печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2023 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

при секретарі судових засідань ОСОБА_2

за участі сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_3

представника власника майна адвоката ОСОБА_4

розглянувши у судовому засіданні клопотання прокурора першого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів у сфері протидії організованій злочинності Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0001160 від 08.10.2022,-

ВСТАНОВИВ:

08.09.2023 прокурор першого управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтриманням публічного обвинувачення Департаменту нагляду додержанням законів, Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 , засобами поштового зв`язку звернувся до слідчого судді із клопотанням про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, яке надійшло в провадження слідчого судді 14.09.2023.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання та просив його задовольнити.

Адвокат в судовому засіданні заперечував, щодо накладення арешту на грошові кошти та телефони. Окрім цього, адвокат зазначив, що грошові кошти взагалі не мають відношення до кримінального провадження та є особистими накопиченнями ОСОБА_5 . Щодо арешту вилученого свідоцтва, адвокат не заперечував.

Заслухавши учасників процесу, вивчивши клопотання та докази, якими обґрунтовується клопотання, надходжу до наступних висновків.

З матеріалів клопотання вбачається, що Офісом Генерального прокурора здійснюється процесуальне керівництво у кримінальному провадженні №0001160 від 08.10.2022 за попередньою правовою кваліфікацією ч. 3 ст. 190, ч. 2, 3 ст. 199, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 199, ч. 2 ст. 209 (чинна з 28.04.2020), ч. 3 ст. 289, ч. 3 ст. 332, ч. 3 ст. 28 ч. 3 ст. 358, ч. 3 ст. 358, ч. 3 ст. 369-2 КК України за підозрою ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 28 ч. 3 ст. 358 та ч. 3 ст. 199 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що на території України з єдиним планом злочинних дій, завідомо відомим всім учасникам, діє організована злочинна група, метою діяльності якої є виготовлення, зберігання, придбання, перевезення та збут на території України офіційних документів (носії інформації), які містять голографічні захисні елементи, тобто голографічні елементи, призначені для маркування носіїв інформації, документів і товарів з метою підтвердження їх справжності, авторства, тощо, виконаний із використанням технологій, що роблять неможливим його несанкціоноване відтворення.

В ході вчинення вказаного кримінального правопорушення, з метою конспірації використовуються спеціально облаштовані приміщення квартир, в приміщенні яких здійснюється підробка офіційних документів (носії інформації), які містять голографічні захисні елементи, які в подальшому пересилаються з використанням української міжнародної логістичної компанії «Нова пошта» та із використанням анкетних даних підставних осіб з метою недопущення викриття злочинної групи та уникнення притягнення до кримінальної відповідальності.

У подальшому, отримані злочинним шляхом грошові кошти розподіляються між учасниками групи.

07.09.2023, на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 01.09.2023 у справі № 757/38794/23-к проведено обшук у приміщенні будинку АДРЕСА_1 , який перебуває у фактичному користуванні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під час якого виявлено та вилучено: грошові кошти номіналом 100 доларів США у кількості 27 купюр, номіналом 50 доларів США у кількості 1 купюра загальною сумою 2750 доларів США; грошові кошти номіналом 100 євро у кількості 5 купюр, номіналом 50 євро у кількості 14 купюр загальною сумою 1200 євро;мобільний телефон iPhone 13 Pro, ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 ;свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу Toyota Land Cruiser 150, д.н.з. НОМЕР_3 .

Прокурор вказує, що перелічені вище речі та грошові кошти відповідають критеріям статті 98 КПК України, оскільки містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, що вказує на можливість їх використання в якості речових доказів.

07.09.2023 вищезазначені речі та грошові кошти визнані речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

Вищевказане тимчасово вилучене майно має значення для подальшого досудового розслідування кримінального провадження та може бути використане як доказ у кримінальному провадженні.

Відтак, прокурор вказує, що з метою запобігання можливості приховування майна, його пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, виникла необхідність в арешті майна.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Крім того, у випадку, передбаченому ч. 3 ст. 170 КПК України арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій та набуті кримінально протиправним шляхом.

Одночасно при розгляді клопотання, поданого в порядку ст. 172 КПК України, слідчий суддя не вирішує питання належності та допустимості доказів, отриманих в ході досудового розслідування, оскільки оцінка допустимості доказів має бути вирішена відповідно до вимог ст. 89 КК України під час ухвалення судового рішення при судовому розгляді кримінального провадження.

З огляду на зазначені вимоги закону слідчий суддя приходить до висновку про те, що вилучене майно, відповідає критеріям речових доказів у кримінальному провадженні та є на даній стадії досудового розслідування тимчасово вилученим майном.

Матеріали клопотання свідчать, що вказане майно має відношення до кримінального провадження, і, таким чином може бути використане як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження та для ефективного розслідування орган досудового розслідування має потребу у збереженні вказаного майна до встановлення фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення.

Зокрема, матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою запобігання їх зникнення, що може перешкодити кримінальному провадженню, а слідчий суддя, в свою чергу, не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

При цьому, доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження слідчим суддею не встановлено.

За викладених обставин, враховуючи правове обґрунтування клопотання, яке відповідає положенням ст. ст. 170-173 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку, що з метою збереження речових доказів, вбачається наявність правових підстав для накладення арешту на вилучене майно, протилежне стороною захисту слідчому судді належним чином не доведено.

Разом з цим, слідчий суддя прийшов до висновку, що вимоги про накладення арешту в частині грошових коштів, не підлягає задоволенню, оскільки прокурором не підтверджено та не доведено, що дане майно містить відомості, які можуть слугувати доказами у розслідуваному кримінальному провадженні або мають відношення до нього та необхідності у застосуванні заходу забезпечення як арешт майна.

За таких обставин клопотання підлягає частковому задоволенню.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 26, 100, 107, 117, 131, 132, 171173, 309 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора першого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів у сфері протидії організованій злочинності Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про арешт майна, в рамках кримінального провадження № 0001160 від 08.10.2022 задовольнити частково.

Накласти арешт на майно, вилучене протоколом обшуку від 07.09.2023 на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 18.08.2023 у справі № 757/36115/23-к у приміщенні будинку АДРЕСА_1 , який перебуває у фактичному користуванні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на:

- мобільний телефон iPhone 13 Pro, ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 ;

- свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу Toyota Land Cruiser 150, д.н.з. НОМЕР_3 .

В іншій частині вимог відмовити.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню.

Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1