Справа № 504/3062/20
Провадження № 1-кп/504/380/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04.12.2023м. смт. Доброслав

Комінтернівський районний суд Одеської області у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 , -

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду № 5, смт. Доброслав, матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000390 від 27.04.2020 року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Свердлове Комінтернівського району Одеської області, українця за національністю, громадянина України, освіта повна середня, не одруженого, неповнолітніх дітей не має, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , військовослужбовця військової служби за контрактом, стрільця зенітника зенітного взоду 4 зенітної ракетної батареї 2 зенітно ракетного дивізіону, військової частини НОМЕР_1 , солдата, в теперішній час військова служба призупинена на підставі наказу командира військової частини від 18.05.2020 року № 61-РС, раніше судимого згідно вироку Комінтернівського районного суду Одеської області від 23.01.2020 року за ч. 4 ст. 407 КК України до 3 років позбавлення волі із застосуванням ст. ст. 75 КК України з випробувальним терміном 1 рік,

- у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 408 КК України, -

за участі прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , -

обвинуваченого ОСОБА_3 ,-

ВСТАНОВИВ:

Фактичні обставини:

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», особливий період - це період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Відповідно до Указу виконувача обов`язків Президента України від17.03.2014 року «Про часткову мобілізацію» № 303/2014 на території України з18.03.2014 року почав діяти особливий період, який тривав на момент вчинення кримінального правопорушення.

05.04.2017 року ОСОБА_3 призвано на строкову військову службу ІНФОРМАЦІЯ_2 та направлено для проходження військової строкової служби до військової частини НОМЕР_2 ( НОМЕР_3 ).

Під час проходження служби, 15.08.2017 року солдат ОСОБА_3 уклав контракт з Міністерством оборони України про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України на посадах осіб рядового складу в особі командира військової частини НОМЕР_1 строком на три роки.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 15.08.2017 року № 166 ОСОБА_3 зараховано до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 та поставлено на всі види забезпечення і призначено на посаду навідника зенітного взводу 3 зенітної ракетної батареї 1 зенітного ракетного дивізіону вказаної військової частини.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 07.10.2019 року № 222 ОСОБА_3 призначено на посаду стрільця зенітника зенітного взводу 4 зенітної ракетної батареї 2 зенітного ракетного дивізіону військової частини НОМЕР_1 .

Згідно положень п. 2 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», початком проходження військової служби для громадян, прийнятих на військову службу за контрактом, у тому числі військовозобов`язаних, які проходять збори, та резервістів під час мобілізації є день зарахування до списків особового складу військової частини (військового навчального закладу, установи тощо).

Отже, з 05.04.2017 року, тобто з моменту відправлення у військову частину НОМЕР_2 ( НОМЕР_3 ) з обласного збірного пункту, ОСОБА_3 розпочав виконання військового обов`язку проходження військової служби у вказаній військовій частині.

Відповідно до ст. 65 Конституції України, захист Батьківщини, незалежності і територіальної цілісності України є обов`язком громадян України.

Відповідно до ст. 11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, військовослужбовці зобов`язані свято і непорушно додержуватись Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, знати і виконувати свої обов`язки та додержуватись вимог статутів Збройних Сил України, знати і утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, бойову та іншу техніку, дорожити бойовою славою Збройних Сил України та своєї військової частини, честю гідністю військовослужбовця Збройних Сил України.

Згідно вимог п.п. 1,2,3 та 4 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять) чи поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника), на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби.

Проходячи військову службу на посаді стрільця зенітника зенітного взводу 4 зенітної ракетної батареї 2 зенітного ракетного дивізіону військової частини НОМЕР_1 , солдат ОСОБА_3 , як військовослужбовець, відповідно до вимог ст. ст. 65, 68 Конституції України, ст. ст. 9,11, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, зобов`язаний свято і непорушно додержуватись Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, беззастережно та неухильно виконувати накази командирів (начальників) у встановлений термін, постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, а також твердо знати та зразково виконувати свої службові обов`язки, бути дисциплінованим, поводитись з честю і гідністю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.

Проте, ОСОБА_3 достовірно знаючи свої обов`язки, передбачені зазначеним вище законодавством, яке регламентує порядок виконання військового обов`язку і проходження військової служби, та маючи можливість належно їх виконувати, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, свідомо допустив їх порушення та вчинив військове правопорушення (злочин) проти встановленого порядку проходження військової служби.

Суть обвинувачення:

ОСОБА_3 обвинувачується в тому, що він, будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом та проходячи військову службу на посаді стрільця зенітника зенітного взводу 4 зенітної ракетної батареї 2 зенітного ракетного дивізіону військової частини НОМЕР_1 , в порушення вимог ст. ст. 65,68 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. 9, 11, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 1-4 Дисциплінарного Статуту Збройних Сил України, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки, бажаючи їх настання, з метою назавжди ухилитись від обов`язків військової служби, в умовах особливого періоду, 19.03.2020 року о 08 годині 00 хвилин самовільно залишив військову частину НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_3 , та незаконно перебуває поза межами військової частини, проводячи свій вільний час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 408 КК України, - дезертирство, тобто самовільне залишення військової частини з метою ухилення від військової служби, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.

Процедура:

Будучи допитаним у судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_3 , свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні (злочині) визнав повністю та підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті, при цьому пояснив, що дійсно він, будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом та проходячи військову службу на посаді стрільця зенітника зенітного взводу 4 зенітної ракетної батареї 2 зенітного ракетного дивізіону військової частини НОМЕР_1 , в порушення вимог ст. ст. 65,68 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. 9, 11, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 1-4 Дисциплінарного Статуту Збройних Сил України, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки, бажаючи їх настання, з метою назавжди ухилитись від обов`язків військової служби, в умовах особливого періоду, 19.03.2020 року о 08 годині 00 хвилин самовільно залишив військову частину НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_3 , та незаконно перебуває поза межами військової частини, проводячи свій вільний час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби.

У скоєному ОСОБА_3 розкаюється, докази його вини, добуті досудовим розслідуванням, визнає повністю і не оспорює. Правильно розуміє зміст фактичних обставин провадження і вважає недоцільним їх дослідження, оскільки вони ніким не оспорюються.

Покази ОСОБА_3 є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин злочину, добровільності та істинності його позицій.

Визнавши недоцільним дослідження інших доказів стосовно фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, проти чого не заперечують учасники судового розгляду, з`ясувавши правильне розуміння обвинуваченим та іншими учасниками судового розгляду змісту цих обставин, за відсутності сумнівів у добровільності та істинності їх позицій, суд обмежився лише допитом обвинуваченого та дослідженням таких матеріалів провадження, які характеризують особу обвинуваченого.

Оцінка та позиція суду:

Оцінюючи вищевикладене, суд приходить до висновку про винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні (злочині), а саме в тому, що він, будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом та проходячи військову службу на посаді стрільця зенітника зенітного взводу 4 зенітної ракетної батареї 2 зенітного ракетного дивізіону військової частини НОМЕР_1 , в порушення вимог ст. ст. 65,68 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. 9, 11, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 1-4 Дисциплінарного Статуту Збройних Сил України, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки, бажаючи їх настання, з метою назавжди ухилитись від обов`язків військової служби, в умовах особливого періоду, 19.03.2020 року о 08 годині 00 хвилин самовільно залишив військову частину НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_3 , та незаконно перебуває поза межами військової частини, проводячи свій вільний час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_3 за ч. 3 ст. 408 КК України -дезертирство, тобто самовільне залишення військової частини з метою ухилення від військової служби, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.

Призначаючи міру покарання обвинуваченому, суд враховує тяжкість скоєного обвинуваченим діяння, те що воно відноситься до тяжких злочинів, відповідно до ст. 12 КК України, а також особу обвинуваченого, який раніше судимий, не одружений, дітей неповнолітніх не має, має задовільний стан здоров`я, на обліку у нарколога та психіатра не перебуває.

У відповідності до ст. 66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

У відповідності до ст. 67 КК України обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

При призначенні покарання відповідно до ст. 65 КК суд враховує, що кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 408 КК, є умисним тяжким військовим злочином.

На підставі викладеного, враховуючи особу обвинуваченого ОСОБА_3 , думку прокурора, пом`якшуючі покарання обставини, відсутність обтяжуючих покарання обставин, а також враховуючи те, що обвинувачений раніше судимий за вчинення тяжкого військового злочину, однак належних висновків для себе не зробив і в період іспитового строку вчинив новий тяжкий військовий злочин,суд приходить до висновку, що обвинуваченому необхідно обрати покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 3 ст. 408 КК України, оскільки зазначене покарання буде необхідним та достатнім для виправлення та перевиховання обвинуваченого, а також запобігання вчиненню ним нових злочинів.

Суд вважає доцільним призначити покарання на мінімальний строк, визначений санкцією частини 3 статті 408 КК України.

Водночас, зважаючи, що обвинувачений вчинив новий злочин під час іспитового строку, суд не вбачає підстав для застосування ст. 69 КК і призначення більш м`якого покарання, ніж передбачено законом.

Суд не знаходить підстав для застосування ст. 75 КК України, оскільки застосування правила передбаченого цією нормою матеріального закону не може запобігти вчиненню нових кримінальних правопорушень іншими особами, може призвести до негативних наслідків у вигляді впевненості військовослужбовців у безкарності, сприятиме вчиненню аналогічних злочинів серед військовослужбовців, що впливатиме на стан дисципліни військовослужбовців у військових підрозділах і боєздатність військових підрозділів у цілому.

Крім того, враховуючи, що обвинувачений, будучи звільненим від відбування покарання з випробуванням, вчинив кримінальне правопорушення під час іспитового строку, суд на підставі ч. 1 ст. 71 КК до покарання, призначеного цим вироком, частково приєднує невідбуту частину покарання, призначеного вироком Комінтернівського районного суду Одеської області від 23.01.2020.

Засоби забезпечення кримінального провадження до обвинуваченого ОСОБА_3 на досудовому розслідуванні та під час судового розгляду не застосовувались.

Ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 21.08.2020 року ОСОБА_3 було обрано запобіжний захід у виді домашнього арешту у нічний час строком до 18.10.2020 року, після спливу терміну якого інші запобіжні заходи не обирались.

Враховуючи, що в Україні введено воєнний стан, а обвинувачений не проходить військову службу за призовом під час мобілізації і фактично не перебуває ані у військовій частині, а ні під повним контролем військового командування, прибув у судове засідання самостійно, перебуваючи за фактичним місцем проживання, його військова служба призупинена, суд вбачає доцільним обрати обвинуваченому запобіжний захід у виді тримання під вартою до набрання вироком законної сили.

Кримінальним правопорушенням шкоди не завдано.

Судові витрати по провадженню відсутні.

Речові докази по провадженню відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 371 - 373, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 408 КК України та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України до покарання, призначеного цим вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання, призначеного вироком Комінтернівського районного суду Одеської області від 23.01.2020 (справа № 504/1754/19, провадження № 1-кп/504/473/20), призначивши ОСОБА_3 за сукупністю вироків остаточне покарання у виді п`яти років одного місяця позбавлення волі.

До набрання вироком законної сили обрати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 запобіжний захід у виді тримання під вартою в умовах ДУ «Одеський слідчий ізолятор», взявши ОСОБА_3 під варту негайно у залі суду.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Одеського апеляційного суду через Комінтернівський районний суд Одеської області протягом 30 днів з дня його проголошення, окрім з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку чи ухвали суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1