Справа 688/357/24
№ 1-кс/688/225/24
Ухвала

про накладення арешту на майно

24 січня 2024 року м. Шепетівка

Слідчий суддя Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого СВ Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_3 , подане в рамках кримінального провадження №0000137 від 20 січня 2024 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 186, ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 357, ч. 3 ст. 357 КК України, про арешт майна,

встановив:

Слідчий СВ Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_3 , за погодженням з начальником Нетішинського відділу Шепетівської окружної прокуратури ОСОБА_4 , звернулась із клопотанням про арешт майна в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000137 від 20 січня 2024 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 186, ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 357, ч. 3 ст. 357 КК України.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначила, що 19 січня 2024 року, до ВПД №1 Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області, звернувся ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_1 , про те, що близько 19 години 30 хвилин, 19 січня 2024 року, на першому поверсі 2-го під`їзду будинку АДРЕСА_2 , невстановлені особи, із застосуванням фізичного насильства, що не є небезпечним для життя та здоров`я в момент заподіяння, відкрито заволоділи мобільним телефоном марки «Samsung-M31» та документами, паспортом громадянина України, посвідченням водія видані на ім`я ОСОБА_5 , двома банківськими картками «ОщадБанк», жовтого кольору та одінією «ПриватБанк», зеленого кольору, належні ОСОБА_5 . Внаслідок чого, спричинили останньому майнову шкоду на загальну суму близько 3 000 гривень.

Крім того, 19 січня 2024 року, близько 19 години 50 хвилин, ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , діючи за попередньою змовою групою осіб, знаходячись поруч другого під`їзду будинку АДРЕСА_3 , діючи з корисливих мотивів, з метою заволодіння чужим майном та обернення його на свою користь, діючи в умовах воєнного стану, вчинили напад на ОСОБА_9 , поєднаний із застосуванням насильства небезпечного для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу та заволоділи його гаманцем із грошовими коштами в сумі 20 гривень, ліхтариком «VIDEX», двома перехідниками USB на Type-C, а також документами на ім`я потерпілого.

20 січня 2024 року за даним фактом було внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000137 та розпочато досудове розслідування за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 186, ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 357, ч. 3 ст. 357 КК України.

21 січня 2024 року до СВ Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницької області, ОСОБА_10 , звернувся із письмовою заявою про добровільну видачу документів: посвідчення водія № НОМЕР_1 КАТ.В. на ім`я ОСОБА_5 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_5 .

Допитаний в якості свідка ОСОБА_10 , повідомив, що 21 січня 2024 року, прогулюючись по парку «Дивопарк» в м. Нетішин, поблизу баскетбольної площадки, знайшов вищевказані речі. Дані документи сфотографував та опублікував у соцмережу «Фейсбук», щоб знайти власника.

Вищевказані речі були оглянуті та поміщені до сейф-пакету НПУ SUD1007242 за підписів понятих.

Постановою слідчого СВ Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_3 від 21 січня 2024 року вищевказане майно визнано речовими доказами та приєднано до матеріалів кримінального провадження.

У подальшому з метою збереження речових доказів у вказаному кримінальному провадженні, виникла необхідність у їх арешті, для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, для всебічного, повного, неупередженого розслідування кримінального правопорушення та можливого відшкодування заподіяної кримінальним правопорушенням шкоди.

Прокурор ОСОБА_4 та слідчий ОСОБА_3 , в судове засідання не з`явилися, подали заяву про розгляд клопотання без їх участі, підтримали клопотання, просили його задовольнити.

Слідчий суддя вважає, що неявка прокурора та слідчого в судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Відповідно до ч.4 ст.107 КПК України фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснювалося.

Перевіривши надані матеріали клопотання та кримінального провадження, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання підлягає задоволенню з огляду на таке.

Статтею 167 КПК України передбачено, що тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом.

Згідно п. 3 ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом.

Згідно ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України визначено правові підстави для накладення арешту на майно з метою збереження речових доказів, згідно з якою арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 31) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Враховуючи, що вилучене майно: посвідчення водія № НОМЕР_1 КАТ.В. на ім`я ОСОБА_5 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_5 , визнано речовими доказами, потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, наявність ризиків, передбачених абз. 2 ч.1 ст.170 КПК України, слідчий суддя дійшов висновку, що з метою збереження речових доказів слід накласти арешт на майно із забороною відчуження, користування та розпорядження ним.

Керуючись ст.ст. 132, 170-173, 175, 309 КПК України, слідчий суддя

ухвалив:

Клопотання слідчого СВ Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_3 , подане в рамках кримінального провадження №0000137 від 20 січня 2024 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 186, ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 357, ч. 3 ст. 357 КК України, про арешт майна, - задовольнити.

Накласти арешт на: посвідчення водія № НОМЕР_1 КАТ.В. на ім`я ОСОБА_5 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_5 , заборонивши відчужувати, розпоряджатись та користуватись вищевказаним майном.

Ухвала підлягає негайному виконанню слідчим СВ Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Хмельницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Ігор ОГОРОДНІК