Дата документу 19.01.2024
Справа № 334/379/24
Провадження № 1-кп/334/414/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 січня 2024 року Ленінський районний суд міста Запоріжжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у м. Запоріжжі в порядку спрощеного провадження за відсутності учасників судового провадження кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Запоріжжя, громадянки України, яка має середню спеціальну освіту, незаміжньої, не працевлаштованої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої -

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 , маючи умисел на незаконне придбання та зберігання психотропних речовин, без мети збуту, в порушення вимог статей 25 (зберігання наркотичних засобів, психотропних засобів, психотропних речовин та прекурсорів), 27 (придбання, реалізація наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів) Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», діючи умисно, 04.01.2024 приблизно о 12 годині 00 хвилин, знаходячись за місцем свого проживання в квартирі АДРЕСА_2 , замовила за допомогою невстановленого інтернет-магазині особливо небезпечну психотропну речовину для власного вживання без мети збуту. ОСОБА_3 того ж дня за допомогою невстановленого мобільного телефону перерахувала грошові кошти на невстановлений банківський рахунок, про що особу, яка надіслала координати з місцем розташування замовленої небезпечної психотропної речовини.

Далі, 04.01.2024 приблизно о 17 годині 00 хвилин, ОСОБА_3 вийшовши зі свого місця мешкання, сіла у маршрутне таксі та направилась за замовленою особливо небезпечною психотропною речовиною. Прибувши за координатами, а саме до лісосмуги, яка знаходиться поблизу вулиці Ленської (Краєвидної) б.1 в місті Запоріжжя, ОСОБА_3 підібрала зіп-пакет з вмістом особливо небезпечної психотропної речовини та поклала його до переднього карману своєї чорної сумочки, тим самим почала незаконно зберігати його при собі.

Після цього ОСОБА_3 діючи умисно, продовжуючи незаконно зберігати при собі особливо небезпечну психотропну речовину, була виявлена працівниками поліції.

У подальшому, в ході огляду місця події 04.01.2024 у період часу з 18 години 25 хвилин до 18 години 37 хвилин за адресою: м. Запоріжжя, вул. Ленська (Краєвидна) б.1, у ОСОБА_3 було виявлено та вилучено одну скляну трубку, три фрагменти полімерних трубок, металевий фрагмент та зіп-пакет з кристалічною речовиною білого кольору, які містять особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - РVР, маса якої складає 0,60797 г (в перерахунку на основу), яку остання зберігала при собі без мети подальшого збуту.

Своїми діями ОСОБА_3 вчинила кримінальне правопорушення (проступок), передбачене ч.1 ст.309 КК України, яке кваліфікується як незаконне придбання та зберігання психотропної речовини без мети збуту.

На розгляд суду надійшов обвинувальний акт разом із клопотанням прокурора Дніпровської окружної прокуратури міста Запоріжжя Запорізької області ОСОБА_4 про його розгляд у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні, та з письмовою заявою ОСОБА_3 , складеною в присутності її захисника адвоката ОСОБА_5 , щодо беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, зазначеними вище, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з частиною другою статті 302 КПК України та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні.

За результатами дослідження змісту відповідних заяв та матеріалів дізнання, у суду не виникло сумнівів в тому, що зазначена заява обвинуваченої є усвідомленою, відповідає її внутрішній волі, а її процесуальна позиція сформувалася без будь-якого стороннього неправомірного впливу.

Встановлені органом досудового розслідування обставини в даному кримінальному провадженні не оспорюються учасниками судового провадження і суд не вбачає підстав ставити їх під сумнів та визнає їх доведеними, оскільки вони повністю узгоджуються з наданими суду матеріалами дізнання.

Оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, суд вважає, що всі докази є належними, допустимими, достовірними, а в сукупності та їх взаємозв`язку - достатніми для прийняття рішення про визнання обвинуваченої ОСОБА_3 , винною у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

Призначаючи вид і міру покарання обвинуваченій ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке є умисним кримінальним проступком, обставини вчинення кримінального правопорушення, характер правопорушення, особу винної та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Суд враховує, що обвинувачена раніше не судима, вчинила кримінальне правопорушення, яке згідно ст. 12 КК України відноситься до кримінальних проступків, має постійне місце проживання, на обліку та під наглядом лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, неодноразово оглядалась лікарем-наркологом.

Обставинами, що пом`якшують покарання, суд визнає щире каяття. Обставини, що обтяжують покарання, відсутні.

З урахуванням вищевикладеного, а також з урахуванням майнового стану обвинуваченої, відсутності у неї роботи та постійного джерела доходів, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченій ОСОБА_3 покарання за ч. 1 ст. 309 КК України у виді обмеження волі у мінімальному розмірі, передбаченому законом про кримінальну відповідальність.

В той же час, приймаючи до уваги характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, призначений вид покарання, враховуючи дані про особу обвинуваченої, яка раніше не судима, наявність обставин, що пом`якшують покарання, та відсутність обставин, що обтяжують покарання, суд вважає можливим виправлення обвинуваченої без реального відбування покарання, встановивши їй на підставі ст. 75 КК України іспитовий строк з покладанням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Таке покарання, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Питання про долю речових доказів суд вирішує у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 369-370, 373-374, 381-382, 395 КК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, та призначити їй покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік, якщо вона протягом іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на неї обов`язки.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Контроль за поведінкою засудженої покласти на уповноважений орган з питань пробації за місцем її проживання.

Речові докази: порошок білого кольору та нашарування на внутрішніх поверхнях скляної, полімерних трубок, металевому фрагменті психотропної речовини 0,60797г в перерахунку на основу, упаковані до сейф-пакету №4135256, що знаходиться на зберіганні в камері зберігання речових доказів Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області - знищити.

Вирок може бути оскаржений протягом тридцяти днів з дня його отримання в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду, з урахуванням особливостей, передбачених статтею 394 КПК України.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Відповідно до ч. 4 ст. 382 КПК України копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1