Кримінальне провадження №629/6144/23
Номер провадження 1-кп/629/230/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2023 року Лозівський міськрайонний суд Харківської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Лозова Харківської області матеріали кримінального провадження №0000897 від 18.09.2023 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Нова Іванівка, Лозівського району, Харківської області, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, непрацюючого, неодруженого, зареєстрованого та фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, -

в с т а н о в и в :

13.08.2023 року, близько 12 години, ОСОБА_4 знаходився в гостях у малознайомого ОСОБА_5 , в будинку останнього, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , де допомагав останньому прибирати приміщення кімнат від будівельного сміття.

Зайшовши до кімнати, розташованої у вищезазначеному будинку для її прибирання, ОСОБА_4 побачив барсетку темно-синього кольору, яка знаходилась на трюмо. Взявши вказану барсетку до рук та розстебнувши її ОСОБА_4 побачив в середині барсетки грошові кошти - 3 купюри номіналом по 500 гривень, після чого у нього виник умисел на їх таємне викрадення.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 , умисно, з корисливого мотиву та з метою наживи, достовірно знаючи про те, що на всій території України Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 введено воєнний стан, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки у вигляді заподіяння майнової шкоди потерпілому та бажаючи їх настання, скориставшись тим, що потерпілий ОСОБА_5 знаходиться в іншій кімнаті та не спостерігає за його діями, перебуваючи в стані алкогольного сп?яніння, таємно, шляхом вільного доступу, викрав грошові кошти на загальну суму 1500 гривень, які поклав до кишені штанів.

Утримуючи при собі викрадені гроші, ОСОБА_4 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, викраденими грошима розпорядився на свій розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_5 майнову шкоду на вище вказану суму.

Обвинувачений ОСОБА_4 винним себе визнав та пояснив у судовому засіданні, що дійсно скоїв кримінальне правопорушення при зазначених обставинах. Щиросердно розкаюється у скоєному ним злочині.

Потерпілий у судове засідання не зявився, просив розгляд здійснювати за його відсутності, вказав, що не має претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого, вирішення питання щодо призначення покарання залишає на розсуд суду, проти розгляду в порядку ч.3 ст.349 КПК України не заперечував.

Враховуючи пояснення обвинуваченого, а також те, що він не оскаржує фактичні обставини справи, які вказані в обвинувальному акті, правильно розуміє зміст цих обставин, не наполягає на дослідженні інших доказів у справі, розуміє неможливість в подальшому оскаржити дані фактичні обставини в апеляційному порядку, у суду не має сумнівів в добровільності та правдивості його позиції, тому відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України дослідження доказів

відносно фактичних обставин справи визнано судом недоцільним, суд обмежив їх дослідження допитом обвинуваченого та дослідженням даних, які характеризують його особу, матеріалів, що підтверджують судові витрати по справі та місцезнаходження речових доказів при цьому інші учасники процесу проти цього не заперечували.

Дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 4 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.

Суд вважає обґрунтованою таку кваліфікацію дій обвинуваченого та такою, що знайшла своє підтвердження в судовому засіданні. При таких обставинах, підстав для зміни правової кваліфікації дій обвинуваченого або його виправдання, суд не вбачає.

Призначаючи покарання обвинуваченому, у відповідності зі ст. 65 КК України та постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.2003 року № 7 (із наступними змінами та доповненнями), суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Окрім того, метою призначення покарання, виходячи із положень ч. 2 ст. 50 КК України є не лише кара, а й виправлення засудженого та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до ч. 5 ст. 12 КК України обвинувачений ОСОБА_4 скоїв тяжкий злочин.

Дослідженням особи обвинуваченого ОСОБА_4 встановлено, що він раніше не судимий; із середньою спеціальною освітою, не працюючий, не одружений, обмежено придатний в військовий час, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, зареєстрований та фактично мешкаючий за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно досудової доповіді Лозівського районного відділу №1 філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області від 30.11.2023 року, ризик вчинення ОСОБА_4 повторного кримінального правопорушення є високий, ризик небезпеки для суспільства дуже високий.

Відповідно до ст. 66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд визнає щире каяття, сприяння розкриттю злочину.

Відповідно до ст. 67 КК України обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд визнає вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

З урахуванням ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, сукупності усіх обставин, що його характеризують, обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, даних про особу обвинуваченого, обставин вчинення злочину і ставлення обвинуваченого до вчиненого, суд вважає можливим призначити обвинуваченому покарання в межах санкцій ч. 4 ст. 185 КК України і приходить до висновку про те, що виправлення обвинуваченого можливо без ізоляції від суспільства із застосуванням ст.ст. 75, 76 КК України звільнення від відбування покарання з випробуванням та покладанням обов`язків, які сприятимуть його виправленню, оскільки саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нового кримінального правопорушення.

Підстав для застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 ст.ст. 69, 69-1 КК України у суду немає, так як суд застосовує до нього покарання не пов`язане з позбавленням волі.

28.09.2023 року на стадії досудового розслідування ОСОБА_4 було обрано запобіжний захід у вигляді особистого зобов?язання строком до 25.11.2023 року. В ході судового розгляду запобіжний захід продовжено не було.

Цивільний позов у справі не заявлений.

По справі судові витрати відсутні.

У справі речові докази відсутні.

Керуючись ст.ст. 371, 374 КПК України, суд, -

у х в а л и в:

Визнати ОСОБА_4 винним в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді 5(п?ять) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3(три) роки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід не обирати.

Цивільний позов, речові докази та судові витрати у справі відсутні.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Харківського апеляційного суду через Лозівський міськрайонний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після постановлення ухвали апеляційним судом.

Суддя ОСОБА_1