Справа № 454/4194/23 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/50/24 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ

Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові в режимі відеоконференції справу за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу Сокальського районного суду Львівської області від 10 січня 2024 року,

з участю прокурора ОСОБА_8 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

встановила:

на розгляді Сокальського районного суду Львівської області перебуває кримінальне провадження, відомості про яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000433 про обвинувачення ОСОБА_9 та ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 408 КК України.

Ухвалою Сокальського районного суду Львівської області від 10 січня 2024 року задоволено клопотання прокурора та продовжено обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою терміном на 60 днів.

Строк дії ухвали до 10 березня 2024 року.

В апеляційній скарзі захисник обвинуваченого ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_10 покликається на те, що ухвала суду є незаконною, несправедливою, такою, що постановлена з грубими істотними порушеннями норм процесуального законодавства та прав обвинуваченого ОСОБА_6 , висновки суду суперечать обставинам справи.

Наголошує на порушенні права на захист обвинуваченого ОСОБА_6 та на необґрунтованості підозри і недоведеності наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Звертає увагу на незадовільний стан здоров`я обвинуваченого ОСОБА_6 .

Акцентує, що стороною обвинувачення не доведено належним чином статус військовослужбовця відносно ОСОБА_6 , а відтак, останній не є суб`єктом складу інкримінованого йому за ч.4 ст. 408 КК України кримінального правопорушення.

Вважає незаконним утримання обвинуваченого ОСОБА_6 під вартою, а запобіжний захід невмотивовано жорстоким, оскільки він раніше не судимий, до кримінальної відповідальності не притягався, вина його не доведена, пред`явлена підозра не підтверджена доказами, а клопотання про продовження строку тримання під вартою подане з істотним порушенням норм КПК України.

Просить скасувати ухвалу Сокальського районного суду Львівської області від 10 січня 2024 року відносно обвинуваченого ОСОБА_6 та постановити нову ухвалу, якою в задоволенні клопотання прокурора відмовити, у зв`язку з необґрунтованістю підозри, станом здоров`я та відсутністю у справі доказів на підтвердження статусу військовослужбовця у ОСОБА_6 .

Заслухавши суддю-доповідача, виступ захисника адвоката ОСОБА_7 та пояснення обвинуваченого ОСОБА_6 , які підтримали апеляційну скаргу, думку прокурора про її заперечення та залишення ухвали суду без зміни, перевіривши матеріали судового провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що така задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Так, порядок перевірки ухвал суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою, а також про продовження строку тримання під вартою, постановлених під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, визначено ст. 422-1 КПК України.

Згідно ч.1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

Ст. 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.

Відповідно до ч.8 ст. 176 КПК України, під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 КК України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті, тобто тримання під вартою.

На переконання колегії суддів, під час розгляду клопотання прокурора, з`ясовані всі обставини, які мають значення для вирішення питання про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 строку тримання під вартою, які в подальшому були оцінені судом в сукупності і стали підставою для прийняття судового рішення.

Колегія суддів вважає доведеним прокурором, що ризики заявлені у клопотанні не зменшились, а отже, на думку колегії суддів, всупереч доводам апеляційної скарги захисника, з врахуванням тяжкості інкримінованого за ч.4 ст. 408 КК України кримінального правопорушення, виправданим є подальше тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 , оскільки такий, перебуваючи на волі, може переховуватись від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.

Передчасними є доводи апеляційної скарги захисника обвинуваченого в частині оцінки доказів винуватості ОСОБА_6 та обґрунтованості пред`явленого обвинувачення, так як кримінальне провадження перебуває на стадії судового розгляду, а відповідна оцінка діянню особи здійснюється судом лише під час ухвалення за результатами розгляду кримінального провадження остаточного судового рішення.

Що стосується доводів апелянта про незадовільний стан здоров`я обвинуваченого ОСОБА_6 , то таке, на переконання колегії суддів, в даному випадку не може бути підставою для відмови в задоволенні клопотання про продовження обраного запобіжного заходу, з огляду на відсутність медичних відомостей про неможливість перебування останнього під вартою.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою забезпечить виконання обвинуваченим ОСОБА_6 процесуальних обов`язків у кримінальному провадженні.

З огляду на вищенаведене, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги сторони захисту.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону при розгляді справи колегією суддів не встановлено.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419, 422-1 КПК України, колегія суддів,

постановила:

апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Сокальського районного суду Львівської області від 10 січня 2024 року про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без зміни.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4