УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2023 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 , за участю слідчого ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання старшого слідчого в ОВС 2 відділу 3 управління досудового розслідування Головного слідчого управління Служби безпеки України ОСОБА_5 , погоджене з прокурором відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 про здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000351, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07 березня 2023 року, за підозрою ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 438 КК України, -

в с т а н о в и в:

12 грудня 2023 року до Шевченківського районного суду м. Києва звернувся старший слідчий в ОВС 2 відділу 3 управління досудового розслідування Головного слідчого управління Служби безпеки України ОСОБА_5 , за погодженням з прокурором відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 з клопотанням про здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000351, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07 березня 2023 року, за підозрою ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 438 КК України.

Своє клопотання слідчий обґрунтовує тим, що Головним слідчим управлінням СБ України здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000351, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07 березня 2023 року, за підозрою ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 438 КК України.

24 листопада 2023 року складено письмове повідомлення про підозру ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 438 КК України.

Підозра ОСОБА_7 у вчиненні даного кримінального правопорушення обґрунтовується зібраними в ході досудового розслідування доказами, у тому числі: показаннями потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , якими підтверджуються обставини віддання ОСОБА_7 наказів на жорстоке поводження із цивільними особами; протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, під час яких потерпілі ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , свідки ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_15 впізнали особу ОСОБА_7 ; протоколом огляду відеозапису, розміщеного в мережі Інтернет, яким підтверджуються обставини примусу ОСОБА_8 до вчинення дій на виконання протиправних наказів ОСОБА_7 ; матеріалами Департаменту кіберполіції Національної поліції України, Департаменту контррозвідувального захисту інтересів держави у сфері інформаційної безпеки Служби безпеки України на виконання доручень прокурора та відповідями Головного управління розвідки Міністерства оборони України, Служби зовнішньої розвідки України на запити прокурора в порядку ст. 93 КПК України, якими встановлено анкетні та біографічні відомості про ОСОБА_7 ; іншими матеріалами вказаного кримінального провадження, які у своїй сукупності беззаперечно підтверджують вчинення ОСОБА_7 вищевказаного кримінального правопорушення.

Досудовим розслідуванням встановлено, що заступник командувача військами ІНФОРМАЦІЯ_2 (далі - ЗС РФ), генерал-лейтенант ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (особистий номер військовослужбовця - НОМЕР_1 , позивний « ОСОБА_16 »), який проходить військову службу на вказаній посаді з 13.11.2018, починаючи з 24.02.2022, прийняв безпосередню участь у актах збройної агресії, в тому числі в період часу з 09.03.2022 по 30.09.2022 на території с. Терни Лиманської міської територіальної громади, Краматорського району Донецької області, а крім того, перебуваючи 20.04.2022 на території цього населеного пункту, окупованого на той час ЗС РФ, умисно порушив вищевикладені норми міжнародного гуманітарного права за наступних обставин.

Так, 20 квітня 2022 року близько 15 год. 00 хв. ОСОБА_7 , будучи одягнутий у формений військовий одяг, спільно з чотирьома іншими невстановленими на даний час озброєними вогнепальною стрілецькою зброєю військовослужбовцями одного з підрозділів ЗС РФ зайшли на територію домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , - в якому мешкали цивільні особи, громадяни України, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . ОСОБА_7 та невстановлені військовослужбовці ЗС РФ усвідомлювали, що вони прийшли до цивільних осіб, які не беруть участі у воєнних діях, не мають на меті та можливості чинити опір і перебувають під захистом норм міжнародного гуманітарного права. Перебуваючи на подвір`ї вказаного будинку, ОСОБА_7 в присутності інших невстановлених озброєних вогнепальною стрілецькою зброєю військовослужбовців ЗС РФ, підлеглих йому за службовим становищем і військовим званням, висловив ОСОБА_8 вимогу у наданні приміщення для роздачі жителям села гуманітарної допомоги, тобто у вчиненні дій на користь окупаційної влади, однак не отримав згоди останнього. При цьому, ОСОБА_9 , вступивши у розмову, зауважила ОСОБА_7 , що російськими військовослужбовцями під час ведення боїв за с. Терни заподіяно пошкоджень і руйнувань майну жителів села, а роздача гуманітарної допомоги не допоможе відновити чи компенсувати пошкоджене чи знищене майно.

ОСОБА_7 , будучи заступником командувача військами Центрального військового округу ЗС РФ, діючи умисно, достовірно розуміючи, що він є учасником збройного конфлікту, а саме, що він діє в умовах агресії РФ проти України, використовуючи обставини та умови збройного конфлікту, усвідомлюючи свій статус як особи, що здійснює військове керівництво діями підлеглих, діючи умисно з метою шантажу і залякування ОСОБА_8 через його небажання вчиняти дії на користь окупаційної влади, і в покарання та помсту за висловлені ОСОБА_9 обґрунтовані міркування, в порушення вимог ст. ст. 27, 31, 32, 147 Женевської конвенції про захист цивільного населення під час війни від 12.08.1949 (ратифіковано із застереженнями Указом Президії Верховної Ради УРСР від 03.07.1954) та ч. 2 ст. 75 Додаткового протоколу до Женевських конвенцій від 12.08.1949, що стосується захисту жертв міжнародних збройних конфліктів (Протокол І), від 08.06.1977 (ратифіковано із заявою Указом Президії Верховної Ради УРСР № 7960-XI від 18.08.1989), віддав наказ невстановленому підлеглому військовослужбовцю ЗС РФ примусово помістити ОСОБА_9 до підвального приміщення вказаного будинку, чим незаконно позбавив її свободи на певний час, необхідний для схилення ОСОБА_8 до вчинення дій на користь окупаційної влади. ОСОБА_9 , розуміючи, що у разі невиконання наказу ОСОБА_7 до неї може бути застосовано насильство невстановленим військовослужбовцем ЗС РФ, прослідувала до підвального приміщення свого будинку, у якому перебувала впродовж близько однієї години без власної на те волі.

При цьому, з метою унеможливлення вільно покинути приміщення підвалу ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , будучи заступником командувача військами Центрального військового округу ЗС РФ, діючи умисно, достовірно розуміючи, що він є учасником збройного конфлікту, а саме, що він діє в умовах агресії РФ проти України, використовуючи обставини та умови збройного конфлікту, усвідомлюючи свій статус як особи, що здійснює військове керівництво діями підлеглих, в порушення вимог ст. ст. 27, 31, 32, 147 Женевської конвенції про захист цивільного населення під час війни від 12.08.1949 (ратифіковано із застереженнями Указом Президії Верховної Ради УРСР від 03.07.1954) та ч. 2 ст. 75 Додаткового протоколу до Женевських конвенцій від 12.08.1949, що стосується захисту жертв міжнародних збройних конфліктів (Протокол І), від 08.06.1977 (ратифіковано із заявою Указом Президії Верховної Ради УРСР № 7960-XI від 18.08.1989), віддав наказ невстановленому на даний час військовослужбовцю ЗС РФ нести чергування біля підвалу.

У подальшому ОСОБА_7 , перебуваючи на території домогосподарства, продовжуючи реалізацію свого умислу щодо жорстокого поводження з цивільним населенням, наказав ОСОБА_8 , який мав статус особи, що перебуває під захистом відповідно до норм Конвенції про захист цивільного населення, проїхати разом із ним та іншими невстановленими військовослужбовцями ЗС РФ на бронеавтомобілі-позашляховику « ІНФОРМАЦІЯ_5 » до складських приміщень ПрАТ «Тернівське» за адресою: АДРЕСА_1 , - для організації роздачі гуманітарної допомоги.

В той же час ОСОБА_7 , діючи з прямим умислом на жорстоке поводження з цивільним населенням, бажаючи схилити ОСОБА_8 до вчинення дій на користь окупаційної влади, з метою викликати у потерпілого ОСОБА_8 побоювання за життя його дружини, на порушення вимог ст. ст. 27, 31, 32, 147 Женевської конвенції про захист цивільного населення під час війни від 12.08.1949 (ратифіковано із застереженнями Указом Президії Верховної Ради УРСР від 03.07.1954) та ч. 2 ст. 75 Додаткового протоколу до Женевських конвенцій від 12.08.1949, що стосується захисту жертв міжнародних збройних конфліктів (Протокол І), від 08.06.1977 (ратифіковано із заявою Указом Президії Верховної Ради УРСР № 7960-XI від 18.08.1989), застосував погрозу у формі наказу зазначеному невстановленому підлеглому військовослужбовцю ЗС РФ кинути гранату до підвального приміщення будинку за адресою: АДРЕСА_1 , - у якому перебувала проти власної волі ОСОБА_9 , у разі якщо ОСОБА_8 не повернеться протягом години після роздачі гуманітарної допомоги; при цьому останній сприймав погрозу вбивством як реальну, спрямовану на позбавлення життя його дружини, і таку, що може бути реалізованою, через що зазнав психологічних страждань.

Надалі цього ж дня, 20 квітня 2022 року, в період часу з 15 год. 00 хв. до 16 год. 00 хв. (більш точний час не встановлено), ОСОБА_8 , під погрозою застосування вогнепальної стрілецької зброї до нього та через погрози вбивства ОСОБА_9 , перебуваючи серед невстановлених озброєних військовослужбовців ЗС РФ, проти власної волі був змушений підкоритися вимозі ОСОБА_7 , а тому був поміщений ними до бронеавтомобіля-позашляховика « ІНФОРМАЦІЯ_5 », на якому вони попрямували до приміщення ПрАТ «Тернівське» за адресою: АДРЕСА_1 .

При цьому, проїжджаючи повз домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , у якому проживав батько ОСОБА_8 - ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_7 , на продовження свого умислу, з метою примусити до вчинення дій на користь окупаційної влади, шантажував ОСОБА_8 можливістю вчинення двома невстановленими військовослужбовцями ЗС РФ, які знаходились поряд із цим домоволодінням, протиправних дій щодо ОСОБА_17 .

Крім того, під час поїздки на бронеавтомобілі-позашляховику «Тигр», 20 квітня 2022 року, в період часу з 15 год. 00 хв. до 16 год. 00 хв. (більш точний час не встановлено), ОСОБА_7 висловив вимогу, щоб ОСОБА_8 після прибуття на складські приміщення під відеозапис проговорив російські пропагандистські тези щодо перетворення України на нацистську державу, повної підконтрольності Президента України владі Сполучених Штатів Америки та обстрілів с. Терни Збройними Силами України, чим чинив психологічний тиск на ОСОБА_8 , однак останній відповів відмовою.

Після прибуття на територію ПрАТ «Тернівське» за адресою: с. Терни Лиманської міської територіальної громади, Краматорського району Донецької області, вул. Островерхова, буд. 16, - 20.04.2022, в період часу з 15 год. 00 хв. до 16 год. 00 хв. (більш точний час не встановлено), перебуваючи в одному зі складських приміщень, ОСОБА_7 в присутності трьох невстановлених військовослужбовців ЗС РФ знову висловив вимогу, щоб ОСОБА_8 подякував Російській Федерації під відеозапис, чого ОСОБА_8 впродовж декількох хвилин не наважувався зробити. Продовжуючи свій умисел, спрямований на заподіяння ОСОБА_8 сильного морального страждання, з метою примусити його до вчинення дій на користь окупаційної влади, на порушення вимог ст. ст. 27, 31, 32, 147 Женевської конвенції про захист цивільного населення під час війни від 12.08.1949 (ратифіковано із застереженнями Указом Президії Верховної Ради УРСР від 03.07.1954) та ч. 2 ст. 75 Додаткового протоколу до Женевських конвенцій від 12.08.1949, що стосується захисту жертв міжнародних збройних конфліктів (Протокол І), від 08.06.1977 (ратифіковано із заявою Указом Президії Верховної Ради УРСР № 7960-XI від 18.08.1989), ОСОБА_7 наказав двом невстановленим військовослужбовцям ЗС РФ, щоб вони, у разі невиконання ОСОБА_8 цих вимог, застосували до нього вогнепальну стрілецьку зброю. На виконання зазначеного наказу ОСОБА_7 двоє невстановлених військовослужбовців ЗС РФ приставили до голови ОСОБА_8 наявну у кожного з них вогнепальну стрілецьку зброю і тиснули дулами до його голови, що мало бути і було усвідомлено ОСОБА_8 як пряма загроза його життю. Крім того, ОСОБА_7 сказав, ОСОБА_8 , що жителі с. Терни не отримають гуманітарну допомогу, поки він не подякує Російській Федерації. ОСОБА_8 сприймав погрозу вбивством як реальну, і таку, що може бути з високою імовірністю реалізованою, через що зазнав психологічних страждань, та проти своєї волі під відеозапис, який здійснювався за допомогою відеокамери невстановленим військовослужбовцем ЗС РФ подякував Російській Федерації за надану гуманітарну допомогу у вигляді продуктів харчування.

Після цього ОСОБА_7 не чинив перешкод ОСОБА_8 у залишенні території складських приміщень та поверненні додому. Повернувшись додому, ОСОБА_8 виявив, що ОСОБА_9 перебувала у підвальному приміщенні будинку за адресою: АДРЕСА_1 , - а невстановленого військовослужбовця ЗС РФ на території домоволодіння вже не було.

За таких обставин, ОСОБА_7 віддав наказ про вчинення жорстокого поводження з цивільним населенням.

Так, у зв`язку з перебуванням ОСОБА_7 на території РФ, повістки на 04 грудня 2023 року, 05 грудня 2023 року та 06 грудня 2023 року про його виклик до Головного слідчого управління СБ України опубліковані в газеті «Урядовий кур`єр», яка являється друкованим засобом масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження, випуск № 238 (7636) від 28 листопада 2023 року, а також на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

На виклики слідчого підозрюваний ОСОБА_7 не з`явився.

Також, відповідно до інформування Управління карного розшуку ГУНП в Донецькій області ОСОБА_7 переховується від органу досудового розслідування та фактично перебуває на території Російської Федерації.

Таким чином, у зв`язку з тим, що ОСОБА_7 переховується від органів досудового розслідування, останнього, постановою старшого слідчого в ОВС 2 відділу 3 управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України ОСОБА_5 від 07 грудня 2023 року, оголошено у державний, міждержавний та міжнародний розшук, виконання якого доручено співробітникам Управління карного розшуку ГУНП в Донецькій області.

У судовому засіданні слідчий ОСОБА_3 клопотання підтримав та просив його задовольнити з підстав у ньому наведених.

Захисник ОСОБА_4 заперечував щодо задоволення клопотання слідчого.

Заслухавши доводи слідчого, доводи захисника, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Одними із завдань кримінального провадження є забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожен, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини (ст. 2 КПК України).

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 297-1 КПК України спеціальне досудове розслідування (in absentia) здійснюється стосовно одного чи декількох підозрюваних згідно із загальними правилами досудового розслідування, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цієї глави.

Спеціальне досудове розслідування здійснюється на підставі ухвали слідчого судді у кримінальному провадженні щодо злочинів, передбачених статтями 109, 110, 110-2, 111, 111-1, 111-2, 112, 113, 114, 114-1, 114-2, 115, 116, 118, частиною другою статті 121, частиною другою статті 127, частинами другою і третьою статті 146, статтями 146-1, 147, частинами другою - п`ятою статті 191 (у випадку зловживання службовою особою своїм службовим становищем), статтями 209, 255-258, 258-1, 258-2, 258-3, 258-4, 258-5, 348, 364, 364-1, 365, 365-2, 368, 368-2, 368-3, 368-4, 369, 369-2, 370, 379, 400, 408, 436, 436-1, 437, 438, 439, 440, 441, 442, 443, 444, 445, 446, 447 Кримінального кодексу України, стосовно підозрюваного, крім неповнолітнього, який переховується від органів слідства та суду на тимчасово окупованій території України, на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, з метою ухилення від кримінальної відповідальності та/або оголошений у міжнародний розшук.

Спеціальне досудове розслідування здійснюється на підставі ухвали слідчого судді у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого підозрюваним, стосовно якого уповноваженим органом прийнято рішення про передачу його для обміну як військовополоненого та такий обмін відбувся.

Здійснення спеціального досудового розслідування щодо інших злочинів не допускається, крім випадків, коли злочини вчинені особами, які переховуються від органів слідства та суду на тимчасово окупованій території України, на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, з метою ухилення від кримінальної відповідальності та/або оголошені у міжнародний розшук, та розслідуються в одному кримінальному провадженні із злочинами, зазначеними у цій частині, а виділення матеріалів щодо них може негативно вплинути на повноту досудового розслідування та судового розгляду.

У судовому засіданні встановлено, що Головним слідчим управлінням Служби безпеки України здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000351, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07 березня 2023 року, за підозрою ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 438 КК України.

Шляхом розміщення повісток на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора та у газеті «Урядовий кур`єр», здійснено виклик ОСОБА_7 на 04 грудня 2023 року, 05 грудня 2023 року, 06 грудня 2023 року, однак останній за викликами не з`явився без поважних причин.

24 листопада 2023 року складено письмове повідомлення про підозру ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 438 КК України.

У зв`язку з тим, що ОСОБА_7 переховується від органів досудового розслідування, останніх, постановою старшого слідчого в ОВС 2 відділу 3 управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України ОСОБА_5 від 07 грудня 2023 року, оголошено у державний, міждержавний та міжнародний розшук, виконання якого доручено співробітникам Управління карного розшуку ГУНП в Донецькій області.

Так, ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 438 КК України, відносно якого законодавцем передбачена можливість здійснення спеціального досудового розслідування.

Частиною 2 статті 297-4 КПК України встановлено, що під час вирішення питання про здійснення спеціального досудового розслідування, слідчий суддя зобов`язаний врахувати наявність достатніх доказів для підозри особи щодо якої подано клопотання у вчиненні кримінального правопорушення.

Не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_7 , виходячи лише з фактичних обставин, які містяться в поданих слідчому судді матеріалах, слідчий суддя приходить до висновку про наявність обґрунтованої підозри про причетність ОСОБА_7 до кримінального правопорушення, за викладених у клопотанні обставин.

Окрім того, слідчий суддя враховує практику Європейського суду з прав людини у відповідності до якої «обґрунтована підозра» про яку йдеться у ст. 5 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, означає наявність фактів чи інформації, котрі могли би переконати об`єктивного спостерігача, що конкретна особа можливо вчинила злочин.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» зазначив, що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або для пред`явлення обвинувачення, що являється завданням наступних етапів кримінального процесу.

Таким чином, зазначені у клопотанні докази є вагомими та дають обґрунтовані підстави для підозри ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 438 КК України.

Згідно ч. 5 ст. 139 КПК України ухилення від явки на виклик слідчого, прокурора чи судовий виклик слідчого судді, суду (неприбуття на виклик без поважної причини більш як два рази) підозрюваним, обвинуваченим, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, є підставою для здійснення спеціального досудового розслідування чи спеціального судового провадження.

Так, відповідно до інформування Управління карного розшуку ГУНП в Донецькій області ОСОБА_7 переховується від органу досудового розслідування та фактично перебуває на території Російської Федерації, тобто на території, непідконтрольній українській владі.

Таким чином, враховуючи те, що ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 438 КК України, він умисно ухиляється від явки на виклики слідчого, прокурора, перебуває на територіїї Російської Федерації, оголошений у розшук, який на даний час триває, слідчий суддя вважає за необхідне надати дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000351, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07 березня 2023 року, за підозрою ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 438 КК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 139, 297-1, 297-2, 297-3, 297-4, 376 КПК України, слідчий суддя,-

п о с т а н о в и в:

Клопотання старшого слідчого в ОВС 2 відділу 3 управління досудового розслідування Головного слідчого управління Служби безпеки України ОСОБА_5 , погоджене з прокурором відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 про здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000351, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07 березня 2023 року, за підозрою ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 438 КК України - задовольнити.

Надати дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000351, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07 березня 2023 року, за підозрою ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 438 КК України.

Відомості про здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000351 від 07 березня 2023 року у, невідкладно внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань, але не пізніше 24 годин після постановлення ухвали слідчого судді.

Якщо підстави для постановлення слідчим суддею ухвали про спеціальне досудове розслідування перестануть існувати, подальше досудове розслідування кримінального провадження № 0000351, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07 березня 2023 року, за підозрою ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 438 КК України, здійснювати згідно із загальними правилами, передбаченими КПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1