Номер провадження: 11-сс/813/1651/23
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.10.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючий - суддя ОСОБА_2 ,

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

прокурора - ОСОБА_6 ,

володільця майна - ОСОБА_7 ,

представника володільця майна - адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи за апеляційною скаргою представника володільця майна ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 07.09.2023 року про арешт майна в кримінальному провадженні №0000007 від 13.07.2023 року,

встановив:

оскарженою ухвалою слідчого судді задоволено клопотання прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_6 в кримінальному провадженні №0000007 від 13.07.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.212 КК України, та накладено арешт на документи, вилучені в ході проведеного обшуку автомобіля «Tayota Avensis» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, представник володільця майна ОСОБА_7 - адвокат ОСОБА_8 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою відмовити в задоволенні клопотання прокурора про арешт вилучених під час обшуку документів.

Адвокат посилається на те, що ухвала слідчого судді про накладення арешту є незаконною та необґрунтованою, у зв`язку із істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження та неповнотою судового розгляду, оскільки ухвалу слідчого судді постановлено без дослідження обставин кримінального правопорушення, без участі ОСОБА_7 та її представника.

Адвокат також вказує, що вилучені під час обшуку документи, на які накладено арешт, не відповідають ознакам документів, які було дозволено відшукати та вилучити ухвалою слідчого судді про обшук від 22.08.2023 року.

Крім того, апелянт просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді, посилаючись на те, що ухвалу постановлено без участі ОСОБА_7 та її представника, копію ухвали ОСОБА_7 отримала лише 20.09.2023 року від детектива під час виконання ухвали про арешт майна.

Заслухавши суддю-доповідача; вислухавши володільця майна ОСОБА_7 та її представника - адвоката ОСОБА_8 , які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити; прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги; вивчивши матеріали судового провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги; колегія суддів дійшла висновку про таке.

Вирішуючи питання про можливість розгляду апеляційної скарги, яка подана особою, яка, відповідно до матеріалів кримінального провадження, не має процесуального статусу і не є стороною цього провадження, апеляційний суд виходить з наступного.

Положеннями ст.ст. 2, 7 КПК України (далі - КПК) визначені завдання кримінального судочинства, відповідно до яких, зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких зокрема відносяться: верховенство права, недоторканність права власності, забезпечення права на захист, доступ до правосуддя, забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності.

Відповідно до положень ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Згідно зі ст. 24 КПК кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом. Гарантується право на перегляд вироку, ухвали суду, що стосується прав, свобод чи інтересів особи, судом вищого рівня в порядку, передбаченому цим Кодексом, незалежно від того, чи брала така особа участь у судовому розгляді.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 309 КПК ухвала слідчого судді про арешт майна підлягає апеляційному оскарженню. При цьому, КПК не встановлено чіткого переліку осіб - суб`єктів права на апеляційне оскарження цієї ухвали, але п. 10 ч. 1 ст. 393 КПК регламентовано, що апеляційну скаргу мають право подати інші особи у випадках, передбачених КПК.

Одним із учасників як кримінального, так і судового провадження є третя особа, щодо майна якої вирішується питання про арешт (п. 25, 26 ч. 1 ст. 3 КПК).

Статтею 64-2 КПК визначається зміст і процесуальний статус третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт.

Водночас, в останньому абзаці ч. 7 ст. 173 КПК передбачено, що треті особи мають право на захисника та право оскаржити судове рішення щодо арешту майна.

За таких обставин, власник чи володілець майна, щодо якого вирішується питання про арешт, є особою прав, свобод та інтересів якої стосується судове рішення, а отже, належить до категорії «інші особи», які вправі подати апеляційну скаргу на рішення слідчого судді.

Згідно клопотання слідчого, матеріалів судового провадження та долучених до апеляційної скарги документів, вбачається, що документи на які було накладено арешт, були вилучені в ході обшуку автомобіля «Tayota Avensis», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , що перебував в користуванні ОСОБА_7 , тобто остання є володільцем вказаних документів.

Таким чином, з урахуванням аналізу норм закону, закріплених в ст.41 Конституції України, ст.ст. 24, 64-2, 173, ч.1 ст.174, п.10 ч.1 ст.393 КПК, представник володільця майна - адвокат ОСОБА_8 є особою, яка вправі звернутися з апеляційною скаргою на ухвалу слідчого судді про накладення арешту на документи.

Щодо клопотання адвоката ОСОБА_8 про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді, колегія суддів дійшла до таких висновків.

Відповідно до положень ст. 395 КПК, апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді подається протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Згідно матеріалів судового провадження та оскарженої ухвали вбачається, що клопотання слідчого про накладення арешту на документи розглянуто за відсутності володільця майна та її представника, та 07.09.2023 року слідчим суддею постановлено оскаржену ухвалу. Матеріали судової справи не містять доказів, що ухвала слідчого судді вручалась чи направлялась володільцю майна чи її представнику.

В апеляційній скарзі адвокат вказує, що копію оскарженої ухвали ОСОБА_7 отримала від детектива Підрозділу детективів (на правах самостійного Управління) ТУ БЕБ в Одеській області 20.09.2023 року, під час виконання ухвали про арешт майна.

Матеріали судової справи вказаних доводів адвоката не спростовують.

25.09.2023 року через поштове відділення «Укрпошти» адвокатом ОСОБА_8 подано апеляційну скаргу, яка надійшла на адресу апеляційного суду 29.09.2023 року, що підтверджується штампом вхідної кореспонденції суду.

Приймаючи до уваги, встановлені апеляційним судом обставини, колегія суддів приходить до висновку, що клопотання представника володільця майна - адвоката ОСОБА_8 про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді підлягає задоволенню.

Перевіривши доводи апеляційної скарги щодо незаконності ухвали слідчого судді про накладення арешту на вказані документи, колегія суддів дійшла висновку про таке.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 404 КПК суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно вимог ст. 370 КПК судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Перевіряючи рішення слідчого судді та доводи апелянта, колегія суддів виходить з того, що у відповідності до вимог чинного кримінального процесуального закону, арешт майна - це один із заходів забезпечення кримінального провадження та є важливим елементом здійснення завдань кримінального провадження, своєчасне застосування якого може запобігти непоправним негативним наслідкам при розслідуванні кримінального правопорушення.

Зокрема положення ст.2 КПК визначають завдання кримінального судочинства, а саме: захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень; охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження; забезпечення швидкого, повного та неупередженого судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Як убачається з матеріалів судової справи Одеською обласною прокуратурою здійснюється процесуальне керівництво в кримінальному провадженні №0000007 від 13.07.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.212 КК України.

Органом досудового розслідування встановлено, що в період з 01.01.2018 року по 31.12.2021 року службовими особами ТОВ «ТВ-Серрус» () шляхом завищення витрат при здійсненні фінансово-господарських операцій з фізичними особами підприємцями ухились від сплати податку на прибуток підприємств на суму 11494506 грн.

Органом досудового розслідування дії службових осіб ТОВ «ТВ-Серрус» () попередньо кваліфіковані за ч.3 ст.212 КК України за кваліфікуючими ознаками: умисне ухилення від сплати податків, зборів (обов`язкових платежів), що входять в систему оподаткування, введених у встановленому законом порядку, вчинене службовою особою підприємства, установи, організації, що призвело до фактичного ненадходження до бюджетів чи державних цільових фондів коштів в особливо великих розмірах.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.212 КК України, відповідно до ст.12 КК України відноситься до категорії тяжкого злочину.

В ході проведення досудового розслідування встановлено, що ТОВ «ТВ-Серрус» () зареєстровано 12.07.1993 року за № в юридичному департаменті Одеської міської ради, знаходиться на обліку в ГУ ДПС в Одеській області (Приморська ДПІ), знаходиться на загальній системі оподаткування та є платником податку на додану вартість, основним видом діяльності підприємства є збирання безпечних відходів (код КВЕД 38.11).

В інкримінований період службовими особами ТОВ «ТВ-Серрус» () були ОСОБА_9 (РНОКПП НОМЕР_2 ), який в період з січня 2018 року по липень 2022 року займав посаду директора підприємства, ОСОБА_10 (РНОКПП НОМЕР_3 ), яка весь час займала посаду головного бухгалтера підприємства. Засновниками ТОВ «ТВ-Серрус» () в інкримінований період були ОСОБА_11 (РНОКПП НОМЕР_4 ), ОСОБА_12 (РНОКПП НОМЕР_5 ), ОСОБА_13 (РНОКПП НОМЕР_6 ), які також є засновниками ТОВ «Регіонпромсервіс» (), ТОВ «Терракс» ЛТД (), ТОВ «Строй Інвест України» (), ТОВ «Керуюча компанія «Морська Симфонія» ().

В період з 01.01.2018 року по 31.03.2022 року ТОВ «ТВ-Серрус» () перебувало на загальній системі оподаткування і було платником податку на прибуток та податку на додану вартість. З 01.04.2022 року по день написання аналітичного дослідження - платник єдиного податку ІІІ групи на період дії воєнного, надзвичайного стану в Україні, за ставкою оподаткування 2%.

Органом досудового розслідування встановлено, що ТОВ «ТВ-Серрус» () в період з січня 2018 року по теперішній час здійснює фінансову-господарську діяльність, пов`язану із наданням фізичним та юридичним особам на території м. Одеси та Одеської області послуг по збиранню та вивезенню твердих побутових відходів, про що ТОВ «ТВ-Серрус» () згідно Єдиного реєстру податкових накладних виписано та зареєстровано на адресу покупців послуг податкових накладних на загальну суму без ПДВ 183663890 грн. з номенклатурою: «Послуги по збиранню та вивезенню твердих побутових відходів».

Крім цього, проведеним оглядом загальнодоступного Інтернет-ресурсу офіційного державного вебпорталу «Spending» з відкритими даними про використання розпорядниками та одержувачами публічних коштів державного та місцевих бюджетів за посиланням https://spending.gov.ua/ встановлено, що за вказаний період ТОВ «ТВ-Серрус» () отримано коштів від бюджетних та комунальних організацій на загальну суму 16240120,37 грн. за надання послуг по збиранню та вивезенню твердих побутових відходів.

В подальшому, службовими особами ТОВ «ТВ-Серрус» () з метою зменшення бази оподаткування з податку на прибуток підприємства в податкових деклараціях за 2018 рік, 2019 рік, 2020 рік, 2021 рік та 1 квартал 2022 року включено до складу витрат суми коштів по неіснуючим фінансово-господарським операціям з ФОП ОСОБА_14 (РНОКПП НОМЕР_7 ), ФОП ОСОБА_7 (РНОКПП НОМЕР_8 ), ФОП ОСОБА_15 (РНОКПП НОМЕР_9 ), ФОП ОСОБА_16 (РНОКПП НОМЕР_10 ), ФОП ОСОБА_17 (РНОКПП НОМЕР_11 ) на загальну суму 63858366 грн.

В ході здійснення досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_7 до липня 2014 року була засновником ТОВ «ТВ-Серрус» (). Відповідно до актового запису про шлюб №2521 від 13.10.2022 року ОСОБА_7 перебуває у шлюбі з ОСОБА_16 .

Таким чином, службовими особами ТОВ «ТВ-Серрус» () шляхом завищення витрат на загальну суму 63858366 грн. при здійсненні фінансово-господарських операцій з ФОП ОСОБА_14 (РНОКПП НОМЕР_7 ), ФОП ОСОБА_7 (РНОКПП НОМЕР_8 ), ФОП ОСОБА_15 (РНОКПП НОМЕР_9 ), ФОП ОСОБА_16 (РНОКПП НОМЕР_10 ), ФОП ОСОБА_17 (РНОКПП НОМЕР_11 ) за період з 01.01.2018 року по 31.12.2021 року в порушення п.п.134.1.1 п.134.1 ст.134 Податкового Кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VI (із змінами та доповненнями), що призвело до несплати податку на прибуток на загальну суму 11494506 грн.

Орган досудового розслідування вважає, що вищезазначене свідчить, що фінансово-господарська діяльність ТОВ «ТВ-Серрус» () здійснюється поза правовим полем та спрямована на здійснення операцій, пов`язаних із отриманням податкової вигоди і ухилення від оподаткування.

Таким чином, вищевказана протиправна діяльність службових осіб ТОВ «ТВ-Серрус» () призвела до фактичного ненадходження до бюджету держави податку на прибуток підприємства за звітні (податкові) періоди січень 2018 року - грудень 2021 року на загальну суму 11494506 грн. Сума фактичного ненадходження податків до бюджету держави становить 11494506 грн., що є коштами в особливо великих розмірах та підтверджується аналітичним продуктом №37/0/23.13-03-26-23 від 13.07.2023 року, складеним управлінням аналізу інформації та управління ризиками Територіального управління БЕБ в Одеській області.

29.08.2023 року підрозділом детективів (на правах самостійного Управління) Територіального управління БЕБ в Одеській області з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукування знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте в результаті його вчинення в порядку ст.236 КПК України на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 22.08.2023 року (справа №947/25656/23, провадження №1-кс/947/10887/23) проведено обшук автомобіля марки «Tayota Avensis», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Орган досудового розслідування вважає, що проведеним обшуком виявлено і вилучено первинні фінансово-господарські документи на яких міститься інформація щодо протиправної діяльності пов`язаної з ухиленням від сплати податків, що можуть бути використані в якості доказів у кримінальному провадженні.

30.08.2023 року постановою детектива Відділу детективів (на правах самостійного відділу) ТУ БЕБ в Одеській області ОСОБА_18 вилучені 29.08.2023 року в ході проведення обшуку автомобіля «Tayota Avensis», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , документи визнані речовими доказами в кримінальному провадженні.

31.08.2023 року прокурор відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді Київського районного суду м. Одеси з клопотанням про накладення арешту на вилучені в ході обшуку автомобіля документи, згідно переліку в клопотанні.

Клопотання прокурора мотивоване тим, що виявлені та вилучені в ході обшуку первинні фінансово-господарські документи згідно положень ст.ст.98, 99 КПК є речовими доказами, які містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення, тому в кримінальному провадженні виникла необхідність в накладенні арешту на вказані в ньому документи.

Протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду клопотання розподілено для розгляду слідчому судді Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_19 (а.с.74).

01.09.2023 року в судовому засіданні представником володільця майна заявлено відвід слідчому судді ОСОБА_19 (а.с.78, 79).

05.09.2023 року ухвалою судді Київського районного суду м. Одеси відмовлено в задоволенні заяви адвоката ОСОБА_8 від 01.09.2023 року про відвід слідчому судді ОСОБА_19 (справа №947/25656/23, провадження №1-кс/947/11431/23) (а.с.80).

05.09.2023 року протоколом повторного автоматичного визначення слідчого судді справу передано для розгляду слідчому судді Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , у зв`язку із перебуванням слідчого судді ОСОБА_19 у відпустці (а.п.83).

07.09.2023 року слідчим суддею Київського районного суду м. Одеси постановлено ухвалу, якою задоволено клопотання прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_6 та накладено арешт на вилучені в ході проведеного обшуку автомобіля «Tayota Avensis» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , документи, а саме:

1) копію статуту ТОВ «ТВ-Серрус» () на 7 арк.;

2) копію Наказу №01/04 від 18.03.2014 року на 1 арк.;

3) копію паспорту ОСОБА_20 на 3 арк.;

4) копію фінансової звітності малого підприємства ТОВ «ТВ-Серрус» () на 30.09.2019 року на 2 арк.;

5) копії свідоцтв про реєстрацію транспортних засобів ТОВ «ТВ-Серрус» () на 4 арк.;

6) копію договору №980СФ на вивезення твердих побутових відходів від 18.12.2018 року на 4 арк.;

7) копію додаткової угоди №3 до договору №897-О на вивезення твердих побутових відходів від 10.12.2018 року на 6 арк.;

8) копію договору №12 про надання послуг з прийому та захоронення відходів від 04.12.2018 року на 4 арк.;

9) копію договору №01/08/16 на технічне обслуговування та ремонт транспортних засобів від 01.08.2016 року на 5 арк.;

10) копію договору №132-ЧР про надання послуг від 01.10.2019 року на 4 арк.;

11) копію договору №КГМ-20/19 надання послуг від 15.02.2019 року на 2 арк.;

12) копію калькуляції розрахунку собівартості послуг із збору, вивезення та захоронення ТПВ на 2018 рік по ТОВ «ТВ-Серрус» () на 2 арк.;

13) копію Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань стосовно ТОВ «ТВ-Серрус» () на 7 арк., шляхом заборони будь-кому користуватися та розпоряджатися вказаним майном до скасування арешту у порядку встановленому КПК України.

Прийняте рішення слідчий суддя мотивував тим, що зазначені в клопотанні прокурора документи представляють собою фінансово-господарські та договірні документи суб`єктів господарської діяльності, які можуть бути доказами щодо розслідування кримінального правопорушення, пов`язаного із ухиленням від сплати податків, та використані в тому числі для проведення судових економічних та почеркознавчих експертиз. Також слідчий суддя зазначив, що зв`язок даних документів із вчиненням злочину, передбаченого ч.3 ст.212 КК України, підлягає встановленню в процесі здійснення досудового розслідування, тому арешт даних документів слідчий суддя вважає виправданим.

Слідчим суддею також встановлено, що документи, на які накладається арешт відповідають критеріям ст.98 КПК України, а тому на даній стадії кримінального провадження існують достатні підстави для накладення арешту на зазначені документи, які виправдовують таке втручання у право власності та є співрозмірним із завданнями кримінального провадження.

Апеляційний суд погоджується з такими висновками слідчого судді та вважає, що вилучені в ході обшуку, вказані в клопотанні прокурора документи відповідають критеріям визначеним ст.98 КПК, а тому в даному кримінальному проваджені з правовою кваліфікацією за ч.3 ст.212 КК України, ці документи можуть бути речовими доказами та потребують детального дослідження в ході досудового розслідування.

В судовому засіданні апеляційного суду прокурор вказав, що вилучені в ході обшуку документи необхідні для проведення судово-технічної, почеркознавчої та судово-економічної експертиз, тому у кримінальному провадженні виникла необхідність в накладенні арешту на вищевказані документи.

З урахуванням обставин кримінального провадження, апеляційний суд вважає, що версія органу досудового розслідування стосовно того, що службовими особами ТОВ «ТВ-Серрус» шляхом завищення витрат на загальну суму 63858366 грн. при здійсненні фінансово-господарських операцій з різними ФОП за період з 01.01.2018 року по 31.12.2021 року, в порушення п.п.134.1.1 п.134.1 ст.134 Податкового Кодексу України, що призвело до несплати податку на прибуток на загальну суму 11494506 грн., потребує перевірки, яку можливо забезпечити шляхом застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, в тому числі і для можливості проведення відповідних судових експертиз.

Апеляційний суд звертає увагу, що всі обставини кримінального провадження, доведеність факту події злочину, з наявністю всіх його складових елементів, чи його не доведення, має бути перевірена в ході подальшого досудового розслідування кримінального провадження, з урахуванням всіх доказів в їх сукупності.

Колегія суддів звертає увагу, що на даній стадії кримінального провадження ні слідчим суддею, ні судом апеляційної інстанції не дається оцінка допустимості та належності доказів, а лише вирішується питання про правомірність накладення арешту на документи.

Окрім цього, колегія суддів враховує, що оскарженою ухвалою арешт накладено на вилучені в ході обшуку копії документів, а не на оригінали.

Доводи адвоката стосовно того, вилучені під час обшуку документи, на які оскарженою ухвалою накладено арешт, не відповідають ознакам документів, які дозволено відшукати та вилучити ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_19 від 22.08.2023 року колегія суддів визнає безпідставними, з огляду на таке.

Як вбачається із наявної в матеріалах судової справи копії ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 22.08.2023 року задоволено клопотання детектива Підрозділу детективів (на правах самостійного Управління) ТУ БЕБ в Одеській області ОСОБА_18 в кримінальному провадженні №0000007 від 13.07.2023 року та надано дозвіл на проведення обшуку автомобіля марки «Tayota Avensis», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, зокрема відшукання та вилучення: копій реєстраційних (статутних) документів, наказів про призначення службових осіб, їх посадових інструкцій, паспортів засновників та службових осіб ТОВ «ТВ-Серрус» (), ТОВ «Регіонпромсервіс» (), TOB «Терракс» ЛТД (), ТОВ «Строй Інвест України» (), ТОВ «Керуюча компанія «Морська Симфонія» (), ФОП ОСОБА_14 (РНОКПП НОМЕР_7 ), ФОП ОСОБА_7 (РНОКПП НОМЕР_8 ), ФОП ОСОБА_15 (РНОКПП НОМЕР_9 ), ФОП ОСОБА_16 (РНОКПП НОМЕР_10 ), ФОП ОСОБА_17 (РНОКПП НОМЕР_11 ); оригіналів первинних фінансово-господарських документів, які містять реквізити ТОВ «ТВ-Серрус» (), ТОВ «Регіонпромсервіс» (), ТОВ «Терракс» ЛТД (), ТОВ «Строй Інвест України» (), ТОВ «Керуюча компанія «Морська Симфонія» (), ФОП ОСОБА_14 (РНОКПП НОМЕР_7 ), ФОП ОСОБА_7 (РНОКПП НОМЕР_8 ), ФОП ОСОБА_15 (РНОКПП НОМЕР_9 ), ФОП ОСОБА_16 (РНОКПП НОМЕР_10 ), ФОП ОСОБА_17 (РНОКПП НОМЕР_11 ) за період з січня 2018 року по теперішній час, а саме: документів договірного характеру, а саме: контракти, договори з додатками, угоди з додатками, додаткові угоди з додатками, листи, повідомлення, заяви; листування, документи претензійно-позовної роботи щодо вказаних договорів та документи, які містять ідентичну інформацію; товарно-транспортні накладні, CMR - товарно-транспортні накладні міжнародного перевезення рахунки-фактури, накладні на відпуск товарно-матеріальних цінностей, довіреності, акти закупки товарно-матеріальних цінностей, журнали обліку вантажів, що надійшли, прибуткові ордери, акти про приймання матеріалів, картка складського обліку матеріалів відомості обліку залишків матеріалів на складі, матеріальний звіт, лімітно-забірна картки, накладні-вимоги на відпуск (внутрішнє переміщення) матеріалів та документи, які містять ідентичну інформацію; податкові та видаткові накладні, або документи, які містять ідентичну інформацію; реєстри отриманих та виданих податкових накладних; акти виконаних робіт (наданих послуг); бухгалтерські регістри помісячно з розшифровкою назви платника, код ЄДРПОУ, індивідуального податкового номеру платника ПДВ, сума, Дт, Кт: картка рахунку 361, картка рахунку 631, оборотно-сальдова відомість по рахункам: 361, 377, 631, 685, 701, 702, 703, 901, 902, 903, 91, 92, 93, 94, відомостей про рух грошових коштів: виписки по розрахунковим рахункам, платіжні доручення з призначенням платежів (роздрукованих на папері, завірених печаткою підприємства і підписом службової особи); не облікованих у визначеному законом порядку товарно-матеріальних цінностей, грошових коштів; печаток та штампів інших суб`єктів господарювання; чекових книжок, платіжних карток та інших платіжних документів, а також засобів доступу до банківських рахунків, які використовувалися в злочинній схемі; іншої документації (у тому числі в електронному вигляді), чорнових записів, записних книжок, технічних засобів, у тому числі мобільних телефонів, комп`ютерної техніки (справа № 947/25656/23, провадження № 1-кс/947/10887/23, а.с.60-62).

На підставі вказаної ухвали 29.08.2023 року детективами з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, в порядку ст.236 КПК проведено обшук автомобіля марки «Tayota Avensis», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , в ході якого орган досудового розслідування вважає, що виявлено і вилучено первинні фінансово-господарські документи на яких міститься інформація щодо протиправної діяльності пов`язаної з ухиленням від сплати податків, що можуть бути використані в якості доказів у кримінальному провадженні.

З урахуванням викладеного, доводи апелянта про те, що вилучені під час обшуку документи, на які оскарженою ухвалою накладено арешт, не відповідають ознакам документів, які дозволено відшукати та вилучити ухвалою слідчого судді про обшук є необґрунтованими.

Твердження адвоката стосовно того, що родовою ознакою документів, які ухвалою слідчого судді від 22.08.2023 року дозволено відшукати та вилучити, є використання їх у злочинній схемі як встановлений факт, який має бути підтверджений обвинувальним вироком суду, колегія суддів визнає безпідставними, оскільки в кримінальному провадженні триває досудове розслідування, в ході якого в подальшому буде встановлено чи спростовано використання чи не використання вилучених документів у будь-якій протиправній діяльності. З матеріалів судового провадження вбачається, що наразі детективами встановлені певні обставини, які можуть свідчити про те, що службовими особами ТОВ «ТВ-Серрус» шляхом завищення витрат на загальну суму 63858366 грн. при здійсненні фінансово-господарських операцій за період з 01.01.2018 року по 31.12.2021 року, що призвело до несплати податку на прибуток на загальну суму 11494506 грн. Поки що детективи лише вказують про певну вірогідність використання вилучених документів в протиправній діяльності ТОВ «ТВ-Серрус», яка має бути перевірена та доведена доказами, у разі їх встановлення, тому на даному етапі вказаного адвокатом обвинувального вироку з підтвердженням використання документів в злочинній схемі не потребується.

Доводи адвоката про те, що мало місце поза процесуальне спілкування прокурора та слідчого судді є безпідставними та нічим не доведеними. Той факт, що частина тексту ухвали слідчого судді є подібною частині тексту клопотання прокурора не підтверджує вказаної обставини, оскільки цілком логічно, що розглядаючи клопотання прокурора про накладення арешту слідчий суддя використав виклад обставин встановлених в ході досудового розслідування саме з тексту клопотання прокурора.

Щодо доводів адвоката про те, що ОСОБА_7 та інших власників вилучених у неї документів було позбавлено права на рівність, змагальність, та недоторканність майна, а також не дотримано встановленої процедури судового виклику ОСОБА_7 та її представника при розгляді клопотання про арешт, колегія суддів зазначає наступне.

З матеріалів судової справи вбачається, що клопотання прокурора про арешт майна надійшло до місцевого суду 31.08.2023 року. Наступного дня - 01.09.2023 року, ОСОБА_21 та її представник - адвокат ОСОБА_8 приймали участь в судовому засіданні, в ході якого заявили відвід слідчому судді ОСОБА_19 , що підтверджується журналом судового засідання від 01.09.2023 року та заявою про відвід (а.с.78, 79).

В подальшому, після того як ухвалою суду від 05.09.2023 року було відмовлено в задоволенні заяви адвоката ОСОБА_8 від 01.09.2023 року про відвід слідчого судді ОСОБА_19 та протоколом повторного автоматичного визначення слідчого судді від 05.09.2023 року справу передано для розгляду слідчому судді ОСОБА_1 , справу було призначено на 07.09.2023 року на 14:45 год., про що володілець майна ОСОБА_7 була повідомлена шляхом направлення смс-повідомлення через автоматизовану систему документообігу суду (а.с.87).

Крім того, із заяв детектива ОСОБА_22 від 06.09.2023 року та прокурора ОСОБА_23 також вбачається, що в телефонному режимі ОСОБА_7 було повідомлено про розгляд 07.09.2023 року клопотання про арешт вилучених з автомобілю документів (а.с.87, 88).

Тобто вищевказаним підтверджується, що володілець майна ОСОБА_7 була сповіщена про дату, час та місце розгляду клопотання.

Доводи адвоката про те, що дії слідчого судді були направлені на позбавлення володільця майна права на участь в судовому засіданні, є безпідставними.

Апеляційний суд враховує те, що судовий виклик на 07.09.2023 року на 14:45 год., згідно довідки про доставку sms на номер мобільного телефону ОСОБА_7 , було доставлено цього ж дня об 11:05 год., однак вказана обставина не свідчить про позбавлення володільця майна права на участь в судовому засіданні, та не може бути підставою для скасування ухвали.

Слідчим суддею в оскарженій ухвалі вірно враховано дату надходження клопотання прокурора - 31.08.2023 року, встановлені ст.172 КПК строки розгляду клопотань про арешт майна, відсутність протягом тривалого часу подання письмових заперечень на клопотання прокурора від володільця майна та його представника, а тому з урахуванням вказаних обставин, слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про неможливість подальшого відкладення розгляду клопотання після 11.09.2023 року, про що просив адвокат ОСОБА_8 в надісланому на електронну адресу суду клопотанні.

Щодо доводів апелянта про те, що ОСОБА_7 та інші власники майна були позбавлені права на отримання копії судового рішення та оскарження ухвали слідчого судді, апеляційний суд зазначає наступне.

Дійсно, в матеріалах судового провадження не міститься доказів на підтвердження направлення судом копії оскарженої ухвали володільцю майна.

Разом з цим, апеляційний суд звертає увагу, що хоча володільцю майна та її представнику достовірно було відомо про призначення судового засідання на 07.09.2023 року, однак матеріали судової справи не містять їх клопотань про видачу копії судового рішення чи повідомлення про стан розгляду клопотання прокурора.

Таким чином, резюмуючи вище наведене, колегія суддів приходить до висновку. про відсутність підстав сумніватися в розумності та співрозмірності обмеження права власності/володіння на вилучені документи завданням кримінального провадження. Можливість настання надмірно тяжких наслідків арешту майна для володільця/власника, колегією суддів також не встановлено та апелянтом не доведено.

Колегія суддів звертає увагу апелянта, що питання про доцільність подальшого арешту на вилучене майно буде перевірено під час досудового розслідування на протязі нетривалого часу, зокрема після проведення відповідних експертних досліджень, про що має бути постановлено відповідне процесуальне рішення, а власник/володілець цього майна, документів або його представник, вправі звернутися до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна в порядку ст.174 КПК, у разі встановлення відсутності подальших підстав для арешту майна.

Враховуючи наведені обставини, колегія суддів приходить до висновку, що слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності до вимог ст.ст. 131-132, 170-173 КПК, наклав арешт на зазначені документи, і такий захід забезпечення кримінального провадження відповідає меті забезпечення збереження речових доказів, та забезпечив своїм рішенням розумність та співрозмірність обмеження права власності/володіння завданням кримінального провадження. За таких підстав доводи апеляційної скарги стосовно незаконності та необґрунтованості оскарженої ухвали, колегія суддів визнає необґрунтованими.

Відповідно до положень п.1 ч.3 ст.407 КПК, згідно з якими апеляційний суд, за наслідками апеляційного розгляду має право залишити ухвалу слідчого судді без змін, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді - без змін.

Керуючись ст.ст. 167, 170-173, 376, 404, 405, 407, 419, 422, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,

постановив:

Клопотання представника володільця майна ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді - задовольнити.

Апеляційну скаргу представника володільця майна ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 07.09.2023 року, якою задоволено клопотання прокурора в кримінальному провадженні №0000007 від 13.07.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.212 КК України, та накладено арешт на документи, вилучені в ході проведеного обшуку автомобіля «Tayota Avensis» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4