Провадження № 1-кс/204/150/24
УХВАЛА

Іменем України

19 лютого 2024 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

Головуючого -судді ОСОБА_1

за участю секретаря - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

представника установи - ОСОБА_4

засудженого - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі, подання начальника Державної установи «Дніпровська установа виконання покарань №4» ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі ст.81 КК України,-

встановив:

До Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська надійшло подання начальника Державної установи «Дніпровська установа виконання покарань №4» ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_5 , на підставі ст.81 КК України. В обґрунтування подання зазначено, що в Дніпровській УВП (N?4) відбуває покарання: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець м. Красний Лиман, Донецької області, громадянин України, має середню освіту, не працевлаштований, одруже ний, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкав за адресою: АДРЕСА_2 . По даній справі засуджений: 02.06.2021 Краснолиманським міським судом Донецької області за ч.2 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі, на підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, топто, призначеного за даним вироком та вироком Краснолиманського міського суду Донецької області від 17.09.2020, який відповідно до ухвали Донецького апеляційного суду від 19.05.2021 залишено без змін та остаточно призначити покарання у вигляді 3 років позбавлення волі. Вирок набрав законної сили 05.07.2021. Початок строку: 22.12.2021; Кінець строку: 22.12.2024. Станом на 27.12.2023 відбув 2 роки, 5 днів, 2/3 строку покарання. Попередні судимості: 17.09.2020 Краснолиманським міськрайонним судом Донецької області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі. Засуджений ОСОБА_5 в місцях позбавлення волі знаходиться з 22.12.2021. Під час тримання під вартою у Бахмутській установі виконання покарань (N? 6) захарактеризував себе позитивно, стягнень та заохочень не мав. З 17.01.2022 відбував покарання у складі господарчого обслуговування Бахмутської установи виконання покарань (N? 6), де захарактеризував себе позитивно. До ДУВП (N? 4) прибув 21.04.2022. Під час тримання під вартою у ДУВП (N? 4) захарактеризував себе посередньо, має одне попередження ( погашено). З 11.08.2022 відбуваас покарання у складі господарчої обелуги ДУВП(N?4 ) За період відбування покарання характеризується добре. Дотримується встановлених правил поведінки та розпорядку дня, правил внутрішнього розпорядку установи, за зразкову поведінку та сумлінне ставлення до праці має одне заохочення, стягнень не має. Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом, виконує передбачені законом вимоги адміністрації. Працевлаштований підсобним робітником установи. До праці ставиться сумлінно, виконує норми виробітку, виявляє корисну ініціативу. Дбайливо ставиться до виробничого обладнання, майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснює за ними належний догляд, використовує тільки за призначенням. Виконує роботи із самообслуговування, має достатній рівень необхідних навичок. До виконання робіт із благоустрою установи ставиться з розумною ініціативою. Не допускає порушення вимог пожежної безпеки та техніки безпеки праці, виконує правила виробничої санітарії. Додержується трудової дисципліни. Відповідно до ст. 123 Кримінально виконавчого кодексу України приймав участь у реалізації програми диференційованого виховного впливу «Правова просвіта», що свідчить про свідоме прагнення засудженого до виправлення. До виховних заходів відноситься відповідально. Підтримує соціально-корисні зв?язки з рідними шляхом побачень, отримує від них посилки та передачі. Зв?язки з рідними міцні, цінує. За складом характеру спокійний, врівноважений та цілеспрямований. На профілактичних обліках не перебуває. У відношенні до засуджених неконфліктний, підтримує рівні та доброзичливі стосунки. До малих неформальних груп не належить. Спальне місце та при ліжкову тумбочку утримує у чистоті та порядку, має охайний зовнішній вигляд. Стан здоров?я задовільний. Вину у скоєному злочині усвідомив. Під час індивідуальних бесід виражав щире каяття. Враховуючи, що засуджений ОСОБА_8 довів своє виправлення, адміністрація Дніпровської УВП (№4) клопоче перед судом про застосування ст. 81 КК України, а саме умовно-дострокового звільнення від покарання.

Представник установи в судовому засіданні підтримав подання і просив задовольнити, посилаючись на обставини, викладенні в поданні.

В судовому засіданні, засуджений ОСОБА_5 підтримав подання начальника установи і просив задовольнити, застосувавши відносно нього умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання, на підставі ст.81 КК України.

Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення заяви засудженого, зазначивши, що підстави для застосування ст.81 КК України відносно засудженого ОСОБА_5 на даний час відсутні.

Заслухавши думку учасників судового розгляду, вивчивши матеріали особової справи засудженого та надані до суду докази у їх сукупності, дійшов до наступних висновків.

Статтею 537 КПК України визначено, що під час виконання вироків, суд, визначений ч. 2 ст. 539 КПК України, має право, зокрема, вирішити питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Згідно з ч. 2 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Відповідно до п.1 ч. 3 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим: не менше половини строку покарання, призначеного судом за кримінальний проступок або нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень або кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також за необережний тяжкий злочин.

В пункті 2 Постанови Пленуму Верховного Суду № 2 від 26 квітня 2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» зазначено, що заміна невідбутої частини покарання більш м`яким та умовно-дострокове звільнення від відбування основного покарання можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого.

Згідно пункту 17 Постанови Пленуму Верховного Суду № 2 від 26 квітня 2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», оскільки судовий розгляд питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання або заміну невідбутої частини покарання більш м`яким справляє великий виховний і запобіжний вплив як на самого засудженого, так і на інших осіб, суди під час судового засідання у справах цієї категорії повинні приділяти особливу увагу поясненням засудженого, представників органу, який відає виконанням покарання, спостережної комісії або служби у справах неповнолітніх по суті внесеного подання. Зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Статтею 6 КВК України передбачено, що виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Ресоціалізація - свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства; повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві. Необхідною умовою ресоціалізації є виправлення засудженого. Основними засобами виправлення і ресоціалізації засуджених є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), пробація, суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив. Засоби виправлення і ресоціалізації засуджених застосовуються з урахуванням виду покарання, особистості засудженого, характеру, ступеня суспільної небезпеки і мотивів вчиненого кримінального правопорушення та поведінки засудженого під час відбування покарання.

Вимогами ч. 2 ст. 67, ч. 2 ст. 103 КВК України встановлено, що засуджені, які стали на шлях виправлення або сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення, можуть бути у встановленому законом порядку представлені до заміни невідбутої частини покарання більш м`яким або до умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

За змістом зазначеного кримінального закону становлення особи на шлях виправлення -це прагнення засудженого до такого виправлення, позитивні зрушення в його поведінці, добросовісне ставлення до праці, які свідчать про сумлінне здійснення процесу виправлення, що може ефективно продовжуватись і в умовах відбування більш м`якого покарання.

Відповідно до ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

В судовому засіданні встановлено, що вироком Краснолиманського міського суду Донецької області від 02.06.2021 року ОСОБА_5 засуджений за за ч.2 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі, на підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, топто, призначеного за даним вироком та вироком Краснолиманського міського суду Донецької області від 17.09.2020 року, який відповідно до ухвали Донецького апеляційного суду від 19.05.2021 року залишено без змін, та остаточно призначено покарання у вигляді 3 років позбавлення волі. Вирок набрав законної сили 05.07.2021 року. Початок строку: 22.12.2021; Кінець строку: 22.12.2024. Станом на 19.02.2024 року ОСОБА_5 відбув 2/3 строку призначеного покарання.

Як вбачається з подання, матеріалів особової справи засудженого та встановлено в судовому засіданні, засуджений ОСОБА_5 в місцях позбавлення волі знаходиться з 22.12.2021. Під час тримання під вартою у Бахмутській установі виконання покарань (N? 6) захарактеризував себе позитивно, стягнень та заохочень не мав. З 17.01.2022 відбував покарання у складі господарчого обслуговування Бахмутської установи виконання покарань (N? 6), де захарактеризував себе позитивно. До ДУВП (N? 4) прибув 21.04.2022. Під час тримання під вартою у ДУВП (N? 4) захарактеризував себе посередньо, має одне попередження (погашено). З 11.08.2022 відбуваас покарання у складі господарчої обелуги ДУВП(N?4 ) За період відбування покарання характеризується добре. Дотримується встановлених правил поведінки та розпорядку дня, правил внутрішнього розпорядку установи, за зразкову поведінку та сумлінне ставлення до праці має одне заохочення, стягнень не має. До праці ставиться сумлінно, виконує норми виробітку, виявляє корисну ініціативу. Не допускає порушення вимог пожежної безпеки та техніки безпеки праці, виконує правила виробничої санітарії. Додержується трудової дисципліни

Слід зазначити, що дотримання порядку та умов відбування покарання, а також добросовісна поведінка засудженого під час відбування покарання є обов`язком засудженого відповідно до ст. 9 КВК України. Тобто, висновок суду про виправлення засудженого повинен бути зроблений і з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, а також даних, що характеризують його особу. При цьому, наявність заохочень не є єдиною обставиною, яка є підставою для застосування до засудженого пільги, яка передбачена ст. 81 КК України, - умовно-дострокове звільнення, так як існує ряд обставин які враховані судом при розгляді подання.

Сам факт, що засуджений за час відбування покарання з 22.12.2021 по теперішній час має одне заохочення за зразкову поведінку та сумлінне ставлення до праці від 24.08.2023 року, характеризується добре, не може свідчити, що він став на шлях виправлення, оскільки дотримання порядку та умов відбування покарання, а також добросовісна поведінка засудженого під час відбування покарання є обов`язком засудженого відповідно до ст. 9 КВК України. При цьому судом також встановлено, що за період відбування покарання засуджений мав одне стягнення у виді попередження за порушення режиму утриманні, погашене 03.08.2022 року, що свідчить про відсутність сумлінної поведінки засудженого та не доводить його виправлення.

Враховуючи викладене, суд вважає, що не зважаючи на наявність задовільної характеристики, термін покарання який відбув ОСОБА_5 за вчинення злочину, є недостатнім для висновку про виправлення засудженого та можливість застосування відносно нього ст. 81 КК України, а тому в задоволенні подання начальника Державної установи «Дніпровська установа виконання покарань №4» слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 6, 67, 103 КВК України, ст. 81 КК України, ст. ст. 537, 539, ст.ст.369-372 КПК України, суд, -

постановив:

В задоволенні подання начальника Державної установи «Дніпровська установа виконання покарань №4» ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі ст.81 КК України- відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом семи діб до Дніпровського апеляційного суду через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська з моменту її проголошення.

Суддя ОСОБА_1