Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-сс/4809/530/23 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.10.2023 року. 11.10.2023 м. Кропивницький

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Кропивницького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому в порядку письмового провадженняапеляційну скаргу захисника-адвоката ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 29.09.2023, якою щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Олександрія, Кіровоградської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, продовжено строк застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів, а саме з 29.09.2023 по 27.11.2023 включно, тобто в межах строку досудового розслідування та визначено заставу у розмірі п`ятдесяти (50) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що в грошовому еквіваленті становить 134 200 гривень (сто тридцять чотири тисячі двісті) грн.

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 29.09.2023 задоволено клопотання старшого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області ОСОБА_8 та продовжено ОСОБА_7 строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 (шістдесят) днів.

Мотивуючи зазначену ухвалу, слідчий суддя вказав на необхідність застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання його під вартою, так як наявні у матеріалах клопотання дані, що підтверджують наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що у разі обрання стосовно ОСОБА_7 запобіжного заходу не повязаного із триманням під вартою, вказане не забезпечить на початковому етапі досудового розслідування та у подальшому належного виконання останнім його процесуальних обовязків, оскільки він обґрунтовано підозрюється у вчиненні умисного кримінального правопорушення у сфері обігу наркотичних засобів, санкція якої передбачає позбавлення волі на строк від 6 до 10 років з конфіскацією майна, що свідчить про те, що останній може вчинити спробу направлену на ухилення від кримінальної відповідальності, а також буде мати можливість допустити вчинення нових кримінальних правопорушень, що стане передумовою для затягування розгляду кримінального провадження.

В апеляційній скарзі захисник адвокат ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 ,просить скасувати ухвалу районного суду та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого і обрати її підзахисному запобіжний захід у виді домашнього арешту за місцем його фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Отже, захисник вважає, що в клопотанні слідчого не міститься жодного доказу чи посилання на будь-які встановлені дані чи докази (які сторона обвинувачення з об`єктивних причин не мала змоги подати суду на час розгляду клопотання), які можуть підтвердити чи спростувати наявність реальних ризиків передбачених діючим кримінально - процесуальним законодавством України. У порушення вимог КПК України в клопотанні лише переписані з кодексу ризики, які можуть бути підставою для обрання найсуворішого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, але цього явно недостатньо для задоволення клопотання.

У порушення вимог ст. 178 КПК України суд не врахував, що підозрюваний має постійне місце проживання за адресою АДРЕСА_1 , позитивно характеризується, проживає з мамою, яка перенесла інсульт та потребує стороннього догляду. Він сам також постійно хворіє, потребує постійного вживання ліків, тобто ОСОБА_7 має міцні соціальні зв`язки, а відтак відсутні жодні обґрунтовані ризики, що перебуваючи на свободі останній може переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Крім того, відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 196 КПК України, в ухвалі суду повинні бути зазначені ще й докази які обґрунтовують такі обставини, а тому таке твердження слідчого судді є грубим порушенням прав та свобод підозрюваного ОСОБА_7 .

За наведених вище обставин захисник вважає, що оскаржувана ухвала підлягає скасуванню, з постановленням нової ухвали про обрання ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді домашнього арешту.

У доповненні до апеляційної скарги захисник також просить, у разі залишення без зміни апеляційним судом рішення місцевого суду в частині обрання ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зменшити йому розмір застави до 20 (двадцяти) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, оскільки визначений судом розмір застави у розмірі 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, визначено судом без урахування майнового стану підозрюваного.

Заслухавши доповідь судді доповідача, вивчивши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги та надані захисником доповнення до неї, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника з доповненнями до неї задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, слідчим управлінням ГУНП в Кіровоградській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001883 від 22.07.2022 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

27.09.2023 старший слідчий відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_8 звернувся до Ленінського районного суду м. Кіровограда з клопотанням про продовження застосування до підозрюваного ОСОБА_7 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 29.09.2023 задоволено клопотання слідчого та продовжено підозрюваному ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 60 днів.

Перевіряючи законність прийнятого рішення слідчим суддею, колегія суддів враховує практику Європейського суду з прав людини та дотримання ним вимог КПК України, які регулюють норми обрання запобіжного заходу.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш мяких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Згідно з частинами 1, 2 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обовязків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Так, при розгляді клопотання слідчого про продовження до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчий суддя належним чином врахував наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, а також те, що матеріали клопотання містять дані, які вказують на наявність ризиків, передбачених п.п. 1,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду та можливість вчинення ним іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення, у якому підозрюється особа.

Про наявність вказаних ризиків свідчить той факт, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке, згідно ст. 12 КК України, відносяться до категорії тяжкого злочину, а тому, з метою уникнення кримінальної відповідальності він може залишити місце свого проживання, чим підтверджується наявність ризику, передбаченого ч. 1 п. 1 ст. 177 КПК України. Як вбачається з матеріалів клопотання ухвалою слідчого судді від 08.08.2023, слідчим суддею надано дозвіл на затримання ОСОБА_7 з метою його приводу для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у зв`язку з підстав його переховування від суду (а.к.85-86).

Крім того, як вбачається з матеріалів клопотання ОСОБА_7 систематично, протягом тривалого часу, збував наркотичні засоби, а з його пояснень вбачається, що він нещодавно відбув покарання, яке було призначено йому за вироком суду, а тому це з високою вірогідністю вказує, що застосувавши менш суворий запобіжний захід він може продовжити вчиняти кримінальне правопорушення у якому підозрюється.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що слідчий суддя обґрунтовано задовольнив клопотання слідчого і продовжив до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки під час розгляду клопотання встановлені обставини, які є достатніми для переконання, що жоден із більш мяких запобіжних заходів, зазначених у ст. 176 КПК України не зможе запобігти доведеним ризикам, та забезпечити виконання ним покладених на нього процесуальних обовязків.

Таким чином, застосований до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою за обставин даного кримінального провадження, з урахуванням встановлених ризиків, на думку колегії суддів, не є надмірним та таким, що принижує його гідність у розумінні Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Враховуючи вищенаведене, слідчий суддя при розгляді даного клопотання повно та обєктивно дослідив всі обставини, з якими закон повязує можливість застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, врахував наявність обґрунтованої підозри, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, при цьому дослідив належним чином матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення, у звязку із чим посилання захисника підозрюваного ОСОБА_7 на незаконність та необґрунтованість ухвали слідчого судді, порушення вимог кримінального процесуального закону при її винесенні, на переконання колегії суддів, є безпідставними.

Доводи захисника про можливість застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, колегія суддів визнає безпідставними, оскільки вказаний запобіжний захід з великою вірогідністю може виявитися недостатнім для запобігання встановленим ризикам.

Колегія суддів приймає до уваги посилання захисника про те, що підозрюваний має постійне місце проживання, однак вказані обставини не можливо визнати такими, що можуть гарантувати запобігання встановленим ризикам без застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Крім того, наявність матері похилого віку не були тими стримуючими факторами для не вчинення підозрюваним кримінально-протиправних дій.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що слідчий суддя обґрунтовано задовольнив клопотання слідчого і продовжив щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки під час розгляду клопотання встановлені обставини, які є достатніми для переконання, що жоден із більш мяких запобіжних заходів, зазначених у ст. 176 КПК України не зможе запобігти доведеним ризикам та забезпечити виконання ним покладених на нього процесуальних обовязків.

Таким чином, застосований до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою за обставин даного кримінального провадження, з урахуванням встановлених ризиків, на думку колегії суддів, не є надмірним та таким, що принижує його гідність у розумінні Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Що стосується доводів у доповненні до апеляційної скарги захисника про необхідність зменшення суми застави до 20прожиткових мінімумів для працездатних осіб, то вони також є безпідставними, оскільки на думку колегії суддів, визначений судом першої інстанції розмір застави 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто в сумі 134 200 (сто тридцять чотири тисячі двісті), є відповідним і достатнім щодо підозрюваного ОСОБА_7 у даному кримінальному провадженні, оскільки виходячи з практики Європейського суду з прав людини, він повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні. Згідно ухвали, слідчий суддя врахував дані про особу підозрюваного ОСОБА_7 , обставини вчинення ним кримінального правопорушення, його тяжкість, наявність ризиків у даному кримінальному провадженні, а також і зміст положень ч. 5 ст. 182 КПК України, а тому правильно визначив саме такий розмір застави, що відповідає вимогам вказаної норми закону.

Тому, колегія суддів вважає, що продовживши обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою судом відповідно до вимог КПК України обгрунтовано визначено йому заставу у 50 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, оскільки в даному випадку визначена судом застава лише у вказаному розмірі зможе забезпечити виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК України, через що підстав для її зменшення до розміру 20-ти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, колегія суддів не вбачає.

З урахуванням викладеного апеляційна скарга захисника задоволенню не підлягає, а тому ухвалу слідчого судді слід залишити без зміни.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 376, 405, 406, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу з доповненнями до неї захисника-адвоката ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 29.09.2023, якою щодо ОСОБА_7 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів, а саме з 29.09.2023 по 27.11.2023 включно, тобто в межах строку досудового розслідування та визначено заставу у розмірі п`ятдесяти (50) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що в грошовому еквіваленті становить 134 200 гривень (сто тридцять чотири тисячі двісті) грн залишити без зміни.

Ухвала апеляційного суду є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

З оригіналом згідно:

Суддя Кропивницького

апеляційного суду ОСОБА_2