Справа № 184/2155/23
Номер провадження 1-кп/184/214/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.12.2023г. Покров

Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі Орджонікідзевського міського суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000361 від 02.10.2023 року відносно обвинуваченого:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Покровське Орджонікідзевського району, республіка Саха, громадянина України, освіта вища, не одружений, дітей на утриманні не має, проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.336 КК України,

сторони кримінального провадження: прокурор ОСОБА_4 , обвинувачений ОСОБА_3 , захисник ОСОБА_5 , -

ВСТАНОВИВ:

15.04.2022 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи військовозобов`язаним, у встановленому законом порядку пройшов військово-лікарську комісію, на предмет визначення ступеня придатності до військової служби. Згідно довідки військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_2 № 16/1193 від 07.06.2023, виданої відповідно до наказу МОУ «Про затвердження Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України» № 402 від 14.08.2008 за результатами проходження військово-лікарської комісії ОСОБА_3 визнано придатним до військової служби.

12.06.2023 працівниками ІНФОРМАЦІЯ_2 (далі ІНФОРМАЦІЯ_3 ) ОСОБА_3 під особистий підпис вручено повістку на відправку для проходження військової служби у складі команди № НОМЕР_1 , відповідно до якої останньому необхідно було 20.06.2023 о 06:00 прибути до ІНФОРМАЦІЯ_3 , розташованого за адресою АДРЕСА_2 , для відправки до військової частини № НОМЕР_1 для проходження військової служби під час мобілізації.

Однак, ОСОБА_3 , будучи військовозобов`язаним і визнаним придатним до військової служби, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно- небезпечний характер своїх дій та їх караність, з метою ухилення від призову на військову службу під час загальної мобілізації, на особливий період, будучи належним чином повідомленим про дату та час його відправки до військової частини, не маючи права на відстрочку, без поважних причин 20.06.2023 о 06:00 год. до ІНФОРМАЦІЯ_4 розташованого за адресою АДРЕСА_2 на відправку для проходження військової служби у складі команди № НОМЕР_1 не з`явився.

Таким чином, ОСОБА_3 не маючи на це законних підстав, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно- небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи умисно, ухилився від виконання свого конституційного обов`язку та призову на військову службу за мобілізацією, тим самим порушив вимоги ст. 65 Конституції України, положення Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» та Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та вимоги Указів Президента України «Про загальну мобілізацію» № 69/2022 від 24.02.2022 року, № 255/2023 «Про продовження строку проведення загальної мобілізації».

Умисні дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ст.336 КК України як ухилення від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період.

Кримінальне провадження надійшло до суду з обвинувальним актом і угодою про визнання винуватості, укладеною 08.11.2023 року під час досудового розслідування.

Згідно угоди, сторони дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій підозрюваного за ст.336 КК України. ОСОБА_3 визнав свою винуватість у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення у повному обсязі сформульованої підозри. Обставини які пом`якшують покарання: щире каяття, обтяжуючі обставини відсутні.

Сторони погодились на призначення покарання ОСОБА_3 за ст.336 КК України у виді позбавлення волі строком на три роки з звільненням його від відбування покарання з випробувальним терміном на підставі ст.75 КК України, з застосуванням обмежень, передбачених ст.76 КК України.

У судовому засіданні прокурор, обвинувачений та його захисник просили суд затвердити укладену угоду про визнання винуватості та призначити обвинуваченому погоджене сторонами покарання.

Відповідно до п.1 ч.3 ст.314 КПК України суд у підготовчому судовому засіданні має право прийняти рішення про затвердження угоди.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_3 визнав себе винним, відповідно до ст. 12 КК України відноситься до нетяжкого злочину.

Угода про визнання винуватості, яка укладена 08.11.2023 року між прокурором та підозрюваним, відповідає вимогам КПК і КК України.

Кримінальне правопорушення, вчинене ОСОБА_3 має правильну правову кваліфікацію за ст.336 КК України, як ухилення від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період.

Узгоджена сторонами міра покарання відповідає загальним правилам призначення кримінальних покарань, встановлених Загальною частиною КК України.

При проведенні підготовчого судового засідання судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_3 цілком розуміє: права, передбачені ч.5 ст.474 КПК України; наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст.473 КПК України; характер обвинувачення; вид покарання; інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом, а також наслідки невиконання угоди, відповідно до ст.476 КПК України.

Суд переконався, що укладення угоди між підозрюваним та прокурором є добровільним, без будь-якого насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших, ніж ті які передбачені в угоді.

Отже, суд, дослідивши угоду, вислухавши доводи сторін, вважає, що укладена угода не суперечить вимогам КПК України та законам України, умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують прав, свобод та інтересів сторін, угода укладена добровільно, виконання обвинуваченим взятих на себе обов`язків можливо, фактичні підстави для визнання винуватості наявні, правова кваліфікація кримінальних правопорушень визначена правильно, а відтак, дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження угоди.

Витрати на проведення експертизи відсутні.

При вирішенні питання про речові докази суд керується положенням ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_3 в даному кримінальному провадженні не обирався.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 314, 374 376, 474, 475 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 08.11.2023 року між прокурором та підозрюваним ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 по кримінальному провадженні №0000361 від 02.10.2023 року.

ОСОБА_3 визнати винуватим за ст.336 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді 3 років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом 1 річного іспитового строку не скоїть нового кримінального правопорушення.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язок періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 не обирався.

Речові докази у справі відсутні.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області протягом 30 днів з моменту проголошення, а засудженим, який перебуває під вартою, протягом 30 днів з моменту вручення йому копії вироку.

За правилами, встановленими ч.2 ст.394 КПК України, вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 цього Кодексу.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1