Справа №443/272/24
Провадження №1-кп/443/56/24
ВИРОК

іменем України

05 червня 2024 року Жидачівський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

представника потерпілого адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Жидачів кримінальне провадження про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з професійно-технічною освітою, не працюючого, одруженого, старшого солдата військової частини НОМЕР_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України,

в с т а н о в и в:

19 січня 2024 року приблизно о 19:15 год. старший солдат військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_4 , перебуваючи на вулиці, що за адресою: АДРЕСА_2 , під час словесного конфлікту з ОСОБА_6 , який виник на ґрунті особистих неприязних відносин, умисно, з метою спричинення тілесних ушкоджень, наніс останньому декілька ударів кулаком правої руки по голові та декілька ударів правою ногою по голові, чим спричинив потерпілому тілесні ушкодження у виді садна на спинці носа у верхній її третині, переривчастого садна в правій підочній ділянці та синця в лівій підочній ділянці, що згідно висновку судово-медичної експертизи відносяться до легкого тілесного ушкодження.

Умисні дії ОСОБА_4 кваліфіковані як умисне спричинення легкого тілесного ушкодження, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.125 КК України.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав у повному обсязі та пояснив, що дійсно того дня наніс потерпілому удари рукою та ногою. У вчиненому розкаюється, обіцяє більше такого не вчиняти.

Незважаючи на повне визнання обвинуваченим вини, його вина у пред`явленому обвинувачення повністю та об`єктивно стверджується наступними дослідженими по справі доказами.

Показами потерпілого ОСОБА_6 , даними ним в судовому засіданні про те, що в січні місяці 2024 року, точної дати не пам`ятає, він зустрівся з ОСОБА_7 та обвинуваченим, і вони сиділи у бесідці. Після того як вони вийшли з бесідки обвинувачений наніс йому декілька ударів. ОСОБА_8 відштовхнув обвинуваченого і той його вдарив. Після того обвинувачений погрожує йому, у зв`язку із чим він звертався у поліцію.

Показами свідка ОСОБА_9 , даними ним в судовому засіданні про те, що 19.01.2024 він повертався з роботи, зустрів потерпілого і вони разом із обвинуваченим сиділи у бесідці. Вийшовши з потерпілим з бесідки ОСОБА_10 наздогнав їх та наніс удари ОСОБА_11 . Він відштовхнув обвинуваченого і той його вдарив. В бесідці вони вживали алкоголь.

Заявою ОСОБА_6 від 19.01.2024, згідно якої останній просить прийняти міри до ОСОБА_4 , який 19.01.2024 о 19:15 год. заподіяв йому тілесні ушкодження, а саме наніс декілька ударів в область голови (а.с.40).

Висновком експерта №10/2024 від 23.01.2024, згідно якого у ОСОБА_6 виявлено: садно на спинці носа у верхній її третині, переривчасте садно в правій підочній ділянці та синець в лівій підочній ділянці, які утворилися від дії тупого (тупих) предмету (предметів), могли виникнути 19 січня 2024 року та відносяться до легкого тілесного ушкодження (а.с.42).

Протоколом проведення слідчого експерименту від 30.01.2024 та доданою до протоколу фототаблицею, згідно яких учасник слідчого експерименту ОСОБА_6 розповів та показав як 19.01.2024 близько 19:15 год. на вул.Сагадачного в с.Бориничі ОСОБА_4 наніс йому удари кулаком та обличчю та ногою по голові (а.с.43-61).

Протоколом проведення слідчого експерименту від 30.01.2024 та доданою до протоколу фототаблицею, згідно яких учасник слідчого експерименту ОСОБА_4 розповів та показав як 19.01.2024 близько 19:15 год. на вул.Сагадачного в с.Бориничі наніс ОСОБА_6 удари кулаком по обличчю та ногою по голові (а.с.62-67).

Оцінюючи вищеописані зібрані по справі та досліджені в судовому засіданні докази, суд визнає їх належними і допустимими в процесі доказування, оскільки такі докази знаходяться у об`єктивному взаємозв`язку з пред`явленим обвинуваченням, нічим не спростовані, передбачені як джерела доказування КПК України та зібрані у відповідності з чинним кримінально-процесуальним законодавством. Зазначені докази були піддані детальному і глибокому аналізу, в тому числі із наданням і забезпеченням можливості висловитись з приводу їх належності і допустимості в повному об`ємі, кожній стороні кримінального провадження.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, яке йому інкриміноване, доведена повністю.

Виходячи з вимог ст.337 КПК України, зокрема те, що судовий розгляд проводиться лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, суд, розглянувши дане кримінальне провадження дійшов висновку, що кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_4 за ч.1 ст.125 КК України є правильною, оскільки останній умисно спричинив потерпілому легкі тілесні ушкодження.

У відповідності до ст.12 КК України кримінальне правопорушення скоєне обвинуваченим є кримінальним проступком.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 суд визнає активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

При цьому, суд відхиляє зазначену у обвинувальному акті, як обставину, що пом`якшує покарання - щире каяття, оскільки така не знайшла свого підтвердження під час судового розгляду, так як обвинувачений жодним чином не проявив, що щиро жалкує про вчинене, зокрема не попросив вибачення у потерпілого, не виявив співчуття потерпілому. Той факт, що обвинувачений визнав свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення та повідомив, що щиро кається у вчиненому само по собі не свідчить про щирість такого каяття.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 судом не встановлено.

Відповідно до правових орієнтирів, визначених у ст.ст. 50, 65 КК України метою покарання є як кара, так і виправлення засуджених та запобігання вчинення нових злочинів. Досягнення вказаної мети є однією з форм реалізації визначених у ч. 1 ст. 1 КК України, завдань Закону про кримінальну відповідальність, правового забезпечення охорони від злочинних посягань прав і свобод людини і громадянина, власності та інших охоронюваних законом цінностей, а також запобігання кримінальним правопорушенням.

Призначаючи обвинуваченому вид та міру покарання, суд, у відповідності до ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставини, при яких його вчинено, обставини, які пом`якшують покарання, відсутність обтяжуючих покарання обставин, відомості про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, визнав вину, перебуває на військовій службі, на обліку в лікарів психіатра та нарколога не перебуває, за місцем проживання скарг не поступало, за місцем проходження військової служби характеризується позитивно, має на утриманні малолітню дитину.

Таким чином, виходячи із цілей та принципів права, справедливості й достатності обраного покарання, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, суд дійшов висновку, що обвинуваченому необхідно призначити покарання у виді штрафу в межах санкції статті за якою кваліфіковано його дії, оскільки саме такий вид покарання суд вважає необхідним та достатнім для виправлення засудженого.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 не обирався.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлявся.

Судові витрати та речові докази відсутні.

Керуючись ст.ст. 368-371, 373, 374, 376 КПК України, суд

у х в а л и в :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок.

Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, представнику потерпілого та прокурору.

Головуючий суддя ОСОБА_1