Справа №522/8930/23
Провадження №1-кп/522/1141/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

( повний текст)

28.03.2024 Місто Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі колегії суддів:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

суддів - ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3

за участю секретаря - ОСОБА_4

під час судового розгляду у кримінальному провадженні №0000272 від 13.12.2022, за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, уродженець с. Велетенське, Білозерського району, Херсонської обл., зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111-2 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурор - ОСОБА_6

захисник - ОСОБА_7

обвинувачений - ОСОБА_5 ,

УСТАНОВИВ:

Приморським районним судом м. Одеси здійснюється судовий розгляд у кримінальному провадженні на підставі обвинувального акту стосовно ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111-2 КК України.

Під час судового розгляду адвокат ОСОБА_7 заявив відвід головуючому колегії суддів з підстав упередженості останнього при розгляді справи, посилаючись на наступне.

За умов невиконання ухвали Приморського районного суду міста Одеси від 11.12.2023 року у справі №522/8930/23 в частині з`ясування подальшої можливості тримання обвинуваченого під вартою, явно існує великий ризик, що обвинувачений не може в подальшому триматись під вартою і продовження строку тримання його під вартою може призвести до незворотних негативних наслідків, які не будуть виправдовувати подальшу його ізоляцію і фактичне позбавлення волі.

При постановлені вищенаведеної ухвали від 11.12.2023 року суд визначив, що обвинуваченим було наголошено про його тяжкий стан здоров`я, на що суд у свою чергу зобов`язаний реагувати, що є додатковою підставою для етапування обвинуваченого до місця проведення судового розгляду для безпосереднього контролю за станом здоров`я обвинуваченого та за необхідності вжиття певних заходів.

Саме погіршення стану здоров`я ув`язненого ОСОБА_5 зумовило суд прийняти рішення про етапування обвинуваченого до місця проведення судового розгляду, та зважаючи на обставини погіршення стану здоров`я обвинуваченого, суд з метою подальшого вирішення питання щодо доцільності тримання обвинуваченого під вартою надав доручення керівництву філії Державної установи «Центр охорони здоров`я державної кримінально-виконавчої служби України» в Одеській області невідкладно організувати проведення судово-медичного обстеження вказаного обвинуваченого з визначенням можливості лікування виявлених хвороб в умовах тримання під вартою.

Саме на виконання наведеної ухвали обвинувачений ОСОБА_5 був етапований до ДУ «Одеський слідчий ізолятор» для безпосереднього суддівського контролю за станом здоров`я обвинуваченого та за необхідності вжиття певних заходів. Проте рішення про вжиття наведених необхідних заходів судом було прийнято, однак питання щодо доцільності тримання обвинуваченого під вартою, про необхідність з`ясування якого визначився суд, на сьогодні так і не вирішено.

Крім того на думку захисника, суддя ОСОБА_1 не може бути об`єктивним та неупередженим, оскільки він вже неодноразово приймав судові рішення у даному кримінальному провадженні щодо продовження строків тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 , якими обвинуваченому було продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою; у даного судді вже сформовано своє бачення необхідності тримання обвинуваченого під вартою, з чим він категорично не погоджується і прагне вирішення цього питання іншим складом суду.

За таких обставин сторона захисту вважає неможливим розгляд клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого, оскільки для вирішення 'наведеного питання не проведено комплекс певних заходів, ініціатором яких був суд під головуванням судді ОСОБА_1 , для з`ясування подальшої можливості тримання обвинуваченого під вартою.

Обвинувачений підтримав заяву захисника про відвід.

Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення вказаної заяви, вважаючи її необґрунтованою.

Заслухавши думки учасників судового розгляду, суд приходить до висновку, що у задоволенні заяви захисника про відвід головуючому колегії суддів необхідно відмовити, враховуючи наступне.

Відповідно до ч. 5 ст. 80 КПК України, відвід повинен бути вмотивованим.

Відповідно до ч. 1 ст. 21 КПК України, кожному гарантується право на розгляд та вирішення справи незалежним і неупередженим судом. З метою дотримання цієї гарантії учасники судового провадження наділені правом заявити судді відвід, який повинен бути вмотивованим (ст. 80 КПК України).

Перелік підстав, за наявності яких може бути заявлено відвід судді, передбачений ст. 75, 76 КПК України.

Так, суддя не може брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; 5) у випадку порушення встановленого ч. 3 ст. 35 КПК України порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи (ч. 1 ст. 75 КПК України).

Судом встановлено, що посилання сторони захисту на упередженість головуючого по справі є надуманими та такими, що не ґрунтуються на конкретних фактах і доказах. Жодної із обставин, передбачених ст. 75, ст. 76 КПКУ, які є підставою для відводу судді не існує.

Ухвала суду від 11.12.2023 року станом на теперішній час фактично виконана, оскільки на адресу Приморського районного суду м.Одеси філією ДУ «Центр охорони здоров`я державної кримінально-виконавчої служби України в Одеській області» 12.02.2024 року направлено довідку, в якій зазначено достатньо конкретизовані відомості щодо стану здоров`я обвинуваченого. Незгода зі змістом медичної довідки та діями її автора не може бути об`єктивною підставою для відводу судді.

Суд звертає увагу сторони захисту, що основною причиною етапування ОСОБА_5 до ДУ «Одеський слідчий ізолятор», був не стан здоров`я обвинуваченого, а низька якість відеоконференцзв`язку, що істотно ускладнювало розгляд справи і могло призвести до порушення права обвинуваченого на захист.

Вирішуючи питання щодо доцільності продовження строку тримання обвинуваченого під вартою, суд вжив заходів щодо з`ясування стану його здоров`я для врахування під час прийняття відповідних процесуальних рішень.

Незгода сторони захисту із рішеннями суду про продовження строку тримання під вартою не є підставою для відводу судді. Такі судові рішення захисник може оскаржити в апеляційному порядку.

Розглядаючи підстави для відводу, суд бере до уваги два критерії: об`єктивний та суб`єктивний.

Суб`єктивний критерій має визначатися на підставі особистих переконань та поведінки головуючого у конкретній справі - тобто, суд не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та об`єктивного критерію - тобто, чи були у складу суду достатні гарантії для того, щоб виключити будь-яку зацікавленість, що може бути перевірена.

Ключовим моментом відводу як цілісного інституту кримінального провадження є встановлення упередженості суб`єкта процесуальної діяльності при вирішенні поставлених перед ним питань. Поняття «інші обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості» є оціночним, і його тлумачення залежить від правосвідомості особи, яка його застосовує. Як вбачається із формулювань ст. 77 КПК України, інші обставини, які викликають обґрунтований сумнів в неупередженості, мають бути обумовлені конкретними фактами, які можуть бути перевірені.

Згідно з ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

У рішенні Європейського суду з прав людини «Олександр Волков проти України» від 09 квітня 2013 року (Заява № 21722/11), зазначається, що як правило, безсторонність означає відсутність упередженості та необ`єктивності. Згідно з усталеною практикою Суду існування безсторонності для цілей п. 1 ст. 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно з: суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (п. 104 Рішення).

Існування неупередженості повинно визначатися на підставі суб`єктивного критерію, в контексті якого слід враховувати особисті переконання та поведінку самого прокурора, що означає необхідність встановити, чи мав останній у певній справі будь яку особисту зацікавленість або упередженість, а також на підставі об`єктивного критерію, в контексті якого необхідно встановити, чи забезпечував прокурор достатні гарантії аби виключити будь-які обґрунтовані сумніви щодо його неупередженості, відповідно до практики Європейського суду з прав людини.

Стосовно суб`єктивного критерію, суддя, оцінюючи наявність обґрунтованих підстав для відводу, дійшов переконання про відсутність підстав стверджувати, що прокурор виявляє особисту упередженість. У заяві про відвід не наведено відомостей про факти, які б стосувалися поведінки головуючого ОСОБА_1 , безпосередньо пов`язаної із здійсненням своїх повноважень, які б надали підстави для констатації упередженого ставлення судді до сторони кримінального провадження. Презумпція особистої неупередженості особи діє, допоки не з`являться докази на користь протилежного.

За об`єктивним критерієм необхідно встановити, чи існують факти, які можна встановити та які можуть ставити під сумнів безсторонність прокурора.

Зі змісту поданої заяви про відвід та матеріалів справи вбачається, що фактично захисник ОСОБА_7 незгодний із рішеннями суду та діями головуючого. Однак, така незгода учасника кримінального провадження не є тими обставинами, що можуть свідчити про упередженість суду та не може бути підставою для його усунення від участі в кримінальному провадженні за наслідками розгляду заяви про відвід.

В іншому разі інститут відводу може стати інструментом усунення з кримінального провадження судді виключно за одним побажанням учасника кримінального провадження, а звідси і вибором таким учасником бажаного для нього судді, що не відповідає засадам судочинства.

За таких обставин, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні заяви захисника ОСОБА_7 про відвід головуючого суді, оскільки відсутні будь-які об`єктивні дані щодо наявності обставин, передбачених ст.75, ст. 76 КПК України, які виключають участь суддів у даному кримінальному провадженні.

Керуючись 75,81,376 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви захисника ОСОБА_7 про відвід головуючому судді ОСОБА_1 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Суддя:

Суддя:

28.03.2024