Справа № 149/2129/21
Провадження №1-кп/149/14/23
Номер рядка звіту 227
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.11.2023 м. Хмільник

Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3

захисників адвокатів ОСОБА_4 , ОСОБА_5

потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7

представників потерпілих адвокатів ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10

обвинуваченого ОСОБА_11

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хмільнику кримінальне провадження №0000095 від 16.02.2020 року по обвинуваченню

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Маркуші Хмільницького району Вінницької області, українця, громадянина України, одруженого, приватного підприємця, на утриманні дитина з інвалідністю, проживаючого по АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_11 15 лютого 2020 о 17:00 год., керуючи технічно справним автомобілем «LADA Largus», д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись по вул. І.Богуна в м. Хмільник Вінницької області, в напрямку виїзду з міста, поблизу АЗС «Авіас», не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою та вчасно не реагував відповідним чином на її зміну, перед зміною напрямку руху не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, виконуючи поворот ліворуч, в порушення п.п. 2.3 б), п.п. 10.1, 10.4 ПДР України, не надав дорогу зустрічному транспортному засобу мотоциклу «КТМ» під керуванням ОСОБА_12 , який рухався у зустрічному напрямку, виїхав на смугу зустрічного руху та допустив зіткнення з останнім. Порушення ОСОБА_11 п.п. 10.1, 10.4 ПДР України перебуває у причинному зв`язку з наслідками даної ДТП, а саме настанням смерті ОСОБА_12 .

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_12 , відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 40 від 26.07.2021 отримав тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми синця на голові, масивного набряку та забою головного мозку та мозочка; закритої тупої травми тулуба саден на тулубі, крововиливів у м`які тканини тулуба, масивного перелому лівої ключиці зі зміщенням уламків, забою обох легень, розривів тканини селезінки та лівої нирки, масивного перелому кісток тазу зліва зі зміщенням уламків; синця на лівій верхній кінцівці, саден на шиї, верхній правій та обох нижніх кінцівках. Вказана сполучна травма тіла, виявлена у ОСОБА_12 , належить до тяжкого ступеню тілесних ушкоджень, як така, що небезпечна для життя в момент спричинення. Між сполучною травмою тіла та смертю ОСОБА_12 є причинно-наслідковий зв`язок. ОСОБА_12 був госпіталізований до КНП «Хмільницька ЦРЛ», де ІНФОРМАЦІЯ_2 помер.

Таким чином, ОСОБА_11 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, а саме порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.

Обвинувачений ОСОБА_11 у суді вину у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 286 КК України не визнав, цивільний позов не визнав та надав наступні показання. 15.02.2020 він керував автомобілем «Лада Ларгус» та здійснював рух по вул. І. Богуна у м. Хмільник Вінницької області. В салоні автомобіля знаходилася його дружина ОСОБА_13 автомобілі було увімкнуто ближнє світло фар, сутеніло. Біля АЗС «Авіас» він зайняв смугу руху ближчу до центру дороги, збавив швидкість, оскільки мав намір повертати ліворуч, включив лівий покажчик повороту та на швидкості 10-15 км/год. почав здійснювати поворот, рухаючись під кутом біля 45 градусів до поздовжньої вісі. Несподівано відчув удар в задню праву частину автомобіля. Зупинивши авто, вийшов та побачив мотоцикліста, якого перед початком маневру не бачив. Згодом дізнався, що мотоцикліст рухався із значним перевищенням швидкості, на спортивному мотоциклі, без світла фар, а перед зіткненням і на задньому колесі.

Потерпіла ОСОБА_6 в суді надала показання, що вона не була очевидцем події. 15.02.2020 був світлий день, її син ОСОБА_12 одягнутий у спеціальний одяг для мотоцикліста, зокрема яскраву червону куртку, шолом, рукавиці та взуття, керуючи своїм мотоциклом КТМ, потрапив у ДТП, внаслідок якого загинув. ОСОБА_12 мав добрі навички керування транспортом, мав посвідчення водія, їздив на змагання та здобував призові місця. Впевнена в тому, що обвинувачений ОСОБА_11 на дорозі бачив її сина, їхав не повертаючи, не зупинився перед поворотом, вважаючи, що зможе здійснити поворот, говорив: «думав, що проскочу». Страхова компанія виплатила їй 19 тисяч, а її чоловікові 28 тисяч грн, проте ця сума не покриває всіх збитків. ОСОБА_11 приходив та просив у неї пробачення, а іншого разу просив вибачення по телефону. Підтримала цивільний позов у повному обсязі. Зазначила, що зазнала значних моральних страждань, проходила відповідне лікування, а тому просить стягнути моральну шкоду в розмірі 400 тис. грн.

Потерпілий ОСОБА_7 у суді надав показання про те, що від слідчих він дізнався, що обвинувачений не надав перевагу в русі його сину ОСОБА_12 , який керував мотоциклом КТМ. Син, будучи одягнутим у спеціальний одяг, виїхав з будинку, підняв мотоцикл на заднє колесо, проте надалі їхав на обох колесах, що підтверджено відеозаписами. 15.02.2020 близько 17:00 год. ще був день, син їхав на заправну станцію, розташовану близько за 200-300 метрів від їх будинку, оскільки цей мотоцикл можливо заправити лише на заправці. Приблизно через 4 хвилини після ДТП, потерпілий вже був на місці ДТП. Син мав добрі навички керування цим спортивним мотоциклом, мав посвідчення водія, з усіма відкритими відповідними категоріями. Мотоцикл є кросовим та конструктивно не обладнаний фарою, він не ставиться на облік у МРЕО, проте обліковувався у спортивному клубі та був оформлений на сина. Підтримав заявлений цивільний позов, просив стягнути з обвинуваченого 12500 доларів США витрат на встановлення пам`ятника сину. Впевнений, що ОСОБА_11 як водій, виконуючи поворот ліворуч мав пропустити зустрічний транспорт, син на це розраховував, оскільки почав гальмувати, поклав мотоцикл, вдарився в автомобіль. Син їхав нормально, перевищив швидкість лише на декілька кілометрів. Просить призначити обвинуваченому максимальну міру покарання пов`язану з позбавленням волі.

Свідок ОСОБА_14 у суді надала показання, відповідно до яких в лютому 2020 року точної дати вона не пам`ятає, приблизно о 17:00 год., на вулиці було видно, освітлення природнє. Почула гуркіт, потім побачила мотоцикл, яким керував мотоцикліст, одягнутий у спеціальний одяг. Він їхав у напрямку міста по праву сторону від неї по вул. І. Богуна. Дорога пряма. Інших транспортних засобів на дорозі не було. На заправку повертав автомобіль синього кольору, який їхав з міста та не розминувся з цим з мотоциклом. Автомобіль їхав повільно, трохи повернув. Удар прийшовся в праву частину автомобіля. Перед зіткненням мотоцикл впав на дорогу за метра 3 до автомобіля. Потім приїхав автомобіль швидкої медичної допомоги. Не бачила як мотоцикл їхав на задньому колесі, він рухався швидко. Не пам`ятає чи було в автомобілі увімкнено світло фар. Після зіткнення автомобіль проїхав на узбіччя та зупинився. Бачила як водій автомобіля вийшов та побіг до мотоцикліста. Дорожньо-транспортна пригода відбулася на прямій дорозі, будь-яких перешкод для огляду водієві автомобіля не було.

Свідок ОСОБА_15 у суді надав показання про те, що з 2016 року працює в Хмільницькій ЦЛ лікарем анастезіологом. 15.02.2020 до лікарні поступив ОСОБА_12 , в якого діагностовано черепно-мозкову травму важкого ступеню, пацієнт знаходився в комі та був підключений до апарату штучної вентиляції легень, на вазопресорній терапії, до свідомості не прийшов, а згодом помер.

Свідок ОСОБА_16 у суді надав показання про те, що він на виконання резолюції керівника підготував відповідь на запит слідчого у даній справі з приводу ДТП по вул. І. Богуна у м. Хмільник. Слідчий витребовував відеозапис з відеокамери зовнішнього спостереження, розташованої по вул. І. Богуна, 89 А. У черговій частині Хмільницького РВП знаходиться відеореєстратор до якого під`єднані камери, інформація на ньому зберігається 20 днів, а потім знищується. Камерою здійснюється безперервний відеозапис, що зберігається на флеш-накопичувачі. На реєстраторі зазначається період, номер камери. Потім, за допомогою комп`ютера, відеозапис було записано на диск. На запит слідчого надавався DVD диск, оскільки він має більший об`єм, зазначення у супровідному листі про надання СD диска, це технічна помилка, оскільки такий диск містить лише 700 Мб. При записі відеозапису з камери спостереження по вул. І. Богуна зміни до відео не вносились, назва файлу визначається автоматично програмою встановлюється дата, години початку запису та кінцева дата. Флеш-накопичувач є службовим і наявна на ньому інформація, після запису на DVD диск видаляється. Чи здійснював він надписи на диску не пам`ятає. При записуванні диска користувався стандартною програмою «Windows», яка дозволяє вирізати файл, при цьому запис здійснювався у реальному часі, налаштування і параметри запису не змінював. На відеореєстраторі встановлено пароль, який знають лише три працівники, в тому числі і він. Видача вказаних записів була зафіксована, однак через військовий стан архівні документи були знищені.

Свідок ОСОБА_17 у суді надала показання про те, що 18.02.2020 в АНВП «Візит», де вона працює, надійшов запит слідчого про надання відеозапису з камери по вул. І. Богуна за 15.02.2020 в період з часу з 16:55-17:05 год. Цього ж дня надали відповідь та додаток CD-R диск, на який вона скопіювала відеозапис та передала слідчому. Відеокамера по вул. І. Богуна розташована на ангарі даного товариства і виходить на ворота та вул. І. Богуна у м. Хмільник. Інформація з камери зберігається на відеореєстраторі, що знаходиться в кабінеті охорони на комп`ютері. Назва файлу "1_03_M_16.avi", вона записувала диск на комп`ютері, допомагав програміст, при цьому зміни у відеозапис з камери не вносилися, запис був безперервний. Чи здійснювала надпис на диску не пам`ятає.

Свідок ОСОБА_18 у суді надала показання про те, що вона є дружиною обвинуваченого, на момент ДТП 15.02.2020 перебувала на передньому пасажирському сидінні автомобіля. Разом із чоловіком рухалися на автомобілі в напрямку виїзду з міста по вул. Івана Богуна на автозаправну станцію. Автомобіль рухався із увімкненим переднім (ближнім) світлом фар, на дворі сутеніло та моросило. Під`їжджаючи до автозаправки чоловік завчасно увімкнув покажчик повороту. Перед поворотом чоловік знизив швидкість та не побачивши жодних перешкод почав здійснювати маневр повороту. У подальшому, вони почули глухий несильний удар в задні двері автомобіля та не зрозумівши, що відбулося проїхали трохи далі, а коли зупинилися та вийшли з автомобіля, побачили на дорозі мотоцикліста. Звідки на дорозі з`явився мотоцикліст не зрозуміла. Вона підбігла до мотоцикліста та почала кликати до людей, щоб викликали швидку. Мотоцикл не був обладнаний ліхтарем, був заборонений до експлуатації на дорозі, рухався на задньому колесі та з перевищенням швидкості. Під час здійснення маневру повороту чоловік зменшив швидкість та виконуючи маневр рухався під кутом 40-45 градусів. Просили пробачення у потерпілих, через адвоката пропонували матеріальну допомогу в розмірі 10000 доларів, однак потерпілі відмовилися. Про рух мотоцикла на задньому колесі їй розповів охоронець.

Свідок ОСОБА_19 у суді надав показання про те, що на початку досудового розслідування на відповідні запити із Хмільницького РВП та АНВП «Візит» слідчим, отримано та долучено до матеріалів кримінального провадження відеозаписи події ДТП. У ТОВ «Візит» отримано відеозапис на CD-R диску, у Хмільницькому РВП - на DVD-R диску. В Харківську та Одеську експертні установи для проведення експертиз надавалися копії відеозаписів, які виготовлялися безпосередньо ним у службовому кабінеті за допомогою комп`ютерної техніки та програмного забезпечення. В Харківську експертну установу надавався запис скопійований на DVD-R диск, а в Одеську відеозаписи скопійовані на накопичувач мікро СD. Записи копіювалися, оскільки різними експертними установами одночасно проводилися експертизи. При копіюванні відеозаписів будь-яких змін не вносив, було скопійовано та записано на інший носій. Від експертів будь-яких заперечень, чи клопотань щодо надання оригіналів не було. У Київську експертну установу надсилалися оригінали відеозаписів. Також він робив копії документів з матеріалів кримінального провадження, які також направляв експертам, при цьому не складав процесуальний документ про виготовлення копій. Чи засвідчував копії документів, не пам`ятає.

На підтвердження вини ОСОБА_11 у вчиненні даного кримінального правопорушення, сторона обвинувачення надала наступні докази, які були досліджені судом, зокрема:

-витяг про реєстрацію відомостей щодо вказаного кримінального правопорушення в ЄРДР № 0000095 від 16.02.2020 за ч. 1 ст. 286 КК України ( т. 1 а.с. 241);

-протокол огляду місця події від 15.02.2020, зі схемою до нього та фототаблицею, відповідно до яких: подія ДТП сталася по вул. І. Богуна у м. Хмільник Вінницької області на горизонтальній ділянці дороги, на асфальтобетонному покритті, дорожнє покриття шириною 17, 3 м., призначене для руху в двох напрямках, по дві смуги руху в кожному напрямку, з шириною смуг руху 10,17м.; 7,15 м.; на проїзній частині нанесені лінії горизонтальної розмітки білого кольору, осьова смуга переривчаста, між смугами у кожному напрямку переривчаста; регулювання руху на даній ділянці не регулюється; час доби сутеніло; відстань видимості з робочого місця водія без обмеження видимості; зафіксовано розташування транспортних засобів; локалізація пошкоджень ТЗ : мотоцикл «КТМ» - пластикові деталі корпусу, деформація металу керма; автомобіль «LADA Largus» - деформація металу заднього правого крила, обох правих дверей, порогу, передні та задні накладки на колеса; зафіксовано слід гальмування мотоцикла довжиною 11,7 м., розташований на відстані 0,1 м., 0,55 м., 1,1 м. від осьової лінії у напрямку руху до центру міста. Вилучено мотоцикл «КТМ», автомобіль «LADA Largus» із свідоцтвом про реєстрацію (т. 1 а.с. 242 245, 246, 247, т. 2 а.с. 1-13); Вилучені транспортні засоби постановою слідчого від 16.02.2020 визнані речовими доказами (т. 2 а.с. 28), а ухвалами слідчих суддів від 18.02.2020 на транспортні засоби та свідоцтво про реєстрацію автомобіля накладені арешти (т. 2 а.с. 30, 31);

-рапорт про реєстрацію 15.02.2020 у Хмільницькому ВП Калинівського ВП ГУНП у Вінницькій області повідомлення про подію ДТП та госпіталізацію водія мотоцикла (т. 2 а.с. 14);

-копію посвідчення водія ОСОБА_11 , свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу автомобіля «LADA Largus» власником якого є ОСОБА_11 , поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власника наземного транспортного засобу, відповідно до якого цей автомобіль застрахований у АТ «СГ «ТАС» (приватне) (копії на т. 2 а.с. 15, 16, 17, 29);

-висновок щодо результатів медичного огляду від 15.02.2020 станом на 18:27 год., відповідно до якого ОСОБА_11 тверезий (т. 2 а.с. 18);

-протокол огляду від 16.02.2020 трупа чоловічої статі та встановлено наявність у нього тілесних ушкоджень (т. 2 а.с. 20-22);

-висновок судово-медичного експерта № 17 від 17.03.2020, яку проведено на підставі постанови слідчого від 16.02.2020, за яким при судово-медичній експертизі трупа гр. ОСОБА_12 виявлено сполучну травму тіла у вигляді: закритої черепно-мозкової травми синця на голові, масивного набряку та забою головного мозку та мозочка; закритої тупої травми тулуба саден на тулубі, крововиливів в м`які тканини тулуба, масивного перелому лівої ключиці зі зміщенням уламків, забою обох легень, розривів тканини селезінки та лівої нирки, масивного перелому кісток тазу з ліва зі зміщенням уламків; синця на лівій верхній кінцівці, саден на шиї, верхній правій та обох нижніх кінцівках. Вказана сполучна травма тіла могла утворитись 15.02.2020, у результаті дії (удару) твердого тупого предмета (предметів) чи від дії (співударянні) об такий (такі), належить до тяжкого ступеню тілесних ушкоджень, як така, що небезпечна для життя в момент спричинення, згідно наказу № 6, п. 2.1.3 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» МОЗ України від 17.01.1995 р. Смерть ОСОБА_12 настала ІНФОРМАЦІЯ_2 , від вказаної сполучної травми тіла. Між сполучною травмою тіла та смертю ОСОБА_12 є причинно-наслідковий зв`язок. При судово-хімічній експертизі крові та сечі від трупа ОСОБА_12 етиловий спирт та інші спирти не виявлено (т. 2 а.с. 24-27);

-протокол огляду відеозапису від 20.02.2020, за змістом якого слідчим проведено перегляд DVD-R диску, а саме відеозапису з камери спостереження, що фіксує перехрестя на ділянці дороги по вул. І. Богуна у м. Хмільник, отриманого на запит слідчого від 18.02.2020 (т. 2 а.с. 23), наданого начальником Хмільницького ВП Калинівського ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_20 (т. 2 а.с. 33), де 15.02.2020 о 17:01:46 год. зафіксовано рух мотоцикла на перехрестя, виконуючи маневр лівого повороту (т. 2 а.с. 34-37, 38). Постановою слідчого від 20.02.2020 диск визнано речовим доказом (т. 2 а.с. 45);

-протокол огляду відеозапису від 20.02.2020, за змістом якого слідчим проведено перегляд СD-R диску, а саме відеозапису з камери спостереження, що фіксує момент руху транспортних засобів на ділянці дороги по вул. І. Богуна у м. Хмільник, отриманого на запит слідчого від 18.02.2020 (т. 2 а.с. 39), наданого директором АПНВП «Візит» (т. 2 а.с. 40), де 15.02.2020 о 17:00:26 год. зафіксовано рух мотоцикла та автомобіля, які рухаються назустріч один одному, при цьому автомобіль з увімкненим лівим покажчиком повороту виконує маневр лівого повороту на перехрестя, після чого відбувається їх зіткнення (т. 2 а.с. 42-44, 41). Постановою слідчого від 20.02.2020 диск визнано речовим доказом (т. 2 а.с. 45);

-протокол огляду місця події від 19.02.2020 та схемою до нього, за змістом яких оглянуто ділянку дороги по вул. І. Богуна у м. Хмільник та встановлено відстані сталих об`єктів, зафіксовано відстань у 271 м, яку подолав мотоцикл по вул. І. Богуна(т. 2 а.с. 46, 47);

-висновок експерта № 152 від 24.02.2020, відповідно до якого на момент експертного огляду робоча гальмівна система та рульове керування мотоцикла «КТМ» знаходяться у працездатному стані, у їх деталях та вузлах експлуатаційних несправностей, які б виникнули до ДТП та могли впливати на можливий некерований рух чи керованість даного мотоцикла до початку розвитку події ДТП не виявлено, тобто системи перебували в працездатному стані (т. 2 а.с. 48-51). Витрати на проведення експертизи 1099,07 грн (т. 2 а.с. 57);

-висновок експерта № 151 від 21.02.2020, відповідно до якого на момент експертного огляду робоча гальмівна система та рульове керування автомобіля «LADA Largus», д.н.з. НОМЕР_1 знаходяться у працездатному стані, у їх деталях та вузлах експлуатаційних несправностей, які б виникнули до ДТП та могли впливати на можливий некерований рух чи керованість даного автомобіля до початку розвитку події ДТП не виявлено (т. 2 а.с. 53-56). Витрати на проведення експертизи 1099,07 грн (т. 2 а.с. 52);

-протокол огляду транспортного засобу від 13.08.2020, відповідно до якого судовий експерт ХНДІСЕ ОСОБА_21 оглянув мотоцикл «КТМ», зафіксувавши його розміри ( т. 2 а.с. 58);

-висновок експертів Київського НДІСЕ від 17.06.2021 № 139/21-52/140/21-35/18602/21-52 за результатами судової комплексної фототехнічної, автотехнічної та та транспортно-трасологічної експертизи, за висновками котрої частота кадрів відеозапису "1_03_M_16.avi" на компакт диску СD-R диску становить 13 кадрів/с. Відеозаписи надані на дослідження є копіями. Розрахункова швидкість мотоцикла «КТМ» на ділянці дороги (позиція 1 та 2) на стадії взаємного наближення, відповідає 86 км/год. Між моментом виїзду автомобіля в смугу руху мотоцикла «КТМ» до моменту зіткнення проходить приблизно 1,8 с. Зіткнення транспортних засобів сталося в межах проїзної частини вул. Богуна, на стороні руху, яка призначена для руху в бік вул. Столярчука, приблизно на межі лівої та правої смуг, на ділянці осипу деталей транспортних засобів. Дії водія автомобіля «LADA Largus» ОСОБА_11 регламентувались вимогами п.п. 10.1, 10.4 ПДР України, дії водія мотоцикла вимогами п. п. 12.4, 12.9 б), 12.3 ПДР України. У відповідності до зазначених пунктів ПДР України, водій ОСОБА_11 повинен був перед виконанням маневру повороту переконатися, що це буде безпечним та дати дорогу транспортним засобам, які рухалися в зустрічному напрямку. Водій ОСОБА_12 , повинен був в населеному пункті рухатися зі швидкістю не більше 50,0 км/год, а в момент виникнення небезпеки вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу. В даній дорожній обстановці водій автомобіля «LADA Largus» ОСОБА_11 , виконуючи належим чином вимоги п. 10.1, 10.4 ПДР України, мав технічну можливість уникнути зіткнення з мотоциклом «КТМ», дії водія ОСОБА_11 не відповідали вимогам п. 10.1, 10.4 ПДР України, і, з технічної точки зору, знаходилися в причинному зв`язку з виникненням аварійної обстановки та зіткненням з мотоциклом «КТМ». В умовах даної пригоди водій мотоцикла «КТМ» ОСОБА_12 мав технічну можливість уникнути ДТП шляхом руху з допустимою швидкістю та своєчасним екстреним гальмуванням, тобто шляхом виконання вимог п.п. 12.4, 12.9 б), 12.3 ПДР України. Дії водія ОСОБА_12 не відповідали вимогам п.п. 12.4, 12.9 б) ПДР України і, з технічної точки зору знаходяться в причинному зв`язку з настанням пригоди (т. 2 а.с. 59-72);

-висновок експертів Одеського НДІСЕ від 22.03.2021 № 20-7417/7416/7453 за результатами комп`ютерно-технічної, транспортно-трасологічної та автотехнічної експертизи, за висновками котрої відеозаписи у файлах "NVR_mvs_ch8_main_0024_2306.avi" та "1_03_M_16.avi" ознак порушення неперервності не містять, кількість кадрів відео-потоку у другому файлі становить 727 кадрів. Зіткнення транспортних засобів відбулося в лівій смузі руху за ходом мотоцикла поблизу міжсмугової розділювальної лінії в зоні розташування розсипу фрагментів пошкоджених деталей за слідом гальмування мотоцикла. Швидкість мотоцикла в момент появи в полі зору камери (відеозапис у файлі "1_03_M_16.avi") складала близько 82 км/год. Перед падінням швидкість мотоцикла складала близько 65 км/год. З моменту початку небезпечного, з експлуатаційної точки зору, маневрування автомобіля моменту явного повороту в сторону зустрічних смуг, до моменту зіткнення пройшов час близько 2-х секунд. Водій автомобіля мав технічну можливість уникнути пригоди належним виконання вимог п. 10.1, 10.4 ПДР України. Водій мотоцикла мав технічну можливість уникнути пригоди належним виконанням вимог п. 12.3 та 12.4 ПДР України. Дії водія автомобіля по маневруванню слід розглядати в якості невідповідних вимогам п. 10.1 та 10.4 ПДР України, необхідних для настання ДТП та таких, що знаходяться в причинному зв`язку з фактом ДТП. Дії водія мотоцикла по перевищенню швидкості слід розглядати в якості невідповідних вимогам п. 12.4 ПДР України, необхідних та достатніх для настання ДТП та таких, що знаходяться в причинному зв`язку з фактом ДТП. Технічна можливість уникнення пригоди для водія автомобіля визначалася належним виконанням вимог п. 10.1 та 10.4 ПДР України, тому в фактичних умовах розвитку пригоди не залежала від швидкості руху мотоцикла (т. 2 а.с. 92-102). Витрати на залучення експертів 5492,52 грн (т. 2 а.с. 103);

-висновок судово-медичного експерта № 40 від 26.07.2021, експертизу проведено на підставі постанови слідчого від 26.07.2021, відповідно до якого при судово-медичній експертизі трупа гр. ОСОБА_12 виявлено сполучну травму тіла у вигляді: закритої черепно-мозкової травми синця на голові, масивного набряку та забою головного мозку та мозочка; закритої тупої травми тулуба саден на тулубі, крововиливів в м`які тканини тулуба, масивного перелому лівої ключиці зі зміщенням уламків, забою обох легень, розривів тканини селезінки та лівої нирки, масивного перелому кісток тазу з ліва зі зміщенням уламків; синця на лівій верхній кінцівці, саден на шиї, верхній правій та обох нижніх кінцівках. Вказана сполучна травма тіла могла утворитись 15.02.2020, в результаті дії (удару) твердого тупого предмета (предметів) чи від дії (співударянні) об такий (такі), належить до тяжкого ступеню тілесних ушкоджень, як така, що небезпечна для життя в момент спричинення, згідно наказу № 6, п. 2.1.3 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» МОЗ України від 17.01.1995 р. Смерть ОСОБА_12 настала ІНФОРМАЦІЯ_2 , від вказаної сполучної травми тіла. Між сполучною травмою тіла та смертю ОСОБА_12 є причинно-наслідковий зв`язок. Не виключається, що вищевказана сполучна травма тіла могла виникнути 15.02.2020 в результаті дорожньо-транспортної пригоди (т. 2 а.с. 104-108);

-висновок Вінницького відділення КНДІСЕ від 22.04.2020 № 1777/1778/20-21/174А, за яким в даній ситуації водій мотоцикла «КТМ» ОСОБА_22 повинен був діяти відповідно до вимог п. 12.4, 12.3 ПДР України, а водій «LADA Largus» ОСОБА_11 п. 10.4 ПДР. Зіткнення автомобіля та мотоцикла сталось на лівій, по ходу руху мотоцикла смузі вул. І. Богуна. Згідно наданого відеозапису з камери зовнішнього спостереження, швидкість руху мотоцикла перед початком розвитку події ДТП складала 88,11 км/год. Водій ОСОБА_22 мав технічну можливість зупинити мотоцикл до смуги руху автомобіля «LADA Largus» при умові виконання технічних норм вимог п. 12.4 ПДР України. Технічна можливість попередити дане ДТП у водія автомобіля «LADA Largus» ОСОБА_11 заключалась у виконанні ним вимог п. 10.4 ПДР. За умови відповідності швидкісного режиму руху мотоцикла на час початку розвитку події даної ДТП вимогам п. 12.4. ПДР, водій автомобіля «LADA Largus» ОСОБА_11 своїми діями не створював небезпеки для руху для водія мотоцикла ОСОБА_23 , тому, в даній дорожній ситуації, з технічної точки зору, в діях водія автомобіля ОСОБА_11 невідповідностей технічним нормам вимог ПДР, які б знаходились у зв`язку з виникненням події даної ДТП, не вбачається. В даній дорожній ситуації, з технічної точки зору, в діях водія мотоцикла ОСОБА_23 вбачаються невідповідності технічним нормам вимог п. 12.4 ПДР України, при виконанні норм яких він мав би технічну можливість попередити дане ДТП та які, з технічної точки зору, знаходяться в причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди (т. 2 а.с. 115-124). Витрати на проведення експертизи 3922,56 грн (т. 2 а.с. 125);

-висновок Державного науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України від 07.10.2020 № СЕ-19-20/15458-ІТ, згідно з яким у даній дорожній обстановці місце зіткнення орієнтовно розташовувалося до місця початку осипу уламків та до місця різкого відхилення сліду мотоцикла ліворуч у повздовжньому напрямку, та у межах лівої смуги руху по напрямку руху мотоцикла КТМ (до вул. Столярчука). Даний слід довжиною 11.7 м є слідом гальмування мотоцикла, який в процесі наближення до місця зіткнення переходить в слід тертя бокової поверхні шини колеса, внаслідок падіння мотоцикла КТМ на праву бокову частину та подальший рух до місця зіткнення у такому стані. Відповідно до відеозапису "1_03_M_16.avi" швидкість руху мотоцикла КТМ під керування ОСОБА_24 у момент появи в полі зору становила 78.3…92.5 км/год. Відповідно до цього ж відеозапису з моменту зміни напрямку руху водія автомобіля «LADA Largus» ОСОБА_11 ліворуч до моменту його зіткнення з мотоциклом КТМ становить 1.67… 1.75 с. У даній дорожній обстановці водій мотоцикла ОСОБА_24 повинен був діяти відповідно до вимог п. 12.3, 12.4 ПДР, мав технічну можливість уникнути зіткнення шляхом виконання цих вимог. В діях водія ОСОБА_24 убачається невідповідність дій вимогам п. 12.3 та 12.4 ПДР , які з технічної точки зору, перебувають у причинному зв`язку з настанням події даної ДТП. Водій автомобіля ОСОБА_11 повинен був діями відповідно до вимог п. 10.1, 10.4 ПДР. Вирішити питання щодо встановлення наявності чи відсутності у діях ОСОБА_11 технічної можливості уникнути зіткнення, щодо встановлення наявності чи відсутності невідповідностей вимогам п. 10.1 та 10.4 ПДР не представляється можливим (т. 2 а.с. 127-154). Витрати на проведення експертизи 7400,25 грн (т. 2 а.с. 126);

-висновок експертів Харківської НДІСЕ ім. засл. проф. М. С. Бокаріуса № 12255/15294/15295/15296 від 30.09.2020, відповідно до яких виходячи з відеозапису "1_03_M_16.avi", швидкість руху мотоцикла КТМ на стадії зближення з автомобілем до зіткнення на визначеній ділянці проїзної частини складала близько 82 км/год. Місце зіткнення автомобіля та мотоцикла розташоване на зустрічній смузі проїзної частини відносно напрямку руху автомобіля, тобто на відстані 0,55 м. від переривчастої лінії дорожньої розмітки в поперечному напрямку дороги. Мінімальна швидкість мотоцикла до початку утворення його сліду гальмування, виходячи з довжини вказаного сліду, що відобразився на проїзній частині та зафіксований на схемі до протоколу ОМП складала не менше 51 км/год. Виходячи з відеозапису пригоди у даній дорожньо-транспортній ситуації водій автомобіля ОСОБА_11 повинен був діяти у відповідності з вимогами п. 10.1 та 10.4 ПДР, технічна можливість попередити виникнення зіткнення визначалась виконанням цих вимог та дії водія ОСОБА_11 не відповідали цим нормам та, з технічної точки зору знаходилися у причинному зв`язку з виникненням даної ДТП. Виходячи із відеозапису виникнення дорожньо-транспортної пригоди, в даній дорожньо-транспортній ситуації водій мотоцикла повинен був діяти у відповідності з вимогами п. 12.3, 12.4, 12.9 б) ПДР. В даному випадку водій мотоцикла ОСОБА_24 при русі з максимально дозволеною швидкістю на даній ділянці 50 км/год мав технічну можливість попередити зіткнення з автомобілем з моменту виникнення небезпеки шляхом виконання вимог п.п. 12.3, 12.4, 12.9 б) ПДР та його дії не відповідали вимогам цих пунктів ПДР та знаходилися, з технічної точки зору, у причинному зв`язку з виникненням даної ДТП (т. 2 а.с. 155-191). Витрати на проведення експертизи 20430 грн (т. 2 а.с. 192);

-постановою від 09.08.2021 частково відмовлено у задоволенні клопотань захисника (т. 2 а.с. 201-205);

На підставі ухвали Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 14.06.2022 було проведено огляд речових доказів автомобіля та мотоцикла КТМ, що зафіксовано у протоколі від 22.06.2022 (т. 3 а.с. 195-196) та диску (т. 3 а.с. 197).

На виконання ухвали Хмільницького міськрайонного суду від 04.08.2022 слідчим проведено слідчий експеримент, про що складено протокол від 30.08.2022, додатком до якого є схема (т. 4 а.с. 23-26), порядок проведення зафіксовано на карту пам`яті (т. 4 а.с.27), зокрема перевірено показання обвинуваченого ОСОБА_11 , зафіксовано траєкторію руху автомобіля під час маневру повороту до АЗС "Авіас", кут 50 градусів, довжина - 3,6 м., швидкість руху автомобіля з моменту зміни напрямку руху до зіткнення, що становить t 1 - 3.0 с, t 2 - 3.02 с., t 3 - 3.0 с. , зафіксовані розміри смуг для руху по стороні руху автомобіля - 3,4 м., 3,58м., по стороні руху мотоцикла - 4, 3 м., 3, 45 м., відстань розташування відеокамери 76,5 м.

Згідно з ч. 1 ст. 337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею.

Оцінивши кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, суд дійшов висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_11 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.

Суд враховує роз`яснення Великої Палати Верховного Суду викладені у постанові від 21 серпня 2019 у справі № 682/956/17.

Як зазначено Верховним Судом, диспозиція ст. 286 КК сформульована законодавцем як бланкетна, тому для встановлення ознак об`єктивної сторони складу злочину, передбаченого цією статтею, потрібно проаналізувати ті нормативно-правові акти, які унормовують правила безпеки руху й експлуатації транспорту, насамперед ПДР, для з`ясування, які саме порушення цих правил були допущені особою, котра керувала транспортним засобом у момент ДТП.

При цьому належить враховувати, що злочин, передбачений ст. 286 КК, є злочином із так званим матеріальним складом, і обов`язковою ознакою його об`єктивної сторони, що характеризує вчинене діяння (дію чи бездіяльність), є не будь-які з допущених особою порушень ПДР, а лише ті з них, які спричиняють (викликають, породжують) суспільно небезпечні наслідки, передбачені в частинах 1, 2 або 3 ст.286 КК, тобто тільки такі порушення ПДР, які є причиною настання цих наслідків і, отже, перебувають із ними у причинному зв`язку. Таким чином, об`єктивна сторона даного складу злочину включає такі обов`язкові елементи: діяння (дія або бездіяльність); обстановка; суспільно-небезпечні наслідки (середньої тяжкості тілесне ушкодження ч. 1, смерть потерпілого або тяжке тілесне ушкодження ч.2, загибель кількох осіб ч. 3); причинний зв`язок між суспільно небезпечним діянням та передбаченими законом суспільно небезпечними наслідками.

Діяння полягає в порушенні правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту. Воно може вчинятися шляхом дії або бездіяльності й полягати: 1) у вчиненні дій, заборонених правилами (наприклад, керування транспортним засобом у стані сп`яніння чи без посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії тощо); 2) у невиконанні дій, які особа може і зобов`язана вчинити відповідно до вимог правил безпеки руху й експлуатації транспорту (не зниження швидкості руху відповідно до дорожньої обстановки, недотримання безпечного інтервалу тощо).

Обстановка вчинення злочину характеризується тим, що діяння вчиняється та наслідки настають в обстановці дорожнього руху.

Причинний зв`язок між діянням і наслідками має місце тоді, коли порушення правил безпеки руху або експлуатації транспорту, допущене винуватою особою, неминуче зумовлює шкідливі наслідки, передбачені ст. 286 КК.

Допущені особою, яка керує транспортним засобом, порушення ПДР можуть бути умовно поділені на дві групи: а) порушення, які самі по собі (без порушення інших правил ПДР) не здатні викликати суспільно небезпечні наслідки, зазначені у ст. 286 КК (наприклад, керування транспортним засобом без посвідчення водія на керування транспортним засобом відповідної категорії, не зареєстрованим, або без належного номерного знака (підп. «в» п. 2.9 ПДР) тощо); б) порушення, які самі по собі (навіть без будь-яких інших додаткових факторів) містять реальну можливість настання суспільно небезпечних наслідків і тим самим виступають як головна, вирішальна умова, без якої наслідки не настали б і яка з неминучістю викликає (породжує) їх у конкретній ДТП, що мала місце (наприклад, порушення правил перестроювання транспортних засобів (п.10.3ПДР), розвороту (п. 10.7 ПДР), заборони виїзду на зустрічну смугу руху транспорту (п. 11.4 ПДР), перевищення швидкості руху транспорту (п. 12.4 ПДР) тощо).

Під час розгляду кримінального провадження суд зобов`язаний виявити, встановити і вказати в мотивувальній частині вироку порушення ПДР, які мали місце під час конкретної ДТП, але водночас він повинен чітко зазначати у вироку, які саме з цих порушень були причиною настання наслідків, передбачених ст. 286 КК, тобто знаходилися у причинному зв`язку з ними, а які з цих порушень виконали лише функцію умов, що їм сприяли.

Тільки порушення ПДР, які містять у собі реальну можливість настання суспільно небезпечних наслідків і виступають безпосередньою причиною їх настання у кожному конкретному випадку ДТП, є обов`язковою ознакою об`єктивної сторони складу злочину, передбаченого ст.286 КК.

В даній справі, обвинувачений ОСОБА_11 хоча й не визнав вину, проте підтвердив, що він 15.02.2020 керував автомобілем «Лада Ларгус» здійснював рух по вул. І. Богуна у м. Хмільник Вінницької області, біля АЗС «Авіас» зайняв смугу руху ближчу до центру дороги, збавив швидкість, оскільки мав намір повертати ліворуч, включив лівий покажчик повороту та на швидкості 10-15 км/год. почав здійснювати поворот, рухаючись під кутом біля 45 градусів до поздовжньої вісі та несподівано відчув удар в задню праву частину автомобіля.

Вина обвинуваченого підтверджується показаннями свідка ОСОБА_14 , яка як очевидець подій повідомила, що у лютому 2020 року точної дати вона не пам`ятає, приблизно о 17:00 год. почула гуркіт, а потім побачила мотоцикл, яким керував мотоцикліст, одягнутий у спеціальний одяг, який їхав у напрямку міста по праву сторону від неї по вул. І. Богуна, по прямій дорозі. В цей час на заправку повертав автомобіль синього кольору, який їхав з міста та не розминувся з цим з мотоциклом. Автомобіль їхав повільно, трохи повернув. Удар прийшовся в праву частину автомобіля. Перед зіткненням мотоцикл впав на дорогу за метра 3 до автомобіля. Після зіткнення автомобіль проїхав на узбіччя та зупинився. Дорожньо-транспортна пригода відбулася на прямій дорозі, будь-яких перешкод для огляду водієві автомобіля не було.

Також вина обвинуваченого ОСОБА_11 підтверджується протоколом огляду місця події від 15.02.2020 року, схемами ДТП, таблицями ілюстрацій, які є додатками до цього протоколу, за змістом яких слідчий за участю понятих та ОСОБА_11 провів огляд місця події по вул. І. Богуна в м. Хмільник та зафіксував слідову інформацію, місце розташування транспортних засобів, їх пошкодження, виявлено та зафіксовано слід гальмування та інші обставини, проведені заміри, вилучено транспортні засоби. Як протокол, так і схему ДТП учасниками даної слідчої дії підписали без зауважень.

Окрім цього, вина обвинуваченого підтверджується протоколами огляду відеозаписів від 20.02.2020, змістом самих відеозаписів, які відтворюють обставини ДТП, що зафіксовані на камери спостереження, де видно перехрестя на ділянці дороги по вул. І. Богуна у м. Хмільник з двох ракурсів. 15.02.2020 о 17:00:26 год. зафіксовано рух мотоцикла та автомобіля, які рухаються назустріч один одному, при цьому автомобіль з увімкненим лівим покажчиком повороту виконує маневр лівого повороту, після чого відбувається їх зіткнення. Протоколом додаткового огляду місця події від 19.02.2020 та схемою до нього, за змістом яких оглянуто ділянку дороги по вул. І. Богуна у м. Хмільник та встановлено відстані сталих об`єктів, зафіксовано відстань у 271 м., яку подолав мотоцикл по вул. І. Богуна.

Висновком судово-медичного експерта № 40 від 26.07.2021 при судово-медичній експертизі трупа гр. ОСОБА_12 , яким підтверджено виявлення у нього сполучної травми тіла, яка належить до тяжкого ступеню тілесних ушкоджень, як така, що небезпечна для життя в момент спричинення, смерть ОСОБА_12 настала ІНФОРМАЦІЯ_2 , від вказаної сполучної травми тіла. Між сполучною травмою тіла та смертю ОСОБА_12 є причинно-наслідковий зв`язок. Не виключається, що вищевказана сполучна травма тіла могла виникнути 15.02.2020 в результаті дорожньо-транспортної пригоди.

За змістом висновків експертів № № 151, 152 від 21-24.02.2020, у мотоцикла «КТМ», автомобіля «LADA Largus» робоча гальмівна система та рульове керування знаходяться у працездатному стані, у їх деталях та вузлах експлуатаційних несправностей, які б виникнули до ДТП та могли впливати на можливий некерований рух чи керованість даних транспортних засобів до початку розвитку події ДТП не виявлено, тобто системи перебували в працездатному стані.

Вина обвинуваченого ОСОБА_11 підтверджується висновками експертів Київського НДІСЕ від 17.06.2021 № 139/21-52/140/21-35/18602/21-52 за результатами судової комплексної фототехнічної, автотехнічної та та транспортно-трасологічної експертизи, за висновками котрої частота кадрів відеозапису "1_03_M_16.avi" на компакт диску СD-R диску становить 13 кадрів/с. Між моментом виїзду автомобіля в смугу руху мотоцикла «КТМ» до моменту зіткнення проходить приблизно 1,8 с. Зіткнення транспортних засобів сталося в межах проїзної частини вул. Богуна, на стороні руху, яка призначена для руху в бік вул. Столярчука, приблизно на межі лівої та правої смуг, на ділянці осипу деталей транспортних засобів. Дії водія автомобіля «LADA Largus» ОСОБА_11 регламентувались вимогами п.п. 10.1, 10.4 ПДР України. У відповідності до зазначених пунктів ПДР України, водій ОСОБА_11 повинен був перед виконанням маневру повороту переконатися, що це буде безпечним та дати дорогу транспортним засобам, які рухалися в зустрічному напрямку. В даній дорожній обстановці водій автомобіля «LADA Largus» ОСОБА_11 , виконуючи належим чином вимоги п. 10.1, 10.4 ПДР України, мав технічну можливість уникнути зіткнення з мотоциклом «КТМ», дії водія ОСОБА_11 не відповідали вимогам п. 10.1, 10.4 ПДР України, і, з технічної точки зору, знаходилися в причинному зв`язку з виникненням аварійної обстановки та зіткненням з мотоциклом «КТМ». В описовій частині висновку (т. 2 а.с. 70) експерти розрахували, що відстань, на якій знаходився мотоцикл КТМ від місця зіткнення в момент виїзду автомобіля на смугу зустрічного руху становить 43 метри.

Таким чином в даній обстановці події ДТП на рівній частині ділянки дороги, при наявній достатній видимості, відсутності для водія автомобіля ОСОБА_11 перешкод в оглядовості, що давало йому можливість виявити мотоцикл, який знаходився до автомобіля на відстані 43 метри, не критичному перевищенні швидкості водієм мотоцикла, ОСОБА_12 , у якого була перевага в русі, дає підстави для висновку про те, що порушення вимог п. 10.1, 10.4 ПДР водієм автомобіля ОСОБА_11 , спричинило аварійну обстановку та дану ДТП, і знаходиться у причинному зв`язку з наслідками. Так, згідно з п. 10.1 ПДР, у редакції чинній на час вчинення події, перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, а відповідно до п. 10.4 ПДР водій, що виконує поворот ліворуч або розворот поза перехрестям з відповідного крайнього положення на проїзній частині даного напрямку, повинен дати дорогу зустрічним транспортним засобам, а при виконанні цих маневрів не з крайнього лівого положення на проїзній частині - і попутним транспортним засобам. Водій, що виконує поворот ліворуч, повинен дати дорогу попутним транспортним засобам, які рухаються попереду нього і виконують розворот. Відповідно до п.п. б п. 2.3 ПДР України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

За встановлених обставин, з урахуванням наведених доказів, які узгоджуються між собою, є належними та допустимими, суд вважає доведеним, поза розумним сумнівом, скоєння обвинуваченим ОСОБА_11 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Як зазначено у висновку експертів Київського НДІСЕ від 17.06.2021 № 139/21-52/140/21-35/18602/21-52 розрахункова швидкість мотоцикла «КТМ» на ділянці дороги (позиція 1 та 2) на стадії взаємного наближення, відповідає 86 км/год. Дії водія мотоцикла регламентувалися вимогами п. п. 12.4, 12.9 б), 12.3 ПДР України. Водій ОСОБА_12 , повинен був в населеному пункті рухатися зі швидкістю не більше 50,0 км/год, а в момент виникнення небезпеки вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу. В умовах даної пригоди водій мотоцикла «КТМ» ОСОБА_12 мав технічну можливість уникнути ДТП шляхом руху з допустимою швидкістю та своєчасним екстреним гальмуванням, тобто шляхом виконання вимог п.п. 12.4, 12.9 б), 12.3 ПДР України. Дії водія ОСОБА_12 не відповідали вимогам п.п. 12.4, 12.9 б) ПДР України і, з технічної точки зору знаходяться в причинному зв`язку з настанням пригоди.

Таким чином в загальному, висновки експертів зводяться до того, що обидва водії мали можливість уникнути ДТП виконанням вимог ПДР, для водія автомобіля це п. 10.1, 10.4 ПДР, для водія мотоцикла п. 12.3, 12.4 ПДР України, а не відповідність їх дій цим пунктам ПДР, з технічної точки зору, перебуває у причинному зв`язку з виникненням та настанням цієї ДТП.

Відповідно до п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», у випадках, коли передбачені ст. 286 КК суспільно небезпечні наслідки настали через порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту двома або більше водіями транспортних засобів, суди повинні з`ясовувати характер порушень, які допустив кожен із них, а також чи не було причиною порушення зазначених правил одним водієм їх недодержання іншим і чи мав перший можливість уникнути дорожньо-транспортної події та її наслідків. При цьому треба мати на увазі, що за певних умов виключається кримінальна відповідальність особи, яка порушила Правила дорожнього руху вимушено, через створення аварійної ситуації іншою особою, котра керувала транспортним засобом.

Сторона захисту також наполягає на тому, що обвинувачений порушив правила дорожнього руху вимушено і ДТП сталася через те, що водій мотоцикла першим порушив вимоги ПДР, зокрема перевищив допустиму швидкість, до того ж керував кросовим мотоциклом, який не розрахований на експлуатацію дорогами загального користування, має певні конструктивні особливості, на ньому не встановлено фари тощо.

Експерт ДНДЕКЦ МВС України ОСОБА_25 у висновку зазначив, що вирішити питання щодо встановлення наявності чи відсутності у діях ОСОБА_11 технічної можливості уникнути зіткнення, щодо встановлення наявності чи відсутності невідповідностей вимогам п. 10.1 та 10.4 ПДР не представляється можливим, мотивуючи це тим, що відсутній механізм контактування, неможливість встановити чи звільняв би крайню ліву смугу зустрічного руху автомобіль за умови, якщо б мотоцикл КТМ рухався зі швидкістю 50 км/год. та не застосовував екстреного гальмування, також експерт звертає увагу на конструктивні та технічні характеристики мотоцикла КТМ, який є кросовим, не призначений для використання на дорогах загального користування, у нього відсутні дзеркала заднього виду, система освітлення, покажчики повороту, звуковий сигнал, спідометр, елементи підвіски ходової частики конструктивно розраховані на м`яке покриття, як і його шини, що на думку експерта могло вплинути на можливість у водія ОСОБА_11 своєчасно виявити цей мотоцикл.

Суд відхиляє зазначені висновки експерта ОСОБА_25 , вважає їх безпідставними, оскільки в цьому ж висновку експерт вказує, що водій мотоцикла мав керуватися п. 12.3 ПДР, що як наведено вище зобов`язувало його вживати заходи щодо зупинки мотоцикла або безпечного об`їзду перешкоди, цим же експертом встановлено, що мотоцикл рухався зі швидкістю більшою 50 км/год., тобто з невідповідність вимогам п. 12.4 ПДР, що як вказано експертом, з технічної точки зору, перебуває в причинному зв`язку з настанням ДТП.

Також безпідставними є твердження щодо неможливості оцінки дій водія автомобіля, оскільки мотоцикл є кросовим та має певні технічні та конструктивні особливості.

Так, дійсно, цей мотоцикл є кросовим, за своїм параметрами та характеристиками він відповідає вимогам, що ставляться до кросових мотоциклів, не призначений для використання на дорогах загального користування, у нього відсутні дзеркала заднього виду, система освітлення, покажчики повороту, звуковий сигнал, спідометр, елементи підвіски ходової частики конструктивно розраховані на м`яке покриття, як і його шини. Проте, заборони його експлуатації на дорогах загального користування ні Правила дорожнього руху України, ні Закон України «Про дорожній рух» не містять, а за умови дообладнання він також може використовуватися в тому числі і на дорогах загального користування.

В п. 1.10 ПДР, у редакції чинній на час події ДТП, наведено визначення понять: мопед - двоколісний транспортний засіб, який має двигун з робочим об`ємом до 50 куб.см або електродвигун потужністю до 4 кВт; мотоцикл - двоколісний механічний транспортний засіб з боковим причепом або без нього, що має двигун з робочим об`ємом 50 куб.см і більше. До мотоциклів прирівнюються моторолери, мотоколяски, триколісні та інші механічні транспортні засоби, дозволена максимальна маса яких не перевищує 400 кг.

Кросовий мотоцикл КТМ є двоколісним механічним транспортним засобом та з урахуванням робочого об`єму двигуна прирівнюється до вищевказаних. Сам факт використання кросового мотоцикла водієм ОСОБА_12 на дорозі загального користування, за неповної відповідності даного транспортного засобу визначеним у ПДР вимогам не стоїть у причинно наслідковому зв`язку з подією ДТП і могло мати наслідком лише притягнення його до адміністративної відповідальності.

Суд не вбачає невідповідності у діях водія мотоцикла п.п. б) п. 12.9 ПДР, оскільки вказаний підпункт, у редакції на час події ДТП, визначав, що водієві забороняється перевищувати максимальну швидкість, зазначену в п. 12.4-12.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29, 3.31, або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до підпункту «и» п. 30.3 цих Правил. З досліджених доказів наявність на ділянці дороги по вул. І. Богуна по ходу руху водія мотоцикла знаків 3.29, 3.31 не підтверджено, отже не встановлено порушення або недотримання ним вимог цього пункту ПДР, що виключає можливість оцінки його дій на відповідності вимогам п.п. б) п. 12.9 ПДР.

Факт перевищення водієм мотоцикла ОСОБА_12 швидкості, тобто порушення вимог п. 12.4 ПДР, підтверджений висновками експертів КНДІСЕ від 17.06.2021, які визначили, що швидкість мотоцикла становила 86 км/год. Однак, саме перевищення швидкості водієм мотоцикла, який в даній дорожній обстановці мав перевагу в русі, не спричинило б ДТП, не є обставиною, яка свідчить про невинуватість іншого водія.

Відповідно до п. 30 постанови Верховного Суду від 19.05.2020 у справі №490/10025/17 провадження № 51-6116 км 19, порушення учасником дорожнього руху правил саме по собі не виключає винуватість іншого учасника руху, і створення небезпеки учасником дорожнього руху, яку водій був у стані виявити, не звільняє того від обов`язку вжити заходи, необхідні для уникнення або зменшення шкідливих наслідків від створеної небезпеки. В п. 31-35 цієї постанови Верховний Суд зазначає, що правило 1.4 ПДР, яке передбачає, що «кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила», воно не означає, що водій вправі ігнорувати дійсну дорожню обстановку, яка склалася на момент прийняття ним рішення, у тому числі й небезпеку, що виникла внаслідок порушення ПДР іншим учасником. Воно означає, що водій може розраховувати на те, що певний вид небезпеки не виникне внаслідок того, що всі учасники дорожнього руху дотримуються правил. За певних обставин це може позначитися на здатності водія своєчасно виявити небезпеку та відреагувати на неї, а, відповідно, за певних обставин зняти з нього відповідальність за наслідки ДТП. Однак це не означає, що у разі, коли водій на момент, коли йому дозволено розпочати рух, виявляє на смузі свого руху перешкоду, наприклад, пішохода або автомобіль, що не встиг закінчити маневр, зелене світло або знак пріоритету дає йому право не звертати уваги на це і продовжувати рух, ігноруючи перешкоду. Таким чином, основним чинником, який визначає відповідальність водія у разі створення небезпеки під час дорожнього руху, залишається його можливість вчасно виявити цю небезпеку і здійснити відповідні заходи для її уникнення чи зменшення. Причина, через яку створена небезпека для руху, не має значення, якщо встановлено, що водій мав можливість її вчасно виявити.

Отже, водій ОСОБА_11 мав діяти виходячи з дорожньої обстановки, що склалася на момент здійснення маневру, з дотриманням п.п. 10.1, 10.4 ПДР України, щоб не створити перешкод для учасників руху, що мають перевагу та не створювати аварійну обстановку.

Обвинувачений ОСОБА_11 зазначає, що не бачив мотоцикліста. Згідно з п.п. б п. 2.3 ПДР для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний, серед іншого бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну. Вибір способу поведінки, яка дозволить виконати ці вимоги, залишаються на розсуд водія, який має взяти до уваги багато факторів, що залежать як від дорожньої обстановки, так і від технічних характеристик автомобіля, яким він керує. За встановлених фактичних обставин справи обвинувачений ОСОБА_11 мав діяти таким чином, щоб не створити перешкод учасникам руху, які мають перевагу, і зосередитися на головному факторі, який він мав врахувати перед здійсненням маневру: на розташуванні, швидкості та інших важливих факторах руху транспортних засобів, що мають перевагу, аби переконатися, що актуальна дорожня обстановка дозволяє безпечно здійснити маневр повороту.

При цьому з досліджених судом доказів, показань свідка ОСОБА_14 , відеозаписів з камер спостереження, протоколу огляду місця події, встановлено, що частина дороги, на якій сталася ДТП є прямою, будь-яких перешкод в оглядовості у водія автомобіля не було.

Безпідставними є доводи сторони захисту про те, що перешкодою побачити мотоцикл були сутінки. Вказані обставини спростовуються відеозаписом з камери спостереження, що знаходиться на в`їзді до АНВП «Візит». Як було встановлено під час слідчого експерименту за участі ОСОБА_11 , ця камера знаходиться на відстані близько 76,5 м. до місця зіткнення, і з цієї відстані зафіксувала обставини ДТП. У свою чергу, протокол огляду місця події від 15.02.2020, де наявне формулювання «сутеніло» складався пізніше самої події ДТП.

Як зазначено у висновку експертів, що підтвердив у судовому засіданні експерт ОСОБА_26 з технічної точки зору не має причинного зв`язку між рухом мотоцикла на початковій стадій на задньому колесі, а також його невідповідність вимогам для експлуатації на дорогах загального користування та подією ДТП. Свідок ОСОБА_14 , яка була очевидцем ДТП, також повідомила, що не бачила як мотоцикл рухався на задньому колесі. Така позиція сторони захисту спростовується відеозаписом з камери спостереження, що знаходиться на в`їзді в АНВП «Візит». Отже і вказаний довід є безпідставним та не заважав водієві автомобіля виявити мотоцикл.

Сторона захисту у клопотаннях №№ 1, 3, 4, 5, 6, 7, 8, 11 просить визнати очевидно недопустимими наступні докази: 1) три висновки експертів, зокрема, Харківського, Одеського, Київського НДІСЕ, оскільки з протоколу від 11.08.2021 стороні захисту відкривалися матеріали кримінального провадження за виключенням висновків цих трьох експертиз, що на думку захисту, є порушенням ст. 290 КПК України, також цим експертам направлялися копії матеріалів кримінального провадження та копії відеозаписів, проте не надано будь-якого документа, що підтверджував би отримання слідчим цих копії та їх виготовлення, а також ці копії не засвідчені підписом слідчого; 2) DVD-R диск і відеофайл "NVR_mvs_ch8_main_0024_2306.avi", оскільки 18.02.2020 слідчий ОСОБА_27 на виконання запиту отримав від начальника Хмільницького РВП цифровий носій СD-R диск, у той час як в протоколі перегляду від 20.02.2020 вказано, що переглядається DVD- R диск, тобто прокурором надано доказ без підтвердження його процесуального походження у визначений КПК спосіб; 3) СD-R диск і відеофайл "1_03_M_16.avi", оскільки 18.02.2020 слідчий ОСОБА_27 на виконання запиту отримав від директора АПНВП «Візит» ОСОБА_28 цифровий носій СD-R диск, не зазначено його характерні особливості, прокурором не підтверджено пристрій, який зафіксував ці відеофайли, не було складено протокол фіксації місця розташування камери, обладнання на яке записано відео, особу, яка копіювала відео; 4) відомості у відеофайлах "1_03_M_16.avi", "NVR_mvs_ch8_main_0024_2306.avi" на DVD-R, СD-R дисках, оскільки експертам надані не оригінали відеозаписів, а копії, що викликає сумнів у їх достовірності, не виключає можливість втручання у ці записи; 4) протокол огляду місця події від 15.02.2020 в частині всіх розмірів, оскільки слідчим не вказано: чим проводилися заміри; на якій відстані від дороги знаходиться електроопора; дані в протоколі та схемі до нього різняться, зокрема щодо відстані від осі переднього колеса мотоцикла до розділової смуги - 2,70 (в протоколі 7,70); відстані від автомобіля до дорожньої розмітки, відстань 16,5 м. від лівої бокової частини автомобіля до краю дороги, не відображено у протоколі; слід гальмування після зміни його напрямку; не зафіксовані подряпини, які наявні на зображеннях № 24 та № 25; ширину кожної із розділових смуг; розширення проїзної частини дороги, що облаштована біля АЗС, тобто перехідно-швидкісною смугою; 5) ксерокопій матеріалів кримінального провадження на 77 арк, лазерного диску «ЕМТЕС DVD-R» з наявними на ньому двома відеозаписами, накопичувача «Transcend/Micro CD Adapter» з двома відеофайлами, висновки експертиз Харківського НДІСЕ та Одеського НДІСЕ, оскільки незрозумілим є походження диску та накопичувача, як і виготовлення копій матеріалів кримінального провадження, які досліджувалися експертами; 6) протокол огляду місця від 15.02.2020 в частині даних розміру ширини проїзної частини дороги по напрямку руху мотоцикла 10.17м., що не відповідає встановленим під час слідчого експерименту від 30.08.2022, де зафіксовано загальну ширину обох смуг перед перехідно-швидкісною смугою 7,29 м., а на рівні місця зіткнення 7,86 м, що є суттєвим.

Оцінюючи вказані доводи сторони захисту суд доходить наступних висновків.

Згідно зі ст. ст. 86, 87 КПК України доказ визнається допустимим, якщо його отримано в порядку, встановленому цим Кодексом. Недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, в тому числі внаслідок порушення права особи на захист та шляхом реалізації органами досудового розслідування чи прокуратури своїх повноважень, не передбачених КПК, для забезпечення досудового розслідування кримінальних правопорушень.

Відповідно до доручення від 05.08.2021, повідомлення від 05.08.2021 сторону захисту 05.08.2021 поінформовано про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів кримінального провадження (т. 2 а.с. 193, 194). Згідно повідомлення від 09.08.2021 сторона захисту на повідомлення прокурора зазначила, що не володіє речовими доказами, документами чи іншими відомостями, які згідно ч. 6 ст. 290 КПК України мають намір використати в суді (т. 2 а.с. 195, 196). Відповідно до протоколів від 05.08.2021, 09.08.2021 підозрюваний ОСОБА_11 та його захисник ОСОБА_4 09.08.2021 повністю ознайомилися з матеріалами кримінального провадження та подали клопотання, яке просили розглянути (т. 2 а.с. 197, 198, 199, 200). Постановою слідчого від 09.08.2021 відновлено досудове розслідування, а в подальшому завершено - 11.08.2021, з наданням стороні захисту можливості ознайомитись з додатковими матеріалами досудового розслідування (т. 2 а.с. 206-207, 209, 210, 211, 212). У протоколах про ознайомлення з матеріалами кримінального провадження зазначено про ознайомлення спочатку зі 100 арк, а потім повністю з матеріалами кримінального провадження. Відповідно до опису документів у томі 1 матеріалів кримінального провадження (т. 3 а.с. 3-4) у ньому на а.с. 135-144, 179-206, 214-252, а в томі 2 на аркушах 5-16, 25-38, 48-52 (т. 3.а.с. 5) наявні висновки експертів. Вказане спростовує доводи сторони захисту про не відкриття їм висновків експертів. Також, за змістом клопотання захисника від 09.08.2021 ( т. 3 а.с. 125-132 ), зокрема п. 6-10 видно, що він з посиланням на встановлені обставини оцінює та аналізує висновки всіх п`яти автотехнічних, транспортно-трасологічних експертиз, звертаючи увагу на наявність протиріч, у висновках Одеського та Київського НДІСЕ вважає їх недопустимими доказами. Вказане також свідчить про обізнаність сторони захисту з проведеними у справі експертизами, їх змістом, отже ознайомлення з ними.

Постановою слідчого від 09.08.2021 частково задоволено клопотання адвоката ОСОБА_4 від 09.08.2021, де серед іншого, в обґрунтуванні відмови у задоволенні п. 6, 7 клопотання повідомлено, що у кримінальному провадженні були призначені дві автотехнічні транспортно-трасологічні експертизи, проведення яких доручено експертам Харківського НДІСЕ, Одеського НДІСЕ, яким направлялися копії, виготовлених матеріалів кримінального провадження № 0000095, а також зазначено, що з копіями цих матеріалів сторона захисту може ознайомитися у слідчого.

Під час розгляду кримінального провадження в суді, прокурор надала копії матеріалів кримінального провадження, які направлялися експертам, а також диск та накопичував, на які слідчий ОСОБА_19 копіював відеозаписи. Копії матеріалів кримінального провадження слідчим засвідчені.

Допитаний в суді свідок ОСОБА_19 підтвердив, що в Харківську та Одеську експертні установи для проведення експертиз надавалися копії відеозаписів, які виготовлялися безпосередньо ним у службовому кабінеті за допомогою комп`ютерної техніки та програмного забезпечення. В Харківську експертну установу надавався запис скопійований на DVD-R диск, а в Одеську відеозаписи скопійовані на накопичувач мікро СD. Записи копіювалися, оскільки різними експертними установами одночасно проводилися експертизи. При копіюванні відеозаписів будь-яких змін не вносив, було скопійовано та записано на інший носій. Від експертів будь-яких заперечень, чи клопотань щодо надання оригіналів не було. Також він робив копії документів з матеріалів кримінального провадження, які направляв експертам, при цьому не складав процесуальний документ про виготовлення їх копій.

Дії слідчого щодо копіювання матеріалів кримінального провадження відповідають п. 3.5 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затверджена наказом Міністерства юстиції України № 53/5 від 08.10.1998, яка визначає, що коли об`єкт дослідження не може бути представлений експертові, експертиза може проводитись за фотознімками та іншими копіями об`єкта (крім об`єктів почеркознавчих досліджень), його описами та іншими матеріалами, доданими до справи в установленому законодавством порядку, якщо це не суперечить методичним підходам до проведення відповідних експертиз.

Відповідно до норм КПК України слідчий не зобов`язаний складати протокол копіювання матеріалів кримінального провадження.

Разом з тим, стороною обвинувачення не надано суду доказів відкриття цих матеріалів стороні захисту після завершення досудового розслідування. Це стосується як самих копій матеріалів, так і записаних слідчим диску та накопичувача, які направлялися експертам Харківського, Одеського НДІСЕ на дослідження.

За змістом ч. 4 ст. 99 КПК України, в редакції чинній на час виготовлення та направлення експертам копій матеріалів та відеозаписів, дублікат документа (документ, виготовлений таким самим способом, як і його оригінал), а також копії інформації, що міститься в інформаційних (автоматизованих) системах, телекомунікаційних системах, інформаційно-телекомунікаційних системах, їх невід`ємних частинах, виготовлені слідчим, прокурором із залученням спеціаліста, визнаються судом як оригінал документа.

При копіюванні відеозаписів на інший носій, слідчий, відповідно до ч. 4 ст. 99 КПК України мав залучити спеціаліста, зафіксувати ці дії в протоколі, проте не зробив цього.

Вказані порушення є істотними та грубими.

Відповідно до правових висновків Верховного Суду в постановах від 30.10.2018 справа № 755/31376/14-к, від 05.06.2019 № 243/4815/16-к, від 11.07.2018 № 567/548/15-к, висновки експертизи є недопустимими доказами, якщо предметом дослідження експертизи були об`єкти, одержані в непроцесуальній спосіб або з грубим порушенням кримінального процесуального законодавства.

Враховуючи викладене, суд вважає обґрунтованими доводи сторони захисту щодо визнання недопустимими доказами ксерокопій матеріалів кримінального провадження на 77 арк, лазерного диску «ЕМТЕС DVD-R» з наявними на ньому двома відеозаписами, накопичувача «Transcend/Micro CD Adapter» з двома відеофайлами, а також висновків Одеського, Харківського НДІСЕ та не приймає їх до уваги.

Також судом встановлено, що листом АНВП «Візит» від 12.05.2022 прокурора повідомлено, що ОСОБА_29 виконувала запит слідчого та здійснювала запис відеофайлу на диск (т. 3 а.с. 116). Листом начальника Хмільницького РВ ОСОБА_30 підтверджено, що надання відеозапису з камер спостереження по вул. І. Богуна у м. Хмільник за 15.02.2020 виконував начальник СМ Хмільницького РВП Бичок К. Допитаний в суді слідчий ОСОБА_19 підтвердив, що на виконання запитів із Хмільницького РВП та АНВП «Візит» отримано та долучено до матеріалів кримінального провадження відеозаписи події ДТП з розташованих на вул. І. Богуна камер зовнішнього спостереження. У АНВП «Візит» отримано відеозапис на CD-R диску, у Хмільницькому РВП - на DVD-R диску. Допитані у судовому засіданні свідки ОСОБА_16 , ОСОБА_17 підтвердили, що здійснювали виконання запитів слідчого та копіювали відеозаписи з реєстраторів, на які ці записи були записані відеокамерами, що розташовані стаціонарно.

За правилами глави 15 Розділу ІІ КПК, тимчасовий доступ до речей і документів стороні кримінального провадження надається на підставі ухвали слідчого судді місцевого суду під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження лише у випадку, коли в інший спосіб неможливо отримати речі і документи, які можуть мати значення у справі.

Як убачається з матеріалів провадження, показань свідків ОСОБА_16 , ОСОБА_17 наявні у справі DVD-R, СD-R диски з відеозаписами обставин події з камер відеоспостереження були добровільно надані на запити слідчого, а тому необхідності звертитися з відповідним клопотанням до слідчого судді для отримання копій цих записів у слідчого не було.

Оцінюючи допустимість даних DVD-R, СD-R дисків з відеозаписами обставин події ДТП, суд враховує наступне.

Згідно із ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», ДСТУ 7157:2010, затвердженого наказом Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 11.03.2010 № 8 «Інформація та документація. Видання електронні. Основні види та вихідні відомості», електронним є документ, де інформація подана у формі електронних даних і для використання якого потрібні засоби обчислювальної техніки. Диски як матеріальні носії є способом збереження інформації з електронного документа, головною особливістю якого є відсутність жорсткої прив`язки до конкретного матеріального носія, де оригінал електронного документа може існувати на різних носіях, оскільки відповідно до ст. 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» у випадку його зберігання на кількох електронних носіях інформації кожний з електронних примірників вважається оригіналом електронного документа.

Матеріальний носій - лише спосіб збереження інформації, який має значення тільки коли електронний документ виступає речовим доказом. Головною особливістю електронного документа є відсутність жорсткої прив`язки до конкретного матеріального носія. Один і той же електронний документ (відеозапис) може існувати на різних носіях. Всі ідентичні за своїм змістом примірники електронного документа можуть розглядатися як оригінали та відрізнятися один від одного тільки часом та датою створення.

Отже, отримані на підставі запитів слідчого диски із відеозаписами, прирівнюються до оригіналів електронного документа з якого вони були скопійовані.

Така правова позиція зазначена у постанові Верховного Суду від 31.03.2021 у справі № 333/1539/16-к, де вказано, що добровільне надання свідком стороні обвинувачення диску з відеозаписом дорожньо-транспортної пригоди, що було підтверджено ним у судовому провадженні, а не отримання його на підставі тимчасового доступу до речей і документів, не є підставою для визнання такого доказу недопустимим. Диск як матеріальний носій є способом збереження інформації з електронного документа та вважається його оригіналом, а тому є належним та допустимим доказом у кримінальному провадженні.

Матеріали кримінального провадження не містять будь-яких об`єктивних даних про те, що надані слідчому оптичні диски з відеофайлами виготовлені в неналежний спосіб, зазнавали змін чи монтажу, навпаки як свідки, які виготовляли копії записів, так і експерти, які досліджували відеозаписи зазначають про їх цілісність та безперервність.

Суд не може визнати переконливими доводи сторони захисту про недопустимість як доказу протоколу огляду місця події від 15.02.2020, через відсутність в ньому даних про марку та технічні характеристики пристрою, яким проводилися заміри, оскільки це не ставить під сумнів допустимість протоколу та зафіксованих у ньому даних, які вимірювалися в метрах. Безпідставними є доводи про недопустимість даного протоколу як доказу через не зазначення відстані до електроопори, не фіксацію подряпини, не відображення розмірів перехідно-швидкісної смуги, а також відсутність у протоколі та зазначення у схемі ДТП відстані у 16,5 м. від лівої частини автомобіля до краю дороги, зважаючи на те, що як встановлено з показань обвинуваченого ОСОБА_11 , свідка ОСОБА_14 , змістом відеозаписів обставин події ДТП, після зіткнення з мотоциклом автомобіль під керування ОСОБА_11 не зупинився у місці ДТП, а проїхав деяку відстань.

Надуманими є доводи захисника ОСОБА_4 про невідповідність даних у протоколі та схемі щодо відстані від осі переднього колеса мотоцикла до розділової смуги - 2,70 м., вона вказана однаково. Також в схемі ДТП чітко зафіксовано довжину та напрямок сліду гальмування мотоцикла.

Протокол огляду місця від 15.02.2020 в частині даних розміру ширини проїзної частини дороги по напрямку руху мотоцикла 10.17 м., що не відповідає встановленим під час слідчого експерименту від 30.08.2022, де зафіксовано загальну ширину обох смуг перед перехідно-швидкісною смугою 7,29 м., а на рівні місця зіткнення 7,86 м, зважаючи на те, що місце зіткнення встановлено і воно знаходиться в межах проїзної частини вул. Богуна, на стороні руху, яка призначена для руху в бік вул. Столярчука, приблизно на межі лівої та правої смуг, на ділянці осипу деталей транспортних засобів, тобто на відстані 0,55 м. від переривчастої лінії дорожньої розмітки, також не являється визначальним.

Суд відхиляє висновки експертів Вінницького КНДІСЕ ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , оскільки зі змісту описової частини висновку від 22.04.2020, експерти розрахували швидкість мотоцикла з урахуванням частоти зміни кадрів відеозапису з камер зовнішнього спостереження, хоча експерт ОСОБА_33 має експертні спеціальність 10.1, 10.2, 10.4, а експерт ОСОБА_34 10.1, 10.4, тобто вони не мають спеціальність щодо дослідження фото та відеозаписів 6.1, 7.1. Відповідно ці експерти не могли досліджувати та робити розрахунки на основі відео та фото зображень.

Висновок ДНДЕКЦ від 07.10.2020 проведений по оригіналам матеріалів кримінального провадження, по належно отриманим відеозаписам, суд відхиляє в частині оцінки дій водія автомобіля з урахуванням того, що інший водій керував кросовим мотоциклом, в частині визначення швидкості мотоцикла, яку зазначено у значному діапазоні. В іншій частині, а саме: щодо визначення місця зіткнення; недотримання водієм мотоцикла вимог п. 12.3, 12.4 ПДР України; технічної можливості у водія мотоцикла уникнути зіткнення; часу від моменту зміни напрямку руху автомобіля до моменту зіткнення, цей висновок узгоджується з висновком експертів КНДІСЕ.

Допитані у судовому засіданні експерти ОСОБА_33 , ОСОБА_25 , ОСОБА_35 , ОСОБА_36 , ОСОБА_37 , ОСОБА_38 , ОСОБА_39 , ОСОБА_40 підтримали надані ними висновки, роз`яснили їх, а також зазначили, що наданих на дослідження матеріалів їм було достатньо.

Зауваження сторони захисту щодо змісту обвинувального акту, а саме не зазначення в ньому посилання на всі висновки експертів, неприйняття слідчим постанови про незгоду з висновками експертів, не проведення слідчим та не складення ним протоколу про фіксацію відеокамер, сумніви щодо направлення на дослідження експертам дисків в інших конвертах, ніж ті, в яких вони були надані слідчим не спростовують висновків суду щодо доведеності вини обвинуваченого, не являються істотними порушеннями.

Безпідставними є також доводи про необхідність допиту свідків ОСОБА_28 та ОСОБА_30 , як осіб, що згідно супровідних листів надавали слідчому диски із записами відеокамер. Так, під час розгляду справи прокурором доведено, що виконавцями цих запитів та особами, які здійснювали запис дисків були свідки ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , які були допитані судом.

Невизнання вини обвинуваченим ОСОБА_11 суд оцінює як спосіб захисту та намагання уникнути відповідальності. При цьому суд враховує, що з клопотанням про проведення слідчого експерименту за його участі, як і з клопотанням про допит в якості свідка його дружини, яка була пасажиром автомобіля на момент події ДТП, сторона захисту звернулася лише в суді, і лише після дослідження всіх доказів сторони обвинувачення, а також більше ніж через 2 роки після події ДТП. При цьому, свідок ОСОБА_41 була присутня в залі судових засідань під час усього розгляду справи, при дослідженні доказів, отже її показання суд також оцінює критично. Показання обвинуваченого надані під час слідчого експерименту про те, що час виконання маневру повороту становив близько 3 с., спростовується висновками експертів Київського НДІСЕ від 17.06.2021 № 139/21-52/140/21-35/18602/21-52 згідно яких цей час становить 1,8 с.

За встановлених обставин суд вважає, доведеним вчинення ОСОБА_11 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Згідно зі ст.65 КК України суд, призначаючи покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, суди мають суворо додержуватися вимог ст.65 КК України, стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Обставини, що відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_11 відсутні.

Обставин, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_11 не встановлено.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_11 виду та міри покарання, суд приймає до уваги характер, ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним злочину, який, відповідно до ст.12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, конкретні обставини справи, дані про особу обвинуваченого, який на диспансерному обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно, раніше не судимий, має на утриманні дитину з інвалідністю, не розкаявся у вчиненому, хоча й просив пробачення у потерпілої, також враховує думку потерпілих, які наполягали на суворій мірі покарання пов`язаній з реальним позбавленням волі, висновок органу пробації, відповідно до яких ризики вчинення повторного кримінального правопорушення, небезпеки для суспільства оцінено як низькі, а виправлення без позбавлення та обмеження волі можливе та не становить високої суспільної небезпеки для суспільства, також тяжкість наслідків, а тому визнає необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових злочинів призначення йому основного покарання у вигляді реального позбавлення волі у межах санкції ч.2 ст.286 КК України.

За відсутності пом`якшуючих обставин, невизнання вини обвинуваченим, суд не вбачає наявності підстав для застосування нормативних положень ст.75 КК України, які б давали суду можливість прийти до висновку про звільнення обвинуваченого від відбуття покарання із випробуванням, або застосування до нього більш м`якого покарання.

При цьому суд враховує грубе порушення ОСОБА_11 вимог ПДР, яке полягало в тому, що обвинувачений знехтував вимогами п.п. 2.3 б), п.п. 10.1, 10.4 ПДР, не був уважним, не стежив за дорожньою та вчасно не реагував відповідним чином на її зміну, перед зміною напрямку руху не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, виконуючи поворот ліворуч не надав дорогу зустрічному транспортному засобу мотоциклу «КТМ» під керуванням ОСОБА_12 , який рухався у зустрічному напрямку, виїхав на смугу зустрічного руху та допустив зіткнення з останнім, внаслідок чого потерпілий отримав тяжкі тілесні ушкодження, від яких в подальшому помер.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому додаткового покарання, передбаченого санкцією ч. 2 ст.286 КК України у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, суд враховує допущене грубе порушення Правил дорожнього руху з боку обвинуваченого, що спричинило тяжкі наслідки, та приходить до висновку про призначення йому додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортним засобом на максимальний строк, передбачений санкцією ст.286 ч.2 КК України.

Потерпілі ОСОБА_6 , ОСОБА_7 заявили цивільний позов до ОСОБА_11 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди. Позов обґрунтований тим, що вони є батьками ОСОБА_12 , який внаслідок ДТП отримав тілесні ушкодження, від яких помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . На поховання сина, відповідно до договору від 12.02.2021 на виготовлення та встановлення меморіального комплексу з елементів намогильних споруд було витрачено 12500 доларів США. Також потерпілі зазнали глибоких душевних та фізичних страждань, що призвело до погіршення їх психологічного здоров`я, а тому моральну шкоду вони оцінили у 400000 грн кожен. Враховуючи це просять, стягнути з обвинуваченого ОСОБА_11 на користь ОСОБА_7 12500 доларів США матеріальної шкоди та 400 тисяч грн моральної шкоди, а також витрати на правову допомогу в розмірі 20000 грн. Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_11 на користь ОСОБА_6 моральну шкоду у розмірі 400 тис. грн та витрати на правову допомогу в розмірі 20 тис. грн.

Згідно зі ст. 1201 ЦК України особа, яка завдала шкоди смертю потерпілого, зобов`язана відшкодувати особі, яка зробила необхідні витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника, ці витрати.

Договором -замовленням від 12.02.2021 укладеним ОСОБА_7 та ФОП ОСОБА_42 підтверджено замовлення на виготовлення меморіального комплексу з намогильних елементів, вартість замовлення 12500 доларів США (т. 1 а.с. 41). Розпискою від 12.02.2021 ОСОБА_43 підтверджено сплату йому потерпілим 12000 доларів США (т. 1 а.с.40). Враховуючи це, позов в цій частині підлягає частковому задоволенню, а з обвинуваченого ОСОБА_11 на користь потерпілого ОСОБА_7 підлягає стягненню документально підтверджені витрати на спорудження пам`ятника у розмірі 12000 доларів США.

Згідно зі ст. 23 ЦК України, моральна шкода, серед іншого, полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди, відповідно до п. 9 ППВСУ № 4 від 31.03.95 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру й обсягу заподіяних позивачеві моральних чи фізичних страждань, наявності інших негативних наслідків, з урахуванням у кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховуються характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених зміну його життєвих стосунках.

Ухвалою суду від 24.12.2021 до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача АТ «СГ» «ТАС (приватна)».

06.01.2022 до суду надійшли письмові пояснення АТ «СГ» «ТАС (приватна)», за змістом яких представник просить здійснювати розгляд справи у його відсутність та зазначає, що рішеннями Хмільницького міськрайонного суду у цивільних справах № 149/927/21, № 149/746/21 на користь потерпілих було стягнуто моральну шкоду та витрати на поховання (т. 1 а.с. 184).

Суд вважає обґрунтованими доводи потерпілих про те, що внаслідок загибелі їх сина в ДТП, вони зазнали значних душевних та фізичних страждань, непоправних втрат, разом з тим, враховуючи часткове відшкодування страховою компанією на користь потерпілих моральної шкоди, виходячи з принципів розумності, співмірності, враховуючи обставини даної справи, ступінь вини обвинуваченого, розмір моральної шкоди підлягає зменшенню до 300000 грн на користь кожного потерпілого.

Підлягають стягненню з обвинуваченого витрати на надання правової допомоги, понесення яких підтверджено угодою, ордерами адвокатів, квитанціями від 18.08.2021 доведено оплату цих послуг в розмірі по 20 тисяч грн. кожним потерпілим (т. 1 а.с. 33-39).

З обвинуваченого ОСОБА_11 , згідно ч.2 ст.124 КПК України, на користь держави, підлягають стягненню витрати на залучення експертів у даному кримінальному провадженні за проведення судових експертиз, в розмірі 56603,47грн.

До вступу вироку в законну силу запобіжний захід не обирати.

Долю речових доказів вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Арешт накладений ухвалами слідчих суддів на речові докази скасувати.

Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Визнати винним ОСОБА_11 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначити покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 роки.

Строк відбування покарання рахувати з моменту затримання засудженого на виконання вироку суду.

Цивільний позов потерпілих задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_11 на користь потерпілого ОСОБА_7 12000 доларів США витрат на спорудження надгробного пам`ятника.

Стягнути з ОСОБА_11 на користь потерпілого ОСОБА_7 300000 (триста тисяч) грн на відшкодування моральної шкоди, 20000 (двадцять тисяч) грн витрат на правову допомогу.

Стягнути з ОСОБА_11 на користь потерпілої ОСОБА_6 300000 (триста тисяч) грн на відшкодування моральної шкоди, 20000 (двадцять тисяч) грн витрат на правову допомогу.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_11 на користь держави витрати на залучення експертів у кримінальному провадженню на загальну суму 56603,47грн.

Речові докази: мотоцикл «КТМ» - повернути потерпілому ОСОБА_7 ; автомобіль «LADA Largus», д.н.з. НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію цього автомобіля НОМЕР_2 повернути ОСОБА_11 ; оптичні диски CD із відеозаписами - залишити в матеріалах справи.

Арешт, накладений ухвалами слідчих суддів Хмільницького міськрайонного суду від 18.02.2020 на автомобіль «LADA Largus», д.н.з. НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію цього автомобіля НОМЕР_2 , мотоцикл «КТМ» - скасувати.

Вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду через Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області шляхом подачі апеляції протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити засудженому та прокурору.

Суддя Ігор ОЛІЙНИК