В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"24" жовтня 2023 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у спрощеному провадженні, кримінальне провадження №0000051 за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, з профільною середньою освітою, безробітного, неодруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.190 КК України,

в с т а н о в и в:

На початку травня, точний час досудовим розслідуванням не встановлено, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , у ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , через скрутне матеріальне становище, виник протиправний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном шляхом обману. Для цього ОСОБА_3 в соціальній мережі «Facebook» створив «фейкову» сторінку на ім`я « ОСОБА_3 », схожу на сторінку особи з ім`ям ОСОБА_3 (« ОСОБА_3 »), яка займається благодійною діяльністю та почав відправляти повідомлення підписникам, з проханням надіслати кошти на благодійність у розмірі 5200 грн.

12.05.2023 року, точний час досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_3 в соціальній мережі «Фейсбук» на сторінку « ОСОБА_3 » написала повідомлення ОСОБА_6 , яка виявила бажання надіслати грошові кошти на благодійність.

Реалізовуючи свій протиправний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном шляхом обману, ОСОБА_3 , через відсутність власного банківського рахунку, попросив у свого знайомого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , банківську карту банку АТ «ПриватБанк» НОМЕР_1 , після чого, в соціальній мережі «Facebook» написав повідомлення ОСОБА_6 та попросив її здійснити перерахунок в розмірі 5200 грн. на банківську картку НОМЕР_1 .

Будучи переконаною у тому, що здійснює переказ на благодійність, не здогадуючись про дійсні наміри особи, яка використовує сторінку в соціальній мережі «Facebook» з ім`ям « ОСОБА_3 », ОСОБА_6 добровільно перерахувала зі своєї банківської картки АТ «ОщадБанк» на банківську картку АТ КБ «ПриватБанк» НОМЕР_1 користувачем якої є ОСОБА_7 грошові кошти в розмірі 5200 грн.

Продовжуючи реалізовувати свій протиправний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном, шляхом обману, з метою власного збагачення, ОСОБА_3 вийшов з квартири АДРЕСА_2 , направився в бік банкомата, що розташований за адресою: м. Київ, вул. Райдужна, 8, де з банківської картки АТ «ПриватБанк» НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_7 , зняв грошові кошти, які надіслала потерпіла ОСОБА_6 та повернув банківську карту власнику, а саме ОСОБА_7 , а грошові кошти витратив на власні потреби. Своїми діями ОСОБА_3 заволодів грошовими коштами та завдав ОСОБА_6 матеріального збитку на суму 5200 гривень 00 копійок.

Всі вищенаведені обставини не оспорюються учасниками кримінального провадження, тому суд, згідно ч.2 ст.382 КПК України, здійснює розгляд обвинувального акту щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, на підставі обставин встановлених органом досудового розслідування, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив заволодіння чужим майном шляхом обману /шахрайство/, тобто кримінальний проступок, передбачений ч.1 ст.190 КК України.

Прокурор звернувся з клопотанням про розгляд кримінального проступку у порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні та за відсутності учасників кримінального провадження.

До обвинувального акту відносно ОСОБА_3 долучена письмова заява обвинуваченого, що складена у присутності захисника ОСОБА_8 , відповідно до якої ОСОБА_3 беззаперечно визнає свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини та погоджується на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні та без його участі.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, згідно ст.66 КК України, суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, згідно ст.67 КК України, судом не встановлено.

Призначаючи міру покарання ОСОБА_3 , суд у відповідності до ст.65 КК України враховує особу обвинуваченого, який неодружений, не працює, на обліку у лікарів нарколога-психіатра не перебуває /а.п.80-81/.

Згідно ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

На підставі викладеного, з урахуванням наявності пом`якшуючої обставини та враховуючи відомості про особу обвинуваченого, суд вважає за доцільне призначити йому покарання у виді штрафу. На погляд суду, зазначене покарання буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

У порядку ст.100 КПК України підлягає вирішенню питання речових доказів.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні не понесені.

Керуючись ст.ст.368, 370, 373, 374 КПК України, суд,-

у х в а л и в:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.190 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на день постановлення вироку становить 34 000 /тридцять чотири тисячі/ гривень.

Запобіжний захід ОСОБА_3 не обрано.

Речові докази у кримінальному провадженні: виписку по картковому рахунку на 1 арк.; копію квитанції про переказ грошових коштів на картку іншого банку на 1 арк.; скріншот повідомлення з «Facebook Messenger» на 1 арк. - залишити на зберігання при матеріалах кримінального провадження /а.п.19-20/; компакт диск CD-R із ідентифікуючим номером НОМЕР_2 з інформацією із банку АТ КБ «ПриватБанк» документом - залишити на зберігання при матеріалах кримінального провадження /а.п.37-39/; банківську карту АТ «ПриватБанк» НОМЕР_1 - залишити у володінні власника ОСОБА_7 /а.п.73-74/.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні не понесені.

Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва протягом 30 днів з моменту отримання учасниками кримінального провадження копії вироку.

На підставі ч.1 ст.394 КПК України, вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя: