13.11.2023
Справа № 646/5419/23
№ провадження 1-кп/646/621/2023
ВИРОК

іменем України

13.11.2023 року Червонозаводський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4

та обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Харкові кримінальне провадження за № 0000745 від 06.06.2023 року відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Куп`янська Харківської області, громадянина України, освіта вища, працюючого черговим на залізничній станції (запасний по станції Білий Колодязь 4 класу (проміжна) регіональної філії «Південна залізниця» АТ «Укрзалізниця», одруженого, маючого сина ОСОБА_6 , 2018 року народження, несудимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ,

за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України,

встановив:

Громадянин України ОСОБА_5 , перебуваючи на території м. Куп`янська Харківської області, добровільно зайняв посаду в незаконному правоохоронному органі, створеному на тимчасово окупованій території, при наступних обставинах.

Так, 24.02.2022 року о 05 год. 00 хв. за наказом Президента РФ Російська Федерація (далі РФ) незаконно вторглась на територію України та здійснила збройний напад, застосовуючи Збройні Сили РФ, Федеральну службу військ національної гвардії РФ та інші підконтрольні військові та збройні формування.

Відповідно до переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих РФ, затвердженого Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій від 22.12.2022 року за № 309, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 23.12.2022 року за № 1668/39004, в період з 24.02.2022 року по 10.09.2022 року було тимчасово окуповано м. Куп`янськ Харківської області.

Указом Президента України 24.02.2022 року за № 64/2022 у зв`язку з військовою агресією РФ проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено воєнний стан на всій території України, строк дії якого в подальшому неодноразово продовжено.

У період окупації, на території Куп`янського району Харківської області представники держави-агресора РФ створили незаконні органи влади та встановили окупаційний режим, для підтримки якого було створено незаконні правоохоронні органи, серед яких - т.зв. «Управление внутренних дел военно-гражданской администрации Харьковской области», положення про яке, було затверджене указом т.зв. голови ВЦА Харківської області ОСОБА_7 під № УГ-28/22 від 05.07.2022 року.

Перебуваючи на території тимчасово окупованого м. Куп`янська Харківської області, за місцем свого фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , у ОСОБА_5 , у період не пізніше 29.07.2022 року, більш точні дата та час не встановлені, виник умисел, направлений на добровільне зайняття посади у незаконно створеному окупаційною адміністрацією правоохоронному органі «(отделе полиции № 1) (дислокация г. Купянск) Управления внутренних дел Военно-гражданской администрации Харьковской области», розташованому за адресою: Харківська область, м. Куп`янськ, вул. Харківська, 14.

Продовжуючи реалізацію вказаного умислу, направленого на добровільне зайняття посади в незаконному створеному на тимчасово окупованій території правоохоронному органі, ОСОБА_5 , діючи умисно та добровільно, маючі на меті зайняття посади «оперуполномоченного отделения по контролю за оборотом наркотиков отдела уголовного розыска Отдела полиции № 1 (дислокация г. Купянск) Управления внутренних дел Военно-гражданской администрации Харьковской области», власноручно підготував та подав необхідні для цього документи.

За результатом вчинення вищезазаначених дій, ОСОБА_5 у серпні 2022 року, більш точних дати та часу не встановлено, «Приказом УВД ВГА в Харьковской области; г Купянск; О назначении на должность», підписаного начальником «УВД ВГА Харьковской области» - « ОСОБА_8 », був призначений на посаду: «оперуполномоченный отделения по контролю за оборотом наркотиков отдела уголовного розыска Отдела полиции № 1 (дислокация г. Купянск) Управления внутренних дел Военно-гражданской администрации Харьковской области», чим завершив реалізацію свого умислу, направленого на добровільне зайняття громадянином України посади в незаконному правоохоронному органі, створеному на тимчасово окупованій території, в якому він добровільно, у період з серпня 2022 року по початок вересня 2022 року більш точні дата та час не встановлені, виконував покладені на нього окупаційною владою обов`язки з відбору відбитків пальців у громадян, яких доставляли до відділу т.зв. поліції та заповнення дактилокарт.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_5 за ч. 7 ст. 111-1 КК України, як добровільне зайняття громадянином України посади в незаконному правоохоронному органі, створеному на тимчасово окупованій території.

Допитаний під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_5 свою провину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю, в скоєному щиро розкаявся. Фактичні обставини справи не оспорював, підтвердивши факти і обставини його вчинення, так як це зазначено вище. Зокрема вказав, що станом на 24.02.2022 року він проживав у м. Куп`янську Харківської області. Після окупації м. Куп`янська військами країни-агресора РФ, він залишився на окупованій території за власним бажанням. На прикінці липня 2022 року він погодився на пропозицію представника органу окупаційної влади зайняти посаду в незаконного правоохоронному органі, створеному на окупованій території. Згодом він добровільно надав представнику окупаційної влади необхідні документи копії паспорта, ідентифікаційного коду, фотокартки, написав автобіографію, заповнив анкету, а також власноручно оформив необхідні документи для прийняття на роботу. З серпня 2022 року він добровільно обійняв посаду оперуповноваженого у відділ по контролю за обертом наркотиків у незаконному правоохоронному органі, створеному окупаційною владою, ознайомився із відповідним наказом про його призначення. Він розумів, що вчиняє колабораційну діяльність. Окрім іншого, він до початку вересня 2022 року виконував покладені на нього окупаційною владою обов`язки з відбору відбитків пальців у громадян, яких доставляли до відділу т.зв. поліції та заповнював дактилокарти. Вказані обов`язки він виконував у відділі т.зв. поліції в робочий час з 08-09 год. 00 хв. до 17 год. 00 хв.

Пояснення ОСОБА_5 є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Крім повного визнання своєї вини ОСОБА_5 , встановлені судом обставини повністю підтверджуються зібраними в кримінальному провадженні та дослідженими в судовому засіданні наступними доказами, які суд вважає належними та допустимими, а саме:

Даними протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 27.07.2023 року, фото таблиці та довідки до нього, під час проведення якого ОСОБА_9 впізнав ОСОБА_5 , як особу, яка в якості співробітника окупаційного відділення поліції, розташованого по вул. Харківській, 14 у м. Куп`янську Харківської області в серпні 2022 року відбирав у нього відбитки пальців (а.с. 72-75).

Допитаний під час судового розгляду ОСОБА_5 вказані відомості не оспорював, підтвердивши, що він відбирав відбитки пальців рук у ОСОБА_9 .

Даними протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 27.07.2023 року, фото таблиці та довідки до нього, під час проведення якого ОСОБА_10 впізнала ОСОБА_5 , як особу, яка в якості співробітника окупаційного відділення поліції, розташованого по вул. Харківській, 14 у м. Куп`янську Харківської області в серпні вересні 2022 року відбирав у неї відбитки пальців (а.с. 76-79).

Допитаний під час судового розгляду ОСОБА_5 вказані відомості не оспорював, підтвердивши, що він відбирав відбитки пальців рук у ОСОБА_10 .

Даними протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 27.07.2023 року, фото таблиці та довідки до нього, під час проведення якого ОСОБА_11 впізнала ОСОБА_5 , як особу, яка в якості співробітника окупаційного відділення поліції, розташованого по вул. Харківській, 14 у м. Куп`янську Харківської області відбирав у неї відбитки пальців (а.с. 80-83).

Допитаний під час судового розгляду ОСОБА_5 вказані відомості не оспорював, підтвердивши, що він відбирав відбитки пальців рук у ОСОБА_11 .

Даними протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 08.06.2023 року, фото таблиці та довідки до нього, під час проведення якого ОСОБА_12 впізнав ОСОБА_5 , як особу, яка працювала у окупаційному відділенні поліції в серпні вересні 2022 року (а.с. 84-87).

Допитаний під час судового розгляду ОСОБА_5 вказані відомості не оспорював.

Даними протоколу тимчасового доступу до речей і документів від 27.07.2023 року та опису до нього, під час проведення якого були виявлені та вилучені ряд документів щодо діяльності ОСОБА_5 (а.с. 88-90).

Даними наказу т.зв. «Управления внутренних дел ВГА Харьковской области», згідно якого ОСОБА_5 призначено по т.зв. «Отделу полиции № 1 (дислокация г. Купянск) УВД ВГА Харьковской области» на посаду «оперуполномоченный отделения по контролю за оборотом наркотиков отдела уголовного розыска» (а.с. 91-99).

Даними положення про т.зв. «УВД ВГА Харьковской области», затвердженого указом т.зв. «главы ВГА Харьковской области» від 05.07.2022 року за № УГ-28/22 (а.с. 100-130).

Даними фотокопій паспорта ОСОБА_5 серії НОМЕР_2 , картки фізичної особи платника податків ОСОБА_5 , свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , припису ГУНП в Харківській області від 03.01.2017 року за № 631, трудової книжки ОСОБА_5 серії НОМЕР_4 , тимчасового посвідчення військовозобов`язаного ОСОБА_5 № НОМЕР_5 , диплома спеціаліста серії НОМЕР_6 та додатку до нього, витягу з наказу ГУНП в Харківській області від 30.12.2016 року за № 598 о/с, свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_7 , паспорта ОСОБА_13 серії НОМЕР_8 , картки платника податків ОСОБА_13 , «автобиографии» ОСОБА_5 , паспорта ОСОБА_14 серії НОМЕР_9 , картки платника податків ОСОБА_14 , паспорта ОСОБА_15 серії НОМЕР_10 , атестату про повну загальну середню освіту ОСОБА_5 серії НОМЕР_11 та додатку до нього, свідоцтва про народження ОСОБА_5 серії НОМЕР_12 , посвідчення водія ОСОБА_5 серії НОМЕР_13 , диплома бакалавра ОСОБА_5 серії НОМЕР_14 , свідоцтва про народження ОСОБА_16 серії НОМЕР_15 , фотокарток ОСОБА_5 (а.с. 140-165).

Під час судового розгляду ОСОБА_5 зазначив, що вказані документи збирались та надавались ним при працевлаштуванні на посаду оперуповноваженого у відділ по контролю за обертом наркотиків у незаконному правоохоронному органі.

Даними протоколу отримання зразків почерку та підпису для експертизи від 23.08.2023 року та додатку до нього, під час проведення якого були відібрані зразки почерку та підпису ОСОБА_5 (а.с. 168-187).

Даними «Дактилоскопическая карта» на ім`я « ОСОБА_17 » від 30.08.2022 року (а.с. 188-189).

Під час судового розгляду ОСОБА_5 пояснив, що вказані карти були складені ним під час роботи у незаконному правоохоронному органі.

Даними «Дактилоскопическая карта» на ім`я « ОСОБА_18 » від 30.08.2022 року (а.с. 190-191).

Під час судового розгляду ОСОБА_5 пояснив, що вказані карти були складені ним під час роботи у незаконному правоохоронному органі.

Даними «Дактилоскопическая карта» на ім`я « ОСОБА_19 » від 29.08.2022 року (а.с. 192-193).

Під час судового розгляду ОСОБА_5 пояснив, що вказані карти були складені ним під час роботи у незаконному правоохоронному органі.

Даними «Дактилоскопическая карта» на ім`я « ОСОБА_9 » від 29.08.2022 року (а.с. 194-195).

Під час судового розгляду ОСОБА_5 пояснив, що вказані карти були складені ним під час роботи у незаконному правоохоронному органі.

Даними «Дактилоскопическая карта» на ім`я « ОСОБА_20 » від 30.08.2022 року (а.с. 196-197).

Під час судового розгляду ОСОБА_5 пояснив, що вказані карти були складені ним під час роботи у незаконному правоохоронному органі.

Даними «Дактилоскопическая карта» на ім`я « ОСОБА_21 » від 29.08.2022 року (а.с. 198-199).

Під час судового розгляду ОСОБА_5 пояснив, що вказані карти були складені ним під час роботи у незаконному правоохоронному органі.

Даними анкети ОСОБА_5 від 29.07.2022 року та автобіографії (а.с. 200-203).

Під час судового розгляду ОСОБА_5 пояснив, що вказані анкету та автобіографію він заповнював власноруч та надавав їх для прийняття на роботу до незаконного правоохоронного органу.

Даними почеркознавчої експертизи № 78 від 04.09.2023 року, згідно висновку якої рукописний текст в документі «Анкета» виконаний ОСОБА_5 ; підпис у полі «Подпись» на 3 аркуші «Анкети» виконаний ОСОБА_5 ; рукописний текст в документі «Автобиография» виконаний ОСОБА_5 ; Підпис у полі «Подпись» на зворотній стороні аркушу «Автобиографии» виконаний ОСОБА_5 ; рукописний текст в 12 документах «Дактилоскопическая карта» виконаний ОСОБА_5 ; рукописний текст в полях: «Карта заполнена» та «Карту заполнил» в 12 документах «Дактилоскопическая карта» виконаний ОСОБА_5 (а.с. 205-210).

Обвинувачений під час судового розгляду вказані висновки не оспорював.

Отже, оцінюючи всі зібрані по справі докази в сукупності за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального правопорушення, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, суд приходить до висновку, що всі вище перелічені та досліджені в судовому засіданні докази не викликають у суду сумніву, оцінені судом як належні та допустимі докази, що містять інформацію про предмет доказування у даному кримінальному провадженні.

Недопустимості доказів згідно вимог ст. ст. 87-89 КПК України судом не встановлено. Порушень вимог КПК України, які б могли спростувати висновки суду під час розгляду справи, судом встановлено також не було.

Окрім цього, відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод, а також практику Європейського суду з прав людини, як джерело права.

У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року, «Коробов проти України» від 21.10.2011 року, Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів, суд як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Таким чином, суд приходить до висновку про те, що було вчинено кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується ОСОБА_5 , кримінальне правопорушення було вчинено обвинуваченим, в діяннях обвинуваченого є склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України, а тому вина ОСОБА_5 «поза розумним сумнівом» знайшла своє повне підтвердження в ході судового розгляду кримінального провадження добровільне зайняття громадянином України посади в незаконному правоохоронному органі, створеному на тимчасово окупованій території.

Вивченням даних про особу обвинуваченого ОСОБА_5 встановлено, що він несудимий, має вищу освіту, працює черговим на залізничній станції (запасний по станції Білий Колодязь 4 класу (проміжна) регіональної філії «Південна залізниця» АТ «Укрзалізниця», одружений, має сина ОСОБА_6 , 2018 року народження на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, за місцем роботи характеризується позитивно.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд, відповідно до ст. 66 КК України, визнає його щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, співпраця у викритті кримінальних правопорушень.

Окрім цього, суд звертає увагу, що ОСОБА_5 вчинив злочин з використанням умов воєнного стану, натомість зазначене не враховується судом як обтяжуюча покарання обставина, відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 67 КК України, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуто обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім як у випадках зміни судом правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

За п. 4 ч. 1 ст. 91 КПК України обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою для закриття кримінального провадження, підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.

Обов`язок доказування перелічених обставин згідно зі ст. 92 КПК України покладається на слідчого, прокурора та в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що органом досудового розслідування обставина вчинення злочину з використанням умов воєнного стану, не була зазначена в обвинувальному акті як така, що обтяжує покарання відповідно до п. 6 ч. 2 ст. 291 КПК України.

На думку суду, визнання цієї обставини відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 67 КК України такою, що обтяжує покарання, не узгоджується з положеннями ст. 337 КПК України.

Такий висновок цілком відповідає правовій позиції, викладеній у постанові Верховного суду від 20.12.2018 року (справа № 679/783/17).

Таким чином, обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_5 відсутні.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд керується ст. 65 КК України та практикою Європейського суду з прав людини, яка застосовується як джерело права.

Як у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09.06.2005 року), так і у справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24.03.2005 року) Європейський суд зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16.10.2008 року) Європейський суд вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистого надмірного тягаря для особи».

Крім того, згідно з ч. 6 ст. 368 КПК України обираючи і застосовуючи норму закону України про кримінальну відповідальність до суспільно небезпечних діянь при ухваленні вироку, суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Так, Верховний Суд у постанові від 01.02.2018 року (справа № 634/609/15-к, провадження № 51-658 км17) зазначив, що підставами для судового розсуду при призначенні покарання виступають: кримінально-правові, відносно-визначені (де встановлюються межі покарання) та альтернативні (де передбачено декілька видів покарань) санкції; принципи права; уповноважуючі норми, в яких використовуються щодо повноважень суду формулювання «може», «вправі»; юридичні терміни та поняття, які є багатозначними або не мають нормативного закріплення, зокрема «особа винного», «щире каяття» тощо; оціночні поняття, зміст яких визначається не законом або нормативним актом, а правосвідомістю суб`єкта правозастосування, наприклад, при врахуванні пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин (ст. ст. 66, 67 КК України), визначенні «інших обставин справи», тощо; індивідуалізація покарання - конкретизація виду і розміру міри державного примусу, який суд призначає особі, що вчинила злочин, залежно від особливостей цього злочину і його суб`єкта. Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини (зокрема справа «Довженко проти України»), який у своїх рішеннях зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи із відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права. Це забезпечується, зокрема, відповідним обґрунтуванням обраного рішення в процесуальному документі суду тощо.

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини щодо призначення покарання, принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, характер і ступінь тяжкості кримінального правопорушення, приймаючи до уваги наявність пом`якшуючих та відсутність обтяжуючих покарання обставин, а також відомості про особу обвинуваченого, критичну оцінку ним своєї протиправної поведінки, враховуючи умови його життя, рівень розвитку, думку прокурора, який вважав за доцільне призначення покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді позбавлення волі нижче від найнижчої межі, з позбавленням права обіймати посади в органах державної влади, органах місцевого самоврядування та в органах, що надають публічні послуги з конфіскацією всього майна, яке є його особистою власністю, суд приходить до висновку, що виправлення, перевиховання ОСОБА_5 та попередження нових злочинів можливо лише в умовах реального відбування покарання за ч. 7 ст. 111-1 КК України із застосуванням ст. 69 КК України у виді позбавлення волі нижче від найнижчої межі, з позбавленням права обіймати посади в органах державної влади, органах місцевого самоврядування та в органах, що надають публічні послуги з конфіскацією всього майна, яке є його особистою власністю.

Такий висновок узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, який зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним («Скоппола проти Італії» від 17.09.2009 року).

Строк відбуття основного покарання ОСОБА_5 необхідно рахувати з 13.11.2023 року.

Строк додаткового покарання у виді позбавлення права обіймати посади в органах державної влади, органах місцевого самоврядування та в органах, що надають публічні послуги, обчислювати з моменту відбуття основного покарання.

Цивільний позов не заявлявся, речові докази відсутні.

Суд, відповідно до вимог ч. 2 ст. 124 КПК України стягує з ОСОБА_5 на користь держави витрати на залучення експерта, за проведення почеркознавчої експертизи № 78 від 04.09.2023 року у розмірі 9559 грн. 20 коп. (а.с. 211).

Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України, суд, одночасно із ухваленням рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, не призначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації.

Як встановлено під час судового розгляду, ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 24.08.2023 року накладено арешт на об`єкти нерухомості, належні на праві приватної власності ОСОБА_5 , а саме: квартиру АДРЕСА_3 та квартиру АДРЕСА_4 (а.с. 212-213).

Таким чином, враховуючи, що ОСОБА_5 призначається додаткове покарання у виді конфіскації всього майна, яке є його особистою власністю, з метою забезпечення виконання вироку, арешт, накладений на зазначене вище майно, слід залишити без змін.

Приймаючи до уваги наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України та оцінюючи сукупність обставин, встановлених ст. 178 КПК України, враховуючи вид та міру покарання, яке призначається судом ОСОБА_5 , суд вважає за необхідне до набрання вироком законної сили, запобіжний захід відносно ОСОБА_5 залишити без змін - у виді тримання під вартою.

Крім того, відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України, суд зараховує в строк відбуття покарання ОСОБА_5 строк попереднього ув`язнення з 03.08.2023 року по 12.11.2023 року включно, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 100, 124, 368, 370 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України та призначити йому покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді 8 (восьми) років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади в органах державної влади, органах місцевого самоврядування та в органах, що надають публічні послуги строком на 10 (десять) років з конфіскацією всього майна, яке є його особистою власністю.

Строк відбування основного покарання ОСОБА_5 рахувати з 13.11.2023 року.

Строк додаткового покарання у виді позбавлення права обіймати посади в органах державної влади, органах місцевого самоврядування та в органах, що надають публічні послуги, обчислювати з моменту відбуття основного покарання.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави витрати на залучення експерта, за проведення почеркознавчої експертизи № 78 від 04.09.2023 року у розмірі 9559 (дев`ять тисяч п`ятсот п`ятдесят дев`ять) грн. 20 коп.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 24.08.2023 року на квартиру АДРЕСА_3 та квартиру АДРЕСА_4 залишити без змін.

До набрання вироком законної сили, запобіжний захід відносно ОСОБА_5 залишити без змін - у виді тримання під вартою.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати в строк відбуття покарання ОСОБА_5 строк попереднього ув`язнення з 03.08.2023 року по 12.11.2023 року включно, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Червонозаводський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення, а ОСОБА_5 в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий суддя