6 О 12:56 год. в ході проведення негласної слідчої (розшукової) дії контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки ОСОБА_6 видав працівникам поліції Конотопського РВП ГУНП в Сумській області предмет, схожий на корпус гранати та запал до неї, які відповідно до висновку експерта № СЕ-19/119-24/4349-ВТХ від 21.03.2024 року є корпусом оборонної осколкової ручної гранати типу Ф-1 (1 од.) та уніфікованим запалом ручної гранати модернізованого типу УЗРГМ-2 (1 од). Надані на дослідження об`єкти, при їх конструктивному поєднанні утворюють оборонну осколкову гранату типу Ф-1 (1 од.), яка відноситься до бойових припасів.
Таким чином, ОСОБА_4 повторно незаконно без передбаченого законом дозволу збув ОСОБА_6 бойовий припас, за що у цей же день о 16:35 год. по АДРЕСА_3 , від водія рейсового автобусу «Мерседес» д.н.з. НОМЕР_2 , сполученням Суми-Конотоп, ОСОБА_11 отримав грошові кошти в сумі 2500 грн., передані ОСОБА_6 .
Крім того, 18.03.2024 року близько 09:00 год. ОСОБА_4 , проходячи поблизу поліклініки для обслуговування дорослого населення КНП КМР «Конотопська ЦРЛ ім. ак. М. Давидова», яка розташована за адресою: м. Конотоп, вул. М. Амосова, 8, помітив на землі фрагмент блістеру з 2 пігулками «Метафін-ІС», який у своєму складі містить наркотичний засіб, обіг якого обмежено, метадон, загальною вагою 0,0364 г, та умисно в порушення вимог Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995 року №60/95-ВР, Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживання ними» від 15.02.1995 року №62/95-ВР, підібрав вказані пігулки, таким чином, незаконно шляхом привласнення знайденого придбав наркотичний засіб, який став незаконно зберігати при собі з метою збуту. У подальшому 18.03.2024 року о 11:33 год. ОСОБА_4 , перебуваючи біля будинку АДРЕСА_5 , зустрівся із ОСОБА_12 , який є особою, взятою під захист відповідно до Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві» від 23.12.1993 року №3782-XII шляхом зміни його анкетних даних, та незаконно збув останньому за грошові кошти в сумі 300 грн. наркотичний засіб, обіг якого обмежено, метадон, вагою 0,0364 г у 2 пігулках. Цього ж дня о 11.44 год. в ході проведення негласної слідчої (розшукової) дії контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки ОСОБА_12 видав працівникам поліції Конотопського РВП ГУНП в Сумській області 2 пігулки, придбані у ОСОБА_4 , в складі яких згідно висновку експерта №СЕ-19/119-24/4244-НЗПРАП від 20.03.2024 року виявлено метадон, віднесений відповідно до таблиці ІІ списку №1 Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №770 від 06.05.2000 року, до наркотичних засобів, обіг яких обмежено, загальною масою (безводної основи) 0,0364 г.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень визнав повністю, при обставинах, визначених в обвинувальному акті, вказавши, що події, а також час та спосіб скоєння ним кримінальних правопорушень, зазначених в обвинувальному акті, викладені вірно та відповідають дійсності, він їх в повному обсязі підтверджує. Щиро розкаюється у вчиненому.
Показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи і ним не оспорюються, у суду відсутні сумніви в правильності розуміння обвинуваченим змісту цих обставин, добровільності та істинності позиції обвинуваченого.
Крім повного визнання своєї вини у вчиненні кримінальних правопорушеннях, ОСОБА_4 просив суд визнати недоцільним дослідження доказів в частині обставин вчинення вказаних кримінальних правопорушень, так як повністю погоджується з встановленими обставинами.
Враховуючи те, що обвинувачений в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень при обставинах викладених в обвинувальному акті, беручи до уваги, обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності його позиції. Роз`яснивши йому положення ст. 349 КПК України про те, що в такому випадку він буде позбавлений права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти розгляду кримінальної справи в порядку, передбаченого ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження інших доказів (крім допиту обвинуваченого та дослідження документів, які характеризують особу обвинуваченого) стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, та розглядає справу у відповідності до ст. 349 КПК України.
Крім того, такий порядок судового розгляду повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи "Відносно спрощеного кримінального правосуддя" та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яких суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.
Таким чином вина обвинуваченого ОСОБА_4 повністю доведена і його дії суд кваліфікує: за ч.4 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану; за ч.1 ст.263 КК України - придбання, зберігання, носіння та збут вогнепальної зброї (крім гладкоствольної мисливської) та бойових припасів без передбаченого законом дозволу, за ч.1 ст. 307 КК України незаконне придбання, зберігання з метою збуту та незаконний збут наркотичних засобів.
Така юридична оцінка дій обвинуваченого відповідає фактичним обставинам, встановленим по справі.
Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, те, що згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
Обставиною, що обтяжує покарання є вчинення особою злочину повторно.
Обставинами, що пом`якшують покарання, суд вважає щире каяття у вчиненому, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування заподіяної шкоди.
Ухвалюючи вирок суд приймає до відома досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого ОСОБА_4 , складену Конотопським районним відділом філії ДУ Центр пробації в Сумській області. Так, відповідно до досудової доповіді, ОСОБА_4 має високий ризик вчинення повторного кримінального правопорушення та високий рівень небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб. Не можливе виправлення без ізоляції від суспільства.
Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.
Вирішуючи питання виду та розміру покарання суд виходить із такого.
Відповідно до ч.1 ст. 69 КК України за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного, суд умотивовуючи своє рішення, може крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, призначити основне покарання нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті Особливої частини цього кодексу, або перейти до іншого більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (частини статті) Особливої частини цього кодексу за це кримінальне правопорушення. Таким чином враховуючи наявність таких пом`якшуючих обставин як щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та добровільне відшкодування шкоди, суд доходить висновку про можливість застосування при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 ч.1 ст. 69 КК України.
Як роз`яснено у п.8 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», призначення основного покарання, нижчого від найнижчої межі, передбаченої законом за даний злочин, або перехід до іншого, більш м`якого виду основного покарання, або непризначення обов`язкового додаткового покарання (ст.69 КК) (2341-14) може мати місце лише за наявності декількох (не менше двох) обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного.
У кожному такому випадку суд зобов`язаний у мотивувальній частині вироку зазначити, які саме обставини справи або дані про особу підсудного він визнає такими, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину і впливають на пом`якшення покарання, а в резолютивній - послатися на ч.1 ст.69 КК (2341-14). При цьому необхідно враховувати не тільки мету й мотиви, якими керувалась особа при вчиненні злочину, а й її роль серед співучасників, поведінку під час та після вчинення злочинних дій тощо.
Покарання, призначене судом із застосуванням ст.69 КК (2341-14), не може бути нижчим від мінімальної межі відповідного виду покарання, встановленої у Загальній частині КК, тобто меншим, ніж один рік позбавлення чи обмеження волі, шість місяців виправних робіт, один місяць арешту тощо.
Поняття судової дискреції (судового розсуду) у кримінальному судочинстві охоплює повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, та інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання тощо, що визнається (дискреційні повноваження суду) і ЄСПЛ, який, зокрема, у своєму рішенні в справі «Довженко проти України» зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи із відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права. Це забезпечується відповідним обґрунтуванням обраного рішення в процесуальному документі суду тощо.
КСУ у своєму рішенні від 02.11.2004 № 15-рп/2004 зазначив, що «справедливе застосування норм права передбачає передусім недискримінаційний підхід, неупередженість. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного. Адекватність покарання ступеню тяжкості злочину випливає з принципу правової держави, із суті конституційних прав та свобод людини і громадянина, зокрема права на свободу, які не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України. Окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину; категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину».
У справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року) та в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) ЄСПЛ зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було «свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) Європейський Суд вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи»».
Отже суд, враховуючи наявність декількох пом`якшуючих покарання обставин, що істотно знижують ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, розмір завданих збитків (399 грн.), позицію представника потерпілого, тяжких наслідків не наступило, позицію прокурора, відомості про особу ОСОБА_4 , висновок органу пробації, відношення обвинуваченого до вчинених кримінальних правопорушень, так як останній не тільки критично оцінив свою злочинну поведінку, а несе кримінальну відповідальність не оспорюючи кваліфікацію дій, який своїми зізнавальними показаннями, сприяв органам досудового слідства у з`ясуванні обставин вчинення кримінальних правопорушень, висловив щирий жаль з приводу кримінальних правопорушень та осудив свою поведінку, що свідчить про дійсне його каяття, враховуючи поведінку обвинуваченого під час та після вчинення кримінальних правопорушень, готовність нести відповідальність за вчинення кримінальних правопорушень, який усвідомив свій негативний вчинок і запевнив не повторювати протиправну поведінку в майбутньому, що в своїй сукупності та співвідношенні істотно знижує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, дискреційність повноважень суду, яка повинна відповідати принципу верховенства права, суд вважає можливим застосувати до обвинуваченого положення ст. 69 КК України та призначити покарання, нижче від найнижчої межі, ніж встановлено санкцією ч. 4 ст. 185 КК України, яке буде необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_4 та попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень.
На думку суду, така міра покарання відповідає його меті, гуманності, справедливості, фактичним обставинам кримінального провадження, тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, є необхідним й достатнім для його виправлення і попередження нових кримінальних правопорушень, і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності через призму того, що втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав людини, воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи).
Тобто, як наслідок, формальні моменти не можуть бути вирішальними, головним є можливість у кожній конкретній справі оцінити основну мету застосування певного заходу та характер впливу на особу.
Таке покарання перебуває у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного, адже справедливість розглядається як властивість права, виражена, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності.
Питання про речові докази слід вирішити у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 126, 368, 370, 371 КПК України, суд,-
У Х В А Л И В:
ОСОБА_4 визнати винним за ч.4 ст.185, ч.1 ст.263, ч.1 ст.307 КК України і призначити покарання:
- за ч.4 ст.185 КК України із застосуванням ст. 69 КК України у виді 03 років 06 місяців позбавлення волі;
- за ч.1 ст.263 КК України у виді 03 років позбавлення волі;
- за ч.1 ст.307 КК України у виді 04 років позбавлення волі.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити покарання у виді 04 (чотирьох) років позбавлення волі.
ОСОБА_4 міру запобіжного заходу до вступу вироку в законну силу, залишити раніше встановлену - тримання під вартою, строк відбування покарання рахувати з 20 березня 2024 року з часу його затримання, в строк відбування покарання за правилами, передбаченими ч. 5 ст. 72 КК України, зарахувати час попереднього ув`язнення з 20 березня 2024 року до вступу вироку в законну силу, з розрахунку, що один такий день відповідає одному дню позбавлення волі.
Скасувати арешти, накладені ухвалами слідчого судді Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 20.02.2024 року та 27.03.2024 року.
Речові докази по справі: відеозапис з боді-камер оперативних працівників під час затримання 20.03.2024 року ОСОБА_4 на флеш-карті Micro SD, відеозапис з камер відео спостереження за 12.02.2024 року на оптичному DVD-диску з приміщення магазину «Аврора» ТОВ Вигідна покупка» залишити в матеріалах кримінального провадження;
9-мм пістолет Макарова №НА 2384, 1972 р.в. в пакеті № НОМЕР_3 , який знаходиться в Сумському НДЕКЦ МВС залишити в Сумському НДЕКЦ МВС для вміщення до інформаційно- довідкової колекції зброї;
п`ять 9-мм пістолетних патронів, які знаходяться в камері зберігання Конотопського РВП передати Сумському НДЕКЦ МВС для вміщення до інформаційно- довідкової колекції зброї;
три гільзи стріляних в пакеті №3791453, протяжка на марлевому тампоні з каналу стволу 9-мм пістолета Макарова № НА 2384, 1972 р.в. в пакеті № 3791540, які знаходяться в камері зберігання Конотопського РВП знищити;
метадон масою 0,0364г., метадон масою 0,0043 г. у пластиковому стакані, метадон масою 0,0017 г. у скляній ємності, який знаходиться в камері зберігання Конотопського РВП- знищити;
корпус оборонної осокової ручної гранати типу Ф-1 (пакет №5251775) та уніфікований запал ручної гранати модернізованого типу УЗРГМ-2 (62-83 583), які знаходяться в камері зберігання Конотопського РВП знищити;
навушники «Wireless AMS 80» - залишити ТОВ Вигідна покупка»;
банківська картка банку «Райффайзен» № НОМЕР_5 , яка знаходиться в камері зберігання Конотопського РВП повернути ОСОБА_13 ;
грошові кошти в сумі 2500 грн. (500 грн. с/н: ЛД 4468467, МА4104723, СД9225406, ЛД1528139, СЖ1657007), які знаходяться в камері зберігання Конотопського РВП повернути на рахунок ГУНП в Сумській області;
мобільний телефон ZTE imei 1: НОМЕР_6 , з сім картою №1 Київстар НОМЕР_7 , які знаходяться в камері зберігання Конотопського РВП повернути ОСОБА_14 ;
скляний стакан з порошкоподібною речовиною, пластикова ємність з порошкоподібною речовиною, 3 металеві предмети схожі на гільзи від набоїв, 3 предмети схожі на патрони калібру 5,45 - які знаходяться в камері зберігання Конотопського РВП - знищити.
Вирок може бути оскаржений до Сумського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Конотопський міськрайонний суд, а для обвинуваченого в той же строк після вручення йому копії вироку.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1