Справа № 466/6245/22 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/844/23 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2023 року у м.Львові.

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Львівського апеляційного суду

під головуванням судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Шевченківського районного суду м.Львова від 28 червня 2023 року щодо ОСОБА_6 ,

з участю: прокурора ОСОБА_7 ,

встановила:

Вироком Шевченківського районного суду м.Львова від 28 червня 2023 року ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.4 ст.185 КК України та призначено йому покарання: - за ч.2 ст.185 КК України - 2 роки позбавлення волі; - за ч.3 ст.185 КК України - 3 роки позбавлення волі; - за ч.4 ст.185 КК України - 5 років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначено ОСОБА_6 остаточне покарання у виді 5 років позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст. 70 КК України шляхом часткового складання даного покарання та покарання, призначеного ОСОБА_6 вироком Личаківського районного суду м. Львова від 15.06.2023 року у справі № 463/2720/22, призначено ОСОБА_6 за сукупністю злочинів остаточне покарання у виді 5 років 4 місяців позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_6 ухвалено рахувати з часу звернення вироку до виконання.

Зараховано ОСОБА_6 у строк остаточного покарання частково відбуте покарання за вироком Личаківського районного суду м. Львова від 15.06.2023 року, а саме з 07.06.2022 року.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_6 у даному кримінальному провадженні не застосувався.

Цивільний позов ПП «Мережа-Сервіс Львів» до ОСОБА_6 про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення злочину задоволено повністю.

Стягнуто з ОСОБА_6 в користь ПП «Мережа-Сервіс Львів» 538,60грн.

Вирішено питання про речові докази.

Згідно вироку суду, обвинувачений ОСОБА_6 , будучи раніше неодноразово судимим за вчиненні злочинів проти власності, на шлях виправлення не став та повторно вчинив умисні кримінальні правопорушення проти власності.

Зокрема, обвинувачений ОСОБА_6 18 січня 2022 року, приблизно о 10год.00хв., перебуваючи на території стоянки, що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Замарстинівська, 135, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), керуючись корисливим мотивом, діючи повторно, з метою протиправного збагачення, впевнившись, що за його діями ніхто із сторонніх осіб не спостерігає, шляхом вільного доступу таємно викрав з вантажного автомобіля марки «MAN», д.н.з. НОМЕР_1 , два акумулятора 190А торгової марки «Tuples», вартістю по 5 000 грн. кожний та розпорядився викраденим майном на власний розсуд, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_8 матеріальну шкоду на загальну суму 10 000 грн. без ПДВ.

Крім цього, 14 лютого 2022 року, приблизно о 14 год. 20 хв., обвинувачений ОСОБА_6 , перебуваючи у приміщенні храму Святого Йосафата, що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Замарстинівська, 134а, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), керуючись корисливим мотивом, діючи повторно, з метою протиправного збагачення, впевнившись, що за його діями ніхто із сторонніх осіб не спостерігає, шляхом вільного доступу таємно викрав із скарбниці храму грошові кошти у сумі 4000 грн., чим заподіяв потерпілому ОСОБА_9 матеріальну шкоду на загальну суму 4 000 грн.

Крім цього, 14 лютого 2022 року, приблизно о 12 год. 24 хв., обвинувачений ОСОБА_6 , перебуваючи у приміщенні магазину «Близенько», що знаходиться за адресою: м. Дубляни, вул. Шевченка, 22, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), керуючись корисливим мотивом, діючи повторно, з метою протиправного збагачення, впевнившись, що за його діями ніхто із сторонніх осіб не спостерігає, шляхом вільного доступу таємно викрав зі стелажу каву торгової марки «Жардін» Експресо мелена, вагою 250 грам, у кількості 2 штуки, вартістю по 69 грн. 10 коп. кожна, каву «Карт Муар» Інтенс мелена, вагою 250 грам, у кількості 4 штук, вартістю 100 грн. 10 коп. кожна, чим заподіяв ПП «Мережа-Сервіс Львів» матеріальну шкоду на загальну суму 538,60 грн. без ПДВ.

Крім цього, 16 лютого 2022 року, приблизно о 12 год. 00 хв., обвинувачений ОСОБА_6 , перебуваючи у приміщенні сараю, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), керуючись корисливим мотивом, діючи повторно, з метою протиправного збагачення, впевнившись, що за його діями ніхто із сторонніх осіб не спостерігає, шляхом пошкодження навісного замка проник у інше приміщення особи, звідки таємно викрав велосипед торгової марки «Giant», сірого кольору, вартістю 6 000 грн., чим заподіяв потерпілому ОСОБА_10 матеріальну шкоду на загальну суму 6 000 грн. без ПДВ.

Крім цього, 19 лютого 2022 року, приблизно о 15 год. 28 хв. обвинувачений ОСОБА_6 , перебуваючи у торговому залі магазину «Продукти», що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Миколайчука, 8а, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), керуючись корисливим мотивом, діючи повторно, з метою протиправного збагачення, впевнившись, що за його діями ніхто із сторонніх осіб не спостерігає, шляхом вільного доступу повторно таємно викрав із шухляди каси грошові кошти у розмірі 3 000 грн., чим заподіяв потерпілому ОСОБА_11 матеріальну шкоду на загальну суму 3 000 грн.

Крім цього, 22 лютого 2022 року, приблизно о 16 год.10 хв., обвинувачений ОСОБА_6 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), керуючись корисливим мотивом, діючи повторно, з метою протиправного збагачення, впевнившись, що за його діями ніхто із сторонніх осіб не спостерігає, шляхом злому замка проник у житло особи та викрав бензопилу торгової марки «Still», червоно-білого кольору, вартістю 3 000 грн., та обігрівач торгової марки «Ballu», жовтого кольору, с/н НОМЕР_2 , вартістю 3 000 грн., чим заподіяв потерпілому ОСОБА_12 матеріальну шкоду на загальну суму 6 000 грн.

Крім цього, 06 червня 2022 року, приблизно о 13 год.00 хв. перебуваючи на «Голосківському кладовищі», що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Миколайчука, 42 маючи умисел на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), діючи повторно, в умовах воєнного стану, який введено в Україні згідно Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №64 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року №2102-ІХ «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», керуючись корисливим мотивом, з метою власного протиправного збагачення, переконавшись, що за його діями ніхто із сторонніх осіб не спостерігає, шляхом вільною доступу з лавки викрав сумку чорного кольору, у якій знаходилися ключі від квартири, пенсійне посвідчення, технічний паспорт, водійські права та карта «Леокарт», чим спричинив потерпілому ОСОБА_13 матеріальну шкоду на загальну суму 348,10 грн.

На цей вирок суду обвинувачений ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, у якій покликається на несправедливість вироку у частині покарання, з яким обвинувачений не погоджується. Вказує, що суд першої інстанції не врахував його щире каяття, та наявність у нього двох неповнолітніх дітей. Вважає вирок суду щодо нього суворим.

На апеляційний розгляд захисник ОСОБА_14 не прибув та про причини неявки не повідомив, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, крім того обвинувачений ОСОБА_6 не виявив бажання бути присутнім при апеляційному розгляді (зокрема по відеоконференційному зв`язку), а отже у відповідності до ч.4 ст.405 КПК України їхня відсутність не перешкоджає розгляду справи.

При апеляційному розгляді справи прокурор заперечив апеляційну скаргу обвинуваченого, з огляду на безпідставність такої, та просив залишити без змін оскаржуване судове рішення.

Заслухавши доповідача, пояснення прокура, вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи поданої апеляційної скарги, колегія суддів приходить до таких висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.4 ст.185 КК України, за встановлених судом першої інстанції обставин, та кваліфікація його дій в апеляційній скарзі не оспорюється, а тому судом апеляційної інстанції вирок суду у цій частині не переглядається.

Перевіривши апеляційні доводи обвинуваченого ОСОБА_6 у частині призначеного йому покарання, колегія суддів враховує таке.

Відповідно до положень ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Згідно ст. 65 КК України суд призначає покарання відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Призначаючи покарання у кримінальному провадженні, залежно від конкретних обставин справи, особи засудженого, дій, за які його засуджено, наслідків протиправної діяльності суд вправі призначити такий вид та розмір покарання, який у конкретному випадку буде необхідним, достатнім, справедливим, слугуватиме перевихованню засудженої особи та відповідатиме кінцевій меті покарання у цілому.

Колегією суддів встановлено, що призначене ОСОБА_6 у повній мірі відповідає вимогам ст.ст. 50, 65 КК України.

Так, при призначенні обвинуваченому ОСОБА_6 покарання місцевим судом враховано, характер і тяжкість вчинених ним кримінальних правопорушень та їх наслідки, дані про особу винного, який раніше судимий, його щире каяття у вчиненому та активне сприяння органу досудового слідства у розслідуванні кримінальних правопорушень.

Згідно матеріалів справи обвинувачений ОСОБА_6 неодноразово судимий, зокрема, за скоєння умисних корисливих кримінальних правопорушень, однак висновків для себе не робить та не бажає ставати на шлях виправлення, а продовжує вчиняти кримінальні правопорушення з корисливим мотивом.

При цьому колегія суддів враховує, що згідно оскаржуваного вироку ОСОБА_6 за ч. 3 ст. 185 КК України та за ч. 4 ст. 185 КК України призначено покарання у мінімальному розмірі, що встановлений у санкціях цих статей.

Крім цього, покарання за сукупністю кримінальних правопорушень на підставі ч. 1 ст. 70 КК України визначено обвинуваченому у більш сприятливий спосіб, а саме шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Враховуючи те, що кримінальні правопорушення у межах даної справи обвинуваченим вчинено до ухвалення щодо нього попереднього вироку, суд першої інстанції обґрунтовано визначив ОСОБА_6 остаточне покарання на підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом часткового складання покарань за цим вироком та вироком Личаківського районного суду м. Львова від 15.06.2023 року у справі № 463/2720/22, зарахувавши обвинуваченому у строк остаточного покарання частково відбуте покарання за вироком Личаківського районного суду м. Львова від 15.06.2023 року, а саме з 07.06.2022 року.

На переконання колегії суддів, наявність у обвинуваченого двох неповнолітніх дітей, у даному випадку, не дає підстав для пом`якшення обраного йому покарання, оскільки обвинувачений не працює, не займається суспільно-корисною працею, і у якій спосіб ОСОБА_6 приймає участь у житті своїх дітей матеріали справи взагалі не містять.

Ураховуючи наведене, колегія суддів вважає, що призначене ОСОБА_6 покарання у повній мірі відповідає вимогам закону, за своїм видом та розміром є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень.

На думку колегії суддів, такі висновки місцевого суду з урахуванням обставин цього кримінального провадження відповідають принципам законності, індивідуалізації та справедливості призначення покарання.

При апеляційному розгляді не встановлено підстав для призначення обвинуваченому ОСОБА_6 більш м`якого покарання.

За наслідками апеляційного розгляду колегією суддів не встановлено обставин, які б свідчили, що призначене ОСОБА_6 покарання є суворим, а тому апеляційна скарга обвинуваченого до задоволення не підлягає, оскільки не містить правових підстав для зміни оскаржуваного вироку, зокрема у частині призначеного обвинуваченому покарання.

При перевірці справи в апеляційному порядку не виявлено неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність чи порушень вимог кримінального процесуального закону, що мало б наслідком скасування або зміни судового рішення.

Керуючись ст.ст.376, 405, 407, 419 КПК, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Вирок Шевченківського районного суду м.Львова від 28 червня 2023 року щодо ОСОБА_6 залишити без змін, а апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 - без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її проголошення, а особою, яка утримується під вартою, в цей же строк з дня отримання копії ухвали.

Головуючий:

Судді: