УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" січня 2024 р. м. Харків

Київський районний суд м. Харкова у складі:

слідчого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника - адвоката ОСОБА_4 ,

підозрюваної - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в приміщенні Київського районного суду м. Харкова клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_6 по кримінальному провадженню № 0002376 від 07.09.2023, про продовження строку тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Києва, громадянки України, яка має середню освіту, одружена, не працює, має на утриманні двох малолітніх дітей ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в силу ст. 89 КК України не судима, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ,

підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, -

встановив:

Сторона обвинувачення просить продовжити підозрюваній ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах Державної установи «Харківський слідчий ізолятор», без визначення розміру застави.

На обґрунтування клопотання сторона обвинувачення зазначає, зокрема, що ІНФОРМАЦІЯ_5, близько 13.00 год., точний час в ході досудового розслідування не встановлено, у ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка перебувала в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись у підвальному приміщенні, яке розташоване навпроти будинку АДРЕСА_3 , наодинці з солдатом ЗСУ ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на ґрунті раптових неприязних відносин виник словесний конфлікт.

Не маючи наміру його продовжувати ОСОБА_9 вийшов з підвального приміщення на вулицю, а у ОСОБА_5 виник умисел направлений на позбавлення життя останнього.

Реалізуючи свій раптово виниклий намір, ОСОБА_5 взяла у руки пістолет невстановленої марки та моделі серія НОМЕР_1 , який знаходився у вказаному приміщенні, та діючи з прямим умислом, спрямованим на позбавлення життя ОСОБА_9 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, вийшла з підвального приміщення та знаходячись поблизу приватного будинку № 2, розташованого за адресою: Харківська область Ізюмський район с. Загризове, вул. Зарічна, направила пістолет в бік ОСОБА_9 та здійснила постріл в область грудної клітини останнього, в результаті чого спричинила тілесні ушкодження у вигляді сліпого кульового вогнепального поранення грудної клітини, від яких настала його смерть.

За підозрою у вчиненні вказаного кримінального правопорушення ІНФОРМАЦІЯ_5 о 19.45 год. в порядку ст. 208 КПК України затримано ОСОБА_5 , якій органом досудового розслідування 08.09.2023 в порядку ст. ст. 276, 278 КПК України повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України та в цей же день Дзержинським районним судом м. Харкова обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах Державної установи «Харківський слідчий ізолятор» строком до 05.11.2023, без визначення розміру застави.

Обґрунтованість повідомленої підозри сторона обвинувачення підтверджує зібраними під час досудового розслідування доказами, наданими до суду, а також вказує на наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Постановою першого заступника керівника обласної прокуратури строк досудового розслідування у кримінальному провадженні продовжений до 3-х місяців, тобто до 07.12.2023.

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 02.11.2023 строк тримання під вартою підозрюваної ОСОБА_5 у даному кримінальному провадженні продовжено до 06.12.2023.

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 01.12.2023 строк досудового розслідування у кримінальному провадженні продовжений до 6-ти місяців, тобто до 07.03.2024.

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 01.12.2023 строк тримання під вартою підозрюваної ОСОБА_5 у даному кримінальному провадженні продовжено до 29.01.2024.

Незважаючи, що на даний час у кримінальному провадженні виконаний великий обсяг роботи, спрямованої на отримання та перевірку доказів, завершити досудове розслідування до вказаного строку не вбачається за можливе внаслідок особливої складності провадження, необхідністю виконання додаткових слідчі дій, спрямованих на отримання та перевірку доказів, а також для повного, всебічного та неупередженого дослідження обставин вказаного кримінального провадження, а саме: отримати висновок раніше призначеної судової молекулярно-генетичної експертизи, додатково допитати свідка ОСОБА_10 , який на даний час перебуває в зоні проведення бойових дій, провести впізнання по фотознімкам зі свідком, отримати матеріали виконання постанови про проведення слідчих (розшукових) та процесуальних дій на іншій території від 11.12.2023, а саме допитати в як свідка ОСОБА_11 . За результатами проведених слідчих дій повідомити підозрювану ОСОБА_5 про підозру в остаточній редакції, виконати вимоги ст. ст. 290, 291 КПК України.

Результати проведення вказаних слідчих дій мають суттєве значення для встановлення істини у кримінальному провадженні та можуть бути використані під час судового розгляду, але їх отримання потребує додаткового часу строком не менш ніж один місяць.

Виконання вищевказаних процесуальних дій у зазначений строк не виявляється можливим, але вони необхідні для встановлення обставин, які мають важливе значення для даного кримінального провадження.

За таких обставин застосування більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти цим ризикам, також суворість покарання за кримінальне правопорушення та особистість обвинуваченого свідчить про те, що наслідки та ризики втечі для обвинуваченого у цьому випадку можуть бути визнані ним менш небезпечними ніж кримінальне переслідування.

В свою чергу, застосування більш м`яких запобіжних заходів створить в очах суспільства уяву безкарності та свавілля, та неспроможність правоохоронних органів захистити пересічних громадян.

Сторона обвинувачення зазначає, що продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 відповідає суспільному інтересу. Крім того, гарантії того, що остання не вчинить інше кримінальне правопорушення, відсутні.

При розгляді клопотання в судовому засіданні прокурор підтримав клопотання.

В судовому засіданні підозрювана ОСОБА_5 та її захисник - адвокат ОСОБА_4 заперечували проти задоволення клопотання, вказували на недоведеність ризиків та необґрунтованість повідомленої підозри, зазначили, що це був самозахист, просили застосувати запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту або визначити розмір застави.

При розгляді клопотання слідчим суддею з пояснень підозрюваної ОСОБА_5 встановлено, що до неї не застосовується насильство у даному кримінальному провадженні, під час затримання та в період перебування в якості затриманої особи.

Слідчий суддя, вислухавши думку учасників процесу та дослідивши надані докази, встановив, що Головним управлінням Національної поліції в Харківській області проводиться досудове слідство у кримінальному провадженні № 0002376 від 07.09.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Згідно протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення від 08.09.2023, 07.09.2023 о 19.15 год. ОСОБА_5 затримана в порядку ст. 208 КПК України.

08.09.2023 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, - вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

Ухвалою слідчого судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 08.09.2023 застосовано відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 05.11.2023, без визначення розміру застави.

Постановою першого заступника керівника Харківської обласної прокуратури ОСОБА_12 від 30.10.2023 продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0002376 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, до трьох місяців, тобто до 07.12.2023.

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 02.11.2023 продовжено підозрюваній ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» в межах строку досудового розслідування на 35 днів - до 06.12.2023 включно, без визначення розміру застави.

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 01.12.2023 продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0002376, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07.09.2023, за підозрою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, до 6 місяців, тобто до 07.03.2024 включно.

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 01.12.2023 продовжено підозрюваній ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» в межах строку досудового розслідування на 60 днів - до 29.01.2024 включно, без визначення розміру застави.

Надані стороною кримінального провадження докази свідчать про обґрунтованість повідомленої підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, що підтверджується: протоколом огляду місця події; показаннями підозрюваної, свідків, які містяться в протоколах їх допитів відповідно; протоколом слідчого експерименту за участі підозрюваної; висновками судово-медичних експертиз, у тому числі щодо механізму утворення тілесних ушкоджень у потерпілого.

Щодо доводів захисника про необґрунтованість повідомленої підозри, слідчий суддя вважає необхідним зазначити, що у п. 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13.11.2007 Європейський Суд з прав людини зазначив «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту, ні під час перебування заявника під вартою. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».

У розумінні положень, що наведені у численних рішеннях Європейського суду з прав людини («Нечипорук, Йонкало проти України» № 42310/04 від 21.04.2011, «Фокс, Кемпбелл і Харті проти Сполученого Королівства» №№ 12244/86, 12245/86, 12383/86 від 30.08.1990, «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 28.10.1994 та ін.), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Матеріали кримінального провадження, на які посилалися прокурор, слідчий у клопотанні, дають підстави вважати підозру ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення обґрунтованою, а обставини здійснення підозрюваною конкретних дій та доведеність її вини, як на те посилається сторона обвинувачення, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування, що не виключає можливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу. Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях ЄСПЛ. Так, у справі «Феррарі-Браво проти Італії» №9627/81 від 14.03.1984 Суд зазначив, що «питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому має й тримання під вартою»; у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 23.10.1994 «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Слідчий суддя вважає встановленим та доведеним стороною обвинувачення існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України: переховування від органів досудового розслідування, суду; незаконний вплив на свідків; вчинення іншого кримінального правопорушення.

Суд зазначає, що ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58). Серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що підозрюваний може втекти («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»).

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Надаючи оцінку можливості підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування або суду, суд бере до уваги, що існує певна ймовірність того, що останній з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого злочину, може вдатися до відповідних дій.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків, слід враховувати встановлену КПК України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК України). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК України).

Всі інші питання - фактичні обставини кримінального провадження, питання винуватості чи не винуватості в скоєні кримінального правопорушення, а також питання відносності та допустимості доказів вирішуються під час іншої стадії кримінального процесу - судового провадження під час розгляду справи по суті в суді першої інстанції. Встановлення того, вчинила чи не вчинила особа кримінальне правопорушення, є завданням подальшого провадження, сприяти якому й покликаний запобіжний захід, що обирається.

Під час розгляду клопотання слідчим суддею вивчалась можливість застосування відносно ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначених ризиків.

Так, ОСОБА_5 , має середню освіту, одружена, не працює, має на утриманні двох малолітніх дітей ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в силу ст. 89 КК України не судима, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 .

Однак, згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя враховує й вимоги пунктів 3 і 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування підозрюваного, обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику.

Вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому, небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосудді може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контрактами.

Враховуючи викладене, існування ризиків доведених прокурором, передбачених п. 1, п. 3, п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а також оцінюючи сукупність обставин, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_5 особливо тяжкого кримінального правопорушення у сфері злочинів проти життя та здоров`я населення, тяжкість покарання, що загрожує йому в разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого підозрюється, слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав до задоволення клопотання. Більш того, за час тримання підозрюваної під вартою зазначені ризики не зменшилися та не втратили своєї актуальності. З вказаних підстав, суд приходить до висновку про необхідність продовження строку тримання під вартою ОСОБА_5 в межах строку досудового розслідування, на 43 дні, до 06.03.2024 включно.

Даних щодо неможливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за станом здоров`я слідчому судді не надано.

Висновок суду щодо необхідності продовження строку тримання ОСОБА_5 під вартою до вказаного строку ґрунтується на вищевикладених обставинах, що свідчать про не зменшення заявлених ризиків та виправдовують тримання особи під вартою, а наведені в клопотанні обставини перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання підозрюваного під вартою.

При постановленні даної ухвали слідчий суддя, п. 2 ч. 4 ст. 183 КПК України, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст. ст. 177, 178 КПК України, не визначає розмір застави у даному кримінальному провадженні відносно ОСОБА_5 , при продовженні строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання її під вартою, оскільки остання підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, тобто вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 199, 211, 372, 395 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого - задовольнити.

Продовжити підозрюваній ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» в межах строку досудового розслідування на 43 (сорок три) дні - до 06 березня 2024 року включно, без визначення розміру застави.

Зобов`язати старшого слідчого СУ ГУНП в Харківській області ОСОБА_6 негайно повідомити близького родича підозрюваної ОСОБА_5 про тримання під вартою останньої.

Строк дії ухвали з 24 січня 2024 року по 06 березня 2024 року включно.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а ОСОБА_5 - в той же строк, але з моменту вручення їй ухвали суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1