ЄУН № 323/3696/21
пр. № 1-кп/336/638/2023
ВИРОК

Іменем України

12 жовтня 2023 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участі прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за звинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Оріхів Запорізької області, громадянина України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає у АДРЕСА_2 , не одруженого, непрацюючого, раніше не судимого,

у скоєнні злочину, передбаченого ст. 185 ч. 3 КК України,

ВСТАНОВИВ:

24 жовтня 2021 року приблизно о 05.00 годині ОСОБА_4 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, через незачинені двері незаконно проник у приміщення кафе-бару «Доміно» по АДРЕСА_3 , звідки з барного столу взяв сумку чорного кольору, з якої таємно викрав належні ОСОБА_6 грошові кошти в сумі 723 гривні, спричинивши потерпілому матеріальну шкоду на вказану суму.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у скоєнні злочину визнав повністю, пояснивши, що 23.10.2021 року його батько повідомив про те, що бабуся обвинуваченого захворіла, що засмутило ОСОБА_4 та він направився до кафе «Доміно», де випив приблизно 1 літр горілки та перебував у кафе приблизно до 22.00 години, а потім пішов. Коли він потрапив додому, то помітив, що його телефону немає, та вирішив, що міг забути його у кафе. Далі він попрямував до кафе, переліз через паркан та зайшов до будівлі кафе, адже двері не були зачинені. На барній стойці в кафе він побачив сумку, з якої взяв грошові кошти, після чого покинув приміщення кафе. Також обвинувачений вказав, що був у стані сильного алкогольного сп?яніння. Після того, як його злочин було розкрито працівниками поліції, він відшкодував потерпілому завдану шкоду, а також сплатив 1000 гривень як компенсацію моральної шкоди.

Потерпілий направив до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, вказавши, що матеріальну шкоду, завдану злочином, йому відшкодовано, претензій до обвинуваченого не має.

Також суду прокурором надані документи, що характеризують особистість обвинуваченого.

Інших доказів учасниками провадження не надавалось, прокурор вважала, що досліджених судом доказів достатньо для встановлення обставин скоєння злочину та доведеності вини обвинуваченого, з чим погодився обвинувачений та його захисник.

У відповідності до положень ст. 349 ч. 3, 4 КПК України судом за клопотанням прокурора, яке підтримане стороною захисту, переконавшись, що усі учасники правильно розуміють зміст всіх обставин, відсутні сумніви у добровільності їх позиції, роз`яснивши, що у такому випадку учасники будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Оцінюючи у сукупності досліджені в судовому засіданні докази, суд, враховуючи позицію обвинуваченого щодо повного визнання вини у скоєнні злочину, пояснення про обставини скоєння злочину, дійшов висновку, що вина ОСОБА_4 у скоєнні злочину знайшла своє підтвердження та доведена належними та допустимими доказами.

Дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ст. 185 ч. 3 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у інше приміщення.

При дослідженні документів, які характеризують особистість ОСОБА_4 судом встановлено, що обвинувачений раніше не судимий, має статус внутрішньо переміщеної особи.

Обставиною, яка обтяжує покарання, є вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння, що підтверджено показаннями обвинуваченого.

Обставинами, які пом`якшують покарання, суд вважає визнання обвинуваченим вини у скоєнні злочину, щире каяття, добровільне відшкодування завданих збитків.

При призначенні покарання суд враховує положення ст. 50 КК України, яка вказує, що метою покарання є кара, виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів, а також позицію потерпілого, який просив про звільнення обвинуваченого від фактичного відбування покарання.

Враховуючи, що ОСОБА_4 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, відшкодував завдані потерпілому збитки, здійснює догляд за ОСОБА_7 , суд вважає можливим його виправлення без відбування покарання.

Цивільного позову в ході досудового розслідування та судового розгляду не заявлялось.

Судом не вирішується доля речових доказів та питання стягнення витрат на проведення експертиз під час досудового розслідування, адже прокурором не надано документів на підтвердження відповідних витрат.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 369, 373, 374 КПК України, ст. 75, 76, ст. 185 ч. 3 КК України,

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_4 винним у скоєнні злочину, передбаченого ст. 185 ч. 3 КК України, та призначити покарання у виді трьох років позбавлення волі.

В порядку ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням строком на два роки.

Згідно зі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 протягом строку випробування обов`язки повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Копію вироку учасники провадження мають право отримати в суді негайно після його проголошення. Учасникам судового провадження, які не були присутні в судовому засіданні, копію вироку надіслати не пізніше наступного дня після ухвалення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, та може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1