печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 серпня 2023 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,

захисника: ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого першого відділу управління з досудового розслідування кримінальних правопорушень у сфері службової діяльності Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_5 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваному у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 110 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 надійшло клопотання старшого слідчого першого відділу управління з досудового розслідування кримінальних правопорушень у сфері службової діяльності Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_5 , погоджене прокурором у кримінальному провадженні - прокурором другого відділу першого управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів органами Державного бюро розслідувань Офісу Генерального прокурора ОСОБА_7 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Обґрунтовуючи клопотання, слідчий посилається на те, що Головним слідчим управлінням Державного бюро розслідувань здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000646 від 27.07.2023 за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 110 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, ОСОБА_6 будучи власником «ООО Технопромэкспорт» (ОГРН 882, ИНН , КПП 771401001, м. Москва), достовірно знаючи про залежність АР Крим від електромереж сусідніх областей України, недостатність забезпечення електроенергією АР Крим від російської федерації, діючи з прямим умислом, направленим на пособництво невстановленим особам з вищого політичного керівництва держави агресору - російській федерації, у вчиненні дій з метою зміни меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, а саме усунення перешкод державі-агресору в управлінні енергосистеми АР Крим, виконуючи незаконну постанову уряду російської федерації від 11.08.2014 № 790 «Об утверждении федеральной целевой программы «Социально-экономическое развитие Республики Крым и г. Севастополя до 2020 года»» щодо будівництва об`єктів електрогенерації на території тимчасово окупованої АР Крим, що порушують базові права осіб, у тому числі громадян України, які проживають на тимчасово окупованій території щодо постачання електроенергії з території України, надав вказівку невстановленим досудовим розслідуванням працівникам «ООО Технопромэкспорт» розпочати будівництво Бала?лавської (Севастопольская ПГУ-ТЭС) та Таврійської ТЕС (Симферопольская ПГУ-ТЭС) зі створенням умов до приєднання вищевказаних станцій до енергетичних мереж російської федерації. При цьому, ОСОБА_6 для сприяння невстановленим особам з вищого політичного керівництва російської федерації у енергетичній анексії території України, а саме АР Крим, тобто зміні меж території та державного кордону України, шляхом забезпечення енергетичної незалежності від України, через компанію «ООО Технопромэкспорт» забезпечив будівництво вищевказаних електростанцій.

18.03.2022 ОСОБА_8 , діючи повторно з умислом, направленим на пособництво невстановленим особам з вищого політичного керівництва держави агресора - російської федерації у вчиненні дій, з метою зміни меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, у невстановлений на даний час спосіб за сприяння російської державної корпорації «ростех» забезпечив отримання компанією «ООО Технопромэкспорт» в оперативне управління компанію «АО конструкторське бюро автоматических линий имени Льва Николаевича Кошкина» (далі - «АО «КБАЛ им. Л.Н. Кошкина») із правом здійснювати господарську діяльність та управляти діяльністю указаної компанії. При цьому, «АО «КБАЛ им. Л.Н. Кошкина» (ОГРН 097, ИНН , КПП 507401001, яке знаходиться за адресою: російська федерація, московська область, м. Подольск, п-кт. 50-річчя жовтня, Д. 21 А) є виробником продукції оборонного та подвійного призначення, має всі передбачені законодавством російської федерації ліцензії та дозволи на виробництво патронів, патронів для стрілецької зброї зі стальними гільзами замість патронів іноземного виробництва та інші види комплектуючих до патронів, а також має можливість здійснювати виготовлення засобів та знарядь для функціонування та введення в експлуатацію заводів із виробництва патронів.

Таким чином, ОСОБА_6 для забезпечення своєї протиправної діяльності, направленої на пособництво невстановленим особам з вищого політичного керівництва держави агресора - російської федерації у вчиненні дій, з метою зміни меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, отримав в управління компанію, яка здійснює виробництво бойових припасів, які у подальшому використовуються міністерством оборони російської федерації, збройними силами російської федерації, а також іншими військовими формуваннями у збройній агресії російської федерації проти України.

У період після 18.03.2022, точної дати, часу та місця досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_6 ,продовжуючи свої протиправні дії, діючи повторно, усвідомлюючи їх суспільно небезпечний характер, з метою підтримання агресивної політики держави-агресора, направленої проти України, як власник 65 процентів статутного капіталу «Технопромэкспорт», для забезпечення поставки патронів для стрілецької зброї у збройні сили російської федерації та надання засобів вищому політичному керівництву російської федерації для вчинення актів агресії, направлених на протиправну зміну меж кордонів України, будучи власником управляючої компанії, надав розпорядження невстановленим досудовим розслідуванням особам - керівникам компанії «АО «КБАЛ им. Л.Н. Кошкина» долучити указане підприємство до переліку організацій, які приєдналися до Єдиного положення про закупівлі державної корпорації «ростех» і керуватись ним у сфері проведення закупівель бойових припасів. У зв`язку з чим ОСОБА_6 приєднав підконтрольну собі компанію до єдиної мережі поставок зброї та бойових припасів до збройних сил російської федерації та створив механізм постачання бойових припасів до військ держави-агресора.

У подальшому, після 18.03.2022, точної дати, часу та місця досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_6 , діючи повторно та з прямим умислом, направленим на пособництво невстановленим особам з вищого політичного керівництва російської федерації у вчиненні дій, направлених на зміну меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, як власник управляючої компанії «АО «КБАЛ им. Л.Н. Кошкина», з метою сприяння невстановленим особам з вищого політичного керівництва держави агресора - російської федерації у веденні агресивної війни проти України та надання засобів для здійснення вищевказаних протиправних дій, направлених на зміну меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, ОСОБА_6 надав вказівку невстановленим досудовим розслідуванням керівникам «АО «КБАЛ им. Л.Н. Кошкина» здійснювати постачання патронів для різних видів стрілецької зброї до міністерства оборони російської федерації та збройних сил російської федерації, а також інших військових формувань, забезпечивши поставку 80 відсотків патронів для різних видів стрілецької зброї від загальної кількості поставлених за весь період часу збройної агресії російської федерації проти України.

Дії невстановлених осіб з вищого політичного керівництва держави агресора - російської федерації та ОСОБА_6 , пов`язані з виробництвом та постачанням патронів до міністерства оборони російської федерації, збройних сил російської федерації, а також інших військових формувань призвели до тяжких наслідків у вигляді загибелі людей, у тому числі дітей, отримання ними тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості та заподіяння матеріальних збитків у вигляді знищення будівель, майна та інфраструктури.

Таким чином, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 110 КК України, тобто у пособництві у вчинені повторно за попередньою змовою групою осіб дій з метою зміни меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, які призвели до тяжких наслідків.

За вказаним фактом незаконної діяльності 04.08.2023 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 110 КК України.

Обставинами, що дають підстави підозрювати ОСОБА_6 у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень є наявність в матеріалах досудового розслідування достатніх об`єктивних доказів. Зокрема, обґрунтованість підозри ОСОБА_6 підтверджується зібраними в ході досудового розслідування, а саме: листом заступника Директора ТУ ДБР, розташованого у місті Києва від 28.07.2023 за № 23569-23к/11-07-12350/23; рапортом-відповіддю на доручення старшого оперуповноваженого першого оперативного відділу (з дислокацією у м. Києві) ТУ ДБР розташованого ум. Києві; протоколом огляду інформації в мережі Інтернет-сайту країни агресора - рф від 28.07.2023; протоколом огляду інформації в мережі Інтернет-сайту «Вебсторінка сайту офіційного інтернет-представництва Президента України» від 28.07.2023; протоколом огляду інформації в мережі Інтернет-сайту країни агресора - рф від 28.07.2023; протоколом огляду інформації в мережі Інтернет-сайту країни агресора - рф від 28.07.2023; протоколом огляду інформації в мережі Інтернет-сайту «Реестру судових рішень», а саме рішення ВАКС щодо націоналізації АТ «Пін Банк» від 28.07.2023; протоколом огляду матеріалів кримінального провадження № 0000066 від 03.02.2023; протоколом огляду матеріалів кримінального провадження № 0000073 від 22.11.2012; витягом з реєстру юридичних осіб рф компанії «ООО ИК ТПЭ»; витягом з реєстру юридичних осіб рф компанії «АО «КБАЛ им. Л.Н. Кошкина»; постановою уряду російської федерації від 11.08.2014 № 790 «Об утверждении федеральной целевой программы «Социально-экономическое развитие Республики Крым и г. Севастополя до 2020 года»»; матеріали виконаних доручень та іншими матеріалами провадження у їх сукупності.

На даний час виникла необхідність у проведенні слідчих дій за участю ОСОБА_6 , однак місцезнаходження останнього у ході проведення слідчих (розшукових) та процесуальних дій встановити не вдалося.

Таким чином, як зазначено, ОСОБА_6 грубо порушуючи свої обов`язки підозрюваного та переховуючись від органів досудового слідства, перешкоджає подальшому здійсненню досудового розслідування кримінального провадження.

Разом з тим, під час проведення подальшого досудового розслідування встановити місцезнаходження підозрюваного громадянина російської федерації ОСОБА_6 не виявилося за можливе оскільки, фактичне мешкання підозрюваного ОСОБА_6 не відоме.

Відповідно до інформації оперативного підрозділу ТУ ДБР розташованого у м. Києві ОСОБА_6 перебуває на території російської федерації, тобто відповідно до Закону України «Про заборону пропаганди російського нацистського тоталітарного режиму, збройної агресії Російської Федерації як держави-терориста проти України, символіки воєнного вторгнення російського нацистського тоталітарного режиму в Україну» підозрюваний перебуває на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором.

У зв`язку з чим, з метою вручення повідомлення про підозру, допиту в якості підозрюваного та інших процесуальних дій 01.08.2023 у газеті «Урядовий кур`єр» номер № 153 та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора опубліковано повістку про виклик ОСОБА_6 про явку останнього 03.08.2023 до Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань.

У зв`язку з обґрунтованою неможливістю особистого вручення письмового повідомлення про підозру ОСОБА_6 який перебуває на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором та за викликом здійсненим у відповідності до вимог ч. 8 ст. 135 КК України у вищевказаний день не з`явився, 03.08.2023 складено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 110 КК України, 04.08.2023 вручено у спосіб, передбачений ст. ст. 111, 135, 278 КПК України, а саме цього ж дня, у газеті «Урядовий кур`єр» номер № 156 та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора опубліковано повідомлення про підозру ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 110 КК України та явку останнього до Головного слідчого управління Державного на 07.08.2023, 08.08.2023, 09.08.2023 на які останній не з`явився і не повідомив про причини неявки.

Враховуючи викладене, постановою слідчого від 14.08.2023 ОСОБА_6 оголошено у державний, міждержавний та міжнародний розшук проведення якого доручено оперативним працівникам ТУ ДБР розташованого у м. Києві.

Прокурор зазначає, що у кримінальному провадженні є ризики, які дають достатні підстави вважати, що ОСОБА_6 може: переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, продовжувати вчиняти кримінальне правопорушення та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Обставинами, які дають підстави зробити висновки про наявність вищевказаних ризиків є те, що під час досудового розслідування підтверджено, що ОСОБА_6 перебуває на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та оголошений у державний розшук, а також наявні достатні підстави вважати, що ризики, передбачені п. п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України об`єктивно наявні та обґрунтовані, а тому жоден інший більш м`який запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі, крім виключного запобіжного заходу - тримання під вартою, не зможе забезпечити запобігання існуючим ризикам та виконання завдань кримінального провадження, який необхідно обрати підозрюваному ОСОБА_6 .

Таким чином, враховуючи вищевикладене, посилаючись на імперативність норми ч. 6 ст. 193 КПК України, сторона обвинувачення просить суд обрати щодо ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

У судовому засіданні прокурор внесене клопотання підтримав з викладених у ньому підстав, просив обрати відносно підозрюваної запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Захисник в судовому засіданні проти клопотання заперечував, зазначивши, що клопотання подане передчасно та обставини на які посилається прокурор недоведені, у зв`язку з чим просив відмовити в задоволенні клопотання.

Заслухавши обґрунтування клопотання сторони обвинувачення, заперечення сторони захисту, дослідивши клопотання, копії матеріалів, якими сторона обвинувачення обґрунтовує доводи клопотання, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

04.08.2023 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 110 КК України.

14.08.2023 ОСОБА_6 оголошено у державний, міждержавний та міжнародний розшук проведення якого доручено оперативним працівникам ТУ ДБР розташованого у м. Києві.

Слідчими та розшуковими заходами встановлено, що ОСОБА_6 перебуває на території російської федерації, тобто відповідно до Закону України «Про заборону пропаганди російського нацистського тоталітарного режиму, збройної агресії Російської Федерації як держави-терориста проти України, символіки воєнного вторгнення російського нацистського тоталітарного режиму в Україну» підозрюваний перебуває на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором.

Частиною 2 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч. 6 ст. 193 КК України слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Згідно з вимогою ч. 6 ст. 176 КК України під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-1141, 258-2585, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

За приписами ч. 4 ст. 194 КПК України, при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває на тимчасово окупованій території України, розмір застави не визначається.

Наряду з вказаним, відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), а відтак слідчий суддя приймає до уваги, що згідно з рішенням ЄСПЛ у справі «Феррарі-Браво проти Італії» не можна ставити питання про те, що арешт є виправданим тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, оскільки останнє є завданням попереднього розслідування.

Європейський Суд з прав людини у справі «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства» зазначив, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

Перевіряючи обґрунтованість підозри, слідчий суддя вважає, що дані які вказують на обґрунтовану підозру, які навіть в сторонньої людини не можуть викликати розумних сумнівів, містяться у долучених до матеріалів клопотання доказах.

Приймаючи таке рішення, слідчий суддя виходить з того, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які приведені у клопотанні слідчого та доданих матеріалах та з того, що слідчий суддя на даному етапі провадженні не вправі вирішувати питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні слідчого дані у слідчого судді є всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, інкримінованого йому стороною обвинувачення.

Прокурором в судовому засіданні доведено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, зокрема, що ОСОБА_6 може переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду; може вчинити інше кримінальне правопорушення.

У статті 5 Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи R(80) 11 від 27.06.1980 «Про взяття під варту до суду» зауважується, що при розгляді питання про необхідність тримання під вартою, судовий орган повинен брати до уваги обставини конкретної справи, у тому числі характер та тяжкість інкримінованого злочину.

Вирішуючи клопотання про обрання запобіжного заходу тримання під вартою, слідчий суддя також враховує тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , та те, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, та приходить до висновку, що докази та обставини, на які посилається слідчий у клопотанні та прокурор у судовому засіданні, дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний буде продовжувати переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, а для запобігання ризиків, які зазначені у клопотанні та наведено у судовому засіданні вважає недостатньою застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Частина 6 статті 193 КПК України містить імперативну норму, з якої слідує, що слідчий суддя обирає запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого за наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу.

З огляду на вищевикладене слідчий суддя вбачає наявність достатніх підстав для задоволення клопотання слідчого, оскільки матеріали клопотання обґрунтовано та прокурором в судовому засіданні доведено обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_6 особливо тяжкого злочину, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 110 КК України, та наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а для запобігання ризиків, які зазначені у клопотанні та доведені у судовому засіданні, вважає недостатнім обрання більш м`якого запобіжного заходу.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 29 Конституції України, ст. ст. 2, 40, 131, 132, 176-178, 183, 184, 193, 194, 575 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

Клопотання старшого слідчого першого відділу управління з досудового розслідування кримінальних правопорушень у сфері службової діяльності Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_5 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваному у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 110 КК України - задовольнити.

Обрати ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянину російської федерації, підозрюваномо у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 110 КК України у кримінальному провадженні №0000646 від 27.07.2023 - запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Питання про застосування до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, після затримання останнього і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження підлягає розгляду слідчим суддею за участю підозрюваного.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого у кримінальному провадженні.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1