Справа № 473/6126/23
Номер провадження 1-кп/473/101/2024
У Х В А Л А

"03" січня 2024 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі: головуючого судді - ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

представника потерпілої ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 ,

захисника - адвоката ОСОБА_6 ,

обвинуваченого - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вознесенську кримінальне провадження за №0000810від 30.07.2023 за обвинуваченням

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Велика Корениха м. Миколаїв, громадянина України, не працює, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого в силу ст.89 КК України,

- у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.121, ч.1 ст.125 КК України,

в с т а н о в и в:

03.01.2024 до суду надійшло клопотання прокурора про продовження відносно обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 днів, в якому посилається на існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч.1 ст.177 КПК України, суворість покарання, що загрожує обвинуваченому, тяжкість інкримінованих кримінальних правопорушень та дані про особу обвинуваченого.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримала повністю.

Представник потерпілої ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_5 підтримав позицію прокурора.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_7 - адвокат ОСОБА_6 просив суд частково відмовити в задоволенні клопотання прокурора та змінити обвинуваченому запобіжний захід на цілодобовий домашній арешт. При цьому посилався на те, що тримання під вартою є найсуворішим запобіжним заходом, вина обвинуваченого не доведена; ризики на які вказує прокурор, недоведені, є припущенням.

Обвинувачений ОСОБА_7 підтримав позицію свого захисника.

Заслухавши думки учасників судового провадження, вивчивши клопотання прокурора, суд приходить до такого.

За змістом ст.ст. 131-132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали суду.

Згідно з ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього кодексу.

Відповідно до положень ч.2 ст.177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, в т.ч., переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні.

15.09.2023 стосовно обвинуваченого ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою, який в подальшому продовжено до 08.01.2024 включно; вказану міру запобіжного заходу щодо обвинуваченого обрано з урахуванням тяжкості інкримінованих кримінальних правопорушень, даних про його особу та наявності ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч.1 ст.177 КПК України.

Так, ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, одне з яких є тяжким злочином, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років, не працює, тобто не має постійного джерела прибутку.

Судом також враховано обставини, визначені ст.178 КПК України, зокрема: тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_7 у разі визнання його винуватим у кримінальних правопорушеннях, у вчиненні яких обвинувачується; відсутність у обвинуваченого офіційного місця роботи; майновий стан обвинуваченого.

Таким чином, оцінивши зазначені вище обставини в сукупності, суд дійшов висновку про наявність існування передбачених п.п. 1, 3 ч.1 ст.177 КПК України ризиків.

Судом не встановлено обставин, які б свідчили про те, що необхідність у раніше обраному відносно обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою відпала та ризики, передбачені п.п. 1, 3 ч.1 ст.177 КПК України, зменшилися.

Відтак, зурахуванням характеру вчинених кримінальних правопорушень та обставин справи, тяжкості покарання, особи обвинуваченого, суд дійшов висновку про те, що застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_7 більш м`яких запобіжних заходів жодним чином не перешкоджатиме останньому здійснити переховування від суду та/або незаконний вплив на свідків, потерпілу у даному кримінальному провадженні з метою зміни їх показань, а тому обвинуваченого ОСОБА_7 в подальшому доцільно утримувати під вартою, у зв`язку з чим клопотання прокурора слід задовольнити, а у задоволенні клопотання сторони захисту - відмовити.

Керуючись ст.ст. 176-178, 183, 350, 369-370, 372 КПК України, суд,

п о с т а н о в и в:

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою - задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою до 03.03.2024 включно, з його утриманням в Державній установі «Миколаївський слідчий ізолятор».

В задоволенні клопотання сторони захисту про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту - відмовити.

Ухвалу може бути оскаржено в апеляційному порядку обвинуваченим, його захисником, прокурором протягом п`яти днів з дня її оголошення, що не зупиняє її виконання.

Суддя ОСОБА_1