У Х В А Л А

"11" грудня 2023 р. Справа153/116/23

Провадження1-кс/153/417/23-к

Ямпільський районний суд Вінницької області

у складі головуючого слідчого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

особи, яка подала скаргу ОСОБА_4

дізнавача СД ВП №1 Могилів-Подільського РВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Ямпільського районного суду Вінницької області

скаргу ОСОБА_4 на постанову про закриття кримінального провадження,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді із даною скаргою. Вказав, що дізнавач СД ВП №1 Могилів-Подільського РВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_5 03 листопада 2023 року виніс постанову про закриття кримінального провадження внесеного до ЄРДР №0000121 від 19.12.2022 р. за ч.1 ст.171 КК України, у зв`язку із відсутністю події кримінального правопорушення, без повідомлення йому та без надання матеріалів справи для ознайомлення. Копію постанови йому було надіслано 23 листопада 2023 року. В обґрунтування поданої скарги ОСОБА_4 вказує, що дана постанова про закриття кримінального провадження є незаконною та підлягає скасування з наступних підстав: всупереч закону, дізнавач СД ВП №1 Могилів-Подільського РВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_5 у своїй постанові докладно виклав позиції сторін, але при цьому не дав їм законної правової оцінки, точно так як його попередник ОСОБА_6 (зі всіма граматичними, однаковісінькими помилками), що не може насторожувати. Дізнавачем не взято до уваги, що адміністративне провадження за ст.173 КУпАП в якому його звинувачували в хуліганстві в перешкоджанні вільно молитися прихожанам у Великокісницькій УПЦ (МП) та порушенні нібито конфіденційної інформації, в суді закрито. Судом встановлено, що протиправних дій у церкві він не вчиняв. Крім цього, дізнавач ОСОБА_5 жодним чином не виконав ухвалу Вінницького апеляційного суду, якою було скасовано постанову про закриття кримінального провадження ЄРДР №0000121 від 19.12.2022 р. Апеляційним судом було встановлено, що ОСОБА_4 є журналістом та згідно ст.7 Закону України «Про інформацію» ніхто не може обмежувати права особи у виборі форм та джерел одержання інформації, за винятком випадків, передбачених законно. Оскаржувана постанова щодо відсутності суб`єктивної сторони правопорушення прямого умислу, оскільки ніхто з осіб, що виштовхували ОСОБА_4 із церкви не усвідомлювали, що особа, яка знімає їх на камеру, є журналістом - ґрунтується на суперечливих показах свідків, які не були усунути в ході досудового розслідування. Так, ОСОБА_7 та свідки, що перебували у церкві, визнали, що ОСОБА_4 їм раніше відомий, ОСОБА_7 переглядав його сторінку в Фейсбуці. ОСОБА_4 наполягав, що всі знали його, як журналіста, що негативно висвітлював церкву та її прихожан. Посилання дізнавача на те, що ОСОБА_4 не було заподіяно тілесних ушкоджень, не виключає кваліфікацію правопорушення за ч.1 ст.171 КК України, оскільки диспозиція даної статті передбачає будь-яке умисне перешкоджання здійсненню журналістом законної професійної діяльності. В постанові дізнавач продовжує твердити, що ОСОБА_4 благословення в ОСОБА_7 , на відео зйомку не брав. Хоча законодавством не передбачена обов`язковість отримання благословення журналісту чи будь-кому іншому на зйомки в публічному місці в церкві. В постанові про закриття кримінального провадження дізнавач зазначає, що в ході досудового розслідування було встановлено, що на момент вказаних подій ОСОБА_4 посвідчення журналіста чи інших документів щодо здійснення журналістської діяльності не пред`являв, відповідного редакційного завдання не мав та його існування на момент вказаної події слідством не підтвердилося. В постанові поліції стверджується «Відносно ОСОБА_4 не вчинялися жодних протиправних дій спрямованих на перешкоджання законній професійній діяльності журналіста ОСОБА_4 », але скаржник стверджує що їх було вісім: Незаконне тривале колективне, під керівництвом священика, хуліганське чіпляння; Незаконні фізичні дії монаха; Незаконна заборона журналістові знімати в церкві; Переслідування монахом і організованими ним прихожанами журналіста; Завдання фізичного болю журналістові; Зрив монахом і прихожанами творчого плану журналіста; Незаконне звинувачення журналіста за ст.173 КУпАП- дрібне хуліганство; Незаконно складений і переданий адмінкомісії міськради протокол. Цих восьми пунктів незаконних дій правопорушників цілком достатньо для оголошення правопорушникам підозри, для належного, неупередженого розслідування і передачі провадження до суду. Скаржник стверджує, що ОСОБА_8 ініціатор конфлікту, який напав на ОСОБА_4 незаконно з метою помсти за те, що він нібито погано пише про нього і УПЦ. Таким чином, дізнавачем при винесені оскаржуваної постанови, не дотримано вимог ст.9 КПК України, а саме, при проведенні досудового розслідування, не дотримано зобов`язання щодо всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин кримінального провадження, не виявлено ті обставини, що викривають підозрюваного, підозрюваних, не надано доказам належної правової оцінки. Тому, просить скасувати постанову про закриття кримінального провадження від 03 листопада 2023 року винесену начальником СД ВП №1 Могилів-Подільського ГУНП у Вінницькій області капітаном поліції ОСОБА_9 , згідно якої - кримінальне провадження №000121 закрито у зв`язку із відсутністю події кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.171 КК України.

ОСОБА_4 у судовому засіданні скаргу підтримав в повному обсязі з підстав викладених в ній. Вважає, що дізнавачем проведено досудове розслідування неналежним чином, поверхнево, не зібрано достатньо доказів для прийняття рішення про закриття кримінального провадження, тому вважає постанову про закриття кримінального провадження №000121 від 19.12.2022 р. за ч.1 ст.171 КК України, незаконною та просить її скасувати.

Дізнавач СД ВП №1 Могилів-Подільського РВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_5 заперечував проти задоволення скарги, просив суд відмовити у її задоволення та не скасовувати постанову.

Прокурор ОСОБА_3 просив суд відмовити у задоволення скарги.

Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали кримінального провадження внесеного до ЄРДР за №0000121, суд приходить до наступного висновку:

Оскаржувану постанову ОСОБА_4 отримав 23 листопада 2023 року, що підтверджується поштовим конвертом (а.с.8), яке міститься в матеріалах справи.

Відповідно до ч.1 ст.304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Практика Європейського суду з прав людини при застосуванні положень пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує кожному право на звернення до суду, акцентує увагу на тому, що право на доступ до суду має бути ефективним. Не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, оскільки доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним. (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Жоффр де ля Прадель проти Франції» від 16 грудня 1992 року).

Враховуючи наведені норми законодавства, слідчий суддя приходить до висновку, що заявником процесуальний строк звернення до слідчого судді не пропущено.

З копії постанови про закриття кримінального провадження від 03 листопада 2023 року встановлено, що дізнавачем СД ВП №1 Могилів-Подільського РВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_5 кримінальне провадження внесене до ЄРДР за №0000121 за ч.1 ст.171 КК України було закрити у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.171 КК України.

В оскаржуваній постанові дізнавачем зазначено, що 18 грудня 2022 року приблизно о 10 год. 00 хв. в приміщення УПЦ в с.Велика Кісниця Могилів-Подільського району Вінницької області прихожани УПЦ разом із священиком перешкоджали професійній діяльності журналісту ОСОБА_4 , що виразилось у вириванні із рук телефону під час проведення відеозапису та спричинення тілесних ушкоджень. З даним фактом було внесено відомості до ЄРДР №0000121 за ч.1 ст.171 КК України.

В ході проведення досудового розслідування було допитано ряд свідків та надано оцінку їх показам. Дізнавачем встановлена відсутність умислу на перешкоджання законній професійній діяльності журналіста. Дізнавач зазначає, що відповідно до ч.2 ст.11 КК України не є кримінальним правопорушенням дія або бездіяльність, яка хоча формально і містить ознаки будь-якого діяння, передбаченого цим Кодексом, але через малозначність не становить суспільної небезпеки, тобто не заподіяла і не могла заподіяти істотної шкоди фізичній чи юридичній особі, суспільству або державі.

Окрім цього, для встановлення або відсутності прямого умислу на вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.171 КК України, слід довести не усвідомлення обвинуваченим того, що особа, яка його знімає на відеокамеру, є журналістом. Про відсутність умислу на перешкоджання законній професійній діяльності журналістів свідчить зокрема, те, що особа, яка здійснювала відео зйомку, була без жодного розпізнавального знака журналіста, не представилася, як журналіст та здійснювала відео зйомку останнього без його дозволу, порушивши тим самим гарантоване ст.32 Конституції України право на приватність.

Із зібраних доказів, які підтверджуються показами свідків, дізнавач встановив, що відносно ОСОБА_4 не вчинялось жодних протиправних дій на перешкоджання законній професійній діяльності журналіста, а тому кримінальне провадження закрив на підставі п.1 ч.1 ст.284 КПК України за відсутністю складу кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.171 КК України.

Виходячи зі змісту положень ч.2 ст.9 КПК України дізнавач зобов`язаний був всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Згідно положень п.4 ч.1 ст.91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, обставини, які є підставою закриття кримінального провадження.

Відповідно до ст.284 КПК України закриття кримінального провадження є формою закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження, а тому рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження та оцінки слідчим/дізнавачем всіх зібраних доказів, які стосуються цього провадження в сукупності.

Постанова про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема, в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулась з метою захисту своїх прав, та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу (ст.110 КПК України).

Слідчий суддя, розглянувши скаргу у межах питань, які були винесені на його розгляд та перевіривши надані в обґрунтування цих питань доводи і докази, з урахуванням вищенаведеного прийшов до наступного висновку:

Згідно ст.1 Закону України «Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів», журналіст - творчий працівник, який професійно збирає, одержує, створює і займається підготовкою інформації для засобів масової інформації (в штаті або на позаштатних засадах) відповідно до професійних назв посад (роботи) журналіста, які зазначаються в державному класифікаторі професій України.

Тобто ОСОБА_4 є журналістом та згідно названого закону та ст.7 Закону України «Про інформацію» ніхто не може обмежувати права особи у виборі форм і джерел одержання інформації, за винятком випадків, передбачених законом. Тому саме конкретними нормами діючого законодавства мав керуватися дізнавач, приймаючи рішення щодо відсутності перешкоджання журналісту ОСОБА_4 у здійснення професійної діяльності.

Твердження дізнавача про те, що особа, яка здійснювала відеозйомку, була без жодного розпізнавального знака журналіста, не представилась як журналіст та здійснювала відео зйомку без дозволу, порушивши тим самим гарантоване ст.32 Конституції України право на приватність, не грунтуються на вимогах закону, посилання на який відсутній в оскаржувані постанові.

Щодо порушення, на переконання дізнавача, ст.32 Конституції України, то в Конституції України є ще і ст.34, а тому правомірність дій ОСОБА_4 як журналіста, слід оцінювати як з конкретних вимог ст.7 Закону України «Про інформацію», так і характеру зйомки, яку робив ОСОБА_4 : чи вона порушувала право на приватність фізичної особи, закріпленої в ст.11 Закону України «Про інформацію».

Дізнавачем в ході досудового розслідування не встановлено характер зйомки, яку робив ОСОБА_4 18 грудня 2022 року приблизно о 10 год. 00 хв. в приміщення УПЦ в с.Велика Кісниця Могилів-Подільського району Вінницької області та чи взагалі відбувалася ним відеозйомка.

Щодо відсутності суб`єктивної сторони злочину - прямого умислу, оскільки ніхто з осіб, що виштовхали ОСОБА_4 із церкви, не усвідомлювали, що особа, яка знімає на відеокамеру, є журналістом, то він є передчасним, та ґрунтується на суперечливих поясненнях свідків, які не були усунені під час досудового розслідування.

Так, ОСОБА_7 та свідки, що перебували у церкві, визнали, що ОСОБА_4 їм раніше відомий, а ОСОБА_7 при наданні пояснень дізнавачу підтвердив, що із соціальних мереж знає і бачив, що ОСОБА_4 противник УПЦ МП, зокрема й Свято-Успенського храму, так як викладав різного роду відеозаписи та публікації. Сам ОСОБА_4 наполягав, що всі знали його як журналіста, що негативно висвітлював церкву та її прихожан, оскільки вона незаконно, на його переконання, захоплена УПЦ МП.

Відповідно до диспозиції ч.1 ст.171 КК України перешкоджанням законній професійній діяльності журналістів є незаконне вилучення зібраних, опрацьованих, підготовлених журналістом матеріалів і технічних засобів, якими він користується у зв`язку із своєю професійною діяльністю, незаконна відмова у доступі журналіста до інформації, незаконна заборона висвітлення окремих тем, показу окремих осіб, критики суб`єкта владних повноважень, а так само будь-яке інше умисне перешкоджання здійсненню журналістом законної професійної діяльності.

Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе після дослідження всіх обставин кримінального провадження, чого дізнавачем зроблено не було, внаслідок чого прийняте рішення про закриття кримінального провадження не є вмотивованим і містить формальні підстави закриття провадження, при його прийнятті недотримані вимоги ст.ст.2, 284 КПК України, в зв`язку з чим постанова підлягає скасуванню.

Окрім того, дізначавем не було вчинено всіх дій, які зобов`язував його вчинити Вінницький апеляційний суд ухвалою від 18 липня 2023 року, а тому із врахуванням вище викладеного, суд прийшов до висновку, що скарга підлягає до задоволенню.

Керуючись ст.ст.303-307 КПК України, суд,

У Х ВА Л И В :

Скаргу ОСОБА_4 на постанову про закриття кримінального провадження задовольнити.

Скасувати постанову від 03 листопада 2023 року винесену дізнавачем СД ВП №1 Могилів-Подільського РВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження внесеного до ЄРДР №0000121 від 19.12.2022 р. за ч.1 ст.171 КК України.

Матеріали кримінального провадження внесеного до ЄРДР №0000121 від 19.12.2022 р. за ч.1 ст.171 КК України повернути до СД ВП №1 Могилів-Подільського РВП ГУНП у Вінницькій області для продовження досудового розслідування.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий слідчий суддя ОСОБА_1