Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області
Справа № 695/3602/23
номер провадження 1-кс/695/1390/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 грудня 2023 рокум. Золотоноша

Слідчий суддя Золотоніського міськрайонного суду

Черкаської області Ватажок- ОСОБА_1 ,

за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

дізнавача ОСОБА_3 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Золотоноші клопотання представника ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 про скасування запобіжного заходу арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області у кримінальному провадженні № 0000595 від 15.09.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області 26.12.2023 надійшло клопотання представника ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 про скасування запобіжного заходу арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області у кримінальному провадженні № 0000595 від 15.09.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України.

В обґрунтування клопотання зазначено, що ухвалою слідчого судді Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 20.09.2023 у кримінальному провадженні № 0000595 від 15.09.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України накладено арешт на автомобіль марки SKODA OCTAVIA, номерний знак НОМЕР_1 . Як заначено у клопотанні, законним володільцем вказаного транспортного засобу є саме ОСОБА_4 , оскільки саме нею було придбано вказаний транспортний засіб, який був законно ввезений у 2023 році на митну територію України під розмитнення з-за кордону, за нього сплачено всі митні платежі та збори. Оскільки проведеною у кримінальному провадженні експертизою не встановлено факт умисного знищення чи підробки номерного позначення двигуна, як і не встановлено первинного номерного позначення двигуна, та накладення арешту на автомобіль спричиняє негативні наслідки для його законного володільця та спричинює порушення її права на володіння майном, адвокат ОСОБА_5 звернувся в інтересах ОСОБА_4 з даним клопотанням до суду.

У судове засідання представник ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 не прибув, надіславши клопотання про розгляд клопотання за його відсутності.

Дізнавач у судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання.

Заслухавши пояснення дізнавача, вивчивши клопотання та дослідивши додані до нього матеріали, а також надані дізнавачем матеріали кримінального провадження в режимі таємниці досудового слідства, слідчий суддя зазначає про таке.

З клопотання та доданих до нього матеріалів слідчим суддею встановлено, що Золотоніським РВП ГУ НП в Черкаській області проводиться досудове слідство у кримінальному провадженні № 0000595 від 15.09.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України, та у ході досудового розслідування якого виявлено та вилучено транспортний засіб автомобіль марки SKODA OCTAVIA, номерний знак НОМЕР_1 .

Ухвалою слідчого судді Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 20.09.2023 накладено арешт на вказаний транспортний засіб.

Статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Ісмаїлов проти Росії» від 06.11.2008, в якому Високий Суд вказав на порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції будь-яке втручання публічної влади у право на повагу до власності має бути законним. Питання у тому, чи було досягнуто справедливої рівноваги між вимогами загального інтересу та захисту фундаментальних прав особи, має значення для справи лише за умови, що спірне втручання відповідало вимогам законності і не було свавільним

Згідно з ч. 1 ст. 131 КПК України захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження. Пунктом 7 ч. 2 ст. 131 КПК України визначено, що заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до вимог ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно з положеннями ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Частиною першою статті 174 КПК України визначено, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Відповідно до ст. 98 КПК України матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюється під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом є речовими доказами по справі. Якщо документи містять зазначені вище ознаки, вони теж є речовими доказами.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

На даний час у даному кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000595 від 15.09.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України досудове розслідування триває.

Таким чином, на підставі викладеного вище, враховуючи, що досудове розслідування триває, слідчий суддя приходить до висновку, що доказів того, що станом на день розгляду клопотання відносно вказаного майна проведено всі необхідні слідчі дії у кримінальному провадженні або арешт накладено необґрунтовано слідчому судді не надано.

Відтак у задоволенні клопотання належить відмовити повністю.

Керуючись ст. 170-174, 309 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання відмовити повністю.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_6