Провадження № 1-кп/461/806/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04.12.2023 м.Львів

Галицький районний суд міста Львова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Львові кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Львова, громадянина України, з неповною середньою освітою, не працюючого, не одруженого, дітей не має, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого, востаннє вироком Галицького районного суду м. Львова за ч. 1 ст. 121 КК України до п`яти років позбавлення волі, покарання відбув, звільнений 20.04.2023

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.357, ч.4 ст.185 Кримінального кодексу України -

в с т а н о в и в:

26.08.2023, приблизно у період часу з 13:25 год. по 14:28 год., ОСОБА_4 , перебуваючи поблизу ринку «Добробут», що за адресою: м. Львів, вул. Стара, 3, діючи умисно, з корисливих мотивів, таємно викрав з кишені потерпілого ОСОБА_6 офіційний документ - платіжну банківську картку, видану АТ КБ «Приват Банк» № НОМЕР_1 (номер рахунку НОМЕР_2 ), видану на ім`я ОСОБА_6 , яка перебувала у володінні останнього.

Умисні дії ОСОБА_4 кваліфіковані як викрадення офіційного документа, вчинене з корисливих мотивів, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.357 КК України.

Окрім того, ОСОБА_4 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), шляхом зняття готівкових коштів з викраденої ним раніше банківської картки № НОМЕР_1 , рахунок НОМЕР_2 , діючи з корисливих мотивів та з метою власного безпідставного збагачення, усвідомлюючи протиправний та суспільно небезпечний характер вчинюваних дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, під час дії воєнного стану, введеного відповідно до Указу Президента України №64/2022, у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації, на території України з 05:30 год. 24.02.2022, який продовжено до 15.11.2023, приховуючи свою злочинну діяльність, без відома та дозволу власника картки, передав викрадену банківську картку АТ КБ «ПриватБанк», № НОМЕР_1 , рахунок НОМЕР_2 , ОСОБА_7 , який не будучи обізнаним про злочинні дії ОСОБА_4 , 26.08.2023 за допомогою цієї картки на прохання ОСОБА_4 , зняв готівкові кошти, які належать ОСОБА_6 , о 14:28 - 1000 грн., о 14:31 - 1000 грн., о 14:35 - 10000., о 14:38 - 1000 грн., о 14:40 - 5000 грн., та о 14:42 - 1200 грн. в банкоматі, який знаходиться за адресою: м. Львів, пр. Свободи, 49, та відразу віддав вказані кошти ОСОБА_4 , який перебував поруч. В подальшому, ОСОБА_4 розпорядився викраденими грошовими коштами на свій розсуд. Своїми протиправними діями ОСОБА_4 заподіяв потерпілому ОСОБА_6 майнову шкоду на загальну суму 19200 грн.

Умисні дії ОСОБА_4 кваліфіковані як викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.185 КК України.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч.1 ст.357 КК України, визнав повністю, та підтвердив обставини вчинених ним кримінальних правопорушень, викладених у обвинувальному акті. Пояснив суду, що 26.08.2023 він перебував поблизу ринку «Добробут», що за адресою: м. Львів, вул. Стара, 3, та викрав з кишені ОСОБА_6 платіжну банківську картку, яку передав ОСОБА_7 , який в банкоматі, що знаходиться за адресою: м. Львів, пр. Свободи, 49, зняв із зазначеної карти готівкові кошти, в розмірі 19200 грн. та відразу передав вказані кошти йому. Обвинувачений пояснив, що у вчиненому щиро розкаюється та просить суворо його не карати, вказавши, що повністю усвідомив протиправність своїх дій.

Потерпілий ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, однак подав клопотання про проведення підготовчого судового засідання та судового розгляду у даній справі без його участі.

Враховуючи те, що обвинувачений не заперечував фактичні обставини та судом було встановлено, що він правильно розуміє зміст цих обставин, переконавшись у добровільності та істинності його позиції, суд, роз`яснивши всім учасникам судового провадження правові наслідки ч.3 ст.349 КПК України та отримавши на це їх згоду, визнав не доцільним дослідження інших доказів у справі.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, які йому інкриміновані, доведена повністю.

Виходячи з вимог ст.337 КПК України, зокрема те, що судовий розгляд проводиться лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, суд, розглянувши дане кримінальне провадження дійшов висновку, що кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_4 за ч.1 ст.357 КК України є правильною, оскільки останній вчинив викрадення офіційного документа, вчинене з корисливих мотивів. Окрім того, кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_4 за ч.4 ст.185 КК України є правильною, оскільки останній вчинив викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене в умовах воєнного стану.

Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» (із змінами станом на 6 листопада 2009 року) при призначенні покарання в кожному випадку мають суворо додержувати вимог ст.65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Згідно п.3 вищевказаної Постанови, визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст.12 КК України), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, тощо).

У відповідності до ст.12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.357 КК України, скоєне обвинуваченим ОСОБА_4 , є кримінальним проступком, а кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.185 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 є щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 судом не встановлено.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд врахував ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, обставини, при яких їх вчинено та особу обвинуваченого. Зокрема те, що ОСОБА_4 щиро розкаявся у вчиненому, не одружений, дітей на утриманні не має, з неповною середньою освітою, не працює, раніше судимий, а тому суд дійшов висновку про необхідність призначення йому покарання у виді обмеження та позбавлення волі у межах санкцій інкримінованих статтей КК України.

Також, враховуючи фактичні обставини справи, вчинення обвинуваченим декількох кримінальних правопорушень, що кваліфіковані за різними статтями особливої частини Кримінального кодексу України, суд застосовує вимоги ч. 1 ст. 70 Кримінального кодексу України.

При цьому, суд дійшов висновку про те, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 можливо без ізоляції від суспільства, а тому необхідно призначити йому покарання із застосуванням ст.75 КК України звільненням від відбування покарання з випробуванням та встановити іспитовий строк тривалістю 3 роки, який є достатнім для того, щоб винний в умовах здійснення контролю за його поведінкою довів своє виправлення.

Запобіжний захід, застосований відносно обвинуваченого ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави на підставі ухвали Личаківського районного суду м.Львова від 17.11.2023 у справі №463/10001/23, суд вважає за необхідне залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлено.

Питання щодо речових доказів необхідно вирішити в порядку ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 12, 70, 75, 185, 357 КК України, 368-371, 373, 374, 376 КПК України, суд -

у х в а л и в :

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.357, ч.4 ст.185 Кримінального кодексу України, та призначити покарання:

- за ч.1 ст.357 Кримінального кодексу України - у виді 1 (одного) року обмеження волі.

- за ч.4 ст. 185 Кримінального кодексу України - у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі частини 1 статті 70 Кримінального кодексу України, за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від призначеного покарання у виді позбавлення волі, якщо він протягом трьохрічного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ч.1 ст.76 КК України, а саме:

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід, застосований відносно ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави на підставі ухвали Личаківського районного суду м.Львова від 17.11.2023 у справі №463/10001/23, провадження №1-кс/463/8594/23, до вступу вироку в законну силу залишити без змін.

Після набрання вироком законної сили речові докази у справі, а саме:

-флеш - носій, об`ємом 32 GB - залишити в матеріалах кримінального провадження №0002504.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не заперечувалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України. З інших підстав вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Галицький районний суд м.Львова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1