Справа № 393/649/23
пров. 1-кп/393/108/23

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2023 року смт Новгородка

Новгородківський районний суд Кіровоградської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судових засідань ОСОБА_2 ,

за участі прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 ,

неповнолітнього потерпілого ОСОБА_7 ,

законного представника

неповнолітнього потерпілого ОСОБА_8 ,

цивільного позивача ОСОБА_9 ,

цивільного позивача ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт Новгородка у режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів за допомогою підсистеми відеоконференцзв`язку ЄСІТС кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000509 від 31.07.2023р., за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286-1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

На розгляді в Новгородківському районному суді Кіровоградської області перебуває вказане кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286-1 КК України.

13.11.2023р. до Новгородківського районного суду Кіровоградської області надійшло клопотання прокурора, в якому прокурор просить продовжити строк застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому на 60 днів. Прокурор обґрунтовує подане клопотання наявністю ризиків, передбачених пунктами 1, 3 ч.1 ст.177 КПК України, зокрема - обвинувачений може переховуватися від суду та незаконно впливати на свідків, потерпілих, тобто ризики, які були на момент застосування та продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не зменшилися. Прокурор вважає, що враховуючи особу обвинуваченого, до останнього неможливо застосувати більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою, так як інший запобіжний захід не зможе запобігти вказаним ризикам.

Прокурор у судовому засіданні підтримав вказане клопотання.

Обвинувачений та його захисник у судовому засіданні не заперечували щодо вказаного клопотання прокурора.

Інші учасники кримінального провадження також не заперечували щодо даного клопотання прокурора.

Суд, заслухавши учасників процесу, дослідивши наявні матеріали кримінального провадження, встановив наступне.

Згідно з ч.1 ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду м.Кіровограда від 03.08.2023р. застосовано до обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 16.15 год. 01.10.2023р., без визначення розміру застави.

Ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду м.Кіровограда від 25.09.2023р. продовжено обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 16.05 год. 23.11.2023р., без визначення розміру застави.

Згідно з ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

Судом встановлено, що підставою для застосування та продовження обвинуваченому ОСОБА_4 зазначеного запобіжного заходу слугувала наявність обґрунтованої підозри у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 3 ч.1 ст.177 КПК України, та запобігання спробам переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків та потерпілих.

Отже, при вирішенні питання про доцільність продовження строку дії запобіжного заходу обвинуваченому суд має врахувати наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Суд відзначає, що дане кримінальне провадження перебуває на стадії судового розгляду, метою якого є встановлення поза розумним сумнівом винуватості або невинуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення за наслідками безпосереднього дослідження і оцінки доказів судом, що виключає можливість оцінки судом обґрунтованості підозри.

Ризики вчинення обвинуваченим дій, передбачених частиною першою статті 177 КПК України, вважаються наявними за умови встановлення судом обґрунтованої ймовірності реалізації ним таких дій. Чинне законодавство не вимагає підтвердження того, що обвинувачений обов`язково здійснюватиме такі дії. Однак суду необхідно встановити, чи обвинувачений наразі має об`єктивну можливість їх реалізації в майбутньому.

У справі ''Москаленко проти України'' від 20.05.2010 року Європейський суд з прав людини нагадав, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину. Також суд визнав, що, враховуючи серйозність висунутих щодо заявника обвинувачень, державні органи могли виправдано вважати, що такий ризик існує.

Суд, розглядаючи вказане клопотання прокурора, враховує практику Європейського суду з прав людини, обставини даного кримінального провадження, зокрема те, що обвинувачений ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину (ч.3 ст.286-1 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права керування транспортними засобами на строк від п`яти до десяти років) та особу обвинуваченого, який раніше судимий та обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення під час відбування покарання з іспитовим строком, на момент затримання не працював.

Суд вважає, що ризики, які зазначені у клопотанні прокурора, а саме - те, що обвинувачений може переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків та потерпілих продовжують існувати і є реальними. Обвинувачений на даному етапі має можливість їх реалізації за умови незастосування відповідного запобіжного заходу.

Зокрема, ризик переховування від суду залишається реальним з огляду на тяжкість злочину, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 суворістю можливого покарання, оскільки ч.3 ст.286-1 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права керування транспортними засобами на строк від п`яти до десяти років та пов`язаними із цим негативними для особи наслідками.

Ризик впливу на свідків та потерпілих може стати актуальним саме у зв`язку зі зміною стадії кримінального провадження (надходження обвинувального акту до суду). Адже ознайомлення з матеріалами кримінального провадження, що передувало надходженню обвинувального акта до суду, формує обізнаність обвинуваченого про повний обсяг і зміст показань осіб, які допитувалися у цьому кримінальному провадженні, та встановлені обставини. При встановленні наявності ризику впливу на свідків та потерпілих слід враховувати встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, які є свідками та потерпілими, у кримінальному провадженні, а саме - спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (ч.ч.1,2 ст.23, ст. 224 КПК України). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (ч.4 ст.95 КПК). За таких обставин ризик впливу на потерпілих та свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків, потерпілих та дослідження їх судом, а тому за відсутності дієвого запобіжного заходу такий ризик є реальним. Суд відзначає, що потерпілі та свідки в судовому засіданні не допитувалися.

З огляду на викладене, суд вважає, що наявні ризики того, що обвинувачений ОСОБА_4 перебуваючи на волі може переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків та потерпілих, тобто заявлені ризики, які передбаченні пунктами 1, 3 ч.1 ст.177 КПК України, продовжують існувати.

Таким чином, суд приходить до висновку, що обставини, які зазначені у даному клопотанні прокурора, виправдовують подальше тримання обвинуваченого під вартою, а тому вказане клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає задоволенню.

Суд вважає, що більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою, не може бути застосований до обвинуваченого, так як він не забезпечить уникнення наведених ризиків та не забезпечить належної поведінки обвинуваченого з огляду на особи останнього та обставини кримінального провадження.

Згідно з ч.3 ст.115 КПК України при обчисленні строку днями строк закінчується о двадцять четвертій годині останнього дня строку.

Оскільки, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину, який спричинив загибель людини, то в силу положень п.2 ч.4 ст.183 КПК України підстави для визначення розміру застави відсутні.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст.177-178, 183, 196, 197, 331 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів - задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286-1 КК України, строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів, тобто до 12.01.2024 року включно, без визначення розміру застави.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом семи днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Суддя ОСОБА_1