ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 621/982/23

Провадження 1-кп/621/65/24

11 січня 2024 року м. Зміїв Харківської області

Зміївський районний суд Харківської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

учасники справи:

прокурор ОСОБА_3

потерпілий ОСОБА_4 (не з`явився)

обвинувачений ОСОБА_5 (в режимі відеоконференції)

захисник адвокат ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальну справу №621/982/23 (провадження ЄРДР №0000115 від 24.03.2023) за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с.Соколово Зміївського району Харківської області, громадянин України, одружений, не працює, освіта середня, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає: АДРЕСА_2 , раніше судимий:

-вироком Зміївського районного суду Харківської області від 20.10.2021 за ч.3 статті 185 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки, на підставі ст.ст.75,76 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням строком на 3 роки; ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 2023 року в зв`язку зі скасуванням звільнення від відбування покарання направлений для відбуття покарання

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 185 Кримінального кодексу України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи засуджений вироком Зміївського районного суду Харківської області від 20.10.2021 за ч.3 статті 185 Кримінального кодексу України до позбавлення волі строком на 4 роки, та на підставі ст.ст.75,76 Кримінального кодексу України звільнений від відбування покарання строком на 3 роки, на шлях виправлення й перевиховання не став та знову вчинив аналогічний злочин при наступних обставинах.

Так, 23 березня 2023 року, близько 13:30 години, ОСОБА_7 знаходився у приміщенні магазину «Полюшко» Товариства з обмеженою відповідальністю «Рітейлер20», розташованому за адресою: Харківська область, Чугуївський район, місто Зміїв, вул..Пролетарське шосе, буд.1Б, де у нього виник умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна.

З метою реалізації свого протиправного умислу, в той же день і час, 23 березня 2023 року, о 13:30, ОСОБА_5 , переконавшись в тому, що його дії ніким помічені не будуть, діючи таємно, повторно, протиправно, з корисливих мотивів, з метою наживи, шляхом вільного доступу, у період дії в Україні воєнного стану, введеного Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 року на 90 діб та в подальшому неодноразово продовженого, в останнє Указом Президента України № 757/2022, та станом на момент судового розгляду Указом Президента України № 743/2023 від 06.11.2023 року, затвердженого Законом України №3429 від 08.11.2023, строком на 90 діб, викрав з пакету, що знаходився на касі магазину, жіночий гаманець, бувший у використанні, вартістю, згідно висновку товарознавчої експертизи №1705/23 від 27.03.2023, 180,00 гривень, а також грошові кошти, що знаходилися в ньому, в сумі 700,00 гривень, після чого покинув місце вчинення злочину та розпорядився викраденим майном на власний розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , матеріальну шкоду на загальну суму 880,00 гривень.

Дії ОСОБА_5 кваліфіковані як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, в умовах воєнного стану, тобто як кримінальне правопорушення (злочин), передбачений частиною 4 статті 185 Кримінального кодексу України.

В судове засідання з`явилися прокурор, обвинувачений ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції) та захисник ОСОБА_8 .

Потерпіла ОСОБА_9 в судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином. Подала до суду заяву, в якій просила розглянути справу без її участі в зв`язку з похилим віком.

З урахуванням думки учасників судового засідання, суд, на підставі положень статті 325 КПК України, вирішує проводити судовий розгляд без участі потерпілого.

В судовому засіданні обвинувачений свою вину у вчиненні інкримінованого правопорушення визнав в повному обсязі, в зв`язку з чим учасники кримінального провадження вважали недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин справи, які ними не оспорюються.

З урахуванням засад змагальності та диспозитивності кримінального провадження, з огляду на визнання обвинуваченим фактичних обставин, якими обґрунтовано обвинувачення, за відсутності заперечень та сумнівів у добровільності його позиції, суд, на підставі ч.3 статті 349 КПК України, обмежився допитом обвинуваченого та дослідженням письмових доказів, які характеризують його особу.

Допитаний в якості обвинуваченого ОСОБА_7 підтвердив фактичні обставини, викладені в обвинувальному акті та пояснив, що в березні 2023 року, (точної дати не пам`ятає, але не оспорює 23.03.2023 року) він прийшов до магазину «Полюшко» в місті Зміїв Чугуївського району Харківської області, де на касі знаходилася раніше не знайома йому ОСОБА_4 . Вона була особою похилого віку, і відлучилася взяти якийсь додатковий товар, залишивши на полиці біля каси пакет, в якому він побачив жіночий гаманець. Він, ОСОБА_5 , розуміючи, що в гаманці лежать гроші, а також усвідомлюючи, що на касі немає продавчині, а потерпіла відійшла, тобто його ніхто не помітить, витяг з пакету вказаний гаманець, та швидко пішов з магазину. На відстані від магазину він витяг з гаманця грошові кошти, які витратив на власний розсуд в іншому магазині. Вказану крадіжку він дійсно вчинив у період встановленого судом іспитового терміну за іншим вироком. Спочатку ходив до органу пробації на відмітку, а потім ходити перестав. В зв`язку з невиконанням покладених на нього обов`язків, ухвалою суду був направлений для реального відбуття покарання. У вчиненому щиро розкаюється та просить суворо не карати.

Даючи оцінку показанням обвинуваченого, суд визнає їх правдивими та достовірними, оскільки вони послідовно, об`єктивно і досить повно відображають обстановку і обставини скоєного кримінального правопорушення, пояснюють мотиви його вчинення. Підстав для самообмови судом не встановлено.

Таким чином, оцінивши докази, досліджені в судовому засіданні, які є належними, допустимими та достовірними, а в сукупності достатніми для ухвалення обвинувального вироку, суд дійшов висновку, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого частиною 4 статті 185 Кримінального кодексу України, тобто у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно в умовах воєнного стану.

Вивченням відомостей про особу обвинуваченого встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, не працюючий, одружений, неповнолітніх дітей на утриманні не має, на профілактичному обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, освіта середня, раніше судимий вироком Зміївського районного суду Харківської області від 20.10.2021 за ч.3 статті 185 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки, та на підставі ст.ст.75,76 Кримінального кодексу України звільнений від відбування покарання строком на 3 роки. Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 04.07.2023 року ОСОБА_5 скасовано звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлено засудженого для реального відбування покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки

Згідно статті 65 Кримінального кодексу України, при призначенні покарання суд повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Правопорушення, передбачене ч.4 статті 185 Кримінального кодексу України, яке інкриміноване обвинуваченому, відповідно до ч.5 статті 12 Кримінального кодексу України, є тяжким злочином.

Відповідно до ч.1 статті 66 Кримінального кодексу України, обставинами, які пом`якшують покарання, суд визнає щире каяття обвинуваченого.

Обставиною, що обтяжує покарання, відповідно до п.6 частини першої статті 67 Кримінального кодексу України, суд визнає вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку

Вирішуючи питання про вид і міру покарання, які слід застосувати до обвинуваченого, суд враховує, що згідно з ч.2 статті 50 Кримінального кодексу України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного суду України від 24.10.2003 №7 «Про практику призначення судами покарання» (із змінами), при призначенні покарання суди в кожному випадку мають суворо додержуватись вимог статті 65 Кримінального кодексу України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обгрунтованості та індивідуалізації покарання.

Санкцією частини 4 статті 185 КК України за скоєння крадіжки, вчиненої повторно в умовах воєнного стану, передбачено безальтернативне покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років, в зв`язку з чим, враховуючи особу обвинуваченого, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

Крім того, згідно ч.1, ч.4 статті 71 Кримінального кодексу України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком. Остаточне покарання за сукупністю вироків, крім випадків, коли воно визначається шляхом поглинення одного покарання іншим, призначеним у максимальному розмірі, має бути більшим від покарання, призначеного за нове кримінальне правопорушення, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

Враховуючи викладене, до покарання обвинуваченого за цим вироком належить частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Зміївського районного суду Харківської області від 20.10.2021 року строком на 1 (один) місяць, остаточно визначивши обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 1 (один) місяць.

На переконання суду, призначена міра покарання у виді реального позбавлення волі є справедливою і достатньою для виправлення обвинуваченого, слугуватиме попередженню вчинення ним нових кримінальних правопорушень та відповідатиме принципам гуманності й справедливості кримінального судочинства, а також розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.

Початок строку відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_5 рахувати з моменту початку відбування покарання за вироком суду від 20.10.2021 року, а саме - з 25 липня 2023 року.

Цивільний позов не заявлено.

Речові докази по справі, а саме:

-диск DVD-R з відеозаписом з камер відео-спостереження магазину «Полюшко» за 23.03.2023, аркуш паперу «Укртелеком» з друкованим написом « ОСОБА_4 , АДРЕСА_3 », фрагмент аркушу паперу з написом « НОМЕР_1 » - залишити в матеріалах справи;

-грошові кошти в сумі 200,00 гривень, купюрами номіналом 100,00 гривень, серії АД4507906 та АГ 6 року вважати повернутими потерпілій ОСОБА_9 .

Арешт на вище зазначене майно, накладений ухвалою слідчого судді від 30.03.2023 року у кримінальному провадженні № 0000115 - скасувати

В провадженні наявні документально підтверджені процесуальні витрати, пов`язані з проведенням судової експертизи № 1705/23 в сумі 220,00 гривень, які належить стягнути з обвинуваченого відповідно до вимог ч.2 статті 124 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 100, 124, 349, 368-371, 373, 374, 392-393 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 185 Кримінального кодексу України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ч.1, ч.4 статті 71 Кримінального кодексу України, частково приєднати до покарання за цим вироком невідбуту частину покарання за вироком Зміївського районного суду Харківської області від 20.10.2021 року строком на 1 (один) місяць, остаточно призначивши ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 1 (один) місяць.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за сукупністю вироків рахувати з початку відбування покарання за вироком суду від 20.10.2021 року, а саме - з 25 липня 2023 року.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судові витрати на проведення судово-товарознавчої експертизи № 1705/23 в сумі 220,00 (двісті двадцять) гривень, які перерахувати на користь судового експерта ОСОБА_10 (бульвар Незалежності, 18 Б, оф.22, міссто Бровари Київська область, 07400) р/р АТКБ «Приватбанк» 888760

Арешт на тимчасово вилучене майно у кримінальному провадженні ЄРДР №0000115, накладений ухвалою слідчого судді Зміївського районного суду Харківської області від 30.03..2023 року - скасувати.

Речові докази по справі, а саме:

-диск DVD-R з відеозаписом з камер відео-спостереження магазину «Полюшко» за 23.03.2023, аркуш паперу «Укртелеком» з друкованим написом « ОСОБА_4 , АДРЕСА_4 . Харківська 63404», фрагмент аркушу паперу з написом « НОМЕР_1 » - залишити в матеріалах справи;

-грошові кошти в сумі 200,00 гривень, купюрами номіналом 100,00 гривень, серії АД4507906 та АГ 6 року вважати повернутими потерпілій ОСОБА_9 .

Вирок суду може бути оскаржений в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через Зміївський районний суд Харківської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду не може бути оскаржено в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

Вирок складено і проголошено 11.01.2024

Суддя ОСОБА_11