справа № 208/8901/23
№ провадження 1-кп/208/72/24
ВИРОК

Іменем України

24 січня 2024 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі: головуючого, судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 ,

у відкритому судовому засіданні розглянувши справу кримінального провадження № 0001237 відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ровеньки Луганської області, громадянина України, маючого вищу освіту, працюючого охоронцем ТОВ «СЕКРЕТНА СЛУЖБА», не одружений, фактично мешкає: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

який обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст. 186 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Приблизно о 20.45 годині 24.08.2023 року, ОСОБА_4 та раніше незнайома йому ОСОБА_7 , перебували біля буд. № 38 по вул. Звенигородська у м. Кам`янське Дніпропетровської області.

Охрименко при собі мала мобільний телефон та поліетиленовий пакет з господарчими товарами, і Теплинський реалізовуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілої, діючи з корисливих мотивів, в умовах воєнного стану, введеного Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 року, наніс один удар правою рукою в обличчя потерпілої, від чого остання втратила рівновагу, випустила з рук пакет з майном, та впала на землю.

Зазначеними діями ОСОБА_8 , ОСОБА_9 заподіяно тілесні ушкодження у вигляді синця та ран на обличчі, синця та садна на лівій нижній кінцівці, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, які мають незначні скороминущі наслідки, тобто ним застосовано до потерпілої насильство, яке не є небезпечним для її життя чи здоров`я.

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, ОСОБА_8 підійшов до ОСОБА_9 , яка лежала на землі та не могла чинити супротив, та відкрито викрав належні останній мобільний телефон «Xiaomi Redmi Note 9 Rrо», вартістю 4 095 гривень разом micro SD «ICONIX» вартістю 125 гривень, та поліетиленовий пакет, в якому знаходилися: густий гель «Domestos» об`ємом 1 л. вартістю 101 гривня; пакети для сміття у кількості 15 штук, об`ємом 35 л., вартістю 8 гривень; чоловічі шкарпетки «Marca» у кількості 2 пар, вартістю 44 гривні, пенал рожевого кольору з двома банківськими картками АТ «ПРИВАТБАНК»; дві банкноти номіналом по 20 гривень та дві банкноти номіналом 100 гривень.

Утримуючи викрадене при собі, ОСОБА_8 залишив місце вчинення кримінального правопорушення, чим завдав потерпілій ОСОБА_7 майнової шкоди на загальну суму 4 613 гривень.

У судовому засіданні обвинувачений вважав недоцільним дослідження доказів щодо його винуватості, так як свою вину у скоєнні вищезазначеного кримінального правопорушення, обставини скоєння якого він визнає у повному обсязі. Ці обставини він розуміє вірно, це його добровільна та достеменна позиція. Розуміє, що буде позбавлений права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.

Обвинувачений ОСОБА_8 пояснив суду, що з потерпілою він раніше не знайомий. Приблизно о 20.45 годині 24.08.2023 року, він знаходився біля магазину розташованого по вулиці Звенігородській в м. Кам`янське, де зустрівся з потерпілою. Познайомившись розмовляли. Під час розмови між ними виник деякий конфлікт. Помітивши у потерпілої мобільний телефон та пакет з товарами, він правою рукою наніс потерпілій один удар по обличчю, від якого та впала на землю. Пакет з вмістом і мобільний телефон який лежав поруч він підібрав та пішов додому. Мотиви вчинення ним зазначених дій були корисливими.

Свою вину визнає повністю, щиро кається у скоєному та осуджує свою поведінку. Все майно повернув. Просить його суворо не карати, не позбавляти волі.

Враховуючи клопотання Теплинського про недоцільність дослідження у судовому засіданні доказів його винуватості, позицію державного обвинувачення щодо не заперечення, при з`ясуванні обставин справи та доказів на їх підтвердження, обмежитись допитом обвинуваченого, суд вважає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Прийняття такого рішення свідчить про те, що обставини, які сторони не оспорюють, вважаються встановленими в судовому засіданні, не потребують окремого дослідження у ході судового розгляду і це враховується судом при постановленні вироку.

Матеріали справи містять заяву обвинуваченого ОСОБА_8 про добровільну видачу працівникам поліції мобільного телефону потерпілої (т.2 а.с. 25)

Обвинувачений Теплинський надав добровільну згоду працівникам поліції на огляд місця його мешкання, під час якого виявлено пакет потерпілої з викраденими речами (т.2 а.с. 28)

Відповідно до розписки потерпілої ОСОБА_7 , викрадене майно їй повернуто (т.2 а.с. 45, 66), майнову шкоду їй відшкодовано у повному обсязі.

Аналізуючи викладене за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження за визначеним обсягом доказів на їх підтвердження, керуючись законом, оцінюючи їх з точки зору належності, допустимості, достовірності, сукупності та їх взаємозв`язку, суд вважає, що вина обвинуваченого в судовому засіданні встановлена та підтверджена, а його умисні дії вірно кваліфіковано за ч.4 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинене в умовах воєнного стану.

Обставинами які пом`якшують покарання обвинуваченого, суд вважає визнання ним своєї вини, щире каяття як осуд своєї протиправно поведінки, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення у виді добровільної видачі викраденого майна, надання добровільної згоди на огляд місця свого мешкання.

Теплинський є внутрішньо переміщеною особою з тимчасово окупованої території (т.2 а.с. 62), мешкає разом з бабусею - жінкою похилого віку 1940 року народження, яка є інвалідом 3-ї групи, тобто такою, що потребує сторонньої допомоги (т.2 а.с. 63-65)

Обвинувачений працевлаштований охоронцем в ТОВ «Секретна Служба», характеризується позитивно (т.2 а.с. 57-58)

Теплинський раніше не судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, скарг на його поведінку за місцем мешкання не надходило. Майнова шкода потерпілій завдана злочином, повністю відшкодована.

Зазначені обставини відповідно до ч.2 ст. 66 КК України у сукупності визнаються судом як інші обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого.

Обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Згідно зі статтями 50, 65 КК особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне і достатнє для її виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів. Виходячи з принципів співмірності й індивідуалізації, це покарання за своїм видом та розміром має бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі заходу примусу мають значення й повинні братися до уваги обставини, що його пом`якшують і обтяжують.

Норми кримінального законодавства наділяють суд правом вибору у визначених законом межах заходу примусу певного виду і розміру. Названа функція суду за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки передбачає вибір форм реалізації кримінальної відповідальності і потребує взяття до уваги й оцінки відповідно до визначених законом орієнтирів усіх конкретних обставин справи, без урахування яких обрана міра покарання не може вважатися справедливою.

Обране покарання не повинно становити істотну диспропорцію, тобто бути адекватним вчиненому та не становити «особистого надмірного тягаря для особи», повинно відповідати справедливому балансу між загальними інтересами суспільства й вимогами захисту основоположних прав особи.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому Теплинського виду та міри покарання, суд враховує характер скоєного ним кримінального правопорушення, яке відноситься до тяжких злочинів, наведені дані про особу обвинуваченого, враховує обставини які пом`якшують його покарання, відсутність обставин які б його обтяжували.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 69 КК України за наявності декількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої у санкції статті Особливої частини цього кодексу. Для застосування судом положень ст. 69 КК України повинні бути встановлені виключні обставини, що істотно знижують ступінь тяжкості саме вчиненого кримінального правопорушення, та які повинні оцінюватися з урахуванням індивідуальних особливостей кримінального провадження. Встановлені обставини, що пом`якшують покарання, мають настільки істотно знижувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, що призначення винному навіть мінімального покарання в межах санкції статті було б явно недоцільним і несправедливим.

Конкретні обставини вчиненого Теплинським кримінального правопорушення оцінені судом повно та всебічно, при цьому також враховується наведені вище характеризуючи дані обвинуваченого.

Міра покарання встановлюється судом з урахуванням вищезазначених обставин справи, з врахуванням позиції державного обвинувачення.

У справі «Ізмайлов проти Росії» ЄСПЛ вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи»

При призначенні конкретній особі покаранні, тобто його індивідуалізації, виявляється каральна політика держави, яка поєднує в собі реалізацію різних цілей державного реагування на випадки вчинення злочинів, так як метою покарання згідно із законом України про кримінальну відповідальність є не лише кара, а й виправлення особи, запобігання вчиненню нею та іншими особами нових злочинів, і вона не може бути досягнута виключно за рахунок суворості призначеного покарання.

Правова система держави має забезпечувати баланс між суворістю та м`якістю заходів реагування на порушення кримінально-правових заборон і покарання, яке призначається особі, має бути справедливим.

Повноваження суду, надані державою, щодо обрання між альтернативними видами покарань у встановлених законом випадках та інтелектуально-вольова владна діяльність суду з вирішення спірних правових питань, враховуючи цілі та принципи права, загальні засади судочинства, конкретні обставини справи, дані про особу винного, справедливість обраного покарання тощо, визначають поняття судового розсуду у кримінальному судочинстві.

Зазначені дискреційні повноваження суду повинні відповідати принципу верховенства права з обов`язковим обґрунтуванням обраного рішення у процесуальному документі суду.

Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Суд вважає, що враховуючи істотний взаємозв`язок між наявністю сукупності обставин пом`якшуючих покарання обвинуваченого, з істотним зниженням ступеню тяжкості вчиненого злочину, зниження суспільної небезпечності самим обвинуваченим, призначення Теплинському покарання в межах санкції ч.4 ст. 186 КК України є не доцільним та несправедливим, і призначення більш м`якого пока¬рання ніж зазначене в цій санкції, здатне забезпечити його виправлення.

Враховуючи принцип індивідуалізації покарання та думку учасників судового засідання, суд вважає, що подальше перевиховання та виправлення обвинуваченого Теплинського можливо шляхом призначення йому покарання із застосуванням ст. 69 КК України, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ч.4 ст. 186 КК України, а саме шляхом призначення йому покарання у виді 5-ти років позбавлення волі.

Згідно із ч. 3 ст. 75 КК України, якщо суд при призначенні покарання у виді позбавлення волі на строк не більше 5-ти років, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, суд ухвалює звільнити засудженого від відбування призначеного покарання, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Іспитовий строк дисциплінує засудженого, привчає його до дотримання законів, нагадує йому, що він не виправданий, а проходить випробування, від результату якого залежить його подальша доля - звільнення від відбування призначеної основної міри покарання або реальне її відбування.

У разі звільнення від відбування покарання з випробуванням, суд відповідно до ст. 76 КК України покладає на засудженого відповідні обов`язки.

На думку суду, зазначене покарання, з встановленням Теплинському максимального іспитового строку, є законним, справедливим та цілком достатнім для подальшого виправлення обвинуваченого та попередження вчиненням нового злочину.

Питання речових доказів вирішується судом у відповідності до ст. 100 КПК України. Процесуальні витрати по проведенню судової експертизи, згідно ст. 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого.

Цивільний позов по справі не заявлений.

До суду прокурором подане клопотання про продовження Теплинському запобіжного заходу у виді домашнього арешту, строк застосування якого спливає 25.01.2024 року.

Сторона захисту не заперечувала проти задоволення клопотання прокурора, і суд враховуючи обґрунтування ризиків зазначених у ньому, вважає це клопотання законним, належним чином доведеним та таким, що підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 349, 373-374 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у пред`явленому обвинуваченні за ч.4 ст. 186 КК України, та з застосуванням ст. 69 КК України, призначити йому покарання у виді 5 років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбуття призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк на 3 роки.

Згідно ст. 76 КК України, зобов`язати засудженого протягом іспитового строку: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з засудженого ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати по проведенню судової експертизи, у сумі 2 373 гривень.

ечові докази по справі: папілярні візерунки виявлені при огляду місця події, які знаходяться в камері зберігання речових доказів Кам`янського РУП, знищити;

- мобільний телефон «XiaomiRedmiNote 9 Rrо» TropicalGreen, модель: M2003J6B26, 6 GB RAM 128 GB ROM imei 1: НОМЕР_1 , imei 2: НОМЕР_2 , із sim-карткою мобільного оператору ПрАТ «ВФ УКРАЇНА» з абонентським номером « НОМЕР_3 », microSD «ICONIX» об`ємом 32GB, чохол «GETMAN Easelogo»;

- поліетиленовий пакет «АВРОРА Мультимаркет», в якому знаходилися: густий гель «Domestos» об`ємом 1 л., пакети для сміття, чоловічі шкарпетки «Marca», пенал рожевого кольору, в якому містилися банківські картки, емітовані АТ «ПРИВАТБАНК» у кількості 2 штук з № НОМЕР_4 , № НОМЕР_5 та АТ «АКЦЕНТ-БАНК» з НОМЕР_6, ключ жовтого кольору; 2 (дві) банкноти номіналом 20 гривень із серією: ЕБ2980706, ЕБ4632788 та 2 (дві) банкноти номіналом 100 гривень із серією: УУ5576184, УЦ3371954,

які знаходиться на зберіганні у потерпілої ОСОБА_7 , знявши арешт з майна, залишити у власника;

- оптичний диск для лазерних систем зчитування DVD+R RW 4.7 GB, який знаходиться в матеріалах кримінального провадження, зберігати при справі.

До набрання вироком законної сили, запобіжний захід відносно засудженого ОСОБА_4 , залишити раніше обраний - цілодобовий домашній арешт.

Вирок суду може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду, через Заводський районний суд м. Дніпродзержинська, протягом 30 днів з дня його проголошення. Законної сили вирок суду набирає після закінчення строку його оскарження.

Вирок суду підлягає негайному врученню обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1