головуючого судді Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду
справа № 638/2606/23
провадження № 51-3930 км 23
28 березня 2024 року колегією суддів Касаційного кримінального суду Верховного Суду у складі головуючої ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , було розглянуто у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Харківського апеляційного суду від 08 червня 2023 року про відмову у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу слідчого судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 19 травня 2023 року про відмову у задоволенні скарги на постанову слідчого про визнання потерпілим у кримінальному провадженні.
За результатами касаційного розгляду касаційну скаргу ОСОБА_4 було залишено без задоволення, а ухвалу Харківського апеляційного суду від 08 червня 2023 року про відмову у відкритті апеляційного провадження - без зміни.
З вищенаведеним рішенням колегії суддів суду касаційної інстанції не погоджуюсь з огляду на таке.
Як убачається з матеріалів касаційного провадження, 27 червня 2023 року ОСОБА_4 звернулась до Верховного Суду із касаційною скаргою на ухвалу Харківського апеляційного суду від 08 червня 2023 року про відмову у відкритті апеляційного провадження.
Зі змісту зазначеної касаційної скарги ОСОБА_4 вбачається, що остання, посилаючись на незаконність та необґрунтованість оскаржуваного рішення суду апеляційної інстанції, з-поміж іншого, вказувала, що у своїй апеляційній скарзі вона оскаржувала ухвалу слідчого судді від 19 травня 2023 року та від 01 травня 2023 року, однак, суд апеляційної інстанції, відмовляючи у відкритті апеляційного провадження за вказаною апеляційною скаргою, у своєму рішенні зазначив лише про оскарження ухвали слідчого судді від 19 травня 2023 року та проігнорував ухвалу слідчого судді від 01 травня 2023 року, чим, на її переконання, не дотримався вимог п. 10 ч. 1 ст. 309, ст. 419 КПК України.
При цьому в прохальній частині своєї скарги ОСОБА_4 просила скасувати ухвалу суду апеляційної інстанції від 08 червня 2023 року, ухвали слідчого судді від 01 травня 2023 року та від 19 травня 2023 року та постановити нову ухвалу, якою зобов`язати слідчого скасувати постанову від 05 травня 2023 року та визнати її потерпілою у кримінальному провадженні.
Враховуючи те, що такі вимоги не узгоджуються з положеннями, передбаченими статтями 424, 436 КПК України (оскільки скасування ухвал слідчого судді та прийняття рішень щодо зобов`язання слідчого вчинити певні дії не відноситься до компетенції Верховного суду), то з огляду на вимоги ч. 2 ст. 427 КПК України, касаційна скарга ОСОБА_4 , саме з цих підстав, ухвалою Верховного Суду від 03 липня 2023 року, була залишена без руху.
Так, у вказаній ухвалі було зазначено, що ОСОБА_4 слід конкретизувати, яке саме рішення, з огляду на положення ст. 424 КПК України, вона оскаржує та сформулювати прохальну частину касаційної скарги у відповідності до вимог ст. 436 КПК України. При цьому касаційна скарга ОСОБА_4 в частині її доводів щодо необґрунтованості, в тому числі, ухвали суду апеляційної інстанції, без руху не залишалась.
17 липня 2023 року на виконання ухвали суду касаційної інстанції від 03 липня 2023 року ОСОБА_4 направила виправлену касаційну скаргу.
Ухвалою Верховного Суду від 20 липня 2023 року було відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_4 , а ухвалою від 15 серпня 2023 року закінчено підготовку та призначено кримінальне провадження до розгляду.
Таким чином, ураховуючи те, що в первинній касаційній скарзі були викладені доводи щодо допущення судом апеляційної інстанції істотних порушень вимог КПК України, при цьому саме з цих підстав касаційна скарзі без руху не залишалась, а в поданій 17 липня 2023 року касаційній скарзі ОСОБА_4 на усунення недоліків виклала вимоги, які відповідають положенням ст. 436 КПК України, то вважаю, що посилання скаржниці (які були нею наведені у первинній скарзі) на те, що суд апеляційної інстанції проігнорував факт оскарження нею ухвали слідчого судді від 01 травня 2024 року, мають бути предметом перевірки суду касаційної інстанції, а тому з огляду на це вважаю за необхідне зазначити наступне.
Істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення (ч. 1 ст. 412 КПК України).
Згідно зі ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави для його ухвалення. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.
Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Водночас Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) у своєму рішенні у справі «Воловік проти України» зазначає, що якщо апеляційне оскарження існує в національному правовому порядку, то держава зобов`язана забезпечити особам під час розгляду справи в апеляційних судах, в межах юрисдикції таких судів, додержання основоположних гарантій, передбачених статтею 6 Конвенції, з урахуванням особливостей апеляційного провадження, а також має братися до уваги процесуальна єдність судового провадження в національному правовому порядку та роль у ньому апеляційного суду.
Положеннями ст. 24 КПК України визначено, що кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого, а також на перегляд вироку, ухвали суду, що стосується його прав, свобод, законних інтересів, судом вищого рівня в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 419 КПК України суд апеляційної інстанції, при постановленні ухвали, має навести мотиви, з яких він виходив і положення закону, яким він керувався.
Однак, на мою думку, суд апеляційної інстанції не дотримався вищенаведених вимог закону, виходячи з наступного.
Ухвалою слідчого судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 01 травня 2023 року було повернуто клопотання ОСОБА_4 про надання тимчасового доступу слідчому СВ ХРУП № 3 ГУ НП в Харківській області ОСОБА_5 до табелю виходу на роботу працівників ІНФОРМАЦІЯ_1 , з підстав того, що ОСОБА_4 не є стороною кримінального провадження.
Не погоджуючись із вказаними рішеннями слідчого судді, ОСОБА_4 оскаржила їх в апеляційному порядку.
Ухвалою судді Харківського апеляційного суду від 08 червня 2023 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу слідчого судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 19 травня 2023 року, на підставі ч. 4 ст. 399 КПК України у зв`язку з тим, що апеляційну скаргу було подано на рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.
Зі змісту апеляційної скарги, яка наявна в матеріалах апеляційного провадження та була додана до касаційної скарги, вбачається, що ОСОБА_4 , за обставин детально викладених у цій скарзі, посилалась на порушення, які, на її думку, були допущені слідчим суддею під час постановлення ухвали від 01 травня 2023 року про повернення клопотання про тимчасовий доступ та ухвали від 19 травня 2023 року про відмову в задоволенні скарги на постанову слідчого про відмову у визнанні потерпілою. При цьому у прохальній частині апеляційної скарги ОСОБА_4 просила скасувати зазначені ухвали слідчого судді від 01 травня 2023 року та від 19 травня 2023 року.
Водночас зі змісту в резолютивної частини оскаржуваної ухвали від 08 червня 2023 року вбачається, що суд апеляційної інстанції відмовив у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу слідчого судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 19 травня 2023 року.
При цьому будь-яких доводів щодо посилань в апеляційній скарзі ОСОБА_4 на незаконність ухвали слідчого судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 01 травня 2023 року та щодо її вимог про скасування вказаного рішення слідчого судді, в оскаржуваній ухвалі суду апеляційної інстанції не зазначено, а також не наведено мотивів, за яких суд апеляційної інстанції дійшов висновку про необхідність залишення апеляційної скарги ОСОБА_4 в цій частині поза увагою.
Крім того, звертаю увагу, що під час касаційного розгляду прокурор ОСОБА_6 підтримала касаційну скаргу ОСОБА_4 частково, обґрунтувавши свою позицію тим, що предметом апеляційного розгляду була апеляційна скарга на ухвали слідчого судді від 01 травня, 18 травня та 19 травня 2023 року, при цьому в рішеннях судді суду апеляційної інстанції від 08 червня та 20 червня 2023 року вказано лише про ухвали слідчого судді від 18 травня та 19 травня 2023 року проте залишається незрозумілим, яке рішення було прийнято суддею суду апеляційної інстанції за результатом перегляду апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді від 01 травня 2023року.
Таким чином, прокурор зазначила, що судом апеляційної інстанції не було належним чином дотримано вимог ст. 419 КПК України, оскільки не перевірено всіх доводів апеляційної скарги ОСОБА_4 .
З огляду на вищенаведене вважаю, що доводи касаційної скарги ОСОБА_4 про те, що суд апеляційної інстанції, відмовляючи у відкритті апеляційного провадження за її апеляційною скаргою, у своєму рішенні зазначив лише про оскарження ухвали слідчого судді від 19 травня 2023 року та проігнорував (не прийняв будь-якого процесуального рішення) ухвалу слідчого судді від 01 травня 2023 року, є обґрунтованими.
При цьому зауважую, що вказане порушення, яке було допущено судом апеляційної інстанції, є істотним, оскільки воно перешкодило суду постановити законне та обґрунтоване рішення (ч. 1 ст. 412 КПК України), що з огляду на положення, передбачені ст. 438 КПК України, на мою думку, є підставою для скасування ухвали судді суду апеляційної інстанції від 08 червня 2023 року - скасуванню, з призначенням нового розгляду в суді апеляційної інстанції, оскільки таке порушення може бути усунуто лише на стадії апеляційного розгляду.
Суддя ОСОБА_1