Справа638/1202/24
Провадження № 1-кп/638/1182/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2024 року м. Харків

Дзержинський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Харкова у порядку спрощеного провадження в м. Харкові обвинувальний акт у кримінальному провадженні № № 0001004 від 14.12.2023, відносно обвинуваченої

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Харкова, громадянки України, з середньо-спеціальною освітою, заміжньої, маючої на утриманні малолітню доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , працюючої швачкою без офіційного працевлаштування, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

за обвинуваченням у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України,

в с т а н о в и в:

13 грудня 2023 року приблизно о 15 год. 00 хв. потерпіла ОСОБА_5 перебувала на кухні комунальної квартири АДРЕСА_3 разом із своїм цивільним чоловіком ОСОБА_6 . В цей час на кухню увійшли їх сусіди, ОСОБА_7 та ОСОБА_3 . Через кілька хвилин, ОСОБА_7 знаходячись на кухні вказаної квартири запалив цигарку, на що ОСОБА_5 зробила йому зауваження. На зауваження ОСОБА_5 відреагувала ОСОБА_3 , у якої в ході спілкування з ОСОБА_5 виник словесний конфлікт. Так, в ході словесного конфлікту, ОСОБА_3 , зрозумівши, що вирішити ситуацію, яка склалася не вийде, у неї раптово виник умисел спрямований на спричинення легких тілесних ушкоджень ОСОБА_5 .

ОСОБА_3 , реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи умисно, підійшла до ОСОБА_5 та несподівано нанесла їй удар кулаком правої удар в область носа, від якого ОСОБА_5 впала на підлогу. Надалі, ОСОБА_3 нахилилась до лежачої на підлозі ОСОБА_5 і нанесла їй ще 3 удари кулаком руки по голові, після чого ОСОБА_6 і ОСОБА_7 зупинили умисні дії ОСОБА_3 .

Піднявшись на ноги потерпіла ОСОБА_5 зателефонувала до поліції і під час спілкування останньої з оператором «102», ОСОБА_3 вирішила продовжити свій злочинний умисел, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 , підійшла до неї та нанесла ще 2 удари кулаком руки по потиличній ділянці голови потерпілої.

В результаті умисних дій спрямованих на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_3 завдала ОСОБА_5 відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 09-46/2024 від 12.01.2024 наступні тілесні ушкодження, а саме розлитий синець в лівій параорбітальній ділянці з переходом в лобну, скроневу, виличну ділянки та скат носу; синець в потиличній ділянці голови; садно на правій щоці. Встановлені садно та синці на голові ОСОБА_5 викликали незначні скороминущі наслідки, тривалістю не більше 6-ти днів, і за цією ознакою відповідно до п.п. 2.3.2. «Б», 2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень». Затверджених наказом № 6 МОЗ України від 17 січня 1995 року, відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Відповідальність за вчинення зазначеного кримінального проступку передбачена ч. 1 ст. 125 КК України.

Обвинувальний акт надійшов до суду разом із клопотанням прокурора ОСОБА_8 про його розгляд у спрощеному провадженні.

Згідно заяви обвинуваченої ОСОБА_3 , яка була підписана в присутності захисника - адвоката ОСОБА_9 , обвинувачена беззаперечно визнала свою вину у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, тобто умисне легке тілесне ушкодження, згодна із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлена з обмеженням права на апеляційне оскарження вироку суду та надала згоду на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Потерпіла ОСОБА_5 подала заяву про згоду із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно зч.2 ст.302 КПК України та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні.

Згідно ч.2 ст.381 КПК України, суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України не здійснювалось.

Згідно ч.2 ст.382 КПК України, вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Враховуючи викладене, дослідивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали кримінального провадження, суд кваліфікує дії обвинуваченої ОСОБА_3 за ч.1 ст. 125 КК України, як заподіяння умисного легкого тілесного ушкодження.

Перевіркою даних про особу обвинуваченої ОСОБА_3 встановлено, що вона раніше не судима, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, заміжня, має на утриманні малолітню доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , працює швачкою без офіційного працевлаштування, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідно до ст. 12 КК України обвинувачена вчинила кримінальне правопорушення - проступок.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченої ОСОБА_3 , відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України, є щире каяття.

Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченої ОСОБА_3 , не встановлено.

При призначенні покарання, суд відповідно до вимог ст.ст.65-67 КК України враховує ступінь тяжкості та конкретні обставини вчиненого кримінального правопорушення - проступку, дані про особу обвинуваченого, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно з роз`ясненнями, що містяться у п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 "Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання суд в кожному випадку і щодо кожного засудженого, який визнається винним у вчиненні злочину, повинен дотримуватися вимог ст. 65 КК України, а саме: враховувати характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, особу засудженого та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, оскільки саме через останні реалізується принцип законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначене судом покарання повинно бути достатнім, для виправлення засуджених і попередження здійснення ними нових кримінальних правопорушень".

Визначаючи вид та міру покарання суд керується положеннями частини 2 статті 50 КК України відповідно до якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Враховуючи те, що відповідно до зазначеної норми Закону суд призначає більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений кримінального правопорушення лише у разі якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення ним нових кримінальній правопорушень.

Так, в справі "Скополла проти Італії" від 17.09.2009, суд зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

Враховуючи вищенаведене, тяжкість та суспільну небезпеку скоєного кримінального правопорушення обставину, що пом`якшує покарання обвинуваченої - щире каяття, відсутність обставин, що обтяжують покарання обвинуваченої, особу обвинуваченої, яка раніше не судима, має на утриманні малолітню доньку, працює без офіційного працевлаштування, суд приходить до висновку, що для виправлення обвинуваченої та попередження здійснення нею нових кримінальних правопорушень останній необхідно призначити покарання в межах санкції ч.1 ст. 125 КК України у вигляді штрафу.

Дане покарання, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередженням вчинення нових кримінальних правопорушень. Крім того, призначення такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого і є дотриманням судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та не суперечить практиці Європейського Суду з прав людини та нормам кримінального законодавства України.

Заходи забезпечення кримінального провадження відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 100, 124, 368, 370, 371, 373, 374, 381, 382, 394 КПК України, суд, -

у х в а л и в:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, та призначити покарання у вигляді штрафу в розмірі 30 (тридцяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п`ятсот десять) гривень 00 коп.

Вирок може бути оскаржений в порядку статті 394 КПК України до Харківського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги через Дзержинський районний суд м. Харкова протягом 30 (тридцяти) днів з дня його оголошення.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381та382цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акту щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1