ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/82/24 Справа № 937/5972/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2024 року м.Кривий Ріг

18 січня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4 ,

за участю

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривий Ріг в режимі відео конференції апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу Мар`їнського районного суду Донецької області від 30 листопада 2023 року, якою клопотання слідчого задоволено та застосовано до підозрюваного, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 309 КК України, ОСОБА_7 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, а саме до 29 січня 2024 року включно, -

ВСТАНОВИЛА:

Згідно до ухвали слідчого судді, молодший сержант ОСОБА_7 , підозрюється у тому, що він 14.10.2023 року, перебуваючи за своїм місцем дислокації військової частини НОМЕР_1 у Донецькій області, через додаток «Телеграм» увійшов у публічний аккаунт, на якому для особистого вживання без мети збуту шляхом вибору необхідної речовини у наявному на каналі каталогу замовив особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), маса PVP 21,3145 г., після чого отримавши в особисті повідомлення номер електронного гаманця, за допомогою мобільного додатку перерахував на нього 60000 грн, далі вказав в чат боті адресу для відправки свого замовлення ТОВ «Нова пошта» відділення № 3, яке розташоване на вулиці Мечникова 1 в місті Курахове.

В подальшому 16.10.2023 року отримавши повідомлення із зазначенням номеру НОМЕР_2 та в подальшому, 16.10.2023 року приблизно о 15.00 годині з метою отримання відправлення прийшов у відділення № 3 ТОВ «Нової пошта» за вищевказаною адресою та о 15:00 годині отримав відправлення №2935, в якому знаходилася особливо небезпечна психотропна речовина, обіг якої заборонено PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), маса PVP 21,3145 г таким чином, придбав та почав зберігати при собі зазначену психотропну речовину, після чого вийшов з приміщення відділення №3 ТОВ «Нова пошта», тримаючи посилку в руках, таким чином зберігаючи психотропну речовину при собі до 15:13 години, коли його дії біля приміщення відділення №3 ТОВ «Нова пошта» за адресою: Донецька область, м. Курахове, вул. Мечникова, 1, були припинені співробітниками поліції.

В своєму клопотанні слідчий просить застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб без визначення розміру застави стосовно підозрюваного ОСОБА_7 , з утриманням його на гауптвахті ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що ОСОБА_7 29.11.2023 року повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 309 КК України незаконному придбанні та зберіганні психотропної речовини у особливо великих розмірах, без мети збуту. Під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме: підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків кримінального правопорушення; іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Ухвалою слідчого судді Мар`їнського районного суду Донецької області від 30 листопада 2023 року, клопотання слідчого задоволено та застосовано до підозрюваного, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 309 КК України, ОСОБА_7 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, а саме до 29 січня 2024 року включно.

На вказану ухвалу слідчого судді захисником ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 подано апеляційну скаргу, в якій він просить ухвалу слідчого судді Мар`їнського районного суду Донецької області від 30 листопада 2023 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити слідчому в задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 . Вважає, що відсутні ризики, на які посилається слідчий в своєму клопотанні.

Заслухавши суддю-доповідача, підозрюваного ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_6 , які підтримали доводи своєї апеляційної скарги та наполягали на її задоволенні, думку прокурора ОСОБА_5 , який заперечував проти доводів апеляційної скарги захисника, перевіривши матеріали провадження, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Згідно п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

На думку колегії суддів, слідчий суддя при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою прийшов до правильного висновку про недостатність застосування у відношенні підозрюваного ОСОБА_7 , який підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, більш м`якого запобіжного заходу, а ніж тримання під вартою, для запобігання ризикам передбаченим ст. 177 КПК України, з наступних підстав.

Виходячи зі змісту ст. 177 ч. 2 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені ст. 177 ч. 1 КПК України.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_7 у вчинені інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується матеріалами кримінального провадження.

Колегія суддів, вирішуючи питання щодо обґрунтованості та законності застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, погоджується з висновками слідчого судді, що він обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 309 КК України, яке відповідно до вимог ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, з санкцією до 8 років позбавлення волі, у зв`язку із чим розуміючи тяжкість понесення покарання у разі визнання підозрюваного винним у вчиненні інкримінованого злочину, останній може переховуватись від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення понесення покарання.

Крім того, з обставин кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_7 , будучи особою, яка на підставі статутів Збройних Сил України, Присяги взявши на себе зобов`язання знаходитися на території місця дислокації свого військового підрозділу або у місці, визначеному його командирами, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, накази командирів, неухильно дотримуватись Конституції і законів України, зберігати державну і військову таємницю, порушив ці зобов`язання. Вказані обставини також є підставою для того аби визнати, що ОСОБА_7 , повинен був сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, дорожити честю і гідністю військовослужбовця, берегти військову честь і поважати гідність інших людей, не допускати негідних вчинків, виконувати свої службові обов`язки, які визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою та дотримуватися вимог статутів Збройних Сил України, в той час як своєю поведінкою вже продемонстрував зневагу до Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, Дисциплінарного статуту Збройних Сил України та Військової присяги.

Колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді, що підозрюваний ОСОБА_7 , як особа, яка тривалий час знаходилася в районі ведення бойових дій, значно краще ніж пересічний українець володіє інформацією щодо місць проходу на територію, тимчасово непідконтрольну органам державної влади України, і може використати дану інформацію для переховування на вказаній території з метою ухиляння від покарання у разі доведеності його вини.

Колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов до обґрунтованого висновку, що підозрюваний може вплинути на свідків, які разом з ним проходять військову службу в одній військовій частині, що фактично створить умови для здійснення впливу на безпосередніх свідків, у тому числі шляхом залякування та здійснення стосовно останніх насильницьких дій. Наявність цього ризику зумовлена тим, що підозрюваний має мотив та можливість внаслідок підтримання дружніх стосунків зі свідками, вплинути на їх свідчення. Вказані свідки надали вичерпні покази з приводу обставин вчинення підозрюваним ОСОБА_7 , інкримінованого йому злочину, у зв`язку з чим їх покази є основоположними для доведення винуватості останнього перед судом. Однак, підозрюваний ОСОБА_7 , з метою уникнення від покарання, яке йому загрожує у разі доведення його винуватості перед судом, може почати спроби незаконного впливу на свідків, зокрема шляхом вмовляння, підкупу або погроз, що може призвести до зміни його показів у судовому провадженні, а це, у свою чергу може призвести до уникнення підозрюваним законного справедливого покарання.

Колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді, що ОСОБА_7 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки підозрюваний, розуміючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, наслідки та ризик втечі для нього, при цьому як військовослужбовець маючи певну підтримку серед інших військовослужбовців може будь-яким чином здійснювати вплив на свідків. Імовірність впливу на свідків за допомогою насилля складатиме суть ризику вчинити інше кримінальне правопорушення або перешкоджання кримінальному провадженню будь-яким чином. Крім цього, підозрюваний перебуваючи на волі, з метою ухилитись від кримінальної відповідальності за вчинений злочин, в якому підозрюється, як військовослужбовець може умисно вчинити самокалічення або симулювати хворобу, підробивши для цього відповідні документи або іншим обманом, щоб не перебувати в умовах ізоляції до завершення досудового розслідування.

На думку колегії суддів, слідчий суддя дійшов до обґрунтованого висновку, що ОСОБА_7 може вчиняти інші кримінальні правопорушення, оскільки підозрюваний ОСОБА_7 , вчиняючи незаконне придбання та зберігання психотропної речовини у особливо великих розмірах без мети збуту, з метою ухилення від покарання у разі визнання його винним або від кримінального переслідування існує реальна можливість вчинення останнім злочину, передбаченого ст. 408 КК України («Дезертирство, тобто самовільне залишення військової частини або місця служби з метою ухилитися від військової служби, а також нез`явлення з тією самою метою на службу у разі призначення, переведення, з відрядження, відпустки або з лікувального закладу»).

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов законного та обґрунтованого висновку про застосування відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки обмеження його права на свободу в даному випадку є виправданим та необхідним, через неможливість в жодний інший спосіб запобігти його втечі та забезпечити належне виконання ним своїх процесуальних обов`язків. Таким чином, колегія суддів вважає, що прокурором було доведено існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

За таких обставин застосування більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти вказаним ризикам, також суворість покарання за кримінальне правопорушення та особистість підозрюваного свідчить про те, що наслідки та ризик втечі для підозрюваного у цьому випадку можуть бути визнані ним менш небезпечними ніж кримінальне переслідування.

Європейським судом з прав людини визнано виправданим тривале тримання під вартою за наявності конкретних ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Колегія суддів вважає, що слідчий суддя вирішуючи заявлене клопотання, повно та всебічно врахував обсяг пред`явленого обвинувачення ОСОБА_7 , всі ризики, встановлені під час обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та прийшов до правильного висновку про задоволення клопотання слідчого.

Таким чином, зазначені в апеляційній скарзі доводи та підстави, з яких захисник просить скасувати ухвалу слідчого судді - не обґрунтовані та були предметом розгляду в суді І інстанції.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. ст. ст. 176-178, 183, 184, 194, 422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу Мар`їнського районного суду Донецької області від 30 листопада 2023 року відносно ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді: