н/п 1-кс/953/203/24
"04" січня 2024 р. м.Харків
Слідчий суддя Київського районного суду м. Харкова - ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,
- акт надання послуг № 8-1 від 11.08.2023 на адресу ТОВ «Євродорбуд-плюс», з подорожніми листами та змінними рапортами на 4 арк.;
- акт надання послуг № 9-4 від 18.09.2023 на адресу ТОВ «Євродорбуд-плюс», з подорожнім листом, рапортом та посвідченням про відрядження на 4 арк.;
- лист з рукописним текстом з заголовком «Фінансові результати листопад 2023 р» на 1 арк.
Місцем зберігання вилученого майна визначити камеру схову речових доказів СУ ГУНП в Харківській області.
Згідно з відміткою на поштовому конверті, клопотання про арешт майна направлено на адресу Київського районного суду м. Харкова 27 грудня 2023 року.
Досудовим розслідуванням встановлено, що впродовж 2023 року Старовірівська сільська рада Красноградського району Харківської області укладала договори підряду на поточний ремонт автомобільних доріг. Так, у відомостях ресурсів до локальних кошторисів вказаних договорів виявлено ряд позицій, на які завищено ціни порівняно з ринковими, зокрема ціни на піщано-щебеневу та асфальтову суміші. Крім того, під час виконання вказаних договорів до актів КБ-2в вносяться завідомо неправдиві відомості щодо об`ємів виконаних робіт у бік завищення.
26 грудня 2023 року на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 27 листопада 2023 року за місцем мешкання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 проведений обшук, під час якого виявлено та вилучено: акт надання послуг № 8-1 від 11.08.2023 на адресу ТОВ «Євродорбуд-плюс», з подорожніми листами та змінними рапортами на 4 арк.; акт надання послуг №9-4 від 18.09.2023 на адресу ТОВ «Євродорбуд-плюс», з подорожнім листом, рапортом та посвідченням про відрядження на 4 арк.; лист з рукописним текстом з заголовком «Фінансові результати листопад 2023 р» на 1 арк.
Вищевказані документи визнані речовими доказами у вказаному кримінальному провадженні.
Прокурор вказує, що тимчасово вилучене майно відповідає критеріям ст. 98 КПК України, тобто є речовим доказом та може містити в собі відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставини, що встановлюється під час кримінального провадження.
З урахуванням викладеного, з метою забезпечення збереження речових доказів, які мають значення для кримінального провадження, а також з метою призначення у подальшому судових експертиз, зокрема будівельно-технічної та судово-економічної експертиз, висновки яких будуть долучені до матеріалів кримінального провадження та будуть використані як докази під час судового розгляду, у органу досудового розслідування виникла необхідність у накладенні арешту на вказане майно.
Прокурор ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд клопотання без його участі, в якій просив клопотання задовольнити.
Власник майна ОСОБА_4 у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду клопотання повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив.
Представник власника майна адвокат ОСОБА_5 у судове засіданні не з`явився, надав до суду заяву в якій просив клопотання про арешт майна розглядати за його відсутності та за відсутності власника майна, питання щодо накладення арешту просив вирішити на розсуд суду.
Відповідно до ст. 172 КПК України неприбуття у судове засідання викликаних осіб не перешкоджає розгляду клопотання.
Оскільки учасники кримінального провадження у судове засідання не з`явились, відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснювалося.
Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання дійшов такого висновку.
Зі змісту протоколу обшуку від 26 грудня 2023 року вбачається, що у період часу з 08 години 00 хвилин до 10 години 02 хвилин 26 грудня 2023 року на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 27 листопада 2023 року за місцем мешкання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 проведений обшук, під час якого виявлено та вилучено: акт надання послуг № 8-1 від 11.08.2023 на адресу ТОВ «Євродорбуд-плюс», з подорожніми листами та змінними рапортами на 4 арк.; акт надання послуг №9-4 від 18.09.2023 на адресу ТОВ «Євродорбуд-плюс», з подорожнім листом, рапортом та посвідченням про відрядження на 4 арк.; лист з рукописним текстом з заголовком «Фінансові результати листопад 2023 р» на 1 арк.
При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти відповідно до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно зі ст.ст. 94, 132, 173 КПК України повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність та співмірність обмеження прав власності завданням кримінального провадження.
Відповідні дані мають міститись у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з клопотанням про арешт майна.
Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Згідно з ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, дійшов висновку, що тимчасово вилучене майно, на яке прокурор просить накласти арешт, а саме: вилучені за місцем мешкання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 : акт надання послуг № 8-1 від 11.08.2023 на адресу ТОВ «Євродорбуд-плюс», з подорожніми листами та змінними рапортами на 4 арк.; акт надання послуг №9-4 від 18.09.2023 на адресу ТОВ «Євродорбуд-плюс», з подорожнім листом, рапортом та посвідченням про відрядження на 4 арк.; лист з рукописним текстом з заголовком «Фінансові результати листопад 2023 р» на 1 арк. є доказом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України, зберегло або може зберігати на собі сліди його вчинення, тобто відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.
Отже відповідно до ст. 91 КПК України вказане майно, на яке прокурор просить накласти арешт, має важливе доказове значення у цьому кримінальному провадженні.
Згідно з ч. 4 ст. 173 КПК України слідчий суддя при задоволенні клопотання про арешт майна, зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаться на інтересах інших осіб.
Слідчий суддя зауважує, що питання щодо визначення місця зберігання арештованого майна входить до дискреційних повноважень органу досудового розслідування у визначених законодавством межах та відповідно до положень Інструкції про порядок вилучення, обліку, зберігання та передачі речових доказів у кримінальних справах, цінностей та іншого майна органами дізнання, досудового слідства і суду, затвердженої наказом Генеральної прокуратури України, Міністерства внутрішніх справ України, Державної податкової адміністрації України, Служби безпеки України, Верховного Суду України, Державної судової адміністрації України від 27 серпня 2010 року № 51/401/649/471/23/125.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 98, 131-132, 170-173 КПК України, слідчий суддя
Накласти арешт із забороною розпорядження, відчуження та користування на тимчасово вилучене 26 грудня 2023 року під час проведення обшуку за місцем мешкання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , майно, а саме:
- акт надання послуг № 8-1 від 11.08.2023 на адресу ТОВ «Євродорбуд-плюс», з подорожніми листами та змінними рапортами на 4 арк.;
- акт надання послуг №9-4 від 18.09.2023 на адресу ТОВ «Євродорбуд-плюс», з подорожнім листом, рапортом та посвідченням про відрядження на 4 арк.;
- лист з рукописним текстом з заголовком «Фінансові результати листопад 2023 р» на 1 арк.
Майно, на яке накладено арешт, зберігати у встановленому законодавством порядку.
Роз`яснити, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою, яка не була присутньою під час її постановлення, у той самий строк з моменту отримання копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1