1Справа № 335/4183/23 1-кп/335/624/2023
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2023 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду, за адресою: м. Запоріжжя, вул. Перемоги, 107-Б, кримінальне провадження, відомості по якому внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000143 від 28.01.2023, за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, який є громадянином України, має вищу освіту, офіційно не працевлаштований, не одружений, має на утриманні малолітню дитину, зареєстрованого місця проживання не має, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий:

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

28 січня 2023 року приблизно о 15 год. 30 хв., ОСОБА_4 , під час дії воєнного стану, який введено на території України з 24 лютого 2022 року за №64/2022 та продовжує діяти і на теперішній час, керуючись корисливим мотивом, маючи умисел на заволодіння чужим майном для особистого збагачення, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння та його суспільно небезпечні наслідки у вигляді посягання на майно потерпілого та бажаючи їх настання, знаходячись у приміщенні відділення екстреної медичної допомоги КНП «Міська лікарня екстреної швидкої медичної допомоги» ЗМР за адресою: м. Запоріжжя, вул. Перемоги, буд. 80, шляхом вільного доступу, з шафи, яка знаходиться в приміщенні чоловічої оглядової, намагався таємно викрасти майно, що належить КНП «Міська лікарня екстреної швидкої медичної допомоги» ЗМР, сховавши його до мішку, який знайшов у кабінеті, а саме:

1. Флакон з речовиною 10 мл. прозорий з кришкою жовтого кольору, та написом «Моноклональний реагент анти-D Супер для визначення груп крові людини за системою Rhesus», «анти-D Супер Ig M» серія: DS-2008/2-1, дата виготовлення: 27.08.2020 у кількості 10 одиниць, вартість яких складає 4470,00 грн.

2. Флакон з речовиною 10 мл. прозорий з кришкою жовтого кольору, та написом «Моноклональний реагент анти-D Супер для визначення груп крові людини за системою Rhesus», «анти-D Супер Ig M» серія: DS-2009-1, дата виготовлення: 15.09.2020 у кількості 10 одиниць вартість яких складає 4470,00 грн.

3. Флакон з речовиною 10 мл. синього кольору, та написом «Моноклональний реагент анти-В для визначення груп крові людини за системою АВ0», «анти-В Ig M» серія: В-2008/2-1, дата виготовлення: 27.08.2020 у кількості 5 одиниць вартість яких складає 628,25 грн.

4. Флакон з речовиною 10 мл. синього кольору, та написом «Моноклональний реагент анти-В для визначення груп крові людини за системою АВ0», «анти-В Ig M» серія: В-2009-1, дата виготовлення: 15.09.2020 у кількості 2 одиниці вартість яких складає 251,30 грн.

5. Флакон з речовиною 10 мл. червоного кольору, та написом «Моноклональний реагент анти-А для визначення груп крові людини за системою АВ0», «анти-В Ig M» серія: А-2008/2-1, дата виготовлення: 27.08.2020 у кількості 2 одиниці вартість яких складає 251,30 грн.

6. Флакон з речовиною 10 мл. червоного кольору, та написом «Моноклональний реагент анти-А для визначення груп крові людини за системою АВ0», «анти-В Ig M» серія: А-2009-1, дата виготовлення: 15.09.2020 вартість якого складає 125,65 грн.

7. Упаковка медичних хірургічних масок у кількості 10 шт., виробник «Partner PRO», вартість яких складає 15,00 грн.

8. Шприц 10 мл. ін`єкційний одноразового використання ВІОЛА з голкою, у кількості 7 одиниць, вартість яких складає 28,14 грн.

9. Шприц 20 мл. ін`єкційний одноразового використання, 2-х компонентний, луєр сліп з голкою, у кількості 2 одиниці, вартість яких складає 11,06 грн.

10. Шприц 5 мл. ін`єкційний одноразового використання, 2-х компонентний, луєр сліп з голкою, у кількості 6 одиниці, вартість яких складає 20,10 грн.

11. Шприц 2 мл. ін`єкційний одноразового використання, 2-х компонентний, луєр сліп з голкою, у кількості 1 одиниця, вартість якого складає 1,51 грн.

12. Система для переливання крові «CHIRAHEM» з металевою голкою, одноразового використання, дата виготовлення: 09.2019, у кількості 5 одиниць, вартість яких складає 56,45 грн.

13. Одноразові полімерні окуляри прозорого кольору з пояснювальними написами на упаковці за назвою «VIKITA» у кількості 2 одиниці, вартість яких складає 158,66 грн.

14. Ємкість 400 мл. з речовиною прозорого кольору, згідно пояснювального напису «Натрію Хлорид Дарниця», розчин для інфузій. Речовина в ємкості на половину заповнена, у кількості 2 одиниці, вартість яких складає 79,60 грн.

15. Порошок для розчину для ін`єкцій «Омепразол Оменакс», 40 мг., серійний № 2200930, дата виготовлення 01/2022, вартість якого складає 255,49 грн.

16. Таблетки «Еналаприл Дарниця» 10 мг., 20 таблеток на 2 пластинках, вартість яких складає 16,46 грн.

17. Мазь «Бензилбензоат Дарниця», 250мг/г, мазь - 30 г., вартість яких складає 49,93 грн. (

18. Упаковка «Етамзилат» розчин для ін`єкцій 12,5%, 10 ампул, ампули по 2 мл., вартість якого складає 42,81 грн.

19. Упаковка «Димедрол» розчин для ін`єкцій 1%, 10 ампул, ампули по 1 мл., вартість яких складає 50,01 грн;

20. Тепловентилятор «Kitchin plus, Germany», вартість якого складає 416,67 гривень,

а всього майна на загальну суму 11 938 гривень 39 копійки.

У подальшому, ОСОБА_4 , утримуючи при собі викрадене майно, намагався покинути приміщення КНП «Міська лікарня екстреної швидкої медичної допомоги» ЗМР, проте, був зупинений медичними працівниками КНП «Міська лікарня екстреної швидкої медичної допомоги» ЗМР, при виді яких, залишив викрадене майно на другому поверсі медичного закладу та направився на вихід через підвальне приміщення, де був затриманий працівниками поліції.

Таким чином, ОСОБА_4 виконав всі дії, направлені на таємне викрадення чужого майна, але не довів їх до кінця з причин, які не залежали від його волі, оскільки його дії були помічені працівниками КНП «Міська лікарня екстреної швидкої медичної допомоги» ЗМР.

Своїми умисними діями ОСОБА_4 намагався завдати КНП «Міська лікарня екстреної швидкої медичної допомоги» ЗМР, згідно висновку експерта, матеріальної шкоди на загальну суму 11 398 гривень 39 копійки.

Таким чином, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вчинив кримінального правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України, що кваліфікується, як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

Будучи допитаним у судовому засіданні 07.07.2023 та 24.07.2023, обвинувачений ОСОБА_4 зазначив, що він у повному обсязі визнає вину у вчиненні кримінального правопорушення, яке йому інкриміновано та надав суду такі пояснення.

Взимку 2023 року, точної дати він не пам`ятає, після обіду, він зайшов до П`ятої міської лікарні з метою зробити КТ голови. У приміщенні лікарні він зайшов до якогось кабінету, який був відчинений, де з полиці у шафі взяв медикаменти та у пакеті на підлозі тепло вентилятор. Ці речі він потім поклав у мішок, вийшов із кабінету та повернув ліворуч. По дорозі він зрозумів, що робить щось неправильно, та вирішив залишити мішок із викраденими речами, що і зробив на 2 поверсі цього відділення лікарні. У цей же час жінка, яка є працівником медичного закладу, спитала у нього, що в мішку, він відповів, що йому потрібно вийти з лікарні. Жінка почала казати, щоб викликали поліцію, а він пішов в іншу сторону вже без мішку. Оскільки не знав як вийти з лікарні, він заплутався у виходах, та опинився у підвалі, де його і знайшли працівники поліції. На момент коли його побачили працівники поліції, пакету у нього не було, оскільки він його залишив до цього на другому поверсі. Залишив пакет з речами він саме через те, що зрозумів, що йому це майно не потрібно, що неправильно зробив, коли взяв чуже майно, а не тому що злякався поліції. Зазначив, що навіть якби його і не помітила працівник медичного закладу, він все одно б залишив цей пакет з речами, бо вони йому не були потрібні. Не заперечив того факту, що він спочатку викрав чужі речі, а тому у вчиненому щиро розкаюється.

При цьому, у ході судового розгляду справи, обвинувачений не оспорював дату вчинення кримінального правопорушення, а також перелік майна, яке він намагався викрасти.

Вина ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України, за обставин, які викладені у вироку, крім його показань, підтверджується дослідженими у ході судового розгляду кримінального провадження доказами.

Допитаний безпосередньо у судовому засіданні свідок ОСОБА_6 , який працює на посаді слідчого СУ ГУНП в Запорізькій області, зазначив, що він точно не пам`ятає коли сталася ця подія, але пам`ятає, що він разом із напарницею здійснював патрулювання на території КНП «Міська лікарня екстреної швидкої медичної допомоги». Йому на мобільний телефон зателефонувала медичний працівник та повідомила, що невідомий украв медикаменти. Він, разом із напарницею, прийшли у відділення, з якого їм телефонували, та на другому поверсі, на підлозі перед сходами, побачили пакет, який, як їм сказали працівники лікарні, залишив невідомий хлопець, який хотів викрасти речі, що знаходилися у пакеті, а потім їх залишив. Крім того, медичні працівники сказали їм, що хлопець пішов у підвал, і він із напарницею спустилися до підвалу лікарні, де і виявили обвинуваченого. Пакету при ньому не було. Вони запропонували йому пройти із ними, на що він погодився, та вони піднялися всі разом на перший поверх. Пакет із речами вже на той час бу на першому поверсі, і як їм було повідомлено, його туди з другого поверху спустила працівник лікарні. Після цього, він викликав слідчо-оперативну групу, яка вже у подальшому проводила слідчі дії на місці події.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_7 , яка працює на посаді молодшої медичної сестри у КНП «Міська лікарня екстреної швидкої медичної допомоги», зазначила, що вона разом із ОСОБА_8 перебували у приміщенні реєстратури приймального відділення хірургічного корпусу. У цей час до них зайшла їх співробітниця та сказала, що з приміщення оглядової, яка у них завжди відчинена, вийшов чоловік та тримав в оберемку при собі якийсь пакет. Вони з ОСОБА_9 вийшли з реєстратури та заглянули у в оглядову, де побачили безлад та встановили відсутність медикаментів у шафі. Після цього вони разом пішли з першого поверху на другий, де і зустріли обвинуваченого з мішком у руках. Чоловік спитав у них де знаходиться вихід, а вона у нього спитала, що в нього у мішку, на що він відповів, що йому необхідно викинути сміття, після чого вона йому сказала, що покаже йому вихід. Цей чоловік залишив мішок та пішов, спустився сходами на перший поверх, а потім до підвалу. Яна залишилася на другому поверсі біля цього мішку, а вона пішла за ним. Також зазначила, що цей чоловік міг пройти із мішком по сходам, вони йому в цьому не перешкоджали.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_10 , яка працює на посаді молодшої медичної сестри у КНП «Міська лікарня екстреної швидкої медичної допомоги», надала суду аналогічні пояснення, як і ОСОБА_7 . Крім того, зазначила, що вона залишилася на другому поверсі із мішком, який був залишений обвинуваченим, та деякий час там перебувала, чекаючи, що хтось до неї прийде. Оскільки до неї так ніхто тривалий час не йшов, вона, приблизно через 15-20 хвилин, спустилася на перший поверх і спустила туди ж цей мішок. Вона бачила, що у мішку лежали медикаменти та обігрівач.

Згідно протоколу огляду місця події від 28.01.2023, слідчим проведено огляд відділення екстреної медичної допомоги № 1 (хірургічне відділення КНП «Міська лікарня екстреної швидкої медичної допомоги» ЗМР), зокрема, і приміщення чоловічої оглядової. Як зазначено у протоколі, на підлозі, перед входом до адміністративного корпусу, стоїть полімерний мішок жовтого кольору, наповнений майном, яке було описано слідчим. Як пояснив ОСОБА_4 в ході проведення огляду, він викрав вказане майно в одному із кабінетів цього відділення.

Оцінивши у сукупності досліджені по справі докази, надавши їм юридичну оцінку, суд дійшов до висновку, що дії ОСОБА_4 слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України, як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

У судових дебатах захисник обвинуваченого просила виправдати ОСОБА_4 на підставі ст. 17 КК України, посилаючись на те, що обвинувачений добровільно відмовився від подальшого вчинення кримінального правопорушення, залишивши пакет із викраденим майном на другому поверсі хірургічного відділення лікарні.

Разом із тим, суд не може погодитися із такими твердженнями захисника, з наступних підстав.

Згідно зі ст. 15 КК замахом на злочин є вчинення особою з прямим умислом діяння (дії або бездіяльності), безпосередньо спрямованого на вчинення злочину, передбаченого відповідною статтею Особливої частини КК, якщо при цьому злочин не було доведено до кінця з причин, що не залежали від її волі. Закінченим є замах, якщо особа виконала усі дії, які вважала необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від її волі.

Як передбачено ст. 17 КК України, добровільною відмовою є остаточне припинення особою за своєю волею готування до кримінального правопорушення або замаху на кримінальне правопорушення, якщо при цьому вона усвідомлювала можливість доведення кримінального правопорушення до кінця. Особа, яка добровільно відмовилася від доведення кримінального правопорушення до кінця, підлягає кримінальній відповідальності лише в тому разі, якщо фактично вчинене нею діяння містить склад іншого кримінального правопорушення.

Таким чином, закінчений замах на крадіжку можливий лише з прямим умислом, тобто коли вчинене свідчило про те, що винний усвідомлював суспільну небезпечність своїх дій, передбачав можливість або неминучість настання наслідків у виді заволодіння чужим майном і бажав її настання, однак вилучення майна з володіння власника з можливістю розпорядження ним не настало з незалежних від винної особи обставин.

І лише у випадку, коли під час замаху на злочин винний спрямовує свою волю на запобігання настанню суспільно небезпечного наслідку, в такому разі може мати місце добровільна відмова від вчинення злочину, тобто остаточне припинення особою за своєю власною волею замаху на злочин, якщо при цьому вона усвідомлювала можливість доведення злочину до кінця - ст. 17 КК України.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 зазначав, що він залишив мішок із викраденим майном добровільно, оскільки зрозумів, що вчиняє неправильно, що, на думку його захисника, свідчить про добровільну відмову обвинуваченого від доведення злочину до кінця, за наявності у нього реальної можливості залишити приміщення лікарні із викраденим майном.

Разом із тим, у ході допиту, як обвинуваченого, так і свідків, судом було встановлено, що обвинувачений разом із викраденим майном не зміг знайти вихід з приміщення лікарні. Шукаючи вихід з лікарні, він зустрів працівників медичного закладу ОСОБА_7 та ОСОБА_10 , які одразу спитали у ОСОБА_4 , що у нього у мішку, на що останній відповів, що сміття. Після цього, він залишив мішок із викраденим майном на місці, де зустрів працівників медичного закладу, та пішов шукати вихід із приміщення лікарні.

Вказані обставини свідчать про те, що злочин, передбачений ч. 4 ст. 185 КК України, не був доведений до кінця не у зв`язку із добровільною відмовою ОСОБА_4 , а внаслідок того, що він загубився, не зміг самостійно знайти вихід із лікарні, і поки його шукав, його дії щодо викрадення речей були помічені працівниками медичного закладу, після чого він залишив викрадені ним речі на другому поверсі лікарні та пішов у підвальне приміщення, продовжуючи шукати вихід.

Таким чином, суд дійшов висновку, що злочин не було закінчено ОСОБА_4 саме з причин, які не залежали від його волі, а відтак, у даному випадку відсутня добровільність відмови від вчинення злочину.

Крім того, в обвинувальному акті, при викладенні обставин вчинення кримінального правопорушення, зазначено, що ОСОБА_4 , утримуючи при собі викрадене майно, намагався покинути приміщення КНП «Міська лікарня екстреної швидкої медичної допомоги» ЗМР, проте був затриманий працівниками поліції. Такими чином, ОСОБА_4 виконав всі дії, направлені на таємне викрадення чужого майна, але не довів їх до кінця з причин, які не залежали від його волі, оскільки був затриманий у підвальному приміщенні лікувального закладу працівниками поліції.

Суд, погоджуючись із кваліфікацією діяння обвинуваченого ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України, вважає, що самі обставини, внаслідок яких злочин не було доведено до кінця обвинуваченим, викладені органом досудового розслідування у обвинувальному актів невірно.

Так, як встановлено у ході судового розгляду кримінального провадження, злочинні дії ОСОБА_4 були припинені не внаслідок його затримання працівниками поліції із викраденим майном, а саме внаслідок того, що вони були помічені працівниками КНП «Міська лікарня екстреної швидкої медичної допомоги» ЗМР, після чого обвинувачений залишив мішок із викраденими речами на другому поверсі хірургічного відділення.

При зупинці обвинуваченого працівниками поліції викрадених речей при ньому не було, при собі він їх не утримував, оскільки залишив їх біля працівників медичного закладу, які його побачили з мішком, що підтверджується показаннями допитаних у ході судового розгляду кримінального провадження свідків, ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_10 .

Відповідно до положень ст. 65 КК України, суд призначає покарання:

1) у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу;

2) відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу;

3) враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Таким чином, при призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 покарання за ч. 2 ст. 15, ч. 4 185 КК України, суд враховує ступінь тяжкості кримінального правопорушення, яке, відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до тяжкого злочину.

Суд також враховує дані про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який раніше не судимий, має зареєстроване місце проживання, на його утриманні перебуває малолітня дитина, офіційно не працевлаштований, під наглядом лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, проте неодноразово перебував на стаціонарному лікуванні, проходив курс реабілітації від наркотичної залежності.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 суд визнає його щире каяття у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 судом не встановлено.

Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

З урахуванням викладених вище обставин, які повинні враховуватися при призначенні покарання, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання за ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України, у виді позбавлення волі в межах санкції цієї статті, строком на 5 років.

Враховуючи положення ч. 2 ст. 50 КК України, в тій частині, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, суд доходить до висновку про відсутність необхідності направлення обвинуваченого до місць позбавлення волі, та про можливість його виправлення без ізоляції від суспільства, шляхом застосування ст. ст. 75, 76 КК України і призначення йому покарання з випробуванням строком на 1 рік, що на думку суду також мінімізує ризик вчинення обвинуваченим нових злочинів у майбутньому.

На переконання суду, призначення обвинуваченому покарання з випробуванням у даному випадку, з урахуванням принципу індивідуалізації, є справедливим, співмірним і достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчинення ним нових злочинів.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Як зазначено в обвинувальному акті, витрати на проведення експертизи у даному кримінальному провадженні становлять 1434 грн. Разом із тим, прокурором не надано суду доказів на підтвердження вказаних судових витрат.

Враховуючи те, що прокурором документально не були підтверджені процесуальні витрати на залучення експерта у даному кримінальному провадженні, суд позбавлений можливості стягнути ці витрати з ОСОБА_4 на користь держави.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_4 не обирався і відповідних клопотань від прокурора не надходило.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Питання про долю речових доказів у даному кримінальному провадженні слід вирішити відповідно до положень ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 369, 373, 374, 376 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання за цією статтею у виді 5 років позбавлення волі;

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до п. п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

-періодично з`являтись на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи;

-не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази:

флакон з речовиною 10 мл. прозорий з кришкою жовтого кольору, та написом «Моноклональний реагент анти-D Супер для визначення груп крові людини за системою Rhesus», «анти-D Супер Ig M» серія: DS-2008/2-1, дата виготовлення: 27.08.2020 у кількості 10 одиниць, флакон з речовиною 10 мл. прозорий з кришкою жовтого кольору, та написом «Моноклональний реагент анти-D Супер для визначення груп крові людини за системою Rhesus», «анти-D Супер Ig M» серія: DS-2009-1, дата виготовлення: 15.09.2020 у кількості 10 одиниць, флакон з речовиною 10 мл. синього кольору, та написом «Моноклональний реагент анти-В для визначення груп крові людини за системою АВ0», «анти-В Ig M» серія: В-2008/2-1, дата виготовлення: 27.08.2020 у кількості 5 одиниць, флакон з речовиною 10 мл. синього кольору, та написом «Моноклональний реагент анти-В для визначення груп крові людини за системою АВ0», «анти-В Ig M» серія: В-2009-1, дата виготовлення: 15.09.2020 у кількості 2 одиниці, флакон з речовиною 10 мл. червоного кольору, та написом «Моноклональний реагент анти-А для визначення груп крові людини за системою АВ0», «анти-В Ig M» серія: А-2008/2-1, дата виготовлення: 27.08.2020 у кількості 2 одиниці, флакон з речовиною 10 мл. червоного кольору, та написом «Моноклональний реагент анти-А для визначення груп крові людини за системою АВ0», «анти-В Ig M» серія: А-2009-1, дата виготовлення: 15.09.2020, упаковку медичних хірургічних масок у кількості 10 шт., виробник «Partner PRO», шприц 10 мл. ін`єкційний одноразового використання ВІОЛА з голкою, у кількості 7 одиниць, Шприц 20 мл. ін`єкційний одноразового використання, 2-х компонентний, луєр сліп з голкою, у кількості 2 одиниці, шприц 5 мл. ін`єкційний одноразового використання, 2-х компонентний, луєр сліп з голкою, у кількості 6 одиниці, шприц 2 мл. ін`єкційний одноразового використання, 2-х компонентний, луєр сліп з голкою, у кількості 1 одиниця, систему для переливання крові «CHIRAHEM» з металевою голкою, одноразового використання, дата виготовлення: 09.2019, у кількості 5 одиниць, одноразові полімерні окуляри прозорого кольору з пояснювальними написами на упаковці за назвою «VIKITA» у кількості 2 одиниці, ємкість 400 мл. з речовиною прозорого кольору, згідно пояснювального напису «Натрію Хлорид Дарниця», розчин для інфузій. Речовина в ємкості на половину заповнена, у кількості 2 одиниці, порошок для розчину для ін`єкцій «Омепразол Оменакс», 40 мг., серійний № 2200930, дата виготовлення 01/2022, таблетки «Еналаприл Дарниця» 10 мг., 20 таблеток на 2 пластинках, мазь «Бензилбензоат Дарниця», 250мг/г, мазь - 30 г., упаковку «Етамзилат» розчин для ін`єкцій 12,5%, 10 ампул, ампули по 2 мл., упаковку «Димедрол» розчин для ін`єкцій 1%, 10 ампул, ампули по 1 мл., Тепловентилятор «Kitchin plus, Germany», які передані на відповідальне зберігання представнику КНП «Міська лікарня екстреної швидкої медичної допомоги» ЗМР, залишити за належністю.

Вирок може бути оскаржений протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Запорізького апеляційного суду.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На підставі п. 15 ст. 615 КПК України судом у судовому засіданні проголошено резолютивну частину вироку.

Повний текст вироку після його проголошення вручається учасникам кримінального провадження, які присутні у судовому засіданні, та не пізніше наступного дня надсилається учаснику судового провадження, який в судове засідання на проголошення вироку не прибув.

Суддя ОСОБА_1