Справа № 308/1011/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 січня 2024 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , розглянувши скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Епіцентр К» в особі представника скаржника ОСОБА_2 на бездіяльність слідчого Управління Служби безпеки України в Закарпатській області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000050 від 30.03.2023, яка полягає у не поверненні тимчасово вилученого майна та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Епіцентр К» в особі представника скаржника ОСОБА_2 звернулося до слідчого судді із скаргою на бездіяльність слідчого Управління Служби безпеки України в Закарпатській області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000050 від 30.03.2023, яка полягає у не поверненні тимчасово вилученого майна та зобов`язання вчинити певні дії.

Вирішуючи питання про відкриття провадження за скаргою, поданою в порядку ст. 303 КПК України, слідчий суддя встановлює, чи скарга відповідає вимогам процесуального закону, зокрема, чи скаргу подала особа, яка має право подавати скаргу.

Дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя дійшов такого висновку.

Згідно з ч. 1 статті 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, зокрема: бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Інститут оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого чи прокурора є одним з елементів судового контролю за стадією досудового розслідування кримінальних проваджень.

Згідно із ч. 1 ст. 60 КПК України заявником є фізична або юридична особа, яка звернулася із заявою або повідомленням про кримінальне правопорушення до органу державної влади, уповноваженого розпочати досудове розслідування, і не є потерпілим.

Хоча ст. 60 КПК України передбачає, що заявником може бути юридична особа, однак, вона не містить указівки на те, хто і на підставі яких документів може бути визнаний представником такої юридичної особи.

У той же час, положення статей 63, 64-1, 64-2 КПК України висувають вимоги щодо представництва юридичної особи, коли остання є іншим учасником кримінального провадження. Зокрема, представляти юридичну особу може: (1) особа, яка у кримінальному провадженні має право бути захисником; (2) керівник чи інша особа, уповноважена законом або установчими документами; (3) працівник юридичної особи за довіреністю.

Водночас, повноваження представника юридичної особи підтверджуються: (1) документами, передбаченими ст. 50 КПК України, якщо представником є особа, яка має право бути захисником у кримінальному провадженні; (2) копією установчих документів юридичної особи, якщо представником є керівник юридичної особи чи інша уповноважена законом або установчими документами особа; (3) довіреністю, якщо представником є працівник юридичної особи.

З огляду на викладене, враховуючи загальні засади кримінального провадження, представником юридичної особи, яка є заявником, можуть бути ті ж самі суб`єкти, що визначені в статтях 63, 64-1, 64-2 КПК, які на підтвердження своїх повноважень мають подати відповідні документи зазначені у вказаних нормах процесуального закону.

Такий висновок відповідає правовій позиції, викладеній у постанові Верховного Суду від 25.05.2022 у справі № 185/8331/21 (провадження № 51-5492км21).

При цьому можливість особи у кримінальному провадженні діяти при зверненні до суду, в т. ч. під час підписання та подання скарги, в якості представника обумовлюється необхідністю підтвердження наявності у неї відповідних повноважень.

За правилами п. п. 2, 3 ч. 3 ст. 58, п. п. 2, 3 ч. 2 ст. 64-1, п. п. 2, 3 ч. 5 ст. 64-2 КПК повноваження на участь у провадженні представників юридичних осіб, які є потерпілими, чи щодо яких здійснюється провадження, або третіх осіб, щодо майна яких вирішується питання про арешт, у випадку, коли такі представники не діють у статусі адвоката, можуть підтверджуватися: копією установчих документів юридичної особи, якщо представником є керівник юридичної особи чи інша уповноважена законом або установчими документами особи; довіреністю - якщо представником є працівник відповідної юридичної особи.

Натомість, звертаючись із скаргою на бездіяльність слідчого у порядку ст. 303 КПК України, ОСОБА_4 на підтвердження своїх повноважень діяти в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «Епіцентр К» надала довіреність № 8142 від 27.12.2023 року, підписану генеральним директором ТОВ «Епіцентр К» - ОСОБА_5 , текст якої не містить відомостей про те, що ОСОБА_4 є працівником цієї юридичної особи.

Тобто, матеріали скарги не містять належних доказів на підтвердження повноважень ОСОБА_4 вчиняти дії в інтересах ТОВ «Епіцентр К» щодо реалізації прав, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України.

Слідчий суддя зауважує, що визначена приписами чинного КПК України процедура звернення до суду є частиною належного порядку доступу правосуддя, а тому має бути дотримана особою, яка звертається до суду.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 304 КПК України скарга повертається особі, яка із нею звернулась у разі, якщо скаргу подала особа, яка не має права подавати скаргу.

З огляду на наведені обставини, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність повернення скарги особі, яка її подала на підставі пункту 1 ч.2 ст.304 КПК України як подана особою, яка не має права її подавати, роз`яснивши право повторного звернення до слідчого судді зі скаргою в порядку, передбаченому КПК України після усунення недоліків, що стали підставою для її повернення.

З огляду на викладене, слідчий суддя дійшов висновку, що скарга подана особою, яка не має права подавати скаргу, тому підстави для відкриття провадження за скаргою відсутні.

Керуючись ст.ст. 303,304,307 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Епіцентр К» в особі представника скаржника ОСОБА_2 на бездіяльність слідчого Управління Служби безпеки України в Закарпатській області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 000000050 від 30.03.2023, яка полягає у не поверненні тимчасово вилученого майна та зобов`язання вчинити певні дії повернути особі, яка її подала.

Копію ухвали невідкладно надіслати особі, яка подала скаргу, разом зі скаргою та усіма доданими до неї матеріалами. Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду впродовж п`яти днів з дня отримання її копії. Повернення скарги не позбавляє права повторного звернення до слідчого судді, суду в порядку, передбаченому КПК.

Слідчий суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_1