У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 жовтня 2023 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області - ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні клопотання слідчого відділу розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності СУ ГУНП в Закарпатській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу обласної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0000269, відомості про яке 12.09.2023 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст 366 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Слідчий відділу розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності СУ ГУНП в Закарпатській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , звернувся до слідчого судді з клопотанням погодженим прокурором відділу обласної прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0000269, відомості про яке 12.09.2023 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 366 КК України.

Слідчий вказує, що в ході досудового розслідування даного кримінального провадження, було встановлено, що депутати Хустської міської ради ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , юридично позиціонується як кінцевий бенефіціарний власник з прямим вирішальним впливом ТОВ Брайт Констракшн, (згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань) та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешк. АДРЕСА_1 , зорганізували розкрадання бюджетних коштів спільно із службовими особами Ужгородської міськради, а саме із заступником начальника управління, головним інженером, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та службовими особами фірми ТОВ Брайт Констракшн, , директором ТОВ Брайт Констракшн, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , мешканецем, АДРЕСА_2 , топ-менеджером ТОВ Брайт Констракшн, ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканцем, АДРЕСА_3 , бухгалтером ТОВ Брайт Констракшн, ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , мешканкою, АДРЕСА_4 , бухгалтером ТОВ Брайт Констракшн, ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , мешканкою, АДРЕСА_5 , внесли неправдиві відомості в акти виконаних робіт форми КБ-2В, КБ-3, завищивши вартість виконаних робіт, неправомірно нарахували завищену заробітну плату, чим здійснили розкрадання бюджетних коштів під час виконання робіт на об`єкті «Капітальний ремонт внутрішньої системи опалення в Ужгородській спеціалізованій ЗОШ І-ІІІ ст. №2 по вул. Підгірній».

Окрім того встановлено, що ОСОБА_6 будучи депутатом Хустської міської ради, діючи умисно, за попередньою змовою з депутатом Хустської міської ради ОСОБА_5 24.03.1986 року, директором ТОВ «БРАЙТ КОНСТРАКШН» - ОСОБА_8 , заступником начальника управління капітального будівництва Ужгородської міської ради ОСОБА_7 та інженером технічного нагляду ОСОБА_12 з метою заволодіння грошовими коштами місцевого бюджету, усвідомлюючи протиправність своїх дій та будучи обізнаним із Правилами визначення вартості будівництва (ДСТУ Б.Д.1.1-1:2013), затвердженими наказом Міністерства регіонального розвитку будівництва та житлово-комунального господарства № 293 від 05.07.2013, загальними умовами укладання та виконання договорів підряду в капітальному будівництві, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України № 668 від 01.08.2005 (зі змінами), в порушення умов виконання договору № 23/17/1211021, від 20.06.2023 предметом якого є «Капітальний ремонт внутрішньої системи опалення в Ужгородській спеціалізованій ЗОШ І-ІІІ ст. №2 по вул. Підгірній», надав вказівки та поради ОСОБА_8 , при проведенні ремонтно-будівельних робіт в будівлях Ужгородської спеціалізованої ЗОШ І-Ш ст. ЗОШ № 2 по вул. Підгірній, а також контролював їх виконання після чого ОСОБА_8 було засвідчено підписом та скріплено печаткою ТОВ «БРАЙТ КОНСТРАКШН» Акт № 1 на приймання виконаних будівельних робіт за липень 2023 року, форми КБ-2в, та Довідку про вартість виконаних будівельних робіт та витрати форми КБ-3 які не відповідають вимогам нормативно правових актів у галузі будівництва, а саме у вищевказаних актах вартість виконаних будівельних робіт є завищеною на 1 178 425 (один мільйон сто сімдесят вісім тисяч чотириста двадцять п`ять) грн. 20 коп.

27.09.2023 на підставі ухвали слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду №1-кс/308/4422/23 від 26.09.2023 у житловому будинку за адресою АДРЕСА_6 де зареєстрований ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , проведено обшук, в ході якого виявлено та вилучено: банківські картки банку «UKRSIBBANK» у кількості 6 одиниць з номерами: НОМЕР_1 ; НОМЕР_2 ; НОМЕР_3 ; НОМЕР_4 ; НОМЕР_5 ; НОМЕР_6 ; смартфон марки «Apple» моделі «iphone 11 Pro max» чорного кольору IMEI: НОМЕР_7 , ІМЕІ 2: НОМЕР_8 .

Банківські картки банку «UKRSIBBANK» у кількості 6 одиниць з номерами: НОМЕР_1 ; НОМЕР_2 ; НОМЕР_3 ; НОМЕР_4 ; НОМЕР_5 ; НОМЕР_6 ; смартфон марки «Apple» моделі «iphone 11 Pro max» чорного кольору IMEI: НОМЕР_7 , ІМЕІ 2: НОМЕР_8 , згідно п. 3 ч. 2 ст. 167 КПК України є предметом кримінального правопорушення, а тому у відповідності до ст. 98 КПК України, тому має значення у кримінальному провадженні, як речовий доказ.

На підставі наведеного, слідчий просить накласти арешт на майно, на майно, яке 27.09.2023 тимчасово вилучене в ході обшуку у житловому будинку за адресою АДРЕСА_6 де зареєстрований ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: Банківські картки банку «UKRSIBBANK» у кількості 6 одиниць з номерами: НОМЕР_1 ; НОМЕР_2 ; НОМЕР_3 ; НОМЕР_4 ; НОМЕР_5 ; НОМЕР_6 ; смартфон марки «Apple» моделі «iphone 11 Pro max» чорного кольору IMEI: НОМЕР_7 , ІМЕІ 2: НОМЕР_9 аркушів формату А3 аналізу діяльності ТОВ за 2019-2021 роки.

Слідчий у судове засідання не з`явився, подав клопотання про розгляд такого без його участі. Власник майна у судове засідання не з`явився.

Дослідивши клопотання про накладення арешту на майно, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Як встановлено в судовому засіданні, згідно з доданим до клопотання витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань за номером кримінального провадження 0000269, сформованим станом на 27.09.2023 року, органом досудового розслідування Головним управлінням Національної поліції в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12.09.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191, ч.ч. 2 ст. 366 КК України.

Досудове розслідування розпочато за фактом того, до чергової частини ГУ НП в Закарпатській області надійшов рапорт начальника сектору УКР ГУНП в Закарпатській області про те, що депутати Хустської міської ради організували розкрадання бюджетних коштів спільно із службовими особами Ужгородської міськради, які внесли неправдиві відомості в акти виконаних робіт форми КБ-2В, КБ-3, завищивши вартість виконаних робіт, неправомірно нарахували завищену заробітну плату, чим здійснили розкрадання бюджетних коштів під час виконання робіт на об`єкті «Капітальний ремонт внутрішньої системи опалення в Ужгородській спеціалізованій ЗОШ І-ІІІ ст. №2 по вул. Підгірній».

Ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 26.09.2023 надано дозвіл слідчим на проведення обшуку житлового будинку за адресою: АДРЕСА_6 , де зареєстрований ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою виявлення та вилучення штатних розписів та зарплати працівників ТОВ «БРАЙТ КОНСТРАКШН» та іншої документації, пов`язаної з діяльністю ТОВ «БРАЙТ КОНСТРАКШН».

Із протоколу обшуку від 27.09.2023, проведеного за адресою: АДРЕСА_6 , слідчими виявлено та вилучено Банківські картки банку «UKRSIBBANK» у кількості 6 одиниць з номерами: НОМЕР_1 ; НОМЕР_2 ; НОМЕР_3 ; НОМЕР_4 ; НОМЕР_5 ; НОМЕР_6 ; смартфон марки «Apple» моделі «iphone 11 Pro max» чорного кольору IMEI: НОМЕР_7 , ІМЕІ 2: НОМЕР_9 .

Постановою слідчого слідчого управління ГУНП в Закарпатській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 від 27.09.2023 банківські картки банку «UKRSIBBANK» у кількості 6 одиниць з номерами: НОМЕР_1 ; НОМЕР_2 ; НОМЕР_3 ; НОМЕР_4 ; НОМЕР_5 ; НОМЕР_6 ; смартфон марки «Apple» моделі «iphone 11 Pro max» чорного кольору IMEI: НОМЕР_7 , ІМЕІ 2: НОМЕР_9 аркушів формату А3 аналізу діяльності ТОВ за 2019-2021 роки - визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

Згідно зі ст. 131 КПК України арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

При цьому за загальними правилами застосування заходів забезпечення кримінального провадження, визначеними ст. 132 КПК України, для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя або суд зобов`язаний врахувати можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні, а застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно з ч. 2 ст. 84 КПК України процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення (ч. 1 ст. 98 КПК України).

За приписами ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Арешт може бути накладений і на майно, на яке раніше накладено арешт відповідно до інших актів законодавства. У такому разі виконанню підлягає ухвала слідчого судді, суду про накладення арешту на майно відповідно до правил цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Слідчим суддею встановлено, що матеріали клопотання не містять доказів, які б свідчили, що майно, на яке слідчий просить накласти арешт, відповідає ознакам речового доказу, а саме, що воно є об`єктом злочинних посягань, предметом злочину, знаряддям вчинення злочину, здобуто злочинним шляхом, тощо.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Кримінальний процесуальний кодекс України вимагає обов`язкового дотримання вимог закону при оформленні всіх процесуальних документів, надаючи цим вимогам принциповий характер. Отже, якщо закон визначив, що клопотання слідчого про накладення арешту повинно відповідати вимогам статті 171 КПК України, то слідчий повинен неухильно їх дотримуватися. Так, згідно статті 171 КПК України у клопотанні слідчого повинно бути зазначено правові (законні) підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна. Вказана норма також узгоджується з статтею 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Посилання слідчого на те, що майно відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України є помилковим, так як не містить за своїм змістом жодних доказів того, що майно є предметом кримінального правопорушення.

Іншої мети накладення арешту на майно слідчим не доведено та слідчим суддею не встановлено.

Відповідно до ст. 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Подане слідчим клопотання не дає достатніх підстав вважати, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власників майна.

На підставі викладеного, аналізуючи зібрані та досліджені докази в їх сукупності, враховуючи також вимоги ст. 168 КПК України, слідчий суддя вважає, що в задоволенні клопотання прокурора про накладення арешту на тимчасово вилучене майно слід відмовити.

Відповідно до ч. 3 ст. 173 КПК України відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.

Керуючись ст. ст. 98, 131, 132, 170-173, 175, 309 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити в задоволенні клопотання слідчого відділу розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності СУ ГУНП в Закарпатській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу обласної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0000269, відомості про яке 12.09.2023 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 366 КК України.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду

Закарпатської області ОСОБА_1