У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2024 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, спільну апеляційну скаргу заявників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 26 грудня 2023 року про відмову у задоволенні скарги громадської організації «За право жити» ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , в порядку ст. 303-307 КПК України від 24.11.2023 р.

Учасники судового провадження:

заявники ОСОБА_7 , ОСОБА_5 .

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

Ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 26 грудня 2023 року відмовлено у задоволенні скарги громадської організації «За право жити» ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , в порядку ст. 303-307 КПК України від 24.11.2023 р.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

У спільній апеляційній скарзі заявники ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 просять скасувати ухвалу слідчого судді, зобов`язати посадових осіб Служби безпеки України повноцінно виконати ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 05.10.2023 р., внести до ЄРДР факти вчинення суддями кримінальних правопорушень, перелічених у заяві від 19.09.2023 р. і скаргах від 25.09.2023 р. та 24.11.2023 р., надати витяг з ЄРДР.

Узагальнені доводи особи, що подала апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі заявники ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 вважають, що ухвала слідчого судді є безпідставною, незаконною, такою що підлягає скасуванню.

На обґрунтування апеляційної скарги заявники зазначають, що ухвала слідчого судді не містить достатніх обґрунтувань ухваленого судового рішення, а містить суб`єктивні розсуди судді, безпідставні часткові посилання на норми КПК України, Конституції України та практику Європейського суду, яка не має відношення до обставин справи, рішення слідчого судді направлене на прикриття умисних суддівських злочинів та організованої злочинності.

Апелянти вважають, що слідчим суддею невірно трактовані норми закону та перекручені висновки викладені у рішенні слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 05.10.2023 р., яким зобов`язано відповідальних осіб Управління СБ України в Одеській області, внести відомості до ЄРДР.

Заявники не погоджуються з висновками слідчого судді про те, що їх заява не містить відомостей про вчинення суддями кримінальних правопорушень, оскільки в заявах викладені всі епізоди злочинів, з переліком дат, номерів справ та інших обставин.

Апелянти звертають увагу на те, що у заявах перелічені вчиненні кримінальні правопорушення, проте про наявність кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України у заявах не вказувалось, при цьому, заявники наполягали на повному виконанні ухвали слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 05.10.2023 р., чого слідчим не виконано.

Обставини, встановлені слідчим суддею.

До Приморського районного суду м. Одеси надійшла скарга громадської організації «За право жити» ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , в порядку ст. ст. 303-307 КПК України, відповідно якої заявники просили постановити ухвалу з конкретизацією вимог внесення відомостей в ЄРДР про вчинення суддями ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 в Одеських судах, посадових злочинів за ст. 27, 33, ч. 2 ст. 111, ч. 5 ст. 191, ч. ч. 1, 2, 3, 4, 5 ст. 255, ч. 2 ст. 364 КК України, та через 24 години з моменту внесення таких відомостей, надати заявникам витяг з ЄРДР.

Скарга обґрунтована тим, що заявники громадської організації «За право жити», отримавши 24.11.2023 р. лист, начальника слідчого відділу Управління СБУ в Одеській області, з Витягом з ЄРДР, про внесення до ЄРДР за № 0000408 відомостей про вчинення кримінального правопорушення, звернулись до суду зі скаргою на вчинене зловживання владою посадовцями даного слідчого органу, які проігнорували ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 05.10.2023 р., а саме внесли на підставі вказаної ухвали до ЄРДР відомості, без зазначення повної фабули, як того вимагали заявники та без визначення кваліфікації всіх статей КК України, визначених скаржниками.

Слідчим суддею встановлено, що ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 05.10.2023 р. скаргу громадської організації «За право жити» ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на бездіяльність слідчого Управління СБ України в Одеській області, яка виразилась у невнесенні до ЄРДР відомостей про кримінальні правопорушення задоволено, зобов`язано відповідальних осіб Управління СБ України в Одеській області виконати вимоги ст. 214 КПК України, та внести відомості до ЄРДР, які містяться в заяві від 19.09.2023 р., та через 24 години, з моменту внесення таких відомостей, надати заявнику витяг з ЄРДР.

За даними витягу з ЄРДР від 03.11.2023 р. до ЄРДР за № 0000408, внесено відомості за попередньою правовою кваліфікацією кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України, зазначено короткий виклад обставин кримінального правопорушення, яке полягає у тому, що відповідно заяви ОСОБА_7 , суддями Одеського апеляційного суду шляхом зловживання своїм становищем всупереч інтересам служби вчиняються умисні дії по затягуванню процесу розгляду цивільних справ за № № 522/22048/18, 522/6699/19, 522/4590/19.

За наведеного слідчий суддя дійшов висновку, що оскільки органом досудового розслідування вже внесенні відомості до ЄРДР про кримінальне правопорушення за обставин, викладених у заявах громадської організації «За право жити» ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , підстав для задоволення скарги не має.

Заслухавши доповідь судді, пояснення заявників на підтримку апеляційної скарги, вивчивши матеріали, надані судом, та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступного.

Обставини, встановлені судом апеляційної інстанції. Мотиви, з яких суд апеляційної інстанції виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався.

Відповідно до ч. 4 ст. 214 КПК України, слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення.

За вимогами ч. 5 ст. 214 КПК України, до Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться відомості, зокрема, про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела.

Виходячи зі змісту ст. 214 КПК України, повноваженням щодо оцінки відомостей, наведених заявником, чи виявлених з іншого джерела, як таких, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наділені слідчий, дізнавач, прокурор.

Згідно ч. 1 ст. 11 КК України, кримінальним правопорушенням є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом кримінального правопорушення.

Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про злочин, є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до ЄРДР. При цьому, реальність конкретної події злочину має визначатись наявністю об`єктивних даних, що свідчать про ознаки об`єктивної сторони злочину, тобто даних про наявність суспільно небезпечного діяння для злочинів з формальним складом та, додатково, даних про наслідки для злочинів з матеріальним складом.

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних та кримінальних справ в узагальненні «Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування» від 12.01.2017 р. відмітив, що КПК України передбачає внесення до ЄРДР інформації на підставі заяв та повідомлень про кримінальне правопорушення, а не будь-яких заяв, які надходять до органів досудового розслідування при здійсненні ними своїх повноважень.

Аналіз зазначених положень закону дає підстави для висновку, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення та можуть об`єктивно свідчити про вчинення особою такого кримінального правопорушення. Якщо у заяві чи повідомленні таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, що повинні бути обов`язково внесені до ЄРДР.

Це слугує гарантією для кожної особи від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу.

Як вбачається з матеріалів провадження, у скарзі на бездіяльність слідчого Управління СБ України в Одеській області, заявники зазначили про те, що ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 05.10.2023 р. скаргу громадської організації «За право жити» ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на бездіяльність слідчого Управління СБ України в Одеській області, яка виразилась у невнесенні до ЄРДР відомостей про кримінальні правопорушення задоволено, зобов`язано відповідальних осіб Управління СБ України в Одеській області виконати вимоги ст. 214 КПК України, та внести відомості до ЄРДР, які містяться в заяві від 19.09.2023 р., та через 24 години, з моменту внесення таких відомостей, надати заявнику витяг з ЄРДР, проте до ЄРДР відомості про вчинення суддями Одеського апеляційного суду, за статтями вказаними заявниками не внесені.

В ході розгляду скарги громадської організації «За право жити» ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , слідчим суддею встановлено, що на підставі рішення слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 05.10.2023 р., посадовими особами Управління СБ України в Одеській області внесено відомості до ЄРДР за № 0000408, за попередньою правовою кваліфікацією за ч. 1 ст. 364 КК України, що підтверджується даними витягу з ЄРДР від 03.11.2023 р.

Отже, обставини, про які зазначають заявники ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у заяві про вчинення кримінального правопорушення, на даний час, розслідуються та перебувають у провадженні правоохоронного органу, а відтак задоволення скарги заявників, із зобов`язанням слідчих внести до ЄРДР нові відомості про вчинення кримінальних правопорушень, саме за ст. 27, 33, ч. 2 ст. 111, ч. 5 ст. 191, ч. ч. 1, 2, 3, 4, 5 ст. 255, ч. 2 ст. 364 КК України, фактично матиме наслідки у виді втручання у діяльність слідчого стосовно розслідуваного ним кримінального провадження.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Згідно з ч. 5 ст. 40 КПК України, слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

Відповідно до п. п. 4, 5 ч. 5 ст. 214 КПК України, до Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела та попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність.

Отже, положення КПК України не покладають на слідчого обов`язок вносити до Єдиного реєстру досудових розслідувань правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, яка була вказана саме у заяві (повідомленні) про вчинене кримінальне правопорушення, а лише зобов`язують коротко викласти обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення і надати їм належну правову оцінку і попередню кваліфікацію, що в цій частині відноситься до самостійної процесуальної діяльності слідчого.

Вказаний висновок, узгоджується з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, яка викладена у п. 27 Постанови від 03.07.2019 р. у справі № 288/1158/16-к, згідно якої закон не покладає на потерпілого обов`язку встановлення обставин кримінального правопорушення та його кваліфікації. Зазначене є винятковою компетенцією органів досудового розслідування, державного обвинувачення і суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

За таких обставин, апеляційна скарга заявників стосовно внесення до ЄРДР відомостей саме за певними кваліфікаціями (статтями) задоволенню не підлягає, слідчий суддя дійшов вірного висновку про відмову у задоволенні скарги і апеляційний суд не вбачає підстав для скасування ухвали слідчого судді.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 406, 407, 422, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 26 грудня 2024 року про відмову у задоволенні скарги громадської організації «За право жити» ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , в порядку ст. 303-307 КПК України від 24.11.2023 р. залишити без змін, спільну апеляційну скаргу заявників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді

_____________________ _____________ ___________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3