ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/22/24 Справа № 204/1929/22 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2024 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого, судді-доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги захисників ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 07 листопада 2023 року про відмову в задоволенні скарги на постанову прокурора про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в порядку частини 4 статті 615 Кримінального процесуального кодексу України у кримінальному провадженні № 0000032 від 23 травня 2017 року стосовно

ОСОБА_8 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Дебальцеве Донецької області, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 111, частиною 1 статті 258-3, частиною 2 статті 258-3 Кримінального кодексу України (далі КК),

за участю:

прокурора ОСОБА_9

захисника ОСОБА_7

ВСТАНОВИВ:

Обставини, встановлені ухвалою слідчого судді та короткий зміст оскарженого рішення.

Ухвалою слідчого судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 07 листопада 2023 року відмовлено в задоволенні скарги захисника ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 на постанову прокурора ОСОБА_10 від 05 березня 2022 року про застосування стосовно ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 30 днів, до 02 квітня 2022 року включно, без визначення розміру застави, прийнятої в порядку ч. 4 ст. 615 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК).

Короткий зміст вимог апеляційних скарг і узагальненні доводи осіб, які їх подали.

В апеляційних скаргах захисники просять ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою задовольнити скаргу захисника ОСОБА_7 на постанову прокурора.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги захисник ОСОБА_6 посилається на незаконність та необґрунтованість ухвали слідчого судді, яка ухвалена з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, а саме положень ст. 615 КПК, яка наділяла правом прокурора обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою тільки у разі неможливості виконання слідчим суддею своїх повноважень. Зазначає, що станом не день прийняття постанови прокурора, Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська здійснював судочинство і не припиняв роботу. Клопотання слідчого прокурором розглянуто без участі підозрюваного та його захисника, чим порушено його право на захист. Вважає, що слідчий суддя не надав оцінки порушення порядку повідомлення ОСОБА_8 про підозру, оскільки ця процесуальна дія відбувалась без участі захисника, а ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні особливо тяжкого злочину, а також повідомлення вручене поза межами 24-годинного строку з моменту його затримання, у зв`язку з чим зазначає, що ОСОБА_8 не було повідомлено про підозру у встановленому законом порядку.

В доповненнях до апеляційної скарги захисник ОСОБА_6 вказує на помилковість висновків слідчого судді з посилання на положення інструкції про превентивне затримання осіб, оскільки ця інструкція застосовується також у разі неможливістю слідчим суддею виконувати свої повноваження і регламентує строк затримання підозрюваних у терористичній діяльності на строк понад 72 години і застосовується тільки на території де проводиться антитерористична операція, проте у цьому провадженні ОСОБА_8 був затриманий у м. Києві.

Захисник ОСОБА_7 наводить доводи про неодноразові безпідставні рішення слідчих суддів у цій справі, що потягло порушення розумних строків розгляду скарг сторони захисту на вказану постанову прокурора та призвело до неможливості розгляду скарги на стадії досудового розслідування, оскільки кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_8 вже перебуває на стадії судового розгляду. Також, наводить аналогічні за змістом з доводами апеляційної скарги захисника ОСОБА_6 про перевищення прокурором повноважень при прийнятті оскарженого рішення про застосування стосовно ОСОБА_8 тримання під вартою.

В доповненнях захисника ОСОБА_7 зазначає, що прокурор ОСОБА_10 05.03.2022 при розгляді клопотання слідчого, виконуючи функції слідчого судді знаходився в приміщенні Дніпропетровської обласної прокуратури, розташованої за адресою м. Дніпро, вул. Чернишевського, 23, а зв`язок з підозрюваним ОСОБА_8 , який знаходився у Київському слідчому ізоляторі, здійснювався телефоном. Отже, є очевидним, що слідчий суддя, мотивуючи свою ухвалу неможливістю доставки ОСОБА_8 до Красногвардійського районного суду у зв`язку з фактичним знаходженням підозрюваного в м. Києві, де на той час тривала активна фаза бойових дій, визнає законною та обґрунтованою постанову прокурора, яку останній виносив в режимі відеоконференції з підозрюваним.

Позиції учасників апеляційного провадження.

В судовому засіданні апеляційного суду захисник ОСОБА_7 підтримав апеляційні скарги та просив їх задовольнити, ухвалу слідчого судді скасувати та задовольнити подану ним скаргу. Пояснив, що ОСОБА_8 про час та дату судового засідання повідомлений належним чином, однак не зміг взяти участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції, оскільки бере участь в судовому засіданні в іншому суді. Захисник просив розглядати апеляційні скарги без участі ОСОБА_8 і така позиція погоджена з його підзахисним.

Неприбуття сторін або інших учасників кримінального провадження не перешкоджає проведенню розгляду, якщо такі особи були належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду та не повідомили про поважні причини свого неприбуття (ч. 4 ст. 405 КПК).

Мотиви апеляційного суду.

З матеріалів провадження слідує, що 07 листопада 2023 року слідчий суддя Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська відмовив в задоволенні скарги захисника ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 на постанову прокурора ОСОБА_10 від 05 березня 2022 року про застосування стосовно ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, прийнятої в порядку ч. 4 ст. 615 КПК.

10 листопада 2023 року захисник ОСОБА_6 та захисник ОСОБА_7 на вказане судове рішення подали апеляційні скарги.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10 листопада 2023 року дане провадження передано на розгляд колегії суддів у складі: ОСОБА_11 (головуючий, суддя-доповідач), судді ОСОБА_12 , ОСОБА_13 .

Судове засідання по розгляду зазначених апеляційних скарг сторони захисту призначено на 04 грудня 2023 року.

Ухвалою колегії суддів Дніпровського апеляційного суду від 04 грудня 2023 року задоволені заяви про самовідвід суддів ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 .

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05 грудня 2023 року, справа передана в провадження колегії суддів у складі: ОСОБА_14 (головуючий, суддя-доповідач), судді ОСОБА_15 , ОСОБА_16 .

Апеляційні скарги призначені до розгляду на 12 грудня 2023 року та 21 грудня 2023 року.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 21 грудня 2023 року задоволена заява захисника ОСОБА_6 про відвід колегії суддів у складі: ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 .

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26 грудня 2023 року, справа передана в провадження колегії суддів у складі: ОСОБА_2 (головуючий, суддя-доповідач), судді ОСОБА_4 , ОСОБА_3 .

З огляду на те, що апеляційні скарги вже були прийняті до провадження та неодноразово призначались до розгляду, судове засідання було призначене на 28 грудня 2023 року, відкладено за заявою захисника ОСОБА_6 на 11 січня 2024 року та у зв`язку з перебуванням судді з колегії на лікарняному відкладена на 18 січня 2024 року.

Колегія суддів, перевіривши доводи апеляційних скарг та предмет апеляційного оскарження, доходить висновку, що апеляційне провадження підлягає закриттю з огляду на таке.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 422 КПК, отримавши апеляційну скаргу на ухвалу слідчого судді, суддя-доповідач невідкладно витребовує з суду першої інстанції відповідні матеріали та не пізніш як за день повідомляє особу, яка її подала, прокурора та інших заінтересованих осіб про час, дату і місце апеляційного розгляду. Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді розглядається не пізніш як через три дні після її надходження до суду апеляційної інстанції.

Апеляційні скарги захисників подані безпосередньо до суду апеляційної інстанції і суддя-доповідач у першому складі, на виконання вимог ч. 1 ст. 422 КПК, витребував матеріали з суду першої інстанції.

Отримавши вищезазначені матеріали до свого провадження, колегія суддів у цьому складі встановила, що вищезазначена ухвала слідчого судді не може бути оскаржена в апеляційному порядку, відповідно до ст. 309, 392, 615 КПК, виходячи з наступного.

Згідно з положеннями п. 2 ч. 1 ст. 615 КПК (в редакції Закону від 14 квітня 2022 року № 2201-ІХ) у разі введення воєнного стану та якщо відсутня об`єктивна можливість виконання слідчим суддею повноважень, передбачених статтями 140, 163, 164, 170, 173, 186, 187, 189, 190, 206, 219, 232, 233, 234, 235, 245-248, 250 та 294 цього Кодексу, а також повноважень щодо обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 30 діб до осіб, які підозрюються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-115, 121, 127, 146, 146-1, 147, 152-156-1, 185, 186, 187, 189-191, 201, 255-255-2, 258-258-5, 260-263-1, 294, 348, 349, 365, 377-379, 402-444 КК, а у виняткових випадках також у вчиненні інших тяжких та особливо тяжких злочинів, якщо затримка в обранні запобіжного заходу може призвести до втрати слідів кримінального правопорушення чи втечі особи, яка підозрюється у вчиненні такого злочину такі повноваження виконує керівник відповідного органу прокуратури з урахуванням вимог статті 37 цього Кодексу за клопотанням прокурора або за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором.

Згідно зі ст. 615 КПК (в редакції Закону № 1631-VII від 12.08.2014; із змінами, внесеними згідно із Законом № 1422-IX від 27.04.2021, яка була чинною на час прийняття прокурором оскарженої постанови) на місцевості (адміністративній території), на якій діє правовий режим воєнного, надзвичайного стану, проведення антитерористичної операції чи заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, у разі неможливості виконання у встановлені законом строки слідчим суддею повноважень, передбачених статтями 163, 164, 234, 235, 247 та 248 цього Кодексу, а також повноважень щодо обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк до 30 діб до осіб, які підозрюються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-1, 258-258-5, 260-263-1, 294, 348, 349, 377-379, 437-444 Кримінального кодексу України, ці повноваження виконує відповідний прокурор.

За приписами ч. 4 ст. 615 КПК (в редакції Закону № 2111-IX від 03.03.2022, який набрав чинності 08.03.2022 та діяв на час подання скарги до слідчого судді) скарги на рішення, дії чи бездіяльність прокурора, прийняті або вчинені на виконання повноважень, визначених частиною першою цієї статті, розглядаються судом, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення, після забезпечення його функціонування в іншій місцевості або найбільш територіально наближеним до нього судом.

Відповідно до ч. 4 ст. 615 КПК (в редакції Закону № 2462-IX від 27.07.2022, чинній на час подання апеляційних скарг) скарги на будь-які рішення, дії чи бездіяльність прокурора, слідчого, прийняті або вчинені ним на виконання повноважень, визначених цією статтею, можуть бути подані до суду. Їх розгляд здійснює слідчий суддя того суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, а в разі неможливості з об`єктивних причин здійснювати відповідним судом правосуддя - найбільш територіально наближеного до нього суду, що може здійснювати правосуддя, або іншого cуду, визначеного в порядку, передбаченому законодавством.

Статтею 309 КПК (в редакції як на час прийняття постанови прокурора, постановлення оскарженої ухвали слідчого судді та на час подання апеляційних скарг захисників) встановлений перелік ухвал слідчого судді, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування у якому відсутня ухвала слідчого судді, якою відмовлено в задоволенні скарги на постанову прокурора про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, прийнятої в порядку ст. 615 КПК.

За змістом кримінального процесуального закону загальні засади кримінального провадження спрямовані на забезпечення законності кримінальної процесуальної діяльності та дотримання прав і законних інтересів осіб, що беруть участь у такому провадженні, й не суперечать вимозі імперативності.

У загальних засадах йдеться про "забезпечення права на оскарження", що є більш широким поняттям, ніж поняття "право", яке використовується під час здійснення кримінального провадження судом апеляційної інстанції, оскільки воно передбачає, крім самого "права", ще й гарантований державою механізм його реалізації.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини у ст. 6 Конвенції, якою передбачено право на справедливий суд, не встановлено вимоги до держав засновувати апеляційні або касаційні суди. Там, де такі суди існують, гарантії, що містяться у вказаній статті, повинні відповідати також і забезпеченню ефективного доступу до цих судів (п. 25 Рішення у справі "Делкур проти Бельгії" від 17 січня1970 року та п. 65 Рішення у справі "Гофман проти Німеччини" від 11 жовтня 2001 року).

У рішенні Європейського суду з прав людини від 08 січня 2008 року щодо прийнятності заяви № 32671/02 у справі "Скорик проти України" зазначено, що право на суд, одним із аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним, воно може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги. Однак ці обмеження не повинні впливати на користування правом у такий спосіб і до такої міри, що саму його суть буде порушено. Вони повинні відповідати законній меті, і тут має бути розумний ступінь пропорційності між засобами, що застосовуються, та метою, яку намагаються досягнути.

За таких обставин наявність визначених у законі вимог щодо звернення до суду вищого рівня в разі незгоди із судовим рішенням не є тотожним обмеженню в доступі до правосуддя, а отже не означає обмеження у праві на справедливий судовий розгляд.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Наведені положення Основного Закону не гарантують право на апеляційне чи касаційне оскарження судового рішення. Такі гарантії закріплено у п. 8 ч. 2 ст. 129 Конституції України, згідно з яким однією із основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до ст. 24 і ч. 3 ст. 392 КПК кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом, аналогічним чином гарантується право на перегляд вироку, ухвали суду, що стосується прав, свобод чи інтересів особи, судом вищого рівня, зокрема, в апеляційному порядку можуть бути оскаржені ухвали слідчого судді у випадках, передбачених цим Кодексом.

Зазначені норми Конституції України та кримінального процесуального закону беззастережно гарантують право на апеляційне оскарження лише судового рішення, постановленого за наслідком розгляду справи (кримінального провадження в суді першої інстанції) по суті, а не всіх судових рішень у межах цієї справи (провадження).

Встановлення законодавцем такого обмеження права на апеляційне оскарження рішень слідчих суддів має на меті забезпечення належного здійснення правосуддя через розумне регулювання кількості справ, що надходять до судів апеляційної інстанції та створення умов для ефективного використання обмежених ресурсів судової влади.

Оскарження ухвал слідчого судді під час досудового розслідування регламентовано параграфом 2 глави 26 КПК.

Перелік ухвал слідчого судді, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування визначено положеннями частинами 1 і 2 ст. 309 КПК, серед яких у п. 2 ч. 1 цієї статті передбачено можливість оскарження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або відмову в його застосуванні.

Рішення ж слідчого судді про відмову в задоволенні скарги на постанову прокурора про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в порядку ст. 615 КПК в зазначеному переліку відсутнє, тобто його оскарження в апеляційному порядку під час досудового розслідування у даній конкретній справі кримінальним процесуальним законом не передбачено.

Вище наведені правові висновки сформульовані в постанові колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 22 грудня 2022 року у справі № 367/1349/22, провадження № 51-2741км22, ухваленої за результатами касаційного розгляду ухвали апеляційного суду про відмову у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою захисника на ухвалу слідчого судді про відмову в задоволенні скарги захисника на постанову керівника окружної прокуратури про застосування тримання під вартою, прийняту в порядку ст. 615 КПК.

Отже, колегія суддів, керуючись положеннями ст. 309, ч. 4 ст. 399 КПК, доходить висновку, що оскаржена ухвала слідчого судді не підлягає оскарженню в порядку апеляційної процедури, у зв`язку з чим апеляційне провадження підлягає закриттю.

Хоча закриття апеляційного провадження у зв`язку з помилковим його відкриттям не передбачено ст. 403 КПК, однак таке рішення не суперечить загальним засадам кримінального провадження та не виходить за межі передбачених у ст. 407 КПК повноважень апеляційного суду за наслідками апеляційного розгляду.

Аналогічну позицію викладено, зокрема в постанові Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 13 листопада 2018 року у справі № 646/6627/17.

З огляду на викладене, враховуючи, що ухвала слідчого судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 07 листопада 2023 року у цьому провадженні не є предметом апеляційного перегляду, колегія суддів вважає за необхідне закрити апеляційне провадження за скаргами захисника ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

Керуючись статтями 392, 399, 405, 407, 419, 422, 615 КПК, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Закрити апеляційне провадження за апеляційними скаргами захисників ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 07 листопада 2023 року про відмову в задоволенні скарги захисника ОСОБА_7 на постанову прокурора про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в порядку частини 4 статті 615 КПК у кримінальному провадженні № 0000032 від 23 травня 2017 року стосовно ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 111, ч. 1 ст. 258-3, ч. 2 ст. 258-3 КК.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з моменту проголошення, а особою, яка перебуває під вартою, - в той же строк з дня вручення копії ухвали.

Судді:

____________________ ____________________ ____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4