Справа № 489/8466/23
Кримінальне провадження №1-кп/489/1036/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2023 р. м. Миколаїв

Ленінський районний суд м. Миколаєва в складі: головуючого - ОСОБА_1 в спрощеному провадженні розглянув обвинувальний акт з доданими до нього матеріалами в кримінальному провадженні №0000257 від 17.08.2023 стосовно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва, громадянина України, із середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, неодруженого, раніше судимому: - 04.09.2023 Ленінським районним судом м. Миколаєва за ч. 1 ст. 309 КК України до 1 року обмеження волі, ст.75 КК України, звільнено з іспитовим строком на 1 рік; - 20.09.2023 Ленінським районним судом м. Миколаєва за ч. 1 ст. 309 КК України до 1 року обмеження воді, ст.75 КК України звільнено з іспитовим строком на 1 рік, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ., обвинуваченого у вчиненні проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,

ВСТАНОВИВ:

У невстановлений в ході до судового розслідування, дату, час та місці, ОСОБА_2 незаконно придбав у невстановленої в ході дізнання особи, особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено, а саме: PVP, точну кількість не встановлено, але не менше 0,2294 грами.

Вказану психотропну речовину ОСОБА_2 став незаконного зберігати при собі для особистого вживання-без мети збуту.

17.08.2023 приблизно о 14:33 год, ОСОБА_2 , на ділянці дороги, біля будинку за адресою: м, Миколаїв, вул. Чайковського 12, був зупинений співробітниками поліції для перевірки документів, - в ході чого, добровільно видав працівникам поліції психотропну речовину - PVP, загальною масою не менше 0,2294 грами, яку він незаконно придбав та зберігав при собі для особистого вживання без мети збуту.

Ці обставини встановлені органом досудового розслідування і не оспорюються учасниками кримінального провадження, відповідають відомостям, які містяться в кримінальному провадженні.

Таким чином, ОСОБА_2 винен у скоєнні проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, його дії як незаконне придбання та зберігання психотропних речовин без мети збуту кваліфіковані вірно.

Суду були надана заява від підозрюваного про розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні.

При призначенні покарання суд відповідно до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачений вчинив кримінальне правопорушення, яке є кримінальним проступком. Характеризується посередньо. Звертався з 2008 по 2010 роки до психіатра з діагнозом розлад психологічного розвитку

Обставин, які обтяжують покарання суд не встановив. Обставиною, яка пом`якшує покарання є щире каяття.

Враховуючи особу обвинуваченого, суд вважає необхідним визначити покарання в межах санкції статті і звільнити його, з урахуванням всіх вчинених злочинів (і тих, за які був засуджений), від його відбування з випробуванням, перед цим призначивши остаточне покарання із застосуванням ч. 4 ст. 70 КК України стосовно покарань, призначених двома попередніми вироками

У відповідності до висновку ОП ККС ВС від 23.09.19, справа № 199/1496/17: "Кримінально-правові норми, передбачені статтями 70, 75 КК не передбачають окремого порядку призначення покарання за сукупністю злочинів в тих випадках, коли особа, щодо якої було застосоване звільнення від покарання з іспитовим строком, вчинила до ухвалення вироку в першій справі інший злочин, за який вона засуджується до покарання, від відбування якого вона також звільняється з іспитовим строком.

Оскільки самостійне виконання таких вироків не засноване на вимогах закону про кримінальну відповідальність, призначаючи остаточне покарання згідно з вимогами ч. 4 ст. 70 КК, суд має право вмотивовано вирішити питання про звільнення особи від відбування остаточного покарання з випробуванням, та визначити іспитовий строк в порядку та в межах, передбачених ст. 75 КК."

За змістом вказаного висновку, суд, дійшовши в останньому вироку висновку про можливість звільнення особи від відбування покарання, не повинен застосовувати положення ст. 75, 76 КК України до покарання за злочин, яке цим вироком призначене. Ці норми підлягають застосуванню у вироку одноразово, після застосування положень ч. 4 ст. 70 КК України щодо покарань призначених попередніми вироками і визначення остаточного покарання.

Слід також вирішити питання про речові докази і судові витрати.

Керуючись ст. 370-374, 382 КПК України

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні кримінального проступку передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України та призначити йому покарання 1 рік 1 місяць обмеження волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання за вироками Ленінського районного суду м. Миколаєва від 04.09.23 та 20.09.23 більш суворим покаранням призначеного за цим вироком, призначити остаточне покарання ОСОБА_2 у виді обмеження волі 1 рік 1 місяць.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_2 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік 1 місяць.

На підставі п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_2 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Речові докази: порошкоподібну речовину світло-сіро-блакитного кольору масою 0,2691 г, маса PVP в якій становить 0,2294 г. (квит 358/ж-95) - знищити.

Витрати на залучення експерта стягнути з ОСОБА_2 на користь держави в сумі 1912,00 грн. на реєстраційний номер ГУДКСУ Миколаївської області №7675, відкритий в ГУДК у Миколаївській області МФО 826013, .

Вирок може бути оскаржений до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Ленінський районний суд міста Миколаєва протягом тридцяти днів.

Суддя ОСОБА_1