ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 541/3241/21 Номер провадження 11-кп/814/422/24Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2024 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого - суддіОСОБА_2 ,
суддівОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з секретарем з участю прокурора потерпілого законного представника потерпілого представника потерпілого цивільного позивача захисника обвинуваченого ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Полтава кримінальне провадження №0000427 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_11 зі зміненими доводами в інтересах обвинуваченого ОСОБА_12 на вирок Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 30 травня 2022 року,

ВСТАНОВИЛА:

Цим вироком ОСОБА_12 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Луценки Лохвицького району Полтавської області, мешканець АДРЕСА_1 , громадянин України, з середньою освітою, одружений, пенсіонер, несудимий,

визнаний винуватим та засуджений за ч.1 ст.286 КК України на 1 місяць арешту з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 роки.

Постановлено стягнути з обвинуваченого ОСОБА_12 :

- на користь потерпілого ОСОБА_7 моральну шкоду в сумі 150000 грн;

- на користь потерпілого ОСОБА_8 майнову шкоду в сумі 13365,74 грн та моральну шкоду в сумі 20000 грн;

- на користь потерпілої ОСОБА_10 моральну шкоду в сумі 20000 грн;

- на користь держави витрати за проведення судових експертиз в сумі 1372,96 грн.

Згідно з вироком, ОСОБА_12 визнаний винуватим у тому, що він 09 липня 2021 року близько 09 год., керуючи автомобілем ВАЗ-2107, днз НОМЕР_1 , рухаючись по вул. Гоголя в м. Миргороді Полтавської області в напрямку центра міста, неподалік будинку №136, в порушення вимог п.10.1 та п.1.3 розділу 34 Правил дорожнього руху України, змінив напрямок руху ліворуч та виїхав на зустрічну смугу руху, де допустив зіткнення з мотоциклом LIFAN-LF150-2E, д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням неповнолітнього ОСОБА_7 , маючого посвідчення водія відповідної категорії, який рухався по своїй смузі руху в зустрічному напрямку.

У результаті ДТП неповнолітній ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості.

В апеляційній скарзі зі зміненими доводами захисник просить змінити вирок суду та призначити ОСОБА_12 більш м`яке основне покарання у виді штрафу.

Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченого та його захисника на підтримання доводів зміненої апеляційної скарги, думку прокурора про можливість пом`якшення призначеного ОСОБА_12 основного покарання, міркування потерпілого, його представника та законного представника, цивільного позивача, які не заперечували проти задоволення апеляційної скарги зі зміненими доводами, дослідивши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до такого.

Висновки суду про винуватість ОСОБА_12 у вчиненні кримінального правопорушення за наведених у вироку обставин та кваліфікація його дій за ч.1 ст.286 КК України в апеляційній скарзі зі зміненими доводами не оспорюються.

Доводи захисника щодо можливості пом`якшення призначеного ОСОБА_12 основного покарання є слушними.

Відповідно до вимог ч.2 ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно з ч.2 ст.50 цього Кодексу покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Згідно з роз`ясненнями, що містяться в п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання»,із урахуванням ступеня тяжкості, обставин злочину, його наслідків і даних про особу винного судам належить обговорювати питання про призначення передбаченого законом менш суворого покарання особам, які вперше вчинили злочини, особам похилого віку і тим, які щиро розкаялись у вчиненому, активно сприяли розкриттю злочину, відшкодували завдані збитки тощо.

Коли санкція закону, за яким особу визнано винною, нарівні з позбавленням волі на певний строк передбачає більш м`які види покарання, при постановленні вироку потрібно обговорювати питання про призначення покарання, не пов`язаного з позбавленням волі. У разі обрання покарання у виді позбавлення волі це рішення повинно бути вмотивовано у вироку.

Наведені вимоги закону судом не в повній мірі дотримано.

З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_12 вперше притягується до кримінальної відповідальності за вчинення з необережності нетяжкого злочину.

При цьому він вину визнає, засуджує свою поведінку, висловлює жаль з приводу вчиненого і прагне усунути заподіяну шкоду та відшкодував потерпілому 20000 гривень.

Враховуючи наведене, відсутність обставин, які обтяжують покарання, з огляду на конкретні обставини провадження, особу обвинуваченого, який має похилий вік, незадовільний стан здоров`я, є пенсіонером, одружений, був тверезий, характеризується позитивно, а також приймаючи до уваги думки прокурора, потерпілого, його представника та законного представника, а також цивільного позивача, які в засіданні апеляційного суду не заперечували проти задоволення апеляційної скарги зі зміненими доводами, колегія суддів вважає, що усі наведені обставини в своїй сукупності свідчать про можливість призначення ОСОБА_12 основного покарання у виді штрафу в мінімальному розмірі, що передбачений санкцією ч.1 ст.286 КК України.

Таке основне покарання, на думку колегії суддів, відповідатиме принципам законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Додаткове покарання, призначене ОСОБА_12 судом першої інстанції у виді позбавлення права керувати транспортними засобами на строк три роки відповідає ступеню тяжкості вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення та його особі, узгоджується із санкцією статті інкримінованого кримінального правопорушення та є справедливим і в апеляційній скарзі не заперечується.

У зв`язку з наведеним, вирок суду необхідно змінити у зв`язку з неправильним тлумаченням закону, яке суперечить його точному змісту, задовольнивши апеляційну скаргу захисника зі зміненими доводами.

Керуючись статтями 404, 405, 407, 418 та 419 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_11 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_12 зі зміненими доводами задовольнити.

Вирок Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 30 травня 2022 року щодо ОСОБА_12 змінити.

Призначити ОСОБА_12 покарання за ч.1 ст.286 КК України у виді штрафу в розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 51000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 роки.

В іншій частині вирок залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення.

Касаційна скарга на судове рішення може бути подана безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4