ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 615/1464/23 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження апел.суду №11-кп/818/346/24 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.1 ст. 122 КК України
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря - ОСОБА_5 ,

прокурора - ОСОБА_6 ,

потерпілого - ОСОБА_7 ,

захисника - ОСОБА_8 ,

обвинуваченого - ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду м. Харкова апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_9 на вирок Коломацького районного суду Харківської області від 04 вересня 2023 року стосовно обвинуваченого ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 122 КК України у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000181 від 01.07.2023, -

в с т а н о в и л а :

Вироком Коломацького районного суду Харківської області від 04 вересня 2023 року ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця сел. Старий Мерчик Валківського району Харківської області, українця, громадянина України, із середньою-спеціальною освітою, непрацюючого, неодруженого, зареєстрований та фактично мешкаючий за адресою: АДРЕСА_1 , який раніше був судимим:

- 04.05.2022 Валківським районним судом Харківської області за частиною 1 статті 185 до покарання у виді громадських робіт строком 200 годин;

- 10.10.2022 Валківським районним судом Харківської області за частиною 3 статті 185, частиною 4 статті 185 КК України, до покарання у виді 5 років позбавлення волі, в силу статті 75 КК України від відбуття покарання звільнений з випробувальним строком на 3 роки,

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 122 КК України, з призначенням йому покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.

На підставі частини 1 статті 71 КК України за сукупністю вироків, частково приєднано 4 (чотири) роки 1 (один) місяць позбавлення волі, як невідбуту частину покарання за попереднім вироком Валківського районного суду Харківської області від 10 жовтня 2022 року та остаточно призначено ОСОБА_9 покарання у виді 5 (п`яти) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.

Згідно вироку, ОСОБА_9 визнаний винним у тому, що 28.06.2023 приблизно о 17 годині 00 хвилин разом зі своїм вітчимом ОСОБА_7 знаходилися за місцем свого спільного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , в цей час між ними виник конфлікт на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, у ході якого у ОСОБА_9 виник умисел на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_7 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень, усвідомлюючи протиправність та суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, ОСОБА_9 взяв до правої руки фрагмент металевого прута, який знаходився у коридорному приміщенні будинку, та наніс вказаним прутом один удар в область нижньої частини лівого передпліччя ОСОБА_7 завдавши йому сильного фізичного болю та заподіявши тілесне ушкодження.

В результаті зазначених протиправних дій, відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 12-14/46-Важ/23 від 13.07.2023, ОСОБА_7 отримав тілесне ушкодження у виді закритого перелому нижньої третини діафізу лівої ліктьової кістки, яке відповідно до висновку експерта № 12-36/42/46-Важ/23 відноситься до ушкодження середнього ступеня тяжкості за критерієм тривалості розладу здоров`я (згідно пунктів 2.2.1 а, б, в, і 2.2.2 Наказу МОЗ України від 17.01.1995 року № 6, Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень).

Не погодившись з зазначеним вироком, обвинувачений ОСОБА_10 подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок Коломацького районного суду Харківської області від 04 вересня 2023 року скасувати у зв`язку із суворістю призначеного покарання, пом`якшити призначене йому покарання відповідно до положень статті 69 КК України, а саме призначити йому покарання нижче найнижчої межі встановленої в санкції статті.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги обвинувачений вказує на повне визнання вини у вчиненому злочині, щире каяття, згоду на розгляд кримінального провадження відповідно до вимог частини 3 статті 349 КПК України, відсутність обставин, які обтяжують покарання та наявність обставини, що пом`якшують покарання.

Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченого та захисника, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, потерпілого, який покладався на розсуд суду, дослідивши матеріали судового провадження та перевіривши оскаржуваний вирок, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, зважаючи на наступне.

Дії обвинуваченого кваліфіковано правильно, висновки суду відносно фактичних обставин справи, які в суді першої інстанції не заперечувались і відносно яких, відповідно до вимог частини 3 статті 349 КПК України докази не досліджувались, колегія суддів на підставі частини 2 статті 394, частини 1 статті 404 КПК України, не перевіряє.

Згідно з вимогами статті 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Перевіряючи вирок в частині правильності призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_9 , колегія суддів вважає, що суд першої інстанції достатньо та правильно врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, наявність пом`якшуючих та відсутність обтяжуючих обставин, данні про особу обвинуваченого та його відношення до вчиненого кримінального правопорушення.

Відповідно до частини 2 статті 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до норм статті 65 КК України та роз`яснень, наведених в пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», призначаючи покарання у кожному конкретному випадку, суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

При призначенні покарання ОСОБА_9 , суд першої інстанції діяв з дотриманням вимог статей 50,65 КК України, врахував особу обвинуваченого, який раніше судимий за злочини проти власності; на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває; за місцем проживання характеризується посередньо; офіційно не працює; неодружений; на утриманні осіб не має.

Під час апеляційного розгляду встановлено, що відповідно до статті 66 КК України, судом першої інстанції враховано обставини, що пом`якшують покарання, у виді щирого каяття, та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до статті 67 КК України, судом не встановлено.

Зазначені обставини чітко, логічно та мотивовано вказані у мотивувальній частині вироку при обґрунтуванні судом міри покарання, яку належить призначити обвинуваченому.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_9 та попередження вчинення ним нових злочинів не можливе без його ізоляції від суспільства та правильно призначив покарання у виді 1 року позбавлення волі, що є мінімальним за розміром покаранням у виді позбавлення волі, передбаченого санкцією частини 1 статті 122 КК України.

Поміж з цим, судом першої інстанції враховано, що ОСОБА_9 вчинив кримінальне правопорушення до відбуття покарання, призначеного йому вироком Валківського районного суду Харківської області від 10.10.2022 та призначено остаточне покарання відповідно до положень статті 71 КК України, тобто за сукупністю вироків, частково приєднавши до призначеного покарання невідбуту частину покарання за попереднім вирок призначивши ОСОБА_9 покарання у виді 4 років 1 місяця позбавлення волі.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів вважає, що призначення більш м`якого покарання, не стане ефективним та дієвим для досягнення мети виправлення. Саме такий вид і міра покарання буде достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню нових злочинів.

Доводи апеляційної скарги обвинуваченого про необхідність пом`якшення йому строку призначеного покарання, а саме застосуванням до призначеного покарання положень статті 69 КК України, на думку колегії суддів є безпідставними, оскільки ОСОБА_9 раніше притягувався до кримінальної відповідальності, був судимим за вчинення злочинів проти власності, до призначеного йому покарання застосовувались положення статті 75 КК України, та вчинив злочин під час іспитового строку.

Вказане свідчить, що обвинувачений належних висновків не зробив та скоїв умисний злочин проти життя та здоров`я особи.

Суд апеляційної інстанції вважає, що обвинувачений своєю поведінкою не доводить свого виправлення та перевиховання, належних висновків для себе не робить, є суспільно - небезпечною особою, яка наполегливо не бажає ставати на шлях виправлення.

На думку колегії суддів обвинуваченим не наведено в своїй апеляційній скарзі обставин, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, які не були враховані судом першої інстанції при призначенні покарання та могли свідчити про явну суворість призначеного покарання.

У зв`язку з наведеним, суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_9 та призначення йому більш м`якого покарання із застосуванням положень статті 69 КК України.

Керуючись статтями 405, пунктом 1 частини 1 статті 407, 418, 419 КПК України,-

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_9 - залишити без задоволення.

Вирок Коломацького районного суду Харківської області від 04 вересня 2023 року стосовно ОСОБА_9 - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Касаційного кримінального суду в складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий:

Судді: