ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/728/24 Справа № 932/3268/23 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2024 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря

судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження кримінального провадження №0000664, за апеляційною скаргою прокурора Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 18 грудня 2023 року про повернення прокурору обвинувального акту щодо ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК України,-

В С Т А Н О В И Л А:

Обставини, встановлені рішенням суду першої інстанції, короткий зміст оскарженого рішення.

Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 18 грудня 2023 року обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000664, відносно ОСОБА_7 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 369-2 КК України повернуто прокурору Дніпропетровської обласної прокуратури у зв`язку з його невідповідністю вимогам КПК України.

Мотивуючи прийняте рішення суд першої інстанції послався на те, що в обвинувальному акті не викладено конкретизованого формулювання обвинувачення, яке містить протиріччя в формулюванні обвинувачення щодо направленості умислу обвинуваченого та вчинених ним дій та в обвинувальному акті відсутнє пред`явлене конкретизоване обвинувачення, а пред`явлене обвинувачення містить припущення, що порушує право на захист обвинуваченого. Разом з цим, суд зазначив, що в обвинувальному акті не викладені у відповідності до ст.291 КПК України повні анкетні данні викривача та не зазначений розмір пропонованої винагороди викривачу.

Короткий зміст вимог апеляційних скарг і узагальнені доводи особи, яка їх подала.

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Обгрунтовуючи заявлені вимоги прокурор вказує, що рішення суду є незаконним, а обвинувальний акт щодо ОСОБА_7 відповідає вимогам ст. 291 КПК України, й зокрема містить фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, та формулювання обвинувачення короткий виклад диспозиції кримінально-правової норми, порушення якої йому інкримінуються. Щодо зазначення в обвинувальному акті неповних відомостей щодо викривача, прокурор зазначає, що у цьому провадженні ОСОБА_8 перебуває в процесуальному статусі викривача. На переконання прокурора, суд приймаючи таке рішення, вийшов за межі підготовчого провадження, а відтак рішення суду підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду.

Позиції учасників судового провадження.

Прокурор підтримав апеляційну скаргу сторони обвинувачення, просив її задовольнити, а ухвалу, з підстав, викладених у ній, скасувати і призначити новий розгляд обвинувального акту у суді першої інстанції.

Обвинувачений заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вважав ухвалу суду законною та обгрунтованою.

Захисник ОСОБА_9 , належним чином повідомлений про час, дату та місце судового засідання, суду не з`явився, подав клопотання про відкладення судового засідання, у зв`язку з його зайнятістю іншому провадженні.

Разом з цим, обвинувачений не заперечував проти проведення судового розгляду за відсутності його захисника.

Мотиви суду.

Відповідно до ч. 4 ст. 110 КПК України, обвинувальний акт є процесуальним документом, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення. Він повинен відповідати вимогам ст. 291 КПК України, та містити відомості, зазначені в ч. 2 цієї статті.

Стаття 314 КПК України передбачає, що під час підготовчого засідання головуючий з`ясовує в учасників судового провадження їх думку щодо можливості призначення судового розгляду.

Однією з обставин, яка перешкоджає призначенню провадження до судового розгляду є невідповідність обвинувального акта вимогам кримінального процесуального закону.

Частиною 2 ст. 291 КПК України визначено вимоги, яким повинен відповідати обвинувальний акт, до яких, зокрема, належить виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Виходячи з наведених вимог закону, обвинувальний акт повинен містити саме ті обставини, які прокурор вважає встановленими, та які з позиції сторони обвинувачення, у відповідності з вимогами ст. 91 КПК України, підлягають доказуванню під час судового розгляду.

Аналізуючи зміст ч. 2 ст. 291 КПК України слід зазначити, що закон вимагає обов`язкове відображення в обвинувальному акті трьох складників: фактичних обставин кримінального правопорушення, правової кваліфікації (в теорії кримінального процесу використовується назва «формула обвинувачення») та формулювання обвинувачення.

В доктрині кримінального процесу під формулюванням обвинувачення розуміється короткий виклад тексту диспозиції кримінально-правової норми, порушення якої інкримінується особі, фабула обвинувачення виступає фактичною моделлю вчиненого злочину, а юридичне формулювання (формула та формулювання обвинувачення) - це правова модель злочину, вказівка на кримінально-правові норми, порушення яких інкримінується обвинуваченому.

При цьому, важливим є виклад саме фактичних обставин кримінального правопорушення, бо правильне їх відображення має суттєве значення не тільки для аргументації висновків слідчого, але і для дослідження обставин вчиненого кримінального правопорушення в суді та для реалізації права на захист. Отже, фабула обвинувачення є фактичною моделлю вчиненого злочину, а юридичне формулювання (формула та формулювання обвинувачення) - це правова модель злочину, вказівка на кримінально-правові норми, порушення яких інкримінується обвинуваченому.

Приймаючи рішення про повернення обвинувального акта прокурору з підстав його невідповідності вимогам ст. 291 КПК України, суд зазначив, що викладене в обвинувальному акті щодо ОСОБА_7 формулювання обвинувачення за ч. 2 ст. 369 КК України містить протиріччя щодо направленості умислу обвинуваченого та вчинених ним дій й містить припущення, а також, що обвинувальний акт містить не повні анкетні данні викривача та не зазначений розмір пропонованої винагороди викривачу.

Разом з цим, колегією суддів встановлено, що обвинувальний акт вищевказаним вимогам закону відповідає, а тому висновки суду щодо необхідності його повернення, є безпідставними.

Так, в обвинувальному акті викладено фактичні обставини кримінального правопорушення, вчинення якого інкримінуються ОСОБА_7 та які прокурор вважає встановленими та правова кваліфікація його дій, формулювання обвинувачення.

Отже, зі змісту обвинувального акта щодо ОСОБА_7 убачається, що в ньому зазначені всі обов`язкові відомості, про які йдеться в ч. 2 ст. 291 КПК України, тобто цей процесуальний документ за своєю формою та змістом повністю відповідає вимогам вищезазначеної статті кримінального процесуального кодексу України, так як слідчий з достатньою повнотою відобразив фактичні обставини кримінального правопорушення, які вважав встановленими, його правову кваліфікацію з посиланням на положення КК України, та виконав інші вимоги, передбачені законом. Разом з цим, апеляційний суд звертає увагу, що повернення обвинувального акту прокурору передбачає не формальну невідповідність такого акту вимогам закону, а наявність у ньому таких недоліків, які перешкоджають суду призначити судовий розгляд.

Водночас апеляційний суд зауважує, що саме прокурор, як сторона обвинувачення, зобов`язаний доводити обґрунтованість пред`явленого обвинувачення, надаючи вже під час судового розгляду відповідні докази.

Отже, на переконання колегії суддів, суд вийшов за межі попереднього судового розгляду, оскільки фактично вдався до оцінки викладених в обвинувальних актах фактичних обставин кримінального провадження, які підлягають дослідженню виключно на стадії судового розгляду.

Водночас апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що визначені судом недоліки можуть бути усунені і під час судового розгляду й з ініціативи прокурора в порядку ст. 338 КПК України.

За таких обставин, визнати обґрунтованими наведені мотиви суду колегія суддів не може, оскільки встановлення відповідності зазначених в обвинувальному акті відомостей не належить до повноважень суду під час підготовчого судового засідання та, в розумінні вимог ст. 291 КПК України, не є підставою для повернення обвинувального акта прокурору для усунення недоліків.

Таким чином, колегія суддів вважає, що, повертаючи обвинувальний акт прокурору з вищевказаних підстав, суд вийшов за межі тих питань судового провадження, які вирішуються у підготовчому судовому засіданні, а відтак посилання суду першої інстанції на порушення вимог ст. 291 КПК України, як на підставу повернення обвинувального акта, є необґрунтованими.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а ухвала суду першої інстанції - скасуванню, з призначенням нового судового розгляду в суді першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_6 задовольнити.

Ухвалу Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 18 грудня 2023 року про повернення прокурору обвинувального акту щодо ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК України,- скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4