Провадження 1-кп/521/2100/23

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 грудня 2023 року м. Одеса
Малиновський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
з секретарем ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеса Одеської області, громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 з середньою освітою, неодруженого, неповнолітніх (непрацездатних) осіб на утриманні не маючого, неофіційно працюючого на будівництві, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України не судимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
30 липня 2023 року, ОСОБА_5 , перебуваючи у невстановленому місці, використовуючи мобільний телефон товариша, замовив в мережі Інтернет на сайті «Ukrcat.co» особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP (1-феніл-2-піролідин-1-ілпентан-1-он), та сплатив за неї грошові кошти, шляхом переказу на банківську картку. Чек та номер карти не зберіг.
Після чого, отримавши вказівки від невстановленої особи щодо місцезнаходження замовленої особливо небезпечної психотропної речовини, 30.07.2023 року о другій половині дня, перебуваючи за адресою: м. Одеса, вул. Радісна, поміж будинків за № 82 та №68, діючи з прямим умислом, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, підняв з землі, заздалегідь замовлені 2 зіп-пакети із особливо небезпечною психотропною речовиною, обіг якої заборонено PVP (1-феніл-2-піролідин-1-ілпентан-1-он), загальною масою 0,445 г., з кількісним вмістом PVP (1-феніл-2-піролідин-1-ілпентан-1-он) - 0,347 г., тим самим незаконно придбав вказану особливо небезпечну психотропну речовину для власного вживання, без мети збуту.
Продовжуючи свій кримінально-протиправний умисел, направлений на незаконне зберігання особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено PVP (1-феніл-2-піролідин-1-ілпентан-1-он), кількісний вміст якої становить 0,347 г., помістив зазначені 2 зіп-пакети до передньої правої кишені своїх шортів, одягнених на ньому, тим самим став незаконно зберігати особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP (1-феніл-2-піролідин-1-ілпентан-1-он), при собі без мети збуту, до моменту її вилучення працівниками Відділу поліції №1 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області о 17 годині 15 хвилин 30.07.2023 року під час проведення огляду місця події біля будинку № 59 по вулиці Платановій в місті Одеса.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою провину в інкримінованому йому кримінальному проступку, передбаченому ч. 1 ст. 309 КК України, визнав повністю, кваліфікацію своїх дій не оспорював та надав показання, які аналогічні обставинам правопорушення, що зазначені в обвинувальному акті, а саме те, що він в кінці липня 2023 року, перебуваючи в м. Одесі, на вул. Платановій, при собі зберігав психотропні речовини для власного вживання. Вказані речовини придбав в мережі інтернет через мобільний телефон знайомого. Кваліфікацію своїх дій, кількість та назву речовин, не оспорює, У вчиненому щиро кається та просить суд призначити покарання у виді штрафу, який зобов`язується сплатити, із можливістю виплати частинами строком на 1 рік.
Прокурор під час судового розгляду просив обмежитись допитом обвинуваченого і дослідженням доказів, що характеризують його особу та документів, що стосуються вирішення питання долі речових доказів та процесуальних витрат у даному провадженні, та відповідно до вимог статті 349 КПК України, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
Крім того, такий порядок судового розгляду повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яких суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.
Отже, за згодою учасників судового провадження, які не оспорюють фактичні обставини кримінального провадження, кваліфікацію кримінального правопорушення, судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст його обставин, відсутні сумніви в добровільності їх позиції, суд, у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, і обмежився допитом обвинуваченого, а також дослідженням документів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, стосуються вирішення питання долі речових доказів та процесуальних витрат у даному провадженні.
При цьому судом з`ясовано правильність розуміння учасниками кримінального провадження обставин щодо недоцільності дослідження доказів, добровільність їх позицій, та роз`яснено вимоги ч. 3 ст. 349 КПК України, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Обвинувачений ОСОБА_5 , під час допиту, підтвердив, що саме він вчинив кримінальний проступок за викладених в обвинувальному акті обставинах. Показання обвинуваченого є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції. Крім того, ОСОБА_5 , захист якого здійснює адвокат ОСОБА_4 , обставини вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України не оспорює та в ході судового розгляду вважав, що органом досудового розслідування вони встановлені в повному обсязі, свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку беззаперечно визнає в повному обсязі.
Зважаючи на викладене суд дійшов висновку, що кваліфікація дій ОСОБА_5 відповідає пред`явленому обвинуваченню, а тому кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 309 КК України як незаконне придбання та зберігання психотропної речовини без мети збуту.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, а згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , відповідно до положень ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , відповідно до положень ст. 67 КК України, судом не встановлено.
При визначені виду та міри покарання обвинуваченому, суд враховує: ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є кримінальним проступком; особу ОСОБА_5 , його вік (32 роки), стан здоров`я (відомостей про наявність інвалідності матеріали справи не містять), соціальне положення (неодружений, відомостей про наявність на утриманні непрацездатних чи неповнолітніх осіб не має); те, що особа осудна, на обліку лікарів психіатра та нарколога не перебуває та в силу ст. 89 КК України визнається такою, що раніше не судима; те, що ОСОБА_5 працездатний та працює, беззаперечно визнає вину в інкримінованому йому діянні та не заперечує його вчинення, а також відсутність тяжких наслідків внаслідок вчинення кримінального проступку; наявність обставини, що пом`якшує та обставини, що обтяжує покарання.
Крім того, разом з обвинувальним актом, суду надано заяву ОСОБА_5 з проханням призначити йому покарання у виді штрафу у мінімальному розмірі, із розстрочкою виплати такого штрафу строком на 12 місяців та в ході судового розгляду обвинувачений звертався до суду з аналогічним проханням.
З врахуванням викладеного, приймаючи до уваги обставини вчиненого кримінального проступку, та те, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення, а також запобігання вчиненню обвинуваченим нових кримінальних правопорушень, враховуючи відомості про особу обвинуваченого, позицію прокурора під час судових дебатів, суд приходить до висновку про можливість призначити обвинуваченому ОСОБА_5 покарання в межах санкції ч. 1 ст. 309 КК України, а саме у виді штрафу в мінімальному розмірі.
Документально підтверджені судові витрати у даному кримінальному провадженні на загальну суму 2868 (дві тисячі вісімсот шістдесят вісім) гривень підлягають стягненню з ОСОБА_5 .
Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлено.
Питання щодо речових доказів вирішити в порядку ст. 100 КПК України.
Заходи забезпечення кримінального провадження у виді арешту в даному провадженні не застосовувались.
Під час досудового розслідування запобіжний захід відносно ОСОБА_5 , в рамках даного кримінального провадження, не обирався. Підстав для обрання обвинуваченому запобіжного заходу суд не вбачає.
Керуючись ст. ст. 349, 368-371, 373, 374 КПК України, суд,-
У Х В А Л И В:
На підставі ч. 4 ст. 53 КК України призначити обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виплату штрафу із розстрочкою певними частинами строком на 12 (дванадцять) місяців, наступними платежами: перші 11 (одинадцять) місяців кожного місяця по 1416 (одній тисячі чотириста шістнадцять) гривень, останній місяць (дванадцятий) 1424 (одна тисяча чотириста двадцять чотири) гривні.
До набрання вироком суду законної сили будь-який запобіжний захід відносно ОСОБА_5 - не обирати.
Речові докази, відповідно до постанов дізнавача від 31.07.2023 року та 30.08.2023 року (які зберігаються в камері речових доказів Відділу поліції № 1 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області за квитанцією №002480, а саме:
- особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP (1-феніл-2-піролідин-1-ілпентан-1-он), кількісний вміст якої становить 0,347 г., знищити;
Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави процесуальні витрати на проведення експертизи у сумі 2868 (дві тисячі вісімсот шістдесят вісім) гривень.
Вирок суду може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду через Малиновський районний суд м. Одеси протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили з моменту закінчення строку апеляційного оскарження.

Обмеження права оскарження даного вироку визначені ч. 3 ст. 349 КПК України.

Відповідно до ч. 6 ст. 376 КПК України, копія вироку після його проголошення негайно вручається прокурору та обвинуваченому.

Суддя ОСОБА_1