Справа № 344/9777/24
Провадження № 1-кс/344/4149/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 травня 2024 року місто Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в рамках кримінального провадження № 0000804 від 28 березня 2024 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст.307, ч. 3 ст. 307 Кримінального кодексу України,-

В С Т А Н О В И Л А:

Прокурор Окружної прокуратури міста Івано-Франківська ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання до підозрюваного ОСОБА_4 , який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 307 Кримінального кодексу України.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначає, що слідчим відділом Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000804 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 307 Кримінального кодексу України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 за невстановлених досудовим розслідуванням обставинах, у невстановленому місці та у невстановлений час, діючи умисно, та в порушення вимог Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», придбав зіп-пакет із порошкоподібною речовиною, яка містить психотропну речовину, обіг якої обмежено, - амфетамін, який зберігав при собі з метою подальшого збуту.

28 березня 2024 року близько 15 години у працівників поліції УБН ГУНП в Івано-Франківській області під час здійснення профілактичних заходів, спрямованих на запобігання вчиненню кримінальних та інших правопорушень, пов`язаних з незаконним обігом наркотичних засобів та психотропних речовин на території міста Івано-Франківська, поруч із будинком АДРЕСА_1 , виникли підстави вважати, що ОСОБА_4 незаконно зберігає при собі речовини, обіг яких заборонено. Діючи на підставі статті 34 Закону України «Про Національну поліцію», старшим оперуповноваженим УБН ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_6 та оперуповноваженим УБН ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_7 прийнято рішення про проведення поверхневої перевірки ОСОБА_4 , під час якої у наплічній сумці останнього виявлено зіп-пакет із вмістом порошкоподібної речовини, якою, зі слів

ОСОБА_4 , є особливо небезпечна психотропна речовина амфетамін.

Надалі ОСОБА_4 , усвідомлюючи неможливість продовження протиправної діяльності, пов`язаної з незаконним придбанням та зберіганням психотропної речовини з метою збуту, 28 березня 2024 року у період часу з 15 години 45 хвилин до 16 години 05 хвилин у ході проведення огляду місця події слідчо-оперативною групою Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області на вулиці Івана-Павла ІІ у місті Івано-Франківську Івано-Франківської області, поруч із будинком № 6, добровільно видав зіп-пакет із порошкоподібною речовиною, яка, згідно висновку експерта, містить особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено, - 4-MMC (4-метилметкатинон), у кількості 31,6123 грама.

Окрім того встановлено, що ОСОБА_4 за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, у невстановленому місці та у невстановлений час, діючи умисно, та в порушення вимог Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», придбав 21 зіп-пакет із рослинною речовиною, яка є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено, - канабісом, які зберігав за місцем свого фактичного проживання, що за адресою: АДРЕСА_1 , з метою подальшого збуту.

Так, 28 березня 2024 року у період з 17 години 33 хвилин до 17 години 44 хвилин у ході проведення слідчо-оперативною групою Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області огляду місця події за місцем фактичного проживання ОСОБА_4 , останній, усвідомлюючи неможливість продовження протиправної діяльності, пов`язаної з незаконним придбанням та зберіганням особливо небезпечного наркотичного засобу, з метою збуту, добровільно видав 21 зіп-пакет із вмістом рослинної речовини, яка, згідно висновку експерта, є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено, - канабісом, у загальній кількості 19,2719 грама.

У вчиненні зазначених кримінальних правопорушень обґрунтовано підозрюється ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , громадянин України, українець, із середньою освітою, непрацюючий, неодружений, на утриманні нікого не має, депутатом, адвокатом, інвалідом не являється, раніше судимий.

Вина ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень обґрунтовано підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: відомостями, що містяться у протоколах огляду місця події, протоколі затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, висновками судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів, протоколах допитів свідків, протоколі огляду предмету, протоколами огляду відеозаписів та іншими зібраними матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 30 березня 2024 року ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 26 травня 2024 року включно, без визначення застави.

Постановою керівника Окружної прокуратури міста Івано-Франківська строк досудового розслідування вказаного кримінального провадження продовжено до 29 червня 2024 року.

На теперішній час заявлені ризики, передбачені частиною першою статті 177 Кримінального процесуального кодексу України, не зменшились, з урахуванням положень частини третьої статті 199 Кримінального процесуального кодексу України, наявні наступні ризики, що виправдовують тримання особи під вартою:

- переховування від органу досудового розслідування та суду, оскільки ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачене максимальне покарання від дев`яти до дванадцяти років позбавлення з конфіскацією майна, який, усвідомлюючи понесення відповідальності, може покинути межі Івано-Франківської області та переховуватись від органу досудового розслідування;

- вчинення іншого кримінального правопорушення, оскільки підозрюваний раніше судимий, зокрема вироком Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 07 березня 2005 року за ч. 1 ст. 190 Кримінального кодексу України до покарання у виді штрафу у розмірі 600 грн, вироком Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 04 вересня 2018 року за ч. 2 ст. 185 Кримінального кодексу України до покарання у виді чотирьох місяців арешту. Крім того, він не навчається, не працює, джерело його доходів невідоме, стійкі соціальні зв`язки відсутні.

Також 23 квітня 2024 року ОСОБА_4 повідомлено про нову підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 Кримінального кодексу України.

Враховуючи викладене, з метою запобігання зазначеним ризикам, виконання завдань кримінального процесуального законодавства, а також необхідних слідчих, процесуальних дій, які мають важливе значення для з`ясування всіх обставин кримінального правопорушення та можуть мати доказове значення у кримінальному провадженні під час судового розгляду, прокурор просить продовжити строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 до 29 червня 2024 року.

Відповідно до протоколу автоматичного визначення слідчого судді від 22 травня 2024 року, дану справу передано слідчому судді ОСОБА_1 для розгляду.

Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримав, посилаючись на викладені у ньому обставини, просив клопотання задовольнити.

Підозрюваний у судовому засіданні не заперечував проти продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, пояснив, що вину визнає у повному обсязі.

У судовому засіданні сторона захисту вирішення даного клопотання поставила на розсуд суду.

Вислухавши прокурора, підозрюваного, захисника, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя виходить з наступного.

Згідно з вимогами пунктів 3 і 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини, обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до частини першої статті 183 Кримінального процесуального кодексу України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Положення статті 197 Кримінального процесуального кодексу України передбачають, що строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту затримання, а також те, що строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Стаття 199 Кримінального процесуального кодексу України встановлює порядок продовження строку тримання під вартою.

Відповідно до статті 199 Кримінального процесуального кодексу України, розглядаючи клопотання про продовження строків тримання під вартою слідчий суддя повинен з`ясувати конкретні причини тривалого тримання особи під вартою, чи недопущеного безпідставного тривалого розслідування, інші обставини, що свідчать про невиправдано тривале тримання під вартою, чи не з`явилися причини, що дозволяють скасувати тримання під вартою та застосувати альтернативний запобіжний захід.

У судовому засіданні прокурором доведено наявність ризиків, які продовжують існувати та які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може вчинити дії, передбачені пунктами 1, 5 частини першої статті 177 Кримінального процесуального кодексу України.

Пункт 1 частини першої статті 177 Кримінального процесуального кодексу України - переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.

У рішенні Європейського суду з прав людини «Бессієв проти Молдови» вказано, що ризик втечі має оцінюватися судом у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування. Серйозність покарання є релевантною обставиною в оцінці ризику того, що підозрюваний може втекти.

При оцінці наявності цього ризику слідчий суддя враховує те, що підозрюваний ОСОБА_4 усвідомлює, що санкція статті передбачає покарання у вигляді позбавлення волі строком від дев`яти до дванадцяти років.

Враховуючи ці обставини у сукупності із особою підозрюваного та характером і тяжкістю злочинів, у вчиненні яких він підозрюється, слідчий суддя дійшла висновку, що на теперішній час існує ризик того, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.

Пункт 5 частини першої статті 177 Кримінального процесуального кодексу України - можливість вчинити інші кримінальні правопорушення, оскільки підозрюваний раніше судимий, зокрема вироком Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 07 березня 2005 року за ч. 1 ст. 190 Кримінального кодексу України до покарання у виді штрафу у розмірі 600 грн, вироком Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 04 вересня 2018 року за ч. 2 ст. 185 Кримінального кодексу України до покарання у виді чотирьох місяців арешту.

Також підозрюваний не навчається, не працює, джерело його доходів невідоме, стійкі соціальні зв`язки відсутні.

Крім того слідчий суддя враховує, що 23 квітня 2024 року ОСОБА_4 повідомлено про нову підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 Кримінального кодексу України.

Наявні у матеріалах кримінального провадження докази у їх сукупності дають підстави слідчому судді дійти висновку, що органами досудового розслідування обґрунтовано підозрюється ОСОБА_4 .

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, «розумна підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у статті 5 § 1 (c) Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа можливо вчинила злочин».

Обґрунтованість підозри, пред`явленої ОСОБА_4 , у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень, підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: відомостями, що містяться у протоколах огляду місця події, протоколі затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, висновками судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів, протоколах допитів свідків, протоколі огляду предмету, протоколами огляду відеозаписів та іншими зібраними матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Злочини, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_4 , у відповідності до статті 12 Кримінального кодексу України, належать до особливо тяжких злочинів, за які передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від дев`яти до дванадцяти років.

Враховуючи, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування та те, що 26 травня 2024 року закінчується строк дії застосованого щодо підозрюваного запобіжного заходу, з огляду на те, що прокурором доведено наявність ризиків, які існують та не зменшилися, слідчий суддя, вирішуючи дане клопотання, також враховує вагомість наявних доказів про підозру у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованих йому кримінальних правопорушень, характеризуючі особу підозрюваного дані, його вік, стан здоров`я та майновий стан, у взаємозв`язку з іншими вищевказаними обставинами, вважає, що вони не дають достатніх підстав для застосування підозрюваному іншого запобіжного заходу ніж тримання під вартою і є недостатніми для гарантування належної поведінки підозрюваного та не свідчать про відсутність вказаних ризиків з огляду на конкретні обставини справи.

При цьому застосування інших запобіжних заходів також є неможливим в силу наступних обставин.

Застосування запобіжного заходу у вигляді особистої поруки, на думку слідчого судді, в даному випадку є неможливим, оскільки до органу досудового розслідування та до суду не надходило письмових зобов`язань про взяття підозрюваного на поруки, а також буде неефективним з огляду на те, що істотною відмінністю цього запобіжного заходу від особистого зобов`язання є те, що реалізація особистої поруки передбачає менше обмеження прав і свобод підозрюваного, ніж інші запобіжні заходи, зокрема, особисте зобов`язання, яке також у даному конкретному випадку не спроможне забезпечити досягнення цілей у кримінальному провадженні та нівелювати наявні ризики.

Обрання запобіжного заходу суто у вигляді застави, а не як альтернативного запобіжного заходу, є неможливим з огляду на те, що слідчому судді не представлено відомостей щодо наявності у підозрюваного постійного місця роботи або джерел його доходів, а тому такий запобіжний захід як застава буде завідомо непомірним для нього.

Застосування ж запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту також не є можливим, оскільки підозрюваний підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до дванадцяти років.

На підставі вищевикладеного, приймаючи до уваги, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відповідає характеру та тяжкості діянь, які інкримінуються підозрюваному, та позбавляє підозрюваного можливості перешкодити інтересам правосуддя, зокрема, і запобіганню спробам переховуватися від суду або вчинити інше кримінальне правопорушення, беручи до уваги відсутність тяжких хвороб, які б перешкоджали підозрюваному знаходитись в місцях попереднього ув`язнення, будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків для застосування підозрюваному більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, у судовому засіданні не встановлено, а відтак слідчий суддя на даному етапі під час розгляду клопотання слідчого оцінює тільки ризики, передбачені статтею 177 Кримінального процесуального кодексу України, які продовжують існувати та не змінилися, і вважає за необхідне продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Отже, враховуючи вищенаведене, вважаю, що клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слід задовольнити і продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання ОСОБА_4 під вартою до 29 червня 2024 року в межах строку досудового розслідування без визначення розміру застави.

На підставі вищевикладеного, відповідно до ст.ст. 29, 55, 62, 63, 129 Конституції України, керуючись ст.ст. 176-178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 199, 202, 205, 309, 376, 395 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя -

У Х В А Л И Л А:

Клопотання задовольнити.

Продовжити підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 29 червня 2024 року в межах строку досудового розслідування без визначення розміру застави.

Тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , здійснювати у Державній установі «Івано-Франківська установа виконання покарань (№12)».

Строк дії ухвали до 29 червня 2024 року.

Ухвала підлягає до негайного виконання після її оголошення, про прийняте рішення повідомити заінтересованих осіб.

Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено 28 травня 2024 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1