Справа № 344/595/24
Провадження № 1-кс/344/315/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2024 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого П`ятого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні, яке внесене до ЄРДР 16.04.2021 р. №0000003 від 09.01.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Слідчий П`ятого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові ОСОБА_3 , за погодженням із прокурор Івано-Франківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_4 , звернувся до суду із клопотанням про арешт майна. В обґрунтування клопотання зазначено, що слідчими П`ятого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000003 від 09.01.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Нагляд за додержанням законодавства у формі процесуального керівництва у вищевказаному кримінальному провадженні здійснюється прокурорами Івано-Франківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону.

Згідно заяви ОСОБА_5 , яка надійшла до ТУ ДБР у м. Львові надійшла заява, 30.12.2023 її знайомий військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 НГУ ОСОБА_6 , заздалегідь з`ясувавши у заявниці пароль від мобільного телефону, шляхом шахрайства, вчиненого через незаконні операції з використанням електронно-обчислювальної техніки, без її згоди, перевів з її кредитної картки грошові кошти у сумі 100 000 грн. через мобільний додаток на свою банківську картку.

В ході досудового розслідування встановлено, що 30.12.2023, об 01 год. 05 хв., військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 НГУ ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зловживаючи довірою ОСОБА_5 , заздалегідь з`ясувавши пароль від її мобільного телефону та від мобільного додатку «Monobank», здійснив фінансову операцію у вигляді оформлення розстрочки на суму 100 000 (сто тисяч) грн. на картку ОСОБА_5 . У подальшому, ОСОБА_6 , продовжуючи свій злочинний умисел, пов`язаний із заволодіння грошовими коштами ОСОБА_5 , 30.12.2023, об 10 год. 21 хв. з картки ОСОБА_5 перевів на свою банківську картку «Monobank» НОМЕР_2 грошові кошти у сумі 100 000 (сто тисяч) грн.

Враховуючи вищенаведене, є всі підстави вважати, що грошові кошти, які зберігаються на вказаному рахунку є предметом протиправної діяльності, отримані внаслідок вчинення злочину.

На даний час існує ризик того, що такі кошти можуть бути витрачені ОСОБА_6 або іншими особами за його вказівкою на власний розсуд, у тому числі через відповідний мобільний додаток у мобільному телефоні або через мережу інтернет, тому існує обґрунтована необхідність накладання арешту на вказані грошові кошти з метою їх збереження як предмету вчинення злочину. Тому, з метою всебічного, повного й неупередженого розслідування, встановлення всіх обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню, а також недопущення втрати речових доказів, просив накласти арешт на вказаний банківський рахунок.

Слідчий ОСОБА_3 , прокурор ОСОБА_4 , в судове засідання 15.01.2024 не з`явилися, про час та місце розгляду клопотання повідомлені належним чином. У поданому клопотанні просили про розгляд даної справи за їх відсутності, клопотання підтримали у повному обсязі, просив клопотання задовольнити.

Володілець майна, відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України, в судове засідання не викликався.

Як передбачено ч. 4 ст. 107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя зазначає наступне.

Відповідно до статті 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Встановлено, що слідчими П`ятого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000003 від 09.01.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Постановою слідчого П`ятого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові ОСОБА_3 від 10.01.2024 банківський рахунок карткового № НОМЕР_2 , відкритий у АТ «Монобанк» (АТ «Universal Bank», (МФО 322001), який належить ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні.

Згідно з ч. 1 ст. 131 КПК України - заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ч. 1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

При цьому, згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до положень ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Таким чином вказані грошові кошти та банківські рахунки можуть являтись об`єктом кримінально-протиправних дій, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Таким чином, перевіривши матеріали клопотання, враховуючи правову підставу для арешту майна, достатність доказів, що вказують на вчинення кримінального правопорушення, наслідки арешту, розумність та співрозмірність обмеження права власності, завдання кримінального провадження, інші обставини, вважаю з метою забезпечення збереження речових доказів, клопотання слідчого підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 131, 132, 170, 172, 173, 309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на банківський рахунок карткового № НОМЕР_2 , відкритий у АТ «Монобанк» (АТ «Universal Bank», (МФО 322001), адреса: м. Київ, вул. Автозаводська 54/19, який належить ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом заборони розпоряджатись будь-яким чином грошовими коштами у будь-якій формі, крім надходження грошових коштів на зазначений рахунок, а також повідомляти правоохоронні органи письмово, про залишок грошових коштів на вказаному рахунку за запитом слідчого, на час його надання і на момент оголошення ухвали слідчого судді.

Ухвала підлягає до негайного виконання та може бути оскаржена безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Богдан АТАМАНЮК