Номер провадження: 11-кп/813/52/23
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1 Доповідач ОСОБА_2
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

07.12.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання захисників ОСОБА_7 та ОСОБА_8 про дослідження доказів в межах розгляду апеляційних скарг ОСОБА_8 , інтересах обвинуваченої ОСОБА_9 , захисника ОСОБА_7 , в інтересах обвинуваченого ОСОБА_10 та заступника прокурора Одеської області ОСОБА_11 на вирок Київського райсуду м. Одеси від 06.09.2018 у к/п №0000018 від 20.02.2015 відносно: ОСОБА_9 , обвинуваченої у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України та ОСОБА_10 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 368 КК України

установив:

Зазначеним вироком суду 1-ої інстанції ОСОБА_9 визнана винною у вчинені злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України та їй призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 5років з позбавленням права обіймати посади в органах виконавчої влади строком на 3 роки з конфіскацією майна, за винятком майна, що не підлягає конфіскації згідно з Законом та позбавленням спеціального звання підполковник міліції.

Окрім того, зазначеним вироком ОСОБА_10 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 368 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років з позбавленням права обіймати посади в органах виконавчої влади строком на 3 роки з конфіскацією майна, за винятком майна, що не підлягає конфіскації згідно з Законом та позбавленням спеціального звання майор міліції.

Не погодившись із зазначеним рішенням суду, захисники ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , а також заступник прокурора Одеської області ОСОБА_11 подали апеляційні скарги.

На адресу апеляційного суду надійшли клопотання захисників ОСОБА_7 та ОСОБА_8 про повторне дослідження доказів під час апеляційного провадження.

У судовому засіданні апеляційного суду захисники та обвинувачені підтримали свої клопотання та просили їх задовольнити, натомість прокурор ОСОБА_12 заперечував проти їх задоволення.

Заслухавши доповідь судді, думку учасників судового розгляду, вивчивши матеріали кримінального провадження, апеляційний суд приходить до висновку про таке.

Частинами 1, 2 ст. 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч. 6 ст. 22 КПК, суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані в передбаченому КПК порядку, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню (ч. 1 ст. 84 КПК).

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КПК України суд оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

При цьому, відповідно до ч. 3 ст. 404 КПК за клопотанням учасників судового провадження суд апеляційної інстанції зобов`язаний повторно дослідити обставини, встановлені під час кримінального провадження, за умови, що вони досліджені судом першої інстанції не повністю або з порушеннями, та може дослідити докази, які не досліджувалися судом першої інстанції, виключно якщо про дослідження таких доказів учасники судового провадження заявляли клопотання під час розгляду в суді першої інстанції або якщо вони стали відомі після ухвалення судового рішення, що оскаржується.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, про що також зазначено захисниками у клопотаннях, докази, про повторне дослідження яких вони ставлять питання, були досліджені судом 1-ої інстанції.

Водночас, з метою дотримання прав учасників судового розгляду, зокрема права на захист, апеляційний суд вважає за можливе частково задовольнити клопотання захисників про повторне дослідження письмових доказів та про допит потерпілого та свідків.

Натомість, що стосується доводів сторони захисту щодо витребування відомостей з УСБУ, апеляційний суд зауважує, що вказані вимоги виходять за межі приписів ч. 3 ст. 404 КПК України про вирішення питання щодо повторного дослідження доказів та підлягають вирішенню в окремому порядку.

Водночас, щодо необхідності дослідження зокрема «матеріалів, які підтверджують зацікавленість понятих, які були задіяні на досудовому слідстві», матеріалів кримінального провадження відносно потерпілого ОСОБА_13 (том 3), інформації УСБУ в Одеській обл. про фігурантів справи та супровідних листів УСБУ в Одеській обл. апеляційний суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні клопотання в цій частині, з тих підстав, що зазначені «матеріали» не конкретизовані належним чином, окрім того стороною захисту не було наведено будь-яких обґрунтувань, які б вказували та те, що зазначені докази були досліджені судом першої інстанції не повністю або з порушеннями.

У даному контексті, апеляційний суд приймає до уваги позицію, викладену у постанові Третьої судової палати ККС ВС від 18.07.2022 по справі №698/937/13 відповідно до якої для повторного дослідження судом апеляційної інстанції обставин, установлених під час кримінального провадження, кримінальний процесуальний закон визнає обов`язковою наявність (сукупність) як відповідного процесуального приводу (клопотання учасника судового провадження), так і однієї із закріплених у законі умов (неповнота дослідження зазначених обставин або наявність певних порушень у ході їх дослідження), які можна розглядати як фактичну підставу для такого дослідження.

При цьому сама лише незгода учасника судового провадження з оцінкою певних конкретних доказів не може слугувати підставою для їхнього обов`язкового повторного дослідження. Відмова ж у задоволенні клопотання за відсутності аргументованих доводів щодо необхідності повторного дослідження доказів у справі не свідчить про порушення судом апеляційної інстанції вимог кримінального процесуального закону або неповноту судового розгляду.

Окрім того, судом апеляційної інстанції враховується правова позиція Верховного Суду у складі Третьої судової палати Касаційного кримінального суду по справі №712/2341/15-к, у відповідності до якої, повторне дослідження доказів є правом, а не обов`язком суду. Відмова в задоволенні клопотання, щодо повторного дослідження доказів свідчить не про порушення кримінального процесуального закону та неповноту досліджень доказів, а про відсутність аргументованих доводів щодо необхідності цих дій.

Враховуючи зазначене, з урахуванням доводів і вимог, викладених в апеляційних скаргах, з метою перевірки законності та обґрунтованості оскаржуваного вироку, апеляційний суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення клопотання захисників ОСОБА_7 та ОСОБА_8 про повторне дослідження доказів під час апеляційного провадження.

Керуючись ст.ст. 24, 94, 370, 404, 405, 419, 424, 532 КПК України, апеляційний суд

установив:

Клопотання захисників ОСОБА_7 та ОСОБА_8 про повторне дослідження доказів задовольнити частково.

Повторно дослідити наступні докази:

-відомості про складену підозру відносно ОСОБА_14 ( т.1, а.п 13);

-інформацію апеляційного суду Одеської обл. про проведення НСРД відносно ОСОБА_9 ;

-витяг з ЄРДР ( т.1, а.п.189-190);

-заяви потерпілого ОСОБА_13 про вимагання його керівником ОСОБА_14 грошових коштів від 20.02.2015 ( т.2, а.п.3,9);

-рапорт о/у УСБУ в Одеській обл. від 23.02.2015 (т.2, а.п. 10-11);

-рапорти о/у УСБУ від 02.03.2015, 11.03.2015, 16.03.2015 про встановлення кола осіб (т.2, а.п. 12-14);

-витяг з ЄРДР від 16.03.2015 (т.2, а.п. 15);

-протокол огляду та вручення грошових коштів потерпілому ОСОБА_13 від 18.03.2015; (т.2, а.с. 20-21);

-протоколи обшуків у службових кабінетах; ( т.2 а.п. 32-39; 40-44).

-протокол затримання ОСОБА_9 ( т.2, а.п. 45-49);

-протокол впізнання за фотознімком ОСОБА_10 (т.2, а.п. 68-70);

-протокол про результати контролю за вчиненням злочину ( т.2, а.п.72-73);

-протокол ідентифікації грошових коштів ( т.2, а.п. 74-75);

-протокол за результатами проведення НСРД від 19.03.2015 (т.2, 76-95);

-клопотання про надання дозволу на використання даних НСРД в іншому к/п (т.4, а.п. 78-79);

-ухвали апеляційного суду про надання дозволу на використання НСРД в іншому к/п; (т.5 а.п. 171-172, 175-176);

-протокол затримання ОСОБА_10 ; (т.2, а.п. 50-54).

-постанову про контроль за вчиненням злочину у формі імітування обстановки злочину від 17.03.2015 №288 т; ( т.5, а.п. 93-94);

Повторно допитати потерпілого ОСОБА_13 та свідків ОСОБА_15 та ОСОБА_16 .

В решті клопотання захисників відмовити.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4