Справа № 203/506/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2024 року Кіровський районний суд м.Дніпропетровська у складі:

слідчого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

за участю скаржника - ОСОБА_3

адвоката - ОСОБА_4

прокурора - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Дніпрі скаргу адвоката ОСОБА_4 в інтересах підозрюваного ОСОБА_3 про визнання незаконним та скасування повідомлення про підозру ОСОБА_3 від 27 листопада 2023 року за ч.2 ст.28, ч.2 ст.162 КК України у кримінальному провадженні №0000474,-

ВСТАНОВИВ:

До Кіровського районного суду м.Дніпропетровська в порядку ст.303 КПК України надійшла вищезазначена скарга адвоката ОСОБА_4 в інтересах підозрюваного ОСОБА_3 , в якій остання просила визнати незаконним та скасувати повідомлення останньому про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28, ч.2 ст.162 КК України, в рамках кримінального провадження №0000474, як таку, що складена з порушенням ст.ст.276-278 КПК України. В обгрунтування скарги посилалась на те, що ані повідомлення про підозру, ані матеріали кримінального провадження не містять доказів того факту, що ОСОБА_3 та інші невстановлені досудовим розслідуванням співробітники карного розшуку саме проникли із застосуванням сили до житла, де знаходився ОСОБА_6 , власником якого є ОСОБА_7 без їх згоди, адже ОСОБА_6 добровільно відчинив двері паркану та запросив на подвір`я приїхавших працівників поліції, які виконували покладені на них обов`язки щодо перевірки отриманої інформації. Матеріали не містять належних та допустимих доказів саме факту проведення обшуку з огляду на те, що ОСОБА_3 з запрошення ОСОБА_6 перебував виключно на подвір`ї. Вилучення в ході нібито обшуку відеореєстратору, ноутбуку та автомобільного відеореєстратора саме 13.03.2022 року ОСОБА_3 також не підтверджено жодним належним та допустим доказом. Органом досудового розслідування не зазначено, що автомобіль марки «Mercedes-Benz», р.н. НОМЕР_1 , мав ознаки невідповідності кузова з інформацією, внесеної до інформаційної бази НАІС, про що працівникам карного розшуку було повідомлено самим ОСОБА_6 . В зв`язку з цим, ОСОБА_6 самостійно доставив автомобіль на територію Нікопольського РУП. Відтак, вбачається відсутність в діях ОСОБА_3 об`єктивної сторони інкримінованого йому правопорушення. Є безпідставними та необгрунтованими твердження щодо вступу ОСОБА_3 у попередню змову з працівниками карного розшуку, оскільки органом досудового розслідування навіть не було встановлено цих осіб. Біль того, органом досудового розслідування не було проведено пред`явлення особи для впізнання, що унеможливлює встановити причетність конкретної особи, а саме ОСОБА_3 , до вчинення конкретного кримінального правопорушення. Також не було з`ясовано мотивів та мети нібито вчинення ОСОБА_3 інкримінованого йому кримінального правопорушення. Вручене 27.11.2023 року повідомлення про підозру не містить зазначення суттєвих обставин, які впливають на правову кваліфікацію, які могли та повинні були бути встановленими органом досудового розслідування. Підозра грунтується виключно на суперечливих показах свідків, які є родичами ОСОБА_6 , щодо якого працівниками карного розшуку і перевірялась інформація щодо допомоги ним ворожим військам російської федерації.

В судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_3 та його захисник ОСОБА_4 підтримали подану скаргу та посилаючись на викладені в ній підстави, просили задовольнити останню.

Прокурор в судовому засіданні проти задоволення скарги заперечував, посилаючись на те, що ОСОБА_3 було повідомлено про підозру в порядку, встановленому КПК України, з урахуванням зібраних доказів, що в достатній мірі свідчать про його причетність до вчиненого кримінального правопорушення.

Заслухавши учасників, дослідивши матеріали за скаргою та матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Пунктом 10 ч.1 ст.303 КПК України передбачено, що на досудовому провадженні можуть бути оскаржено повідомлення слідчого, дізнавача, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником.

Згідно ст.276 КПК України повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому статтею 278 цього Кодексу, у випадках: 1) затримання особи на місці вчинення кримінального правопорушення чи безпосередньо після його вчинення; 2) обрання до особи одного з передбачених цим Кодексом запобіжних заходів; 3) наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення. Особливості повідомлення про підозру окремій категорії осіб визначаються главою 37 цього Кодексу.

У випадках, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий, прокурор або інша уповноважена службова особа (особа, якій законом надано право здійснювати затримання) зобов`язані невідкладно повідомити підозрюваному про його права, передбачені статтею 42 цього Кодексу.

Після повідомлення про права слідчий, прокурор або інша уповноважена службова особа на прохання підозрюваного зобов`язані детально роз`яснити кожне із зазначених прав.

Статтею 277 ЦПК України встановлено, що письмове повідомлення про підозру складається прокурором або слідчим за погодженням з прокурором.

Повідомлення має містити такі відомості: 1) прізвище та посаду слідчого, прокурора, який здійснює повідомлення; 2) анкетні відомості особи (прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, місце проживання, громадянство), яка повідомляється про підозру; 3) найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення; 4) зміст підозри; 5) правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 6) стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру; 7) права підозрюваного; 8) підпис слідчого, прокурора, який здійснив повідомлення.

Відповідно до ст.278 КПК України письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Письмове повідомлення про підозру затриманій особі вручається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту її затримання.

У разі якщо особі не вручено повідомлення про підозру після двадцяти чотирьох годин з моменту затримання, така особа підлягає негайному звільненню.

Дата та час повідомлення про підозру, правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність невідкладно вносяться слідчим, прокурором до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Під час розгляду скарги встановлено, що Третім слідчим відділом (з дислокацією у м.Дніпрі) ТУ ДБР, розташованого у м.Полтаві, проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000474, відомості про яке було внесено до ЄРДР 18.08.2022 року з попередньою правовою кваліфікацією за ч.2 ст.162 КК України, за фактом незаконного проникнення до житла за адресою: АДРЕСА_1 заступником начальника відділу УКР ГУНП в Дніпропетровської області ОСОБА_3 спільно з невстановленими працівниками ГУНП в Дніпропетровській області, проведення обшуку, за результатами якого було вилучено автомобіль марки «Mercedes-Benz», р.н. НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_8 .

В рамках вказаного кримінального провадження ОСОБА_3 27.11.2023 року було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28, ч.2 ст.162 КК України.

Дослідивши матеріали кримінального провадження, слідчий суддя враховує, що повідомлення про підозру від 27.11.2022 року за змістом відповідає вимогам ст.277 КПК України, було вручено ОСОБА_3 в порядку, передбаченому ст.ст.276,278 КПК України, в день його складання разом із пам`яткою про процесуальні права та обов`язки підозрюваного.

Перевіряючи доводи скарги в частині необгрунтованості підозри, слідчий суддя враховує, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві, тому, виходячи з положень ч.5 ст.9 КПК України, необхідно взяти до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену у п.175 рішення від 21.04.2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення; те що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.081990 року).

Наявні матеріали кримінального провадження, зокрема, протоколи допиту свідків, протоколи огляду, висновок службового розслідування, дають достатньо вагомі підстави для висновку про факт вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28, ч.2 ст.162 КК України та причетність до його вчинення ОСОБА_3 , оцінка чому надавалась слідчим суддею та судом апеляційної інстанції і при вирішенні питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу.

При цьому, на стадії досудового розслідування слідчий суддя не вирішує ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не оцінює докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, а на підставі сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочинів вірогідною та достатньою для її повідомлення про підозру.

Стосовно доводів скарги щодо не зазначення в повідомленні про підозру всіх ознак об`єктивної та субєктивної сторони складу відповідного кримінального правопорушення, слідчий суддя враховує, що вказані обставини в силу ст.91 КПК України дійсно входять в предмет доказування у кримінальному провадженні. Проте, їх встановлення відбувається в ході досудового розслідування, яке у кримінальному провадженні на теперішній час не закінчено. Не зазначення всіх ознак в первісній підозрі, яка може бути в подальшому змінена, не є свідченням необгрунтованості підозри та невідповідності повідомлення вимогам ст.277 КПК України.

З урахуванням вищенаведеного, слідчий суддя приходить до висновку про безпідставність скарги та про необхідність відмови в її задоволенні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.303-307,309,369-372 КПК України, слідчий суддя -

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні скарги адвоката ОСОБА_4 в інтересах підозрюваного ОСОБА_3 про визнання незаконним та скасування повідомлення про підозру ОСОБА_3 від 27 листопада 2023 року за ч.2 ст.28, ч.2 ст.162 КК України у кримінальному провадженні №0000474.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1