Справа № 159/6410/23
Провадження № 1-кп/159/613/23
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2023 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області в складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ковелі Волинської області кримінальне провадження №0000376 по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Городно, Любомльського району, Волинської області, українця, громадянина України, не працюючого, з середньо-спеціальною освітою, одруженого, має 3х неповнолітніх дітей, не судимого в силу ст. 89 КК України, адреса проживання: АДРЕСА_1 ..

у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.309 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 25 вересня 2023 року, близько 11:00 год, перебуваючи у лісопосадці поблизу вулиці Володимирська в місті Ковель Волинської області, знайшов особливо небезпечну психотропну речовину PVP, поміщену в полімерний пакет «zip-lock» з синьою ізоляційною стрічкою, чим незаконно придбав її для власних потреб, тобто без мети збуту та почав зберігати при собі. В подальшому вказану особливо небезпечну психотропну речовину PVP, масою 0,5687 грама, у ОСОБА_4 вилучено працівниками поліції в ході огляду місця події, що мало місце 25 вересня 2023р. в період з 11.30 год. по 11.37 год.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в скоєні кримінального правопорушення визнав повністю та показав, що як зазначено в обвинувальному акті він через мережу інтернет замовив психотропну речовину PVP. Йому на телефон повідомили координати закладки. Так 25 вересня 2023 року, близько 11:00 год, у лісі він знайшов закладку в пакеті обгорнутому ізоляційною стрічкою із психотропною речовиною PVP, та став виходити із лісу, проте його зупинили працівники поліції, які попросили у нього закурити. На що він відповів, що не курить. Після чого працівники поліції запропонували йому показати, що у нього знаходиться. І він показав зазначений пакунок. Після чого, приїхала слідча група і його оформила. Претензій до працівників поліції він не має. Раніше він не вживав наркотиків. Це було перший раз, хотів спробувати. Від проходження амбулаторної судово-психіатричної експертизи відмовився, так як він не є наркозалежним. У скоєному розкаюється. Також він суду повідомив, що не працює, на облік в центр зайнятості не ставав, інвалідності не має. Отримує дохід від тимчасових підробіток із щомісячним доходом приблизно до 15т., має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, тому покарання у виді штрафу вважає суворим. Просив призначити покарання умовно.

У зв`язку з тим, що обвинувачений в судовому засіданні свою вину, в обсязі пред`явленого йому обвинувачення, визнав повністю, суд розцінює його показання як об`єктивні, які відповідають фактичним обставинам і вважає достатнім розглянути справу без дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються та ухвалення вироку відповідно до ст. 349 КПК України.

Суд вважає, що події кримінального правопорушення мали місце, вина обвинуваченого доведена повністю, його умисні дії слід кваліфікувати за ч.1 ст.309 КК України, як незаконне придбання та зберігання психотропних речовин без мети збуту.

Обговорюючи питання про міру покарання обвинуваченому, суд враховує характер скоєного кримінального правопорушення, тяжкість скоєного, дані про особу, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачений вину в пред`явленому йому обвинуваченні визнав повністю, щиро розкаявся, являється Ветераном війни - УБД, що судом враховується як обставини які пом`якшують покарання.

Обставини, що обтяжують покарання відсутні.

ОСОБА_4 скоїв умисний кримінальний проступок, тяжких наслідків не настало, на обліку у нарколога та психіатра не перебуває, не працює, має постійне місце проживання, одружений, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, відомостей про вчинення адміністративних поступків та негативної характеристики суду не надано, не судимий.

Разом із тим суд враховує положення ст. 50 та ч.2 ст.65 КК України в яких зазначено, що покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Санкція ст.309 ч.1 КК України передбачає мінімальне покарання у виді штрафу однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 17000 грн., який відповідно до ч.1 ст.26 КВК України засуджений зобов`язаний сплатити штраф у місячний строк після набрання вироком суду законної сили і повідомити про це кримінально-виконавчій інспекції за місцем проживання шляхом пред`явлення документа про сплату штрафу.

В судовому засіданні обвинувачений повідомив, що він не працює, на обліку в центрі зайнятості не перебуває як безробітний, для забезпечення свого існування отримує мінливий дохід від перевезень до 15000 грн. на місяць, за які він також зобов`язаний утримувати дітей. Вважає, що покарання у виді штрафу 17000 грн. виконати не спроможний. Отже за таких обставин суд вважає, що призначення покарання у виді штрафу, навіть в мінімальній межі кримінального закону, є для ОСОБА_4 надмірним тягарем, яке він не зможе виконати з об`єктивних причин.

Крім того, обвинувачений хоча і є особою не судимою в силу ст.89 КК України, але раніше притягався до кримінальної відповідальності із звільненням від покарання з іспитовим строком. Вказаний строк у обвинуваченого закінчився 29.08.2023р., проте вже 25.09.2023 року він вчинив інкриміноване правопорушення, що вказує про формальне ставлення обвинуваченим до наслідків своїх криміналізованих дій. Про наявність такого формалізму суд переконався із відповіді обвинуваченого, що він вважає достатнім та справедливим для себе, умовного покарання.

Таким чином, суд вважає, що застосування покарання у виді штрафу не буде ефективним заходом примусу для виправлення ОСОБА_4 , а також запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень.

Інше покарання у виді виправних робот суд не застосовує, оскільки ОСОБА_4 місця постійної роботи не має, отже не може бути застосовано у розумінні ст.57 КК України.

З урахуванням наведеного, суд вважає призначення покарання у виді арешту тим необхідним да дієвим заходом примусу для виправлення ОСОБА_4 , а також запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень.

Запобіжні заходи до ОСОБА_4 не застосовувались, клопотань про обрання запобіжного заходу від прокурора не надходило.

Витрати на залучення експерта загальною сумою 956 грн. підлягають відшкодуванню обвинуваченим на підставі ч.2 ст.124 КПК України.

Речовий докази: мобільний телефон, шматок ізоленти, що зберігаються в камері схову Ковельського РУП, квитанція №001284 повернути ОСОБА_4 ; пакунок з PVP 0.5687гр., що зберігається в камері схову Ковельського РУП, квитанція №2310 знищити. Арешт із зазначених речей скасувати.

Керуючись ст. ст. 374, 375 КПК України суд - ,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим в скоєні кримінального правопорушення передбаченого ст. 309 ч.1 КК України та призначити покарання у виді арешту строком 1 місяць.

Початок строку відбування покарання визначити з моменту затримання.

Речовий доказ: мобільний телефон, шматок ізоленти, що зберігаються в камері схову Ковельського РУП, квитанція №001284 повернути ОСОБА_4 залишивши у його власності; пакунок з PVP 0.5687гр., що зберігається в камері схову Ковельського РУП, квитанція №2310 знищити. Арешт накладений Ухвалою слідчого судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 26.09.2023р., справа №159/5624/23 із зазначених речей скасувати.

Стягнути з ОСОБА_4 , на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта у розмірі 956 грн.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Волинського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно вручити після його проголошення обвинуваченому, прокурору.

Головуючий:ОСОБА_1