Справа №949/2443/23
Провадження №1-кс/949/465/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 грудня 2023 року слідчий суддя Дубровицького районного суду Рівненської області ОСОБА_1 , при секретарі судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого СВ Відділення поліції №1 Сарненського РВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Дубровицького відділу Сарненської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна по матеріалах досудового розслідування №0000353, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 30 листопада 2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України,

в с т а н о в и в:

Слідчий СВ Відділення поліції №1 Сарненського РВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_3 звернулася до суду із клопотанням про накладення арешту на:

- трактор марки «МТЗ-80 Л» реєстраційний номер НОМЕР_1 з возом кустарного виробництва, що належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителю АДРЕСА_1 , який знаходиться на зберіганні в складському приміщенні ВП №1 Сарненського РВП ГУНП в Рівненській області за адресою: м. Дубровиця вул. Гагаріна, 88ж Сарненського району;

- колоди деревини породи сосна, загальною кількістю 28 колод довжиною від 4 м до 4,5 м, які знаходяться на зберіганні в складському приміщенні ВП №1 Сарненського РВП ГУНП в Рівненській області за адресою: м. Дубровиця вул. Гагаріна, 88ж Сарненського району, які є предметом даного правопорушення.

В обґрунтування клопотання слідчий посилається на те, що в провадженні слідчого відділення відділення поліції № 1 Сарненського РВП ГУНП в Рівненській області перебувають матеріали кримінального провадження внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000353 від 30 листопада 2023 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України.

Вказує на те, що в ході проведення досудового розслідування було встановлено, що 30 листопада 2023 року надійшло повідомлення від працівників відділу внутрішньої та власної безпеки по НОМЕР_2 прикордонному загону про те, що ними, в ході проведення оперативних заходів, о 09 годині 40 хвилин спільно з працівниками поліції на околиці с. Будимля, Сарненського району, Рівненської області було виявлено громадянина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя с. Переходичі, Рокитнівського району, Рівненської області, який здійснював незаконне перевезення лісу.

У ході проведення огляду місця події 30 листопада 2023 року було вилучено трактор марки «МТЗ-80 Л» з реєстраційним номером НОМЕР_1 з возом кустарного виробництва, що належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителю АДРЕСА_1 , який знаходиться на зберіганні в складському приміщенні ВП №1 Сарненського РВП ГУНП в Рівненській області за адресою: м. Дубровиця вул. Гагаріна, 88ж Сарненського району, колоди деревини породи сосна, загальною кількістю 28 колод довжиною від 4 м до 4,5 м, які знаходяться на зберіганні в складському приміщенні ВП №1 Сарненського РВП ГУНП в Рівненській області за адресою: м. Дубровиця вул. Гагаріна, 88ж Сарненського району.

Слідчий у клопотанні також посилається на пояснення ОСОБА_5 , який по даному факту повідомив про те, що 29 листопада 2023 року у вечірню пору доби він зателефонував абонентському номеру НОМЕР_3 і домовився про купівлю деревини. Після чого вищезазначена особа повідомила його про те, де саме знаходиться деревина і сказала, що 30 листопада 2023 року зранку він повинен її забрати. Оплату здійснить тільки після того, як забере дану деревину. В ході чого, він 30 листопада 2023 року виїхав з будинку о 6 годині 30 хвилин на своєму тракторі марки «МТЗ-80Л» з возом кустарного виробництва для того, щоб в подальшому завантажити туди деревину. Трохи згодом він приїхав на те місце, де знаходилась деревина, а саме у с. Будимля, погрузив дану деревину на віз кустарного виробництва. Після того, як він почав рух в напрямку до свого будинку, між с. Будимля та с.Переходичі, його зупинили працівники державної прикордонної служби. В ході чого вони повідомили на лінію «102» про дану подію. Документів на дану деревину у нього не було.

Зазначає, що відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 , трактор марки «МТЗ-80Л» з реєстраційним номером НОМЕР_1 , належить ОСОБА_6 , жителю АДРЕСА_2 , однак в ході відібрання пояснення в ОСОБА_5 , останній повідомив, що трактор належить йому.

У клопотанні слідчий СВ ВП №1 Сарненського РВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_3 ставить питання про накладення арешту на вказане майно з метою збереження речових доказів, оскільки вилучене майно може містити на собі сліди вчинення кримінального правопорушення та в майбутньому буде використано для доведення вини осіб, які перевозили незаконно зрубану деревину породи сосна.

У судове засідання слідчий ОСОБА_3 не з`явилася, подавши заяву про розгляд клопотання без її участі, клопотання підтримує повністю.

Володілець вилученого майна ОСОБА_5 у судовому засіданні зазначив, що не заперечує проти задоволення клопотання, однак просить залишити за ним право користування транспортним засобом без права відчуження.

Разом з тим зазначив, що 02 грудня 2023 року, на підставі договору купівлі-продажу №7222-167, ним було придбано вищевказаний трактор марки МТЗ-80Л, у зв`язку з чим трактору виданий новий номерний знак НОМЕР_5 .

Слідчий суддя, розглянувши вказане клопотання, дослідивши надані до нього матеріали, якими слідчий обґрунтовує його доводи, вважає, що клопотання про арешт майна, підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що слідчим відділенням відділення поліції №1 Сарненського РВП ГУНП в Рівненській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 30 листопада 2023 року за №0000353, за правовою кваліфікацією кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України.

З витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000353 вбачається, що 30 листопада 2023 року внесено до ЄРДР відомості про те, що того ж дня надійшло повідомлення від працівників відділу внутрішньої та власної безпеки по НОМЕР_2 прикордонному загону про те, що ними в ході проведення оперативних заходів о 09 годині 40 хвилин спільно з працівниками поліції на околиці с. Будимля, Сарненського району, Рівненської області було виявлено громадянина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя с. Переходичі, Рокитнівського району, Рівненської області, який здійснював незаконне перевезення лісу.

Як вбачається з протоколу огляду місця події від 30 листопада 2023 року, місцем огляду є ділянка місцевості, що знаходиться за адресою: м. Дубровиця, вул. Гагаріна, 88. У гаражному приміщенні виявлено трактор марки МТЗ-80Л на якому відсутні номерні знаки. Біля даного складського приміщення наявний віз кустарного виробництва з деревиною породи сосна у кількості 28 штук.

При ретельному огляді вищевказаної деревини встановлено, що їх діаметр становить: 1-50; 2-30; 3-37; 4-35; 5-33; 6-20; 7-20; 8-20; 9-14; 10-14; 11-14; 12-14; 15-22; 16-22; 17-22; 18-22; 19-26; 20-26; 21-26; 22-42; 23-33; 24-40; 25-38; 26-45; 27-35; 28-28.

У ході проведення огляду встановлено, що довжина вказаної деревини становить 4 - 4,5 м.

Вказані трактор марки МТЗ-80Л з возом кустарного виробництва, та деревиною були вилучені, про що зазначено у вказаному вище протоколі огляду місця події від 30 листопада 2023 року та передані на відповідальне зберігання в складське приміщення ВП №1 Сарненського РВП ГКНП в Рівненській області.

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Згідно вимог ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Частиною 2 ст. 170 КПК України передбачено, що метою арешту майна є забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Вказаний перелік є вичерпним та розширювальному тлумаченню не підлягає.

Так, аналізуючи дане клопотання про арешт майна, слідчий посилається на те, що вилучене майно є речовими доказами, оскільки трактор марки МТЗ-80Л з реєстраційним номером НОМЕР_1 є засобом перевезення незаконно зрубаної деревини, а самі колоди деревини породи сосна є предметом даного правопорушення.

Речовими доказами, відповідно до ст. 98 КПК України, є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Як вбачається з матеріалів клопотання, постановою слідчого СВ ВП №1 Сарненського РВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_3 від 30 листопада 2023 року, трактор марки « МТЗ-80 Л» реєстраційний номер НОМЕР_1 з возом кустарного виробництва, 28 колод породи сосна довжиною від 4 м. до 4,5 м. приєднано до кримінального провадження №0000353 в якості речових доказів.

Відповідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).

Слідчий у клопотанні наголосив, що є всі підстави вважати, що вилучене в ході огляду місця події майно є як засобом, так і предметом, на яких збереглися сліди вчинення кримінального правопорушення.

Також слід враховувати, що норми ч. 4 ст. 173 КПК України передбачають, що у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна, які визначені у п. 4 ч. 5 ст. 173 КПК України, а саме: заборону, обмеження розпоряджатися або користуватися майном.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

При цьому, варто зважати на те, що застосування заходу забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна є видом втручання у право на мирне володіння майном, що закріплено у ст. 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Відповідно до практики Європейського суду з прав людини втручання у це право має мати законні підстави та мету, а також бути пропорційним публічному інтересу. Зазначені вимоги у контексті застосування заходів забезпечення кримінального провадження вимагаються визначення статусу суб`єкта, майно якого підлягає арешту у кримінальному провадженні та законної мети здійснення такого обмеження відповідного права.

Таким чином, будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом (ст. 16 КПК України).

Крім того, відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі АГОСІ проти Об`єднаного Королівства). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданням кримінального провадження визначено захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі "Ісмаїлов проти росії" від 06.11.2008 року, де вказувалися порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якому зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права".

Відповідно до ст. 29 Загальної декларації прав людини, "кожна людина, здійснюючи свої права і свободи, повинна зазнавати тільки таких обмежень, які встановлені законом виключно з метою забезпечення належного визнання й поваги прав і свобод інших та з метою задоволення справедливих вимог моралі, громадського порядку та загального добробуту в демократичному суспільстві". Мета, підстави і межі здійснення прав людини конкретизуються також у Міжнародному пакті про громадянські і політичні права, в Міжнародному пакті про економічні, соціальні та культурні права, а також в Європейській Конвенції про захист прав особи й основних свобод. Конституція України також передбачає межі здійснення громадянами своїх прав. Так, згідно зі ст. 64, конституційні права і свободи людини та громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України. Окремі обмеження прав і свобод із зазначенням строку дії цих обмежень можуть встановлюватися в умовах воєнного або надзвичайного стану. Аналіз зазначеної статті дозволяє зробити висновок про те, що закріплені в ній критерії (підстави) правомірного обмеження прав і свобод людини та громадянина базуються на принципі співвідношення публічних і приватних інтересів.

Вимога щодо забезпечення балансу між приватним та публічним інтересом слідує власне зі структури статті 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, вживаючи будь-яких заходів, у тому числі заходів з позбавлення особи її майна, держава повинна подбати про забезпечення при цьому відповідного пропорційного співвідношення між засобами, які застосовуються для цього, і метою, що ставиться. Отже, у кожній справі, в якій зазначається про порушення цієї статті, Суд повинен з`ясувати, внаслідок чого саме відповідна особа була змушена нести непропорційний і надмірний тягар. Як при втручанні у право мирного володіння майном, так і при утриманні від застосування заходів, необхідно забезпечити справедливий баланс між вимогами загальних інтересів суспільства та необхідністю захисту основних прав відповідної особи. Вимога щодо забезпечення такого балансу випливає зі структури статті 1 Першого Протоколу, якщо розглядати її в цілому. Зокрема, вживаючи будь-яких заходів, у тому числі й заходів з позбавлення особи її майна, держава повинна дбати про забезпечення при цьому відповідного пропорційного співвідношення між засобами, які застосовуються для цього, і метою, що ставиться.

Відповідно до пунктів 69,73 рішення Європейського суду з прав людини від 23.09.1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції" (Sporrong and Lonnroth v. Sweden) будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар.

Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються щодо обмеження права власності та метою, яку прагнуть досягти органи досудового розслідування.

У ході розгляду клопотання встановлено, що власником майна, а саме трактора марки «МТЗ-80Л» з реєстраційним номером НОМЕР_1 , який змінено на 20164 ВК після укладення 02 грудня 2023 року договору купівлі-продажу №7222-167, з возом кустарного виробництва, є особа, причетність якої до вчинення кримінального правопорушення на даний момент не встановлена, а тому з метою забезпечення конституційних прав власника майна на його використання слід накласти арешт на зазначений транспортний засіб та причіп шляхом заборони на його відчуження, що буде найменш обтяжливим заходом забезпечення кримінального провадження.

До того ж, у відповідності до Інструкції про порядок вилучення, обліку, зберігання та передачі речових доказів у кримінальних справах, цінностей та іншого майна органами дізнання, досудового слідства і суду, затвердженої наказом Генерального прокурора України, МВС України, ДПА України, СБ України, ВС України, ДСА України 27 серпня 2010 року № 51/401/649/471/23/125, зберігання транспортних засобів та інших самохідних машин, а також пристроїв і механізмів, які використовувалися як знаряддя для вчинення злочинів і визнані речовими доказами, а також транспортних засобів, на які накладено арешт, якщо вони не можуть бути передані на зберігання власникові, його родичам або іншим особам, а також організаціям, проводиться за постановою слідчого, прокурора, судді, за ухвалою суду протягом досудового слідства або судового розгляду відповідними службами органів внутрішніх справ.

За таких обставин приходжу до висновку, що зберігання арештованого трактора марки «МТЗ-80Л» з реєстраційним номером НОМЕР_1 , який змінено на 20164 ВК після укладення 02 грудня 2023 року договору купівлі-продажу №7222-167, з возом кустарного виробництва, в складському приміщенні ВП №1 Сарненського РВП ГУНП в Рівненської області не буде в повній мірі відповідати вимогам закону, оскільки суттєво обмежить конституційні права власника майна на його використання, а тому зазначений транспортний засіб слід передати на відповідальне зберігання власнику ОСОБА_5 із забороною його відчуження, попередивши його про кримінальну відповідальність за ст. 388 КК України про необхідність збереження арештованого майна.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 167, 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ Відділення поліції №1 Сарненського РВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Дубровицького відділу Сарненської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна по матеріалах досудового розслідування №0000353, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 30 листопада 2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України - задоволити.

Накласти арешт на:

- трактор марки «МТЗ-80 Л», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з возом кустарного виробництва, що згідно договору купівлі-продажу №7222-167 від 02 грудня 2023 року належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителю АДРЕСА_1 , з присвоєнням даному трактору нового реєстраційного номеру НОМЕР_5 та який знаходиться на зберіганні в складському приміщенні ВП №1 Сарненського РВП ГУНП в Рівненській області за адресою: м. Дубровиця вул. Гагаріна, 88ж Сарненського району, шляхом передачі на відповідальне зберігання власнику ОСОБА_5 із забороною його відчуження;

- колоди деревини породи сосна, загальною кількістю 28 колод, довжиною від 4 м до 4,5 м, які знаходяться на зберіганні в складському приміщенні ВП №1 Сарненського РВП ГУНП в Рівненській області за адресою: м. Дубровиця вул. Гагаріна, 88ж Сарненського району, із забороною розпорядження та користування цим майном.

Попередити ОСОБА_5 а про кримінальну відповідальність за ст. 388 КК України про необхідність збереження арештованого майна.

Ухвала в частині повернення майна на відповідальне зберігання власнику ОСОБА_5 у, підлягає негайному виконанню.

Виконання ухвали покласти на слідчого СВ ВП №1 Сарненського РВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали оголошено о 17 год. 07 грудня 2023 року в приміщенні Дубровицького районного суду Рівненської області.

Слідчий суддя: підпис.

Згідно з оригіналом.

Суддя Дубровицького

районного суду ОСОБА_1