КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа №752/1566/22Головуючий у І інстанції: ОСОБА_1
Провадження №11-кп/824/1651/2023
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 вересня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000594, по обвинуваченню:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

· 07.09.2020 вироком Ізяславського районного суду Хмельницької області за ч.1 ст.289 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк 3 роки, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки;

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, за апеляційною скаргою першого заступника керівника Київської міської прокуратури ОСОБА_9 на вирок Голосіївського районного суду міста Києва від 07 жовтня 2022 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Голосіївського районного суду міста Києва від 07 жовтня 2022 року ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, та призначено покарання у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних доходів громадян, що становить 17 000 грн.

На підставі статей 71, 72 КК України новий вирок та вирок Ізяславського районного суду Хмельницької області від 07.09.2020 постановлено виконувати самостійно.

Про справі вирішено питання про речові докази та судові витрати.

За вироком суду ОСОБА_7 визнаний винуватим у тому, що він 30.09.2021 приблизно об 11 год., перебуваючи неподалік станції метро «Деміївська» КП «Київський метрополітен в м.Києві, знайшов на асфальті та підібрав пачку з-під цигарок, в якій знаходився поліетиленовий пакет з кристалоподібною речовиною білого кольору, загальною масою 0,615 г, які заховав в кишеню куртки та став незаконно зберігати при собі для власного вживання.

В цей же день об 11 год. 15 хв. на станції метро «Деміївська» КП «Київський метрополітен» в місті Києві ОСОБА_7 був зупинений працівниками поліції, які під час поверхневого огляду виявили у нього та вилучили особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - «PVP» (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), загальною масою 0,615 г.

В поданій апеляційній скарзі із уточненнями перший заступник керівника Київської міської прокуратури ОСОБА_9 , не оспорюючи встановлені судом фактичні обставини кримінального провадження та правову кваліфікацію дій обвинуваченого, просить вирок суду скасувати через невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, внаслідок м`якості, та неправильне застосування кримінального закону (статей 71 і 72 КК України).

В обґрунтування апеляційних вимог посилається на те, що призначаючи ОСОБА_7 по ч.1 ст.309 КК України покарання у виді штрафу, яке є найменш суворим видом покарання, суд не врахував дані про особу винного, який будучи раніше засудженим, належних висновків для себе не зробив та вчинив нове кримінальне правопорушення, не працює. Обставиною, яка обтяжує покарання, є рецидив кримінальних правопорушень.

За наведених обставин просить призначити ОСОБА_7 по ч.1 ст.309 КК України покарання у виді обмеження волі строком на 2 роки.

За доводами апелянта, судом першої інстанції також неправильно призначено покарання за сукупністю вироків, оскільки нове кримінальне правопорушення обвинувачений вчинив в період іспитового строку, призначеного йому за вироком Ізяславського районного суду Хмельницької області від 07 вересня 2020 року. За приписами ст.71 КК України остаточне покарання, призначене за сукупністю вироків, має бути більшим від покарання, призначеного за нове кримінальне правопорушення, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

За результатами апеляційного розгляду просить вирок суду в частині призначеного покарання скасувати та ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_7 за ч.1 ст.309 КК України покарання у виді обмеження волі строком на 2 роки. На підставі ст.ст.71, 72 КК України остаточне покарання за сукупністю вироків визначити у виді обмеження волі строком на 3 роки і 6 місяців. В решті вирок суду просить залишити без змін.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення прокурора, яка підтримала подану апеляційну скаргу, обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника, які заперечували проти поданої апеляційної скарги та вважали вирок суду законним і обґрунтованим, перевіривши матеріали кримінального провадження, проаналізувавши апеляційні доводи, провівши судові дебати та заслухавши останнє слово обвинуваченого, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Суд першої інстанції, діючи у відповідності до положень ст.349 КПК України, за згодою учасників судового провадження визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорювались, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу винного.

Встановлені судом першої інстанції фактичні обставини вчиненого кримінального проступку та правова кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_7 за ч.1 ст.309 КК України учасниками судового провадження не оспорюються та не оскаржуються, а тому у відповідності до положень ст.404 КПК України апеляційною інстанцією не перевіряються.

Відповідно до положень ст.65 КК України суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_7 покарання по ч.1 ст.309 КК України у виді штрафу, суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке згідно ст.12 КК України відноситься до категорії кримінальних проступків, дані про особу обвинуваченого, який раніше судимий, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку лікарів психіатра та нарколога не перебуває.

Обставиною, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнав його щире каяття. Обставиною, що обтяжують покарання, є рецидив кримінальних правопорушень.

Призначене ОСОБА_7 покаранням по ч.1 ст.309 КК України у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень, відповідає мінімальній межі санкції даної норми та призначено з урахуванням тяжкості вчиненого ОСОБА_7 кримінального правопорушення та особі винного.

Доводи прокурора про відсутність обставини, яка пом`якшує покарання ОСОБА_7 , а саме щирого каяття обвинуваченого, спростовуються матеріалами кримінального провадження. Зокрема, обвинувачений на досудовому слідстві в повному обсязі визнавав свою провину, під час допиту надавав послідовні показання щодо обставин придбання ним психотропної речовини, яку він зберігав при собі для власного вживання, що було встановлено в обвинувальному акті та підтверджено судом першої інстанції.

Разом з цим, слушними є доводи апеляційної скарги прокурора про порушення судом першої інстанції норм кримінального закону України через неправильне призначення покарання за сукупністю вироків, з огляду на наступне.

Відповідно до положень статті 71 КК України якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

При цьому, остаточне покарання за сукупністю вироків, крім випадків, коли воно визначається шляхом поглинення одного покарання іншим, призначеним у максимальному розмірі, має бути більшим від покарання, призначеного за нове кримінальне правопорушення, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, вироком Ізяславського районного суду Хмельницької області від 07 вересня 2020 року ОСОБА_7 засуджено за ч.1 ст.289 КК України до покарання у виді обмеження волі строком на 3 роки та на підставі ст.75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст.76 КК України. В період іспитового строку за цим вироком ОСОБА_7 вчинив нове кримінальне правопорушення у справі, що переглядається.

За таких обставин ОСОБА_7 остаточне покарання за сукупністю вироків необхідно визначити у виді обмеження волі строком на 3 роки, призначеного за вироком Ізяславського районного суду Хмельницької області від 07 вересня 2020 року, та штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн., який за правилами ч.3 ст.72 КК України необхідно виконувати самостійно.

Колегія суддів також враховує той факт, що на виконання вироку Голосіївського районного суду міста Києва від 07.10.2022 обвинуваченим ОСОБА_7 сплачено штраф (а.с.109 т.1).

У відповідності до ч.1 ст.409, п.4 ч.1 ст.420 КПК України неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст.ст.71, 72 КК України) з необхідністю застосування більш суворого покарання є підставою для скасування вироку в цій частині та ухвалення нового вироку.

З цих підстав апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 418, 420, ч.15 ст.615 КПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу першого заступника керівника Київської міської прокуратури ОСОБА_9 задовольнити частково.

Вирок Голосіївського районного суду міста Києва від 07 жовтня 2022 року, ухвалений щодо ОСОБА_7 в частині призначеного покарання за сукупністю вироків, скасувати.

Ухвалити новий вирок, яким на підставі ч.1, 4 ст.71, 72 КК України остаточне покарання ОСОБА_7 за сукупністю вироків визначити, у виді обмеження волі строком на 3 роки, призначеного за вироком Ізяславського районного суду Хмельницької області від 07.09.2020, та штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних доходів громадян, що становить 17 000 грн., який виконувати самостійно.

В решті вирок суду залишити без змін.

Вирок може бути оскаржений в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня його проголошення.

Копію вироку вручити учасникам судового провадження в день його проголошення.

Судді:

________________ ________________ _______________

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3