Справа № 473/434/24
Номер провадження 1-в/473/32/2024
УХВАЛА

Іменем України

"02" лютого 2024 р. місто Вознесенськ

Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

секретар судових засідань ОСОБА_2 ,

учасники процесу:

прокурор ОСОБА_3 ,

представник ВК-72 ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Вознесенська подання Державної установи «Вознесенська виправна колонія (№72)» про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Саф`яни Ізмаїльського району Одеської області, проживав за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий 30.11.2018 року вироком Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області за ч.1, ч.2, ч.3 ст.185, ч.2 ст.186, ч.2 ст.289, ст.70, ст.72 КК України до покарання у вигляді 5 років позбавлення волі та був звільнений від його відбування з іспитовим строком 2 роки; засуджений 17.04.2020 року вироком Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області за ч.2 ст.186, ст..71, ч.3 ст.78 КК України до покарання у вигляді 6 років позбавлення волі

В С Т А Н О В И В:

до суду надійшло подання ВК 72 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_5 .

У поданні зазначено, що ОСОБА_5 засуджено 17.04.2020 року вироком Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області за ч.2 ст.186, ст.71, ч.3 ст.78 КК України до покарання у вигляді 6 років позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання засудженим 21.01.2020 року, кінець строку 21.01.2026 року.

Згідно з поданням засуджений ОСОБА_5 в місцях позбавлення волі знаходиться з 27.01.2020 року. Під час тримання в ДУ «Ізмаїльський слідчий ізолятор» вимог режиму утримання не порушував. Стягнень та заохочень не мав.

З 17.02.2020 року ОСОБА_5 відбував покарання в ДУ «Одеський слідчий ізолятор», де вимог режиму утримання не порушував. Стягнень та заохочень не мав

З 26.02.2020 року відбував покарання в ДУ «Ізмаїльський слідчий ізолятор», де мав 1 стягнення. Заохочень не мав.

З 13.08.2020 року відбуває покарання в ДУ «Вознесенська виправна колонія (№72)». За період відбування покарання характеризується позитивно.

Загалом за весь час відбування покарання ОСОБА_5 має 10 заохочень та 3 стягнення, які погашені у встановленому законом порядку.

На даний час офіційно не працевлаштований, але за власної ініціативи залучається до прибирання та ремонту приміщень гуртожитку установи.

За час відбування покарання характеризується позитивно, дотримується норм, які визначають порядок, умови відбування покарання та розпорядок дня установи.

У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний. Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом. За характером спокійний та врівноважений, цілеспрямований, має адекватну самооцінку. Поводить себе спокійно, чемний, доброзичливий. Дбайливо ставиться до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснює за ними належний догляд, використовує тільки за призначенням. Виконує передбачені законом вимоги персоналу установи. До виконання робіт з благоустрою установи ставиться з розумною ініціативою. Приймає участь у суспільно-корисному житті відділення. Підтримує зв`язок з рідними шляхом листування та отримує посилки, передачі. У скоєному злочині розкаюється. Позову не має. Засудженому проведено оцінку ризику вчинення ним повторних правопорушень та він у засудженого середній.

В поданні зазначено, що засуджений ОСОБА_5 , на думку адміністрації установи відбування покарання, заслуговує на застосування до нього пільги, передбаченої ст.81 КК України, оскільки відбув 2/3 частини призначеного судом покарання та довів своє виправлення.

Заслухавши думку представника ВК-72, прокурора, які подання підтримали, дослідивши матеріали подання та особової справи засудженого, суд вважає, що подання підлягає задоволенню, оскільки відповідно до ч.2 ст.81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення і фактично відбув строк покарання, визначений ч.3 ст.81 КК України.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше 2/3 строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин.

Відповідно до положень пункту 2 постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 26.04.2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» - умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого, при цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Згідно статті 6 Кримінально-виконавчого кодексу України виправлення засудженого це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки, свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства, повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві.

Таким чином, висновок суду про можливість застосування умовно-дострокового звільнення засудженого повинен ґрунтуватися не лише на наявності умов, визначених ст.81 КК України в частині строків, які має відбути засуджений для застосування такої пільги, а й на аналізі даних про його поведінку за весь час відбуття покарання, в тому числі й даних, що характеризують ступінь тяжкості вчиненого злочину і особу засудженого в цілому та вказують саме на виправлення засудженого.

Як вбачається із матеріалів особової справи та матеріалів провадження, засуджений ОСОБА_5 характеризується виключно позитивно, до праці ставиться відповідально, за що і заохочується (про що свідчить довідка про заохочення, де вказано, що він має 10 заохочень за підсумками роботи, зокрема і за четвертий квартал 2023 року). Засуджений мав три стягнення, які погашені у встановленому законом порядку, за власною ініціативою долучається до прибирання та ремонту приміщень гуртожитку установи, має зв`язки з рідними.

Зазначені дані про особу засудженого, його поведінку під час відбуття покарання - вказують на його виправлення, тому суд вважає, що до нього може бути застосовано умовно-дострокове звільнення.

Керуючись ст.81 КК України, п.2 ч.1 ст.537, ст.539 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Подання Державної установи «Вознесенська виправна колонія (№72)» про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_5 , - задовольнити.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити умовно-достроково від подальшого відбування покарання у вигляді позбавлення волі на 01 (один) рік 11 (одинадцять) місяців 19 (дев`ятнадцять) днів невідбутого строку покарання, призначеного йому на підставі вироку Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 17.04.2020 року.

Копію ухвали вручити засудженому під розписку, роз`яснивши йому, що згідно із ч.4 ст.81 КК України, у разі вчинення особою, до якої було застосовано умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, протягом невідбутої частини покарання нового злочину суд призначає їй покарання за правилами, передбаченими статтями 71 і 72 цього Кодексу, тобто за сукупністю вироків.

Апеляції на ухвалу суду можуть бути подані протягом семи днів з моменту її проголошення через Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області до Миколаївського апеляційного суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1