Справа № 553/3023/23
Провадження № 1-в/553/412/2023
У Х В А Л А

Іменем України

27.12.2023м. Полтава

Ленінський районний суд міста Полтави в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

секретаря судових засідань - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

представника виправної колонії - ОСОБА_4 ,

засудженого - ОСОБА_5 ,

захисника - адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Полтаві подання Державної установи «Полтавська виправна колонія (№ 64)» про умовно-дострокове звільнення

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Щорс Чернігівської області, є громадянином України, має середню освіту, місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживав за адресою: АДРЕСА_2 , засудженого вироком Солом`янського районного суду м. Києва від 28.04.2011 за п.п. 6, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 289, ст. 70 КК України до 15 років позбавлення волі з конфіскацією майна,

в с т а н о в и в:

На розгляд Ленінського районного суду міста Полтави надійшло подання Державної установи «Полтавська виправна колонія (№64)» про застосування до засудженого ОСОБА_5 умовно-дострокового звільнення згідно із статтею 81 Кримінального кодексу України.

В судовому засіданні представник ДУ "Полтавська виправна колонія (№ 64)" - ОСОБА_4 просив задовольнити подання з підстав, викладених у ньому.

Прокурор заперечував проти задоволення подання.

Засуджений ОСОБА_5 та його захисник - адвокат ОСОБА_6 просили задовольнити подання.

Засуджений вказав, що свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень, за якими його засуджено визнає, щиро кається. На даний час став на шлях виправлення, працевлаштований.

Суд, вислухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали, додані до подання, та матеріали особової справи, доходить висновку про таке.

ОСОБА_5 засуджено вироком Солом`янського районного суду м. Києва від 28.04.2011 за п.п. 6, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 289, ст. 70 КК України до 15 років позбавлення волі з конфіскацією майна.

Згідно з частиною 2 статті 537 Кримінального процесуального кодексу України під час виконання вироків суд, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання, має право вирішувати такі питання, зокрема, - про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Згідно з вимогами частини 2 статті 81 Кримінального кодексу України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Умовно-дострокове звільнення має важливе значення для виправлення засуджених та запобігання вчиненню нових злочинів, тобто для досягнення мети, передбаченої статтею 50 Кримінального кодексу України. При цьому, головною умовою прийняття рішення при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Як визначено статтею 6 Кримінально-виконавчого кодексу України, виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки, свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства; повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві. Основними засобами виправлення і ресоціалізації засуджених є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.

Сумлінна поведінка полягає у зразковому дотриманні вимог режиму, беззаперечному виконанні законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально-виконавчої системи, відсутності порушень дисципліни, товариському ставленні до інших засуджених. Це поведінка, на яку повинні орієнтуватися інші особи, які відбувають покарання.

Пленум Верховного Суду України у пункті 17 постанови від 26.04.2002 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» роз`яснив про необхідність під час розгляду даного питання ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимога режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Відповідно до статті 9 Кримінально-виконавчого кодексу України добросовісна поведінка засудженого під час відбування покарання є обов`язком засудженого.

Як убачається з матеріалів особової справи, засуджений ОСОБА_5 відбував покарання за вироком суду з 16.12.2011 в ДУ "Диканівська виправна колонія (№ 12)", до ДУ «Полтавська виправна колонія (№ 64)» прибув 28.02.2018, початок строку відбуття покарання - 23.07.2010, кінець строку - 21.06.2024.

Згідно із наданою характеристикою засуджений ОСОБА_5 в місцях позбавлення волі знаходиться з 23.07.2010. За час перебування з 28.07.2010 в ДУ "Київський слідчий ізолятор" м. Києва характеризувався посередньо, дисциплінарних стягнень та заохочень не мав, з 27.11.2011 по 16.12.2011 перебував в ДУ "Харківська установа виконання покарань (№ 27)" характеризувався посередньо, дисциплінарних стягнень та заохочень не мав, з 16.12.2011 перебував в ДУ "Диканівська виправна колонія (№ 12)", де, за допущені порушення установленого порядку відбування покарання вісім разів притягувався до дисциплінарної відповідальності, в тому числі двічі поміщався до дисциплінарного ізолятора, стягнення погашені в установленому законом порядку, мав чотири заохочення. З 28.02.2018 по теперішній час відбуває покарання в ДУ "Полтавська виправна колонія (№ 64)". За час відбування покарання за порушення встановленого порядку один раз притягувався до дисциплінарної відповідальності, стягнення погашено у встановленому законом порядку, заохочувався двадцять один раз за виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки, встановлених Кримінально-виконавчим кодексом України та правилами внутрішнього розпорядку, дотримання правил трудового розпорядку та вимог безпеки праці. Виконавчі листи до установи не надходили, за вироком Солом`янського районного суду м. Києва у справі № 1-143/11 сплачено штраф у розмірі 4735,68 грн. 05.01.2017 рішенням комісії виправної колонії в зміні умов тримання тримання відмовлено як особі, яка не стає на шлях виправлення. 04.07.2019 рішенням комісії виправної колонії в заміні невідбутої частини покарання більш м`яким відмовлено як особі яка, не стала на шлях виправлення. 02.10.2020 рішенням комісії виправної колонії в застосуванні умовно-дострокового звільнення відмовлено як особі, яка скоїла особливо тяжкий злочин. 01.04.2022 рішенням комісії виправної колонії в застосуванні умовно-дострокового звільнення прийнято позитивне рішення як особі, яка довела своє виправлення. Ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 14.03.2022, яка Полтавським апеляційним судом залишена без змін, у застосуванні умовно-дострокового звільнення від покарання засудженому ОСОБА_5 відмовлено. Працевлаштований в майстерні установи по виготовленню сувенірної продукції. До праці та до виконання покладених обов`язків ставиться сумлінно, з поставленими завданнями справляється. Вину у скоєному злочині не визнав, але за час відбування покарання та в результаті проведених виховних заходів вину у скоєному злочині визнав, розкаюється. У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний, підтримує рівні взаємовідносини з іншими засудженими. Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом установи. Спальне місце та приліжкову тумбочку утримує в чистоті і порядку, має охайний зовнішній вигляд, дбайливо ставиться до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснює за ними належний догляд, виконує передбачені законом вимоги персоналу установи, не допускає порушень вимог пожежної безпеки ц безпеки праці. Згідно статті 118 КВК України залучається до виконання робіт з благоустрою установи та відділення, до виконання робіт по благоустрою відноситься сумлінно. Утримує у чистоті та порядку спальне місце та приліжкову тумбочку, має охайний зовнішній вигляд. Роботи із самообслуговування виконує самостійно, має достатній рівень необхідних навичок. Приймає участь у реалізації програм диференційованого виховного впливу на засуджених "Професія", "Правова світа", "Фізкультура і спорт", відвідує лекції правового характеру, культурно-масові заходи, пройшов курси підготовки до звільнення. Згідно оцінки ризику вчинення повторного кримінального правопорушення має середній рівень та середній рівень ймовірної небезпеки для суспільства.

Висновок суду про доведеність виправлення засудженого повинен базуватися на всебічному врахуванні даних про його поведінку і ставлення до праці за весь період перебування у виправній установі.

Верховний Суд України та Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ неодноразово звертали увагу судів на те, що під час вирішення питання про сумлінну поведінку та ставлення до праці в разі вирішення питання про можливість застосування до засудженого ст. 81 КК України, слід відрізняти пристосовування засуджених до вимог адміністрації колонії з метою отримання пільг або уникнення покарання від виправлення засуджених.

У даному випадку, хоча відбутий засудженим строк покарання і узгоджується з вимогами частини 3 статті 81 Кримінального кодексу України, проте наразі застосування положень статті 81 Кримінального кодексу України є передчасним та невиправданим, оскільки необхідність у подальшому відбуванні покарання не відпала і до моменту звільнення мета покарання, яка насамперед полягає у виправленні засудженого, а також запобіганні вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами, наразі не досягнута.

Із встановлених судом обставин вбачається, що у поведінці ОСОБА_5 спостерігаються позитивні тенденції та останній стає на шлях виправлення, однак за увесь час відбування покарання, незважаючи на наявність 25 заохочень у вигляді подяк, поведінка засудженого не була стабільною та послідовною, про що свідчить наявність дев`яти стягнень, два з яких були за створення конфліктної ситуації та за які він поміщався до ДІЗО, стягнення погашені у встановленому законом порядку, характеристика від 11.09.2019, згідно з якою адміністрацією установи було визнано передчасним застосування помилування, оскільки засуджений ОСОБА_5 відбуває покарання за скоєння особливо тяжкого злочину та характеризується нестабільною поведінкою, характеристикою від 02.10.2020, згідно з якою адміністрацією установи було визнано передчасним звільнення умовно-достроково, оскільки засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці не довів своє виправлення. При цьому, судом враховується, що засуджений прибув до ДУ "Полтавська виправна колонія (№ 64)" 28.02.2018, тоді як працевлаштований в тільки в березні 2020 року, також враховує, що ОСОБА_5 відбуває покарання за вчинення особливо тяжкого злочину.

Таким чином, матеріалами, які надані в розпорядження суду, не доведено, що поведінка засудженого протягом усього періоду відбування покарання вказувала на його неухильне бажання стати на шлях виправлення.

З огляду на викладене, суд не вбачає підстав для задоволення подання Державної установи «Полтавська виправна колонія (№ 64)».

Керуючись статтями 537, 539 Кримінального процесуального кодексу України, суд,-

п о с т а н о в и в:

У задоволенні подання Державної установи «Полтавська виправна колонія (№ 64)» про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_5 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом 7 днів через Ленінський районний суд м. Полтави, а засудженим в той же строк з дня отримання ним копії ухвали.

Повний текст ухвали складено та оголошено 29.12.2023.

Головуючий ОСОБА_1