У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2024 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні клопотання підозрюваного ОСОБА_5 про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Ленінського районного суду м. Миколаєва від 14 грудня 2023 року про звернення в дохід держави із суми застави за ОСОБА_5 внесеної ОСОБА_6 згідно ухвали Ленінського районного суду м. Миколаєва від 17.02.2023 р. 15 000 грн., а решту застави - 65 520 грн. повернуто заставодавцю ОСОБА_6 та про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Миколаєві, мешкає в АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000335.

Учасники судового провадження:

прокурор - ОСОБА_7 ,

підозрюваний - ОСОБА_5 .

Короткий зміст рішення слідчого судді.

Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Миколаєва від 14 грудня 2023 року звернено в дохід держави із суми застави за ОСОБА_5 внесеної ОСОБА_6 згідно ухвали Ленінського районного суду м. Миколаєва від 17.02.2023 р. 15 000 грн., а решту застави - 65 520 грн. повернуто заставодавцю ОСОБА_6 та застосовано відносно ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за адресою АДРЕСА_1 з 19.00 год. до 07.00 год. наступного дня строком до 24.01.2024 р. з покладенням обов`язків: прибувати до слідчого в даному кримінальному провадженні за місцем знаходження його офісу у робочий час 2 рази на тиждень; повідомляти прокурора та суд про зміну свого місця мешкання та місця роботи.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Підозрюваний ОСОБА_5 просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Ленінського районного суду м. Миколаєва від 14 грудня 2023 року та в апеляційній скарзі просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою повернути ОСОБА_6 заставу у розмірі 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 80 520 грн. встановлену ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Миколаєва від 17.02.2023 р. у зв`язку із закінченням строку дії застави.

Узагальнені доводи апелянта.

На обґрунтування поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді ОСОБА_5 зазначає, що він не був присутнім в залі судового засідання на оголошенні вступної та резолютивної частини ухвали слідчого судді. Крім того, в ухвалі слідчим суддею не роз`яснено з якого часу починається відлік 5 днів на оскарження ухвали - з дня оголошення резолютивної частини чи повного тексту ухвали. Звертає увагу на те, що повний текст ухвали надійшов до «Електронного суду» - 18.12.2023 р., а тому він вважав, що відлік часу на апеляційне оскарження починається з 19.12.2023 р. та закінчується 23.12.2023 р.

В апеляційній скарзі підозрюваний ОСОБА_5 зазначає, що ухвала слідчого судді є незаконною, необґрунтованою, такою, що не відповідає вимогам КПК України, внаслідок чого підлягає скасуванню з огляду на те, що: слідчий суддя не ухвалював рішення іменем України; прокурор з клопотанням про зміну запобіжного заходу звернувся до голови Заводського суду м. Миколаєва, а не до суду, як до державної установи; матеріали справи не містять розпорядження голови суду про передачу клопотання до канцелярії суду для проведення автоматизованого розподілу; головою Миколаївського апеляційного суду при вирішенні подання щодо визначення підсудності клопотання, направив матеріали справи не до найближчого суду.

ОСОБА_5 вважає, що з урахуванням положень ст. 203 КПК України, строк дії ухвали про обрання запобіжного у вигляді тримання під вартою відносно нього набрав законної сили після терміну його застосування - 06.07.2023 р., а отже неможливо вирішити питання про скасування або зміну запобіжного заходу, дія якого вже закінчилась, в порядку ст. 331 КПК України, внаслідок чого ухвала слідчого судді є необґрунтованою та такою, що не відповідає вимогам законодавства.

Обставини, встановлені слідчим суддею.

Слідчим відділом Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000335 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 15.02.2023 р. у ранкову пору доби, точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, будучи обізнаний про графік робочого часу Заводського районного суду м. Миколаєва, розуміючи суспільну небезпечність своїх дій та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді пошкодження майна будівлі Заводського районного суду м. Миколаєва шляхом підпалу, заздалегідь виготовивши знаряддя вчинення злочину у вигляді горючої суміші типу «Коктейль Молотова», направився до місця розташування вказаної будівлі, о 07.45 год., з метою доведення злочинного умислу до кінця, стоячи навпроти будівлі Заводського районного суду м. Миколаєва, нехтуючи загальнолюдськими правилами співжиття і нормами моралі, дістав заздалегідь заготовлену запалювальну суміш у вигляді скляної ємності в середині якої знаходилась рідина типу «Коктейль Молотова», та шляхом застосування джерела вогню у вигляді сірників підпалив вказану рідину та кинув у фасад будівлі Заводського районного суду м. Миколаєва, чим спричинив пожежу.

В подальшому, не вживши заходів щодо ліквідації пожежі залишився на місці події. В результаті своїх умисних протиправних дій, які виразились в умисному пошкодженні фасаду будівлі Заводського районного суду м. Миколаєва, шляхом підпалу, ОСОБА_5 спричинив майнову шкоду.

Дії ОСОБА_5 кваліфіковані органом досудового розслідування за ч. 2 ст. 194 КК України, як умисне пошкодження чужого майна, вчиненого шляхом підпалу.

17.02.2023 р. слідчим суддю Ленінського районного суду м. Миколаєва відносно ОСОБА_5 застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з альтернативою у вигляді застави у розмірі 80 520 грн., у разі внесення якої покласти на підозрюваного ОСОБА_5 обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора або суду за кожною вимогою; не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого , прокурора або суду; повідомляти слідчого прокурора чи суд про зміну місця мешкання.

Слідчий звернувся до суду з клопотанням про зміну ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді застави на запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Клопотання мотивоване тим, що протягом березня 2023 року, ОСОБА_5 за викликом слідчого на належну йому електронну адресу та за повісткою, направленою поштою, не з`явився тричі, про поважні причини своєї неявки не повідомив. При цьому, сусідка письмово підтвердила, що 20.03.2023 р. двері квартири ОСОБА_5 були зачинені, а сам він за даною адресою певний час не проживав.

Слідчий суддя зазначив, що, в ході розгляду клопотання, ОСОБА_5 неодноразово піддавався приводу, оголошувався у розшук, доставлений до суду лише після затримання 11.12.2023 р., та констатував, що підозрюваний порушив обов`язок, який йому визначений на час дії застави ухвалою слідчого судді від 17.02.2023 р., а саме повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну місця проживання, тому з огляду на доведення порушення одного обов`язку з чотирьох заявлених, дійшов висновку про можливе звернення застави в дохід держави частково, в розмірі пропорційному суттєвості та кратності порушення обов`язків, а також застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту на певний час доби за адресою реєстрації та проживання встановленою при застосуванні запобіжного заходу і покладенням обов`язків, які достатньо забезпечать виконання ОСОБА_5 своїх процесуальних обов`язків.

Заслухавши доповідь судді, пояснення підозрюваного ОСОБА_5 на підтримку клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження узвали слідчого судді та апеляційної скарги, думку прокурора, який вважав ухвалу законною та обґрунтованою, вивчивши матеріали надані судом, обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступного.

Обставини, встановлені судом апеляційної інстанції. Мотиви, з яких суд апеляційної інстанції виходить при постановленні ухвали, і положення закону, яким керується.

Перевіряючи доводи підозрюваного ОСОБА_5 на обґрунтування поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді, апеляційний суд доходить наступного.

Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 ст. 395 КПК України, апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції, і, якщо інше не передбачено цим кодексом, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення.

За змістом п. 4 ч. 3 ст. 399 КПК України, апеляційна скарга повертається, якщо апеляційна скарга подана після закінчення строку апеляційного оскарження або суд апеляційної інстанції за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.

Вирішуючи питання про поновлення строку, суд виходить з того, що поняття поважності причин пропуску строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд суду. Під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежали від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали своєчасне звернення до суду у визначений законом строк.

Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 р., ратифікованої Законом №475/97-ВР від 17.07.1997 р., кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Право на справедливий розгляд судом, яке гарантоване ч. 1 ст. 6 Конвенції, повинне тлумачитися в контексті Преамбули Конвенції, яка, серед іншого, проголошує верховенство права, як частину спільної спадщини Договірних Держав.

Одним із основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної (правової) визначеності.

Цей принцип передбачає повагу до остаточності судових рішень та наполягає на тому, щоб жодна сторона не могла вимагати перегляду остаточного та обов`язкового судового рішення задля нового розгляду та постановлення нового рішення у справі.

При цьому, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, право на доступ до суду, закріплене у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Устименко проти України» від 29.10.2010 р. Суд вказав, що необґрунтоване поновлення строку оскарження остаточного рішення у справі зі спливом значного періоду часу без обґрунтованих підстав порушує принцип правової визначеності, і, як наслідок, тягне порушення ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

В рішенні Європейського Суду з прав людини в справі «Пономарьов проти України» від 03.04.2008 р. зазначено, «що від судів вимагається вказувати підстави для поновлення права на оскарження судового рішення, однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі, проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки вказується на те, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходи, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження».

Перевіркою матеріалів провадження встановлено, що з клопотанням про зміну підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді застави, на запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, прокурор звернувся до Заводського районного суду м. Миколаєва - 04.04.2023 р.

18.04.2023р. вказане клопотання, після визначення підсудності, надійшло для розгляду до Ленінського районного суду м. Миколаєва.

Протягом розгляду Ленінським районним судом м. Миколаєва клопотання прокурора, підозрюваний ОСОБА_5 неодноразово піддавався приводу та оголошувався у розшук.

Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Миколаєва від 14.12.2023 р. клопотання прокурора задоволено частково. Строк оскарження ухвали слідчого судді сплинув 19.12.2023 р.

З апеляційною скаргою на ухвалу слідчого судді підозрюваний ОСОБА_5 звернувся до апеляційного суду, через систему «Електронний суд» - 23.12.2023 р., яка ухвалою Миколаївського апеляційного суду 27.12.2023 р. повернута підозрюваному ОСОБА_5 , через відсутність клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді.

29.12.2023 р. підозрюваний ОСОБА_5 повторно, через систему «Електронний суд», звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою на ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Миколаєва від 14.12.2023 р. та окремо заявив клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження вказаної ухвали.

На обґрунтування поважності пропуску строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді, ОСОБА_5 зазначив, що з рішенням слідчого судді ознайомився лише 18.12.2023 р., через кабінет «Електронний суд», тому вважав, що строк оскарження ухвали рахується з даної дати, також зазначив, що під час оголошення вступної та резолютивної частини ухвали слідчого судді був відсутній у судовому засіданні, будь-яких інших доводів на обґрунтування цього не зазначає.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 376 КПК України, судове рішення проголошується прилюдно негайно після виходу суду з нарадчої кімнати. Якщо складання судового рішення у формі ухвали вимагає значного часу, суд має право обмежитися складанням і оголошенням її резолютивної частини, яку підписують усі судді. Повний текст ухвали повинен бути складений не пізніше п`яти діб з дня оголошення резолютивної частини і оголошений учасникам судового провадження. Про час оголошення повного тексту ухвали має бути зазначено у раніше складеній її резолютивній частині.

Верховний Суд у постанові об`єднаної палати Касаційного кримінального суду від 27.05.2019 р. (справа № 461/1434/18) зробив висновок стосовно питання про те, який саме день слід вважати днем оголошення ухвали слідчого судді у випадках складання її згідно з приписами ст. 376 КПК України: у випадку, коли слідчий суддя з посиланням на ч. 2 ст. 376 КПК України постановив ухвалу та оголосив її резолютивну частину, а повний текст ухвали оголосив в інший день, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з дня оголошення резолютивної частини ухвали.

З матеріалів провадження вбачається, що 14.12.2023 р. під час розгляду клопотання прокурора про зміну підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу, ОСОБА_5 безпосередньо приймав участь у судовому засіданні, надавав пояснення стосовно обставин невиконання ним покладених на нього обов`язків. Після закінчення судового розгляду, в цей же день, суд видалився до нарадчої кімнати, після виходу з якої, оголосив резолютивну частину судового рішення, в тексті якого зазначив, що повний текст ухвали буде оголошений 18.12.2023 р. о 10.00 год.

Отже, враховуючи, що підозрюваний ОСОБА_5 був присутнім в судовому засіданні, строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді для нього обчислюється з дня оголошення її резолютивної частини, а відтак звернення підозрюваного ОСОБА_5 з апеляційною скаргою до апеляційного суду 23.12.2023 р. свідчить про порушення ним строку на апеляційне оскарження.

Ознайомлення ОСОБА_5 з рішенням слідчого судді лише 18.12.2023 р., з датою якого апелянт пов`язує початок перебігу строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді, не є поважною причиною пропуску строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді.

Посилання апелянта у клопотанні про поновлення строку на те, що він не був присутнім саме під час оголошення резолютивної частини рішення, є неприйнятними, оскільки він достеменно знав (не міг не знати), що після виходу з нарадчої кімнати слідчий суддя буде оголошувати судове рішення.

Враховуючи наведене, апеляційний суд доходить висновку про відсутність поважних підстав для поновлення підозрюваному ОСОБА_5 строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Ленінського районного суду м. Миколаєва від 14.12.2023 р., тому апеляційна скарга підлягає поверненню апелянту на підставі п. 4 ч. 3 ст. 399 КПК України.

Керуючись ст. ст. 376, 399 КПК України, апеляційний суд -

п о с т а н о в и в :

відмовити підозрюваному ОСОБА_5 у поновленні строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Ленінського районного суду м. Миколаєва від 14 грудня 2023 року.

Копію ухвали про відмову у поновленні строку на апеляційне оскарження разом з апеляційною скаргою повернути особі, яка її подала.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її постановлення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців.

Судді

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3