Справа № 645/49/23
Провадження № 1-кп/645/26/23
В И Р О К
12 жовтня 2023 р. м. Харків
Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1
за участі секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження за обвинуваченням:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, з середньою освітою, офіційно не працюючого, не одруженого, не маючого утриманців, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не засудженого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_6 ,
обвинуваченого - ОСОБА_3 ,-
ОСОБА_3 15.11.2022 приблизно о 21.20 годині знаходився за адресою: АДРЕСА_2 , де у нього на ґрунті неприязних відносин, зумовлених ревнощами до раніше знайомої ОСОБА_7 , виник злочинний умисел на спричинення тілесних ушкоджень його знайомому ОСОБА_8 .. Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_8 , ОСОБА_3 підійшов до ОСОБА_8 та попросив відійти на розмову. В подальшому, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння та настання наслідків, у вигляді тілесних ушкоджень потерпілому та бажаючи їх настання, ОСОБА_3 перебуваючи навпроти ОСОБА_8 , діючи умисно, протиправно, наніс останньому своєю лівою рукою один удар по обличчю потерпілого в область нижньої щелепи, спричинивши тілесні ушкодження у вигляді закритого двобічного перелому нижньої щелепи: тіла зліва та агулярний справа, який викликав тривалий розлад здоров`я понад 3 тижні (21 дня) і за цією ознакою відноситься до середнього ступеня тяжкості тілесних ушкоджень (відповідно до п.п.2.2.1 а, б, в, і 2.2.2. Наказу МОЗ України від 17.01.1995 року №6 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень».
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 122 КК України не визнав, пояснив суду, що у вечірній час 15.11.2022 року він перебував вдома та йому приблизно о 21:00 год. зателефонував його знайомий ОСОБА_9 і повідомив, що він має для нього певну інформацію, та попрохав прийти до магазину, що розташований у м. Харкові по вул. Балканській (номеру будинку не пам`ятає). Коли він підійшов до приміщення магазину, біля нього перебували його знайомий ОСОБА_9 та потерпілий ОСОБА_10 , які були в стані алкогольного сп`яніння. До нього підійшов ОСОБА_10 та запропонував відійти поговорити. Вони відійшли від приміщення магазину приблизно на три метра і в цей час раптово ОСОБА_10 почав різко на нього йти, однак перечепився ногами за тротуарний бордюр і впав на правий бік. Обвинувачений повідомив, що в той час, як останній почав падати, він відійшов від нього вбік. Жодних тілесних ушкоджень він у потерпілого не бачив. Після цього приїхали співробітники поліції, яким потерпілий вказав на нього, та його обшукали і відібрали пояснення. Потім потерпілого забрала швидка. Після цього він пішов додому. В грудні 2022 року його викликали до відділу поліції з метою допиту і проведення слідчих дій, та оскільки він перебував в шоковому стані, та слідча вказала, які йому краще давати показання, він надавав органу досудового розслідування пояснення, які не відповідають дійсності.
Також, обвинувачений пояснив, що з ОСОБА_7 він розстався за 1-2 місяці до цієї події. Вважає, що остання могла його оговорити. Зазначив, що йому не відомо, чи був потерпілий з ОСОБА_7 в будь-яких стосунках, у зв`язку з чим ревнощів з його боку не було.
Крім того, обвинувачений наголосив, що особа, яка брала участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції в якості потерпілого ОСОБА_8 , не є тією особою, яка впала 15.11.2022 року біля магазину, а є іншою, не відомою йому особою.
Обвинувачений просив його виправдати і відмовити в задоволенні цивільного позову в повному обсязі.
Незважаючи на невизнання обвинуваченим ОСОБА_3 своєї вини у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення злочину, його винуватість підтверджується показаннями допитаних під час судового розгляду потерпілого та свідка, а також сукупністю досліджених письмових доказів по кримінальному провадженню.
Так, потерпілий ОСОБА_8 в ході його допиту в судовому засіданні пояснив суду, що 15.11.2022 року у м. Харкові не було світла, та він приблизно з 21:00 год. до 22:00 год. пішов до магазину (точну адресу не пам`ятає), який в цей час працював. Перебуваючи біля приміщення магазину до нього підійшов його знайомий ОСОБА_3 та вдарив в праву частину щелепи, після чого він впав. Потім його забрала до приміщення магазину продавчиня, щоб обвинувачений його не бив, та він викликав поліцію і швидку медичну допомогу. Потерпілий стверджує, що чув, як ОСОБА_3 давав показання співробітникам поліції та пояснював, що він вдарив його через ревнощі до його дівчини на ім`я ОСОБА_11 , яка працює в цьому ж магазині. Потерпілий наголосив, що внаслідок удару ОСОБА_3 він був госпіталізований до лікарні, йому робили операцію з відновлення зубів, з 15.11.2022 року протягом 40 днів була накладена шина на щелепу, 40 днів він харчувався через трубочку, не міг розмовляти, відчував сильний біль та незручності.
При цьому потерпілий наголосив, що в цей день він випив декілька пляшок пива, проте перебував у нормальному стані та втратити рівновагу від кількості вжитого пива він не міг.
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_12 пояснила суду, що вона працює продавчинею в магазині за адресою: АДРЕСА_2 . Потерпілого ОСОБА_8 вона знає, оскільки він часто купував продукти в їхньому магазині. У листопаді 2022 року в вечірній час до приміщення магазину забігла ОСОБА_13 , яка на той час також працювала в магазині продавчинею, та повідомила, що ОСОБА_14 (обвинувачений) побив ОСОБА_10 (потерпілого). Свідок вибігла на вулицю. Світла не було. Перед приміщенням магазину перебувало приблизно 3- 4 особи поруч з потерпілим. В ротовій порожнині потерпілого була кров та він підтримував щелепу рукою. Свідок наголосила, що особисто вона не бачила моменту удару та про обставини цієї події їй відомо зі слів продавчині ОСОБА_11 , яка в цей час палила на вулиці. Також свідок вказала, що відчула від потерпілого запах пива, проте він нормально стояв на ногах.
Крім того, вина обвинуваченого підтверджується сукупністю досліджених в судовому засіданні наступних доказів.
Фактичними даними, які містяться в протоколі проведення слідчого експерименту від 22.12.2022 року з фототаблицею до нього, в ході якого потерпілий ОСОБА_8 розказав та показав механізм нанесення йому тілесних ушкоджень 15.11.2022 року, а саме правою рукою в область нижньої щелепи, після чого потерпілий втратив рівновагу та впав (а. кр.пр. 208-211).
Фактичними даними, які містяться в протоколі огляду місця події від 27.12.2022 року з фототаблицею до нього, в ході якого встановлено ділянку місцевості, де розташований продовольчий кіоск без назви за адресою: АДРЕСА_2 (а. кр. пр. 212-216).
Висновками експерта № 09/-510-С/2022 від 27.12.2022 року та № 09/-520-С/2022 від 28.12.2022 року, відповідно до яких у ОСОБА_8 мається: закритий двобічний перелом нижньої щелепи: тіла зліва та агулярний справа, який виник від ударної дії тупого твердого предмету, індивідуальні особливості якого у пошкодженні не відобразились. Це ушкодження у ОСОБА_8 могло бути отримане в термін вказаний в постанові про призначення судово-медичної ескпертизи. За ступенем тяжкості - це СЕРЕДНЬОГО ступеня тяжкості тілесне ушкодження, яке спричинило за собою тривалий розлад здоров`я понад 3-х тижнів (21 дні) (згідно п.п. 2.2.1 а, б, в, і 2.2.2 Наказу МОЗ України від 17 січня 1995 року № 6 Правил судово- медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень). Обставини на які посилається гр-н ОСОБА_8 в ході проведення слідчого експерименту взагалі не суперечать об`єктивним судово-медичним даним в частині способу виникнення у нього тілесних ушкоджень (а. кр.пр. 207, 217-218).
Фактичними даними, які містяться в протоколі слідчого експерименту від 03.01.2023 року з фототаблицею до нього, в ході якого ОСОБА_3 розказав та показав яким чином 15.11.2022 року наніс ОСОБА_8 удар кулаком лівої руки в область щелепи (а. кр.пр. 219-223).
При цьому, суд критично оцінює усне клопотання захисника обвинуваченого про визнання доказів, наданих стороною обвинувачення, неналежними.
Відповідно до ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.
Стаття 86 КПК України визначає, що доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом, а недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення. Підстави та критерії визнання доказів недопустимими визначено у ст. 87 КПК України.
Однією із засад кримінального провадження, закріпленої у п. 15 ч. 1 ст. 7 КПК України є змагальність сторін та свобода в поданні ними своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Так, захисник вважав, що в матеріалах кримінального провадження відсутні докази наявності кваліфікації судового експерта ОСОБА_15 , який склав висновки експерта, тому просив суд визнати ці висновки неналежними доказами.
Зі змісту ч. 2 ст. 84 КПК України вбачається, що висновки експерта є одним з процесуальних джерел доказів.
Положеннями ст. 102 КПК України визначено зміст висновку експерта, в якому повинно бути зазначено: 1) коли, де, ким (ім`я, освіта, спеціальність, свідоцтво про присвоєння кваліфікації судового експерта, стаж експертної роботи, науковий ступінь, вчене звання, посада експерта) та на якій підставі була проведена експертиза; 2) місце і час проведення експертизи; 3) хто був присутній при проведенні експертизи; 4) перелік питань, що були поставлені експертові; 5) опис отриманих експертом матеріалів та які матеріали були використані експертом; 6) докладний опис проведених досліджень, у тому числі методи, застосовані у дослідженні, отримані результати та їх експертна оцінка; 7) обґрунтовані відповіді на кожне поставлене питання. У висновку експерта обов`язково повинно бути зазначено, що його попереджено про відповідальність за завідомо неправдивий висновок та відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків. Якщо при проведенні експертизи будуть виявлені відомості, які мають значення для кримінального провадження і з приводу яких не ставилися питання, експерт має право зазначити про них у своєму висновку. Висновок підписується експертом.
Жодних вимог щодо обов`язкового надання суду документального підтвердження наявності у експерта: освіти, спеціальності, свідоцтва про присвоєння кваліфікації судового експерта, стажу експертної роботи, наукового ступеню, вченого звання, посади експерта, норми Кримінального процесуального кодексу України не містять.
Всупереч доводам захисника обвинуваченого, висновки експерта № 09/-510-С/2022 від 27.12.2022 року та № 09/-520-С/2022 від 28.12.2022 року у цьому кримінальному провадженні відповідають вимогам ст. 101 та ст. 102 КПК України, дослідження проведені з дотриманням процесуального порядку призначення й проведення експертизи.
Крім того, сторона захисту не скористалася своїм правом, передбаченим ч. 7 ст. 101 КПК України щодо звернення до суду з клопотанням про виклик експерта для допиту під час судового розгляду для роз`яснення чи доповнення його висновку.
З урахуванням наведеного, відсутні підстави для визнання неналежними та недопустимими доказами висновків експерта № 09/-510-С/2022 від 27.12.2022 року та № 09/-520-С/2022 від 28.12.2022 року.
Крім того, суд вважає необхідним відмовити в задоволенні усного клопотання сторони захисту про визнання неналежним і недопустимим доказом протоколу слідчого експерименту від 03.01.2023 року з фототаблицею до нього, проведений за участі підозрюваного ОСОБА_3 .. Посилання захисника на те, що ОСОБА_3 не було роз`яснено його права та обов`язки підозрюваного, а також право відмовитися давати показання, чим порушено норми КПК України, Конституції України, Європейської конвенції з прав людини і основоположних свобод та інші норми міжнародного законодавства, спростовується змістом цього протоколу. Так, своїм особистим підписом ОСОБА_3 підтвердив, що йому, згідно з ч.ч. 3, 4, 5, 6 ст. 42 КПК України роз`яснені його права та обов`язки (а. кр. пр. 219).
Жодних зауважень з боку підозрюваного ОСОБА_3 у вказаному протоколі не зазначено.
Доказів вчинення будь-якого примусу надавати певні показання на стадії досудового розслідування з боку слідчої СВ ВП № 2 ХРУП № 2 ГУНП в Харківській області старшого лейтенанта ОСОБА_16 на ОСОБА_3 , про що зазначав останній в ході його допиту в судовому засіданні, а також доказів звернення зі скаргами на неправомірні дії слідчої матеріали кримінального провадження не містять.
Таким чином, оцінюючи здобуті докази в їх сукупності стосовно до конкретних обставин справи, внаслідок повного, всебічного та об`єктивного дослідження їх, в межах пред`явленого обвинувачення, визнаного судом доведеним, суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 122 КК України, а саме умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 КК України, але таке що спричинило тривалий розлад здоров`я.
Вивченням відомостей про особу обвинуваченого ОСОБА_3 встановлено, що він раніше не судимий, на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває, тяжких захворювань чи інвалідності не має, офіційно не працевлаштований, не одружений, утриманців не має, має постійне місце проживання.
Згідно зі ст. 66 КК України обставин, які пом`якшують покарання ОСОБА_3 , судом не встановлено.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , згідно зі ст. 67 КК України, не встановлено.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд виходить із положень ст.ст. 50, 65 КК України, враховує принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, який є нетяжким злочином, відсутність пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставини, дані про особу винного, його ставлення до скоєного злочину, у зв`язку з чим суд вважає необхідним і достатнім призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у виді обмеження волі в межах санкції, передбаченої ч. 1 ст. 122 КК України. На переконання суду таке покарання перебуватиме у справедливому співвідношенні із тяжкістю вчиненого ОСОБА_3 кримінального правопорушення і даним про його особу, відповідатиме загальним засадам призначення покарання, принципам законності та індивідуалізації покарання, та є необхідним та достатнім покаранням для виправлення обвинуваченого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як обвинуваченим, так і іншими особами.
З відомостей, наявних в матеріалах кримінального провадження, встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 не є особою, до якої, згідно з ч. 3 ст. 61 КК України, не може бути застосовано покарання у виді обмеження волі.
При призначенні остаточного покарання немає правових підстав для застосування до обвинуваченого ОСОБА_3 вимог статті 69 КК України (призначення більш м`якого покарання, ніж передбачено законом) та вимог статті 75 КК України (звільнення від відбування покарання з випробуванням).
Щодо цивільного позову, заявленого цивільним позивачем ОСОБА_8 , з урахуванням прийнятих судом уточнень до позову, суд вважає необхідним зазначити наступне.
Відповідно до ч. 2 ст. 127 КПК України, шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.
Згідно зі ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до обвинуваченого.
Згідно з ч. 1 ст. 1166 ЦК України майновий збиток, заподіяний неправомірними рішеннями, діями або бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, заподіяна майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному об`ємі особою, що заподіяла його.
Зі змісту цивільного позову ОСОБА_8 вбачається, що неправомірні дії цивільного відповідача ОСОБА_3 призвели до страждань потерпілого, вимушених змін у його житті та порушенні нормального способу життя. Крім того, в ході розгляду кримінального провадження потерпілий, обґрунтовуючи свої позовні вимоги в цій частині, посилався на те, що внаслідок отриманої травми він близько сорока днів не міг відкрити рот, не міг нормально харчуватися, відчував нестерпний біль, переніс складну операцію з відновлення зубів, весь цей час у нього боліла щока, кожний його зуб обмотаний дротом, що спричиняє йому незручності та біль.
Згідно з роз`ясненнями, що містяться в п.п. 3 та 5 Постанови Пленуму ВСУ №4 від 31.03.1995р. «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.
Зазначені роз`яснення кореспондуються із ст.1187 ЦК України.
Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.
Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.
Запобіжний захід стосовно ОСОБА_3 не обирався та підстави для його обрання відсутні.
На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.ст. 370, 371, 373, 374, 376, 392, 395 КПК України, суд, -
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України та призначити йому покарання у виді 2 (двох) років обмеження волі.
Строк покарання обчислювати з дня прибуття і постановки засудженого на облік у виправному центрі.
Цивільний позов задовольнити частково.
В решті цивільного позову відмовити.
Вирок може бути оскаржений в порядку статті 392 КПК України до Харківського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги через Фрунзенський районний суд м. Харкова протягом 30 (тридцяти) днів з дня його оголошення.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Роз`яснити обвинуваченому право подати клопотання про помилування, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Суддя ОСОБА_1