Харківський районний суд Харківської області
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2024 року

смт Покотилівка Харківської області

Справа № 635/11030/23

Провадження № 1-кп/635/357/2024

Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора - ОСОБА_3 ,

захисників - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

обвинувачених - ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000040 від 15 вересня 2022 року, за обвинуваченням ОСОБА_6 , ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 111-2 Кримінального кодексу України

УСТАНОВИВ:

До Харківського районного суду Харківської області 16.11.2023 року надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_6 , ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 111-2 Кримінального кодексу України

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями кримінальне провадження №0000040 від 15 вересня 2022 року, за обвинуваченням ОСОБА_6 , ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 111-2 Кримінального кодексу України передано судді ОСОБА_1 .

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 16.11.2023 року вказане кримінальне провадження прийнято до провадження судді та призначене підготовче судове засідання.

У підготовчому судовому засіданні прокурор зазначив про можливість призначення справи до судового розгляду.

Обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні проти призначення судового розгляду на підставі обвинувального акту не заперечували.

Обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник адвокат ОСОБА_4 у судовому засіданні проти призначення судового розгляду на підставі обвинувального акту не заперечували та заявили клопотання щодо розгляду справи колегіально судом у складі трьох суддів.

Прокурор заявив клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 строком на 60 днів.

Заслухавши думку учасників судового засідання, перевіривши доводи поданого клопотання, суд дійшов до наступних висновків.

Щодо можливості призначення справи до судового розгляду

Суд, виконавши вимоги статей 342-345 КПК України, ознайомившись з обвинувальним актом, дійшов висновку, що кримінальне провадження підсудне Харківському районному суду Харківської області, обвинувальний акт відповідає формальним вимогам процесуального закону щодо форми і змісту, підстав для його повернення прокурору, судом не встановлено.

Відповідно до частини 2 статті 31 КПК України кримінальне провадження в суді першої інстанції, щодо злочинів, за вчинення яких передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк більше десяти років, здійснюється колегіально судом у складі трьох суддів лише за клопотанням обвинуваченого.

Враховуючи те, що ОСОБА_6 обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 111-2 КК України, за яке передбачено покарання у виді позбавленням волі на строк від десяти до дванадцяти років, суд вважає, що клопотання обвинуваченого та його захисника підлягає задоволенню.

Враховуючи наведене, встановивши відсутність підстав для прийняття рішень, передбачених пунктами 1-4 частини 3 статті 314 КПК України, провівши підготовку до судового розгляду і вирішивши питання, передбачені частиною 2 статті 315 КПК України, суд дійшов висновку про закінчення підготовчого провадження і призначення судового розгляду.

Відповідно до частини 1 статті 316 КПК України вбачається, що після завершення підготовки до судового розгляду суд постановляє ухвалу про призначення судового розгляду.

Ураховуючи наведене, суд вважає за можливе призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту за обвинуваченням ОСОБА_6 , ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 111-2 Кримінального кодексу України.

Щодо запобіжного заходу, застосовані норми права та мотиви суду

У підготовчому засіданні прокурором було заявлено клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 строком на 60 днів, посилаючись на наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 4, 5 частини 1 статті 177 КПК України, можливість переховування від суду, незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинення іншого кримінального правопорушення. В обґрунтування клопотання прокурор посилався на те, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчинення особливо тяжкого злочину, вчиненого проти основ національної безпеки України за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від десяти до дванадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк від десяти до п`ятнадцяти років та з конфіскацією майна або без такої, що в умовах воєнного стану та активних бойових дій може виникнути у нього фактична можливість ухилитися від кримінальної відповідальності та може переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник адвокат ОСОБА_4 у судовому засіданні заперечували проти продовження відносно нього строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обґрунтовуючи це тим, що він не переховувався від суду та слідства, постійно перебував за місцем реєстрації, раніше обраний запобіжний захід не порушував. Також зазначили, що впливати на свідків у даному кримінальному провадженні немає наміру та сенсу, заявлені прокурором ризики не доведені та є лише припущенням, а запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обґрунтовується лише тяжкістю злочину.

Обвинувачений просив застосувати відносно нього нічний домашній арешт за адресою мешкання.

Захисник обвинуваченого підтримала позицію свого підзахисного.

Обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник ОСОБА_5 підтримали позицію обвинуваченого ОСОБА_6 .

Встановлені обставини, застосовані норми права та мотиви суду

Вислухавши клопотання прокурора, думку обвинуваченого, захисника, дослідивши клопотання та додани до нього докази, суд дійшов висновку про наявність достатніх підстав для застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою виходячи з наступного.

Відповідно до частини 3 статті 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 КПК України.

Відповідно до частини 1 статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статті 177 КПК України.

Строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів(ч.1 ст.197 КПК України).

Згідно вимог статті 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватись від слідства та суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків та інших учасників судового процесу, вчиняти інші кримінальні правопорушення та інше.

Вимогами статті 178 КПК України передбачені обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу, зокрема тяжкість покарання, яке загрожує відповідній особі, вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність соціальних зв`язки, в тому числі наявність родини та утриманців, наявність постійного місця роботи, наявність судимостей, дотримання обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувались раніше та інші обставини.

Так, ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 22.09.2023 року стосовно ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді Харківського районного суду Харківської області від 22.09.2023 року до 20 листопада 2023 р., без визначення розміру застави. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 17.11.2023 року строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави було продовжено до 15.01.2024 включно.

Таким чином, суд вважає, що обґрунтованість підозри за частиною 1 статті 111-2 КК України була встановлена саме слідчим суддею при обранні запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_6 . Питання обґрунтованості пред`явленого, обвинувачення з огляду на стадію цього кримінального провадження(підготовка до судового розгляду) наразі не вирішується, оскільки докази, які на думку сторони обвинувачення його підтверджують, підлягають дослідженню в порядку глави 4 КПК України, і лише за наслідком судового розгляду буде вирішено питання обґрунтованості чи необґрунтованості пред`явленого обвинувачення.

Суд надаватиме оцінку винятково питанню існування та зміни заявлених прокурором ризиків, які у своїй сукупності можуть слугувати підставою для продовження запобіжного заходу тримання під вартою.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створить загрозу суспільству.

Надаючи оцінку можливості обвинуваченими переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні або вчинити інше кримінальне правопорушення, суд бере до уваги, що існує певна ймовірність того, що обвинувачені з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованих злочинів можуть вдатися до відповідних дій.

Так, суд враховує, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 111-2 КК України, який відноситься до особливо тяжких злочинів проти основ національної безпеки України під час дії воєнного стану, що є найбільш небезпечним посяганням на суспільні відносини, які забезпечують державну безпеку, обороноздатність, незалежність країни, її конституційний лад, що свідчить про підвищену суспільну небезпечність інкримінованого злочину.

Санкція частини 1 статті 111-2 КК України, за якою він обвинувачується передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від десяти до дванадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк від десяти до дванадцяти років та з конфіскацією майна або без такої. Вищевказане кримінальне правопорушення, відповідно до статті 12 КК України відноситься до категорії особливо тяжких злочинів.

Також суд враховує особу обвинуваченого, в силу статті 89 КК України не судимого, щодо якого 31.08.2018 до суду направлено обвинувальний акт за частиною 2 статті 246 КК України, 20.03.2023 до суду направлено обвинувальний акт за частиною 4 статті 185 КК України.

Враховуючи наведене є ризик того, що обвинувачений ОСОБА_6 може покинути територію Харківської області та переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

При цьому, суд враховує, що ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику.

Згідно з вимогами пунктів 3 та 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

В даному випадку, суд погоджується, що продовжує існувати ризик, передбачений пунктом 1 частини 1 статті 177 КПК України, а саме переховування від органів досудового розслідування та суду.

Зважаючи на те, що судовий розгляд у провадженні ще не розпочатий, ОСОБА_6 обізнаний про місце мешкання свідків, яким відомі обставини вчинення злочину за час окупації населеного пункту, показання яких відкриті обвинуваченому, з зазначенням їх місця проживання, контактних номерів телефону, останній може вчинити дії, спрямовані на здійснення незаконного залякування, погроз на вказаних осіб, чим перешкоджатиме об`єктивному розгляду даного кримінального провадження.

Суд враховує, що свідки судом ще не допитані, а вплив на свідків можливий як на початковому етапі кримінального провадження при збиранні доказів, так і на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом свідчень від свідків та дослідження їх судом.

У разі обрання більш м`якого запобіжного заходу, обвинувачений може здійснювати на них незаконний вплив з метою перешкоджання у наданні свідчень, які б підтверджували його причетність до вчинення злочину.

Вказане дає обґрунтовані підстави для висновку, що заявлений прокурором ризик, передбачений пунктом 3 частини 1 статті 177 КПК України, а саме незаконний вплив на свідків у цьому ж кримінальному провадженні не зменшився та продовжує існувати.

Суд також враховує, відсутність законних джерел заробітку, а також те, що в провадженні суду перебувають три обвинувальні акти за обвинуваченням ОСОБА_6 . Наявність вищевказаних обставин у даному випадку, суд розцінює, як одну з підстав для обґрунтування того, що обвинувачений ОСОБА_6 може вчинити новий злочин («Сельчук проти Туреччини», «Мацнеттер проти Австрії»).

За таких обставин, суд вважає доведеним ризик, пов`язаний з тим, що перебуваючи на свободі обвинувачений може вчинити інше кримінальне правопорушення (п.5 ч.1 ст.177 КПК України).

Що стосується ризику передбаченого пунктом 4 частини 1 статті 177 КПК України, а саме перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, на який посилається прокурор, суд вважає його не доведеним.

Тому, у суду є обґрунтовані підстави вважати, що з моменту взяття обвинуваченого ОСОБА_6 під варту до моменту вирішення вказаного клопотання не змінилися обставини, які стали підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та не змінилася обстановка, яка дає суду підстави вважати, що належну процесуальну поведінку обвинуваченого може забезпечити і більш м`який запобіжний захід, зокрема нічний домашній арешт.

Ураховуючи наведене, на думку суду, наразі існують підстави для продовження застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_6 раніше обраного запобіжного заходу, оскільки підстави, які були на час обрання та продовження обвинуваченому запобіжного заходу, продовжують існувати.

Об`єктивних даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, для застосування стосовно обвинуваченого ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, у судовому засіданні не встановлено.

Будь-яких доказів, які б свідчили про можливость застосування інших, більш м`яких, запобіжних заходів, суду захисником ОСОБА_4 та обвинуваченим не надано.

Суд зазначає, що наразі саме обраний запобіжний захід - тримання під вартою, відповідає особі обвинуваченого та встановленим обставинам - наявності ризиків, які є запобіжником саме належної процесуальної поведінки. Приймаючи таке рішення, суд відповідно до вимог статті 178 КПК України також перевірив характеризуючи відомості щодо особи обвинуваченого, тяжкість покарання у разі визнання ОСОБА_6 винуватим, а також враховує суспільну небезпечність вчиненого діяння спрямованого проти основ національної безпеки України під час дії воєнного стану, який введений на території України відповідно до указу президента України від 24.02.2022 за № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні».

На підставі вищевикладеного, суд у підготовчому судовому засіданні, перевіривши обґрунтованість та доцільність застосування запобіжного заходу щодо обвинуваченого ОСОБА_6 , пов`язаного з обмеженням його прав на свободу та особисту недоторканість, дійшов висновку, що саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відповідає меті його застосування, є пропорційним заявленим прокурором ризикам та запобігає спробам вчинити дії, передбачені пунктам 1, 3, 5 частини 1 статті 177 КПК України.

Відповідно до частини 1, 6 статті 176 КПК України під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід у вигляді тримання

При цьому, під час дії воєнного стану, суд відповідно до положень частини 4 статті 183 КПК України, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, не визначає розмір застави у даному кримінальному провадженні відносно обвинуваченого при продовженні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки ОСОБА_6 обвинувачується у злочині за частиною 1 статті 111-2 Кримінального кодексу України, а саме в умисних діях, спрямованих на допомогу державі-агресору(пособництво), збройним формуванням, вчинені громадянином України, з метою завдання шкоди України шляхом підтримки рішень та дій держави-агресора, збройних формувань та передачі матеріальних ресурсів збройним формуванням держави-анресора, який відноситься до особливо тяжких злочинів проти основ національної безпеки України під час дії воєнного стану.

На підставі викладеного, керуючись статтями 31, 131, 132, 176-178, 182, 183, 184, 194, 197, 314, 315, 392 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 , ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 111-2 КК України призначити до судового розгляду у відкритому судовому засіданні в приміщенні Харківського районного суду Харківської області на 18 січня 2024 року о 14 годині 45 хвилин.

Клопотання захсиника ОСОБА_4 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 щодо розгляду кримінального провадження колегіально судом у складі трьох суддів - задовольнити.

Здійснювати розгляд кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 , ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 111-2 КК України колегіально судом у складі трьох суддів.

Клопотання прокурора Дергачівської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 - задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 111-2 КК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» строком на шістдесят днів - до 10 березня 2024 року включно.

Строк дії ухвали встановити до 10 березня 2024 року включно.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, захиснику та прокурору.

Ухвала протягом п`яти днів з дня її проголошення може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду, а обвинуваченим - в той же строк, з моменту вручення йому копії ухвали суду.

Повний текст ухвали буде оголошений учасникам судового провадження 15 січня 2024 року о 09 годині 10 хвилин.

Суддя ОСОБА_1