Справа № 369/6021/23
Провадження № 1-кс/369/1390/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.11.2023 м. Київ

Слідчий суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області ОСОБА_1 за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , на постанову слідчого СВ Бучанського РУП ГУ НП в Київській області капітана поліції ОСОБА_5 про зупинення досудового розслідування в кримінальному провадженні № 000266 від 12 березня 2021 року, -

ВСТАНОВИВ:

До Києво-Святошинського районного суду Київської області надійшла скарга адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , на постанову слідчого СВ Бучанського РУП ГУ НП в Київській області капітана поліції ОСОБА_5 про зупинення досудового розслідування в кримінальному провадженні № 000266 від 12 березня 2023 року.

В обґрунтування скарги посилається на те, що постанова слідчого СВ Бучанського РУП ГУНП в Київській області про зупинення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 000266 від 12 березня 2021 року, є незаконною, оскільки, всупереч вимогам ч. 4 ст. 280 КПК України не була направлена підозрюваному та його захиснику, ОСОБА_4 не повідомлявся про підозру в порядку ст. 278 КПК України, ОСОБА_4 було оголошено у розшук, однак про фактичний розшук підозрюваних у кримінальному провадженні заявнику стало відомо лише 07 квітня 2023 року із реєстрі розшукуваних осіб на сайті МВС України.

Представник заявника зазначив, що в порушення вимог ч.2 ст.280 КПК України та ігноруючи запити сторони захисту, правоохоронці не надали жодних підтверджень про здійснення всіх можливих слідчих дій щодо розшуку підозрюваних, проведення яких необхідне і можливе. Таких підтверджень не було надано й після оголошення підозрюваних осіб в розшук. Так. ОСОБА_4 , який постійно перебував за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , не отримував повісток і листів у кримінальному провадженні.

В судове засідання захисник - адвокат ОСОБА_3 не з`явився, направив до суду заяву про розгляд скарги за його відсутності.

В судове засідання прокурор та слідчий не з`явилися, про дату, час та місце судового розгляду були повідомлені належним чином, причини неявки невідомі.

Разом з цим, неявка у судове засідання осіб, рішення яких оскаржується не перешкоджає розгляду скарги.

Вивчивши скаргу та додані до неї докази, матеріали кримінального провадження, надані слідчим на запит суду, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст. 55 Конституції України, права і свободи громадянина України захищаються судом. Суть такого захисту полягає в тому, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади.

Інститут оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого чи прокурора є одним з елементів судового контролю за стадією досудового розслідування кримінальних проваджень.

Частиною 2 статті 22 КПК України встановлено, що сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Главою 26 КПК України визначено порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування.

Відповідно до ч. 1 ст. 117 КПК України, пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.

Враховуючи те, що захисником - адвокатом ОСОБА_3 в скарзі доведено поважність причини пропущеного строку слідчий суддя вирішив поновити пропущений з поважних причин строк на оскарження рішення слідчого.

Виходячи з п.18 ч. 1 ст. 3 КПК України на слідчого суддю покладається функція здійснення контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Так, згідно з п. 2 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження може бути оскаржене рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зупинення досудового розслідування.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 280 КПК України, досудове розслідування може бути зупинене після повідомлення особі про підозру у разі, якщо оголошено в розшук підозрюваного.

Згідно з ч.2 ст. 280 КПК України, до зупинення досудового розслідування слідчий зобов`язаний виконати всі слідчі (розшукові) та інші процесуальні дії, проведення яких необхідне та можливе, а також всі дії для здійснення розшуку підозрюваного, якщо зупинити досудове розслідування необхідно у зв`язку з обставинами, передбаченими пунктом 2 частини першої цієї статті.

Положеннями ч. 1, ч. 2 ст. 281 КПК України встановлено, що якщо під час досудового розслідування місцезнаходження підозрюваного невідоме або він виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України чи за межами України та не з`являється без поважних причин на виклик слідчого, прокурора за умови його належного повідомлення про такий виклик, слідчий, прокурор оголошує розшук такого підозрюваного. До оголошення підозрюваного в розшук слідчий, прокурор зобов`язаний вжити заходів щодо встановлення його місцезнаходження. Про оголошення розшуку виноситься окрема постанова, якщо досудове розслідування не зупиняється, або вказується в постанові про зупинення досудового розслідування, якщо таке рішення приймається, відомості про що вносяться до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Разом з тим, згідно із статтею 111 КПК України повідомлення у кримінальному провадженні здійснюється у випадках, передбачених цим Кодексом, у порядку, передбаченому главою 11 цього Кодексу, за винятком положень щодо змісту повідомлення та наслідків неприбуття особи.

Відповідно до статті 135 глави 11 розділу ІІ КПК України особа викликається до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду шляхом вручення повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення виклику по телефону або телеграмою.

Згідно із приписами статті 136 КПК України підтвердженням отримання особою повістки про виклик або ознайомлення з її змістом іншим шляхом є розпис особи про отримання повістки, в тому числі на поштовому повідомленні, відеозапис вручення особі повістки, будь-які інші дані, які підтверджують факт вручення особі повістки про виклик або ознайомлення з її змістом. Якщо особа попередньо повідомила слідчого, прокурора, слідчого суддю, суд про адресу своєї електронної пошти, надіслана на таку адресу повістка про виклик вважається отриманою у випадку підтвердження її отримання особою відповідним листом електронної пошти.

Слідчим суддею встановлено, що постановою слідчого СВ Бучанського РУП ГУ НП в Київській області капітана поліції ОСОБА_5 від 12 березня 2021 року було зупинено досудове розслідування в кримінальному провадженні № 000266 від 12 березня 2021 року на підставі п. 2 ч. 1 ст. 280 КПК України у зв`язку з оголошенням в розшук підозрюваних.

В оскарженій постанові слідчий, як на підставу для зупинення досудового розслідування вказує, що місце перебування підозрюваних, у тому числі ОСОБА_4 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , органу досудового розслідування не відоме, за місцем проживання та реєстрації підозрюваний не з`являється, що свідчить про переховування від органу досудового розслідування з метою уникнення в подальшому кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч.ч. 4, 5 ст. 280 КПК України досудове розслідування зупиняється вмотивованою постановою прокурора або слідчого, дізнавача за погодженням з прокурором, відомості про що вносяться до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Копія постанови надсилається стороні захисту, потерпілому, представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які мають право її оскаржити слідчому судді. Після зупинення досудового розслідування проведення слідчих (розшукових) дій не допускається, крім тих, які спрямовані на встановлення місцезнаходження підозрюваного.

Поряд з цим, у оскаржуваній постанові слідчого про зупинення досудового розслідування №000266 відсутні відомості, що підтверджують необхідність такого зупинення, не зазначено процесуальні дії, які вчинено органом досудового розслідування для встановлення місцезнаходження підозрюваного. Крім того, матеріали кримінального провадження не містять належних та достатніх доказів, які підтверджують факти надсилання та отримання особою повістки про виклик або ознайомлення з її змістом іншим шляхом, а саме у відповідності до положень ст. 136 КПК України.

Так, відповідно до ч. 9 ст. 135 КПК України особа має отримати повістку про виклик або бути повідомленою про нього іншим шляхом не пізніше ніж за три дні до дня, коли вона зобов`язана прибути за викликом. У випадку встановлення цим Кодексом строків здійснення процесуальних дій, які не дозволяють здійснити виклик у зазначений строк, особа має отримати повістку про виклик або бути повідомленою про нього іншим шляхом якнайшвидше, але в будь-якому разі з наданням їй необхідного часу для підготовки та прибуття за викликом.

Тобто саме слідчий має повідомляти підозрюваного належним чином про прибуття за викликом.

В матеріалах кримінального провадження №000266 міститься повістка про виклик громадянина ОСОБА_4 на 17, 18 грудня 2020 року до приміщення службового кабінету № 19 Чайківського ВП, однак підтвердження надіслання такого повідомлення ОСОБА_4 в матеріалах провадження відсутнє. Слідчий суддя наголошує, що фіскальний чек ПАТ «Укрпошта» про надіслання ОСОБА_4 рекомендованого листа від 18 грудня 2020 року не містить опису вкладення листа, відтак слідчим не доведено направлення саме повістки про виклик підозрюваному.

Крім того, повістки про виклик громадянина ОСОБА_4 на 08 лютого 2021 року, 10 лютого 2021 року до приміщення службового кабінету № 9 Чайківського ВП, направлена з порушенням строків повідомлення особи, оскільки направлена 07 лютого 2021 року.

А відтак, слідчим суддею під час дослідження матеріалів кримінального провадження встановлено, що такі не містять підтвердження того що підозрюваний був належним чином повідомлений про виклик до слідчого чи прокурора або про неможливість вручення йому виклику до слідчого. Наявні в матеріалах кримінального провадження роздруківки повісток та фіскальний чек не можуть бути підтвердженням належного повідомлення підозрюваного.

Крім того, слідчим не доведено, що підозрюваний переховувався від слідства, а також що органом досудового розслідування вживались заходи для встановлення місцезнаходження підозрюваного. Так, у матеріалах кримінального провадження відсутні документи, які б підтверджували, що ОСОБА_4 переховується від органу досудового розслідування, що органом досудового розслідування здійснювалися виклики підозрюваного.

Відповідно до вимог Кримінального процесуального кодексу України, особа має право на розгляд обвинувачення проти неї в суді в найкоротший строк або на його припинення шляхом закриття провадження. Прокурор зобов`язаний у найкоротший строк після повідомлення особі про підозру закрити кримінальне провадження або звернутися до суду з обвинувальним актом.

Відповідно до вимог ст. 28 КПК України під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень.

Враховуючи викладене, слідчим суддею встановлено, що органами досудового слідства формально виконувались вимоги КПК України при винесенні постанови про зупинення досудового розслідування, оскільки не здобуто жодного доказу чи інших фактичних даних, які підтверджували б наявність підстав, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 280 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 110 КПК України процесуальними рішеннями є всі рішення органів досудового розслідування, прокурора, слідчого судді, суду.

Відповідно до ч. 5 ст. 110 КПК України постанова прокурора складається з: 1) вступної частини, яка повинна містити відомості про: місце і час прийняття постанови; прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову; 2) мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу; 3) резолютивної частини, яка повинна містити відомості про: зміст прийнятого процесуального рішення; місце та час (строки) його виконання; особу, якій належить виконати постанову; можливість та порядок оскарження постанови.

Тобто, неналежне обґрунтування та відсутність мотивування необхідності винесення постанови про зупинення досудового розслідування, може слугувати приводом для скасування цієї постанови судом.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК України слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

У відповідності до ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 КПК України покладається на слідчого, прокурора, та у встановлених цим Кодексом випадках - потерпілого.

Згідно з ч. 2 ст. 93 КПК України сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 8 КПК України принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду як джерело права.

Згідно з ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і справедливим судом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У п. 42 рішення Європейського суду з прав людини від 13 січня 2011 року у справі "Михалкова та інші проти України" розтлумачено, що за статтею 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод держава зобов`язана "гарантувати кожному, хто перебуває під її юрисдикцією, права і свободи, визначені у Конвенції", що також опосередковано вимагає наявності будь-якої форми ефективного розслідування. Розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.

Так, Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово вказував, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати те, що трапилось, та не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень (справа "Ассенов та інші проти Болгарії"). Вони повинні вживати всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, inter alia, показань очевидців та експертних висновків (рішення у справах "Танрікулу проти Туреччини" та "Ґюль проти Туреччини").

Відповідно до ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку про задоволення скарги, оскільки постанова про зупинення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 000266 від 12 березня 2021 року, всупереч вимогам ч. 4 ст. 280 КПК України була винесена за відсутні належних та допустимих доказів повідомлення підозрюваного про виклик до органу досудового розслідування, переховування підозрюваного від слідства та направлення такої постанови підозрюваному та його захиснику, слідчим.

Слідчий суддя, розглянувши скаргу в межах питань, які були винесені на його розгляд сторонами кримінального провадження, та перевіривши надані в обґрунтування цих питань докази, з урахуванням вищенаведеного приходить до висновку, що слідчий під час винесення оскаржуваної постанови про зупинення досудового розслідування у кримінальному провадженні, формально підійшов до її складання, належним чином не виконав вимоги КПК України, що є суттєвим порушенням та безпосередньо впливає на законність прийнятого рішення.

Керуючись ст.ст. 303-309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , на постанову слідчого СВ Бучанського РУП ГУ НП в Київській області капітана поліції ОСОБА_5 про зупинення досудового розслідування в кримінальному провадженні № 000266 від 12 березня 2021 року, - задовольнити.

Поновити адвокату ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні № 000266 від 12 березня 2021 року, пропущений з поважних причин строк на оскарження рішення слідчого.

Скасувати постанову від 12 березня 2021 року слідчого СВ Бучанського РУП ГУ НП в Київській області капітана поліції ОСОБА_5 про зупинення досудового розслідування в кримінальному провадженні № 000266 від 12 березня 2021 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1