Єдиний унікальний номер 205/2953/22
1-кп/205/558/23
Ленінський районний суд м. Дніпропетровська
Провадження № 1-кп/205/558/23 Справа № 205/2953/22
У Х В А Л А

20 жовтня 2023 року м. Дніпро

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі головуючого судді ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора про привід обвинуваченого під час розгляду кримінального провадження №0000388 від 22.04.2022 стосовно

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Першотравенськ Дніпропетровської області, громадянина України, українця, який має середню спеціальну освіту, офіційно не працевлаштований, не зареєстрований, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимий, останній раз: 22.02.2016 Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська ха ч. 2 ст. 186, ст. 71 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 1 місяць. Звільнився 14.11.2018 по відбуттю строку покарання.

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушен ня, передбаченого ч. 4 ст. 185 Кримінального кодексу України (надалі КК),

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Розівка Одеської області, громадянина України, українця, який має неповну середню освіту, офіційно не працевлаштований, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_3 , раніше судимий: 14.05.2008 Апеляційним судом Одеської області за п. 6, 8, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187, 70 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 14 років. Звільнився 18.11.2020 по відбуттю строку покарання

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК,

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_3 в м. Івано-Франківськ, громадянина України, українця, який має середню спеціальну освіту, офіційно не працевлаштований, проживає за адресою: АДРЕСА_4 , раніше неодноразово судимий, останній раз: 29.04.2022 Амур-Нижньодніпровським районний судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 185, 71 КК до покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік 2 місяці.

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК,

за участю:

прокурорів ОСОБА_6 , ОСОБА_7

захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10

обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_4

ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_11

ВСТАНОВИВ :

В провадженні Ленінського районного суду м. Дніпропетровська перебуває вищевказане кримінальне провадження.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_6 заявила клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту обвинуваченим ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , а також про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту обвинуваченому ОСОБА_3 , яке мотивувала наявністю ризиків, передбачених ч. 1 та 5 ч. 1 ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК), оскільки вважає, що обвинувачені, побоюючись відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення можуть переховуватись від суду або вчинити інший злочин.

Прокурор ОСОБА_7 підтримав заявлене клопотання у повному обсязі.

Потерпілий не заперечували проти задоволення клопотання прокурора.

Обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , а також їх захисники не заперечували проти задоволення клопотання прокурора, однак просили суд застосувати запобіжний захід в нічний час.

Обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник заперечували проти задоволення клопотання прокурора та просили застосувати до обвинуваченого запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Суд, заслухавши заявлене клопотання, вислухавши думку учасників судового розгляду, вважає його таким, що підлягає задоволенню з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 331 КПК, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Так, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження (ч. 1 ст. 132 КПК).

Відповідно до ст. 177 КПК, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать зокрема про наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних засобів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно зі ст. 370 КПК, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.

Дослідивши матеріали провадження колегія суддів доходить висновку, що обґрунтування, викладені у клопотанні прокурора знайшли своє підтвердження під час розгляду справи, а тому стосовно обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_4 має бути продовжений, а обвинуваченому ОСОБА_3 має бути обраний запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з наступних підстав.

Так, суд бере до уваги, що обвинувачені ОСОБА_5 , ОСОБА_4 та ОСОБА_3 обвинувачуються у вчиненні умисного кримінального правопорушення проти власності, яке, відповідно до ст. 12 КК, належить до категорії тяжких злочинів та за яке законом України про кримінальну відповідальність передбачено покарання виключно у виді позбавлення волі строком до 8 років, а тому розуміючи можливе застосування такого суворого покарання, у разі визнання їх винуватими у вчиненні кримінального правопорушення, обвинувачені ОСОБА_5 , ОСОБА_4 та ОСОБА_3 можуть переховуватися від суду.

Тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченим у випадку визнання їх винуватими у вчиненні злочину, не є самостійною підставою для застосування до особи запобіжного заходу, проте як за національним законодавством (п. 2 ч. 1 ст. 178 КПК), так і за практикою Європейського суду з прав людини, є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

При цьому, зазначений ризик об`єктивно збільшується з урахуванням ведення в Україні військового стану через агресію російської федерації проти України, яка суттєво обмежує можливості виконання органами влади своїх повноважень на певних територіях та якісно погіршує криміногенну обстановку, зокрема ускладнює належний виклик таких осіб.

Погоджується суд й з посиланням прокурора на наявність ризику того, що обвинувачені можуть вчинити новий злочин, з огляду на ту обставину, що останні раніше судимі, в тому числі й за аналогічні злочини, відбували покарання в місцях позбавлення волі, однак належних висновків для себе не зробили та маючи не зняту і не погашену судимість, знову обвинувачуються у вчиненні тяжкого умисного злочину, що, за відсутності відомостей про офіційне джерело доходу, свідчить про схильність обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_4 та ОСОБА_3 до протиправної діяльності та, як наслідок, про підтвердження ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК.

Відповідно до ст. 178 КПК, колегія суддів враховує, що обвинувачені ОСОБА_5 , ОСОБА_4 та ОСОБА_3 раніше судимі, офіційно не працевлаштовані, не одружені, не мають утриманців, мають постійне місце мешкання.

При цьому посилання обвинувачених на ту обставину, що змінити умови запобіжного заходу або змінити запобіжний захід на більш м`який їм необхідно з метою утримання сім`ї суд вважає безпідставним та необґрунтованим, оскільки обвинувачені не надали суду доказів про своє працевлаштування або відомостей про готовність їх взяти на роботу.

Отже, приймаючи рішення про продовження обвинуваченим ОСОБА_5 та ОСОБА_4 строку дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, а обвинуваченому ОСОБА_3 про застосування такого запобіжного заходу, суд повно та об`єктивно дослідивши усі обставини, з якими закон пов`язує можливість обрання та продовження такого запобіжного заходу, враховує ступінь тяжкості інкримінованого обвинуваченим кримінального правопорушення, наявність ризиків, передбачених п. 1 та 5 ч. 1 ст. 177 КПК і вважає, що саме такий запобіжний захід може забезпечити належну процесуальну поведінку обвинувачених та запобігти встановленим ризикам.

Керуючись ст. 181, 331, 372 КПК, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання прокурора ОСОБА_6 задовольнити.

Продовжити обвинуваченим ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 строк дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту на 60 діб, тобто до 19 грудня 2023 року включно.

Застосувати до обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на 60 днів, тобто до 19 грудня 2023 року включно.

На підставі ч. 5 ст. 194 КПК України, покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки:

- цілодобово не залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу прокурора або суду;

- прибувати за кожною вимогою на визначений час до суду;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу прокурора або суду;

- утримуватися від спілкування зі свідками та потерпілим у кримінальному провадженні;

- повідомляти прокурора та суд про зміну місця проживання;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Ухвалу суду про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 направити до ВП №5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області, який повинен негайно поставити на облік обвинуваченого ОСОБА_3 як особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, і повідомити про це суд.

Контроль за виконанням цієї ухвали покласти на прокурора.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1