Справа № 539/4630/23
Провадження № 1-кс/539/747/2023
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 жовтня 2023 року м. Лубни

Лубенський міськрайонний суд Полтавської області в складі: слідчого судді ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , скаржника ОСОБА_3 , представника скаржника ОСОБА_4 , та ОСОБА_5 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Лубни Полтавської області скаргу ОСОБА_3 на рішення (постанову) слідчого про закриття кримінального провадження,
В С Т А Н О В И В :
Скаржник ОСОБА_3 звернувся до суду зі скаргою на рішення (постанову) слідчого про закриття кримінального провадження.
Скарга мотивована тим, що 05.05.2019 під час спільного вживання алкогольних напоїв, ОСОБА_5 наніс йому тілесні ушкодження
Ухвалою слідчого судді від 28.05.2019 (справа №539/2120/19, провадження №1- кс/539/839/2019) була призначена судово-медична експертиза стосовно отриманих ним тілесних ушкоджень. За висновком СМЕ №94 від 03.06.2019 виявлені тілесні ушкодження по ступені тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я. Не провівши ніяких інших слідчих дій, слідчий ОСОБА_6 28.09.2019 виніс постанову про закриття кримінального провадження у зв`язку із відсутністю складу кримінального правопорушення. Прокурор не погодився з даним рішенням слідчого і своєю постановою від 12.03.2020 скасував постанову слідчого про закриття кримінального провадження, в якій зазначив, що слідчий не провів огляду місця події, не встановив свідків кримінального правопорушення, не провів СМЕ.
Про подальше розслідування йому не було нічого відомо.
Вважає дану постанову незаконною, кримінальне провадження закрито безпідставно, необґрунтовано та передчасно.
Слідчий не побачив склад злочину у нападі на нього. Слідчим і досі так і не були у повній мірі виконані письмові вказівки прокурора від 12.03.2020, зокрема, не було проведено огляду місця події, не розшукані та не встановлені свідки. У своїй постанові від 29.06.2020, з метою закриття справи явно навмисно перекручує висновок СМЕ №94 від 03.06.2019, зазначає, що отримані ним тілесні ушкодження нібито є незначними.
Також слідчий з незрозумілих мотивів зазначає у постанові, що він не вбачає суспільної небезпеки у діянні тієї особи, яка мені спричинила тілесні ушкодження.
Також слідчий у постанові вказує, що він нібито вичерпав всі можливості для збирання доказів для встановлення обставин і особи нападника. Втім, він нічого і не зробив у цьому напрямку.
Слідчий повідомлення про прийняте ним рішення (постанову) йому не надіслав. У матеріалах справи навіть немає супровідного листа про таке нібито відправлення йому копії постанови, а тому строк для оскарження постанови для нього може рахуватись з 21.09.2023, з часу коли він фактично отримав копію постанови.
Вважає, що він не був вчасно ознайомлений із прийнятим рішенням (постановою) слідчого про закриття кримінального провадження від 29.06.2020 і це сталося не з його вини, а з вини слідчого, а тому він пропустив строк для оскарження постанови з поважних причин, через це цей строк підлягає поновленню.
В судовому засіданні скаржник та його представник скаргу підтримали в повному обсязі, прохали її задовольнити.
ОСОБА_5 в судовому засіданні проти задоволення скарги заперечував, вважав постанову про закриття кримінального провадження від 29.06.2020 обґрунтованою та законною та такою, що не підлягає скасуванню.
Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя вважає, що скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Згідно ст. 303 КПК України рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, зокрема, рішення слідчого про закриття кримінального провадження, можуть бути оскаржені під час досудового розслідування.
Пунктом 2 ч. 1 ст. 284 КК України визначено, що кримінальне провадження закривається у разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.
Підставою для закриття вищезазначеного кримінального провадження, згідно постанови, стала відсутність ознак складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, оскільки в ході проведення досудового розслідування встановлено, що тілесні ушкодження виявлені у ОСОБА_3 являються незначними, відсутня суспільна небезпечність діяння, сварка сталася на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, яка переросла у бійку, не встановлені достатні докази для доведення винуватості особи під час досудового розслідування і вичерпані можливості їх отримати, що не дає змоги точно вважати при яких обставинах потерпілий отримав тілесні ушкодження та не можливо встановити чи були вони нанесені умисно, так як під час бійки кожен із учасників міг один одному нанести тілесні ушкодження як з метою захисту так і з необережності.
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні серед іншого підлягають доказуванню обставини, які є підставою для закриття кримінального провадження.
Відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Відповідно до ст. 94 КПК України, слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Однак, слідчим в повній мірі не було дотримано приписів щодо повноти, всебічності та неупередженості досудового розслідування.
Дослідивши матеріали скарги з додатками, слідчий суддя приходить до висновку, що при розслідуванні вказаного кримінального провадження слідчим не було проведено належних слідчих дій, та під час прийняття рішення про закриття кримінального провадження, не були дотримані вимоги ст. 284 КПК України, зокрема слідчим не було проведено огляду місця події, не розшукані та не встановлені свідки, а також не виконано доручення №1 щодо проведення слідчих (розшукових) дій у порядку ст. 40 КПК України від 20.06.2019 року.
Отже, враховуючи вищенаведене, слідчим винесено постанову про закриття кримінального провадження передчасно та необґрунтовано, оскільки ним не у повній мірі вчинено дії спрямовані на дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднє збирання, перевірку та оцінку доказів, які стосуються даного провадження з наданням їм відповідних оцінок.
Згідно ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування серед іншого може бути про скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора.
З огляду на вищевикладене слідчий суддя вважає, що скаргу ОСОБА_3 на рішення (постанову) слідчого про закриття кримінального провадження слід задовольнити.
Керуючись ст.ст. 7, 25-26, 91, 303, 306, 307 КПК України, слідчий суддя, -
У Х В А Л И В:
Поновити ОСОБА_3 строк на подання скарги.
Скаргу ОСОБА_3 на рішення (постанову) слідчого про закриття кримінального провадження - задовольнити.
Відповідно до ч. 3 ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження.
Слідчий суддя ОСОБА_1