Справа № 157/1158/22
Провадження №1-кп/157/21/24
УХВАЛА

05 січня 2024 рокумісто Камінь-Каширський

Камінь-Каширський районний суд Волинської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

представника потерпілого - адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у режимі відеоконференції кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 8 липня 2022 року за № 0000223, про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця і жителя АДРЕСА_1 , не працевлаштований, не одружений, раніше не судимий,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,

встановив:

5 січня 2024 року захисник обвинуваченого ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_5 подав до суду клопотання, у якому просить призначити у кримінальному провадженні додаткову судову медико-криміналістичну експертизу речового доказу, на вирішення якої поставити такі питання: 1) Чи можливо вказати на характерні властивості травмуючого предмету по виявленим на голові трупа ОСОБА_7 (висновок № 85 від 9 липня 2022 - 15 вересня 2022 року, Т. 3, а.п. 228 - 231) тілесним ушкодженням, а також кількість знарядь, якими спричинено дані тілесні ушкодження, їх рід, вид та форму, конструктивні властивості?; 2) Чи можливо по тілесним ушкодженням, виявленим на голові трупа ОСОБА_7 (висновок № 85 від 9 липня 2022 - 15 вересня 2022 року, Т. 3, а.п. 228 - 231), однозначно встановити, що знаряддям цих травм може бути виключно мотошолом, який є речовим доказом у справі, або ж таких знарядь може бути декілька, в тому числі і тверда частково асфальтована поверхня дороги (протокол огляду місця події від 8 липня 2022 року)?; 3) Чи можливе утворення тілесних ушкоджень на голові трупа ОСОБА_7 (висновок № 85 від 9 липня 2022 - 15 вересня 2022 року, Т. З, а.п. 228 - 231) за обставин та механізмом, на які вказав обвинувачений ОСОБА_4 в ході його допиту в судовому засіданні 25 травня 2023 року: лише одне (останнє) внаслідок удару мотошоломом, а решта - при падіннях та вдаряннях головою о тверде асфальтовано-щебеневе дорожнє покриття?; проведення експертизи доручити експертам Волинського обласного бюро судово-медичної експертизи, що розташоване за адресою: 43025, Волинська область, Луцький район, м. Луцьк, проспект Волі, буд. 1; в розпорядження експертів надати необхідні матеріали кримінального провадження. В обґрунтування клопотання зазначає, що ухвалою суду від 19 липня 2023 року у кримінальному провадженні було призначено судову медико-криміналістичну експертизи речового доказу - мотошолому, виконання якої доручено експертам Волинського обласного бюро судово-медичної експертизи, котрим були надіслані матеріали цього кримінального провадження та речовий доказ - мотошолом. На вирішення експерту було поставлене одне запитання: Які саме з виявлених на голові трупа ОСОБА_7 тілесні ушкодження (висновок № 85 від 09.07.2022 - 15.09.2022. Т. 3 а.п. 228-231) утворені (могли утворитись) в результаті контакту з мотошоломом, що є речовим доказом у кримінальному провадженні? При цьому у самій ухвалі суду було вказано, що обставини, на які він покликався у клопотанні щодо механізму утворення тілесних ушкоджень, які стали причиною смерті особи, визначення ушкоджувального предмета (знаряддя травм) мають важливе значення для кримінального провадження, та для їх з`ясування необхідні спеціальні знання. Тобто, судом був залучений експерт саме з метою достовірного встановлення знаряддя злочину, а також точного механізму виявлених на тілі потерпілого тілесних ушкоджень, котрі призвели до смерті останнього. У своєму висновку експерт ОСОБА_8 вказала, що, враховуючи матеріали кримінального провадження, а також беручи до уваги експериментальне дослідження, пошкодження на мотошоломі, тілесні ушкодження на голові та обличчі потерпілого утворилися не менше, як від трьох ударів: перший - в ліву скронево-тім`яну ділянку голови з утворенням підшкірного крововиливу, а також субарахноїдальних крововиливів в тім`яні ділянки голови і крововиливу в лівий скроневий м`яз; другий - в праву частину обличчя з утворенням синця кута правого ока з переходом на праву виличну ділянку, рани у виличній ділянці справа; третій - в ліву частину обличчя з утворенням саден лівої лобної ділянки, синця зовнішнього кута лівого ока, подряпин щоки і кута рота, а також підшкірного крововиливу в лобній ділянці (даний висновок формувався на основі нанесення ударів мотошоломом без захисного скла). В ході ж її допиту в судовому засіданні, проведеному внаслідок неповноти та неясності складеного висновку, ОСОБА_8 повідомила, що при проведенні експертизи досліджувались усі письмові матеріали кримінального провадження, в тому числі і протоколи слідчих експериментів та показання свідків і обвинуваченого, утім такі при дослідженні до уваги взяті не були, оскільки експерт не вважає їх достовірними та об`єктивними. В той же час пояснити свою недовіру таким джерелам фактичних даних ОСОБА_8 в ході її допиту не змогла, стверджуючи лише про їх можливу мінливість, однак не повідомляючи суд, в чому така зміна полягала або ж може полягати, про що їй ставилось пряме запитання, та як вона цю мінливість встановила, навіть детально не аналізуючи показання та слідчі експерименти та стверджуючи, що вона їх лише переглядала, однак у висновку відобразити не схотіла, покликаючись на надмірну тривалість виконання експертизи у такому випадку. Крім того, у судовому засіданні експерт ОСОБА_8 повідомила, що їй не ставилось питання про те, чи відповідають дійсності показання свідків та обвинуваченого, надані ними під час слідчих експериментів та в судових засіданнях, а тому вона про це нічого у висновку не вказала. У випадку, якби таке питання перед нею було б порушено, на нього була б надана відповідь. Тобто, детального дослідження показань учасників розслідуваної події експертом не проводилось, оскільки такі, на її думку, не зачіпали суті порушеного в ухвалі суду запитання, для вирішення якого ОСОБА_8 необхідними були, за її ж твердженнями, лише протокол розтину трупа та сам мотошолом. Також експерт ОСОБА_8 вказала і те, що не всі виявлені на голові потерпілого тілесні ушкодження могли утворитись внаслідок взаємодії (контакту) з мотошоломом. Особисто вона ідентифікувала знаряддя як тупий твердий предмет з обмеженою або необмеженою контактуючою поверхнею. ОСОБА_8 підтвердила, що ідентифікація знаряддя травми наведена у висновку зроблена, дослівно: «тому, що так вказують самі учасники», «навіть сам потерпілий казав, що п`ять ударів зверху по голові», однак такі твердження експерта вочевидь не відповідають дійсності, оскільки прямо суперечать наявним матеріалам кримінального провадження, якими не зафіксовано жодних даних про нанесення п`яти ударів зверху по голові, а будь-хто з допитаних свідків не вказав про спричинення більше одного удару мотошолом по голові ОСОБА_7 . Експерт ОСОБА_8 повідомила, що ідентифікацію знаряддя травми особисто не робила, а це було здійснено, на її переконання, дослівно: «судово-слідчими органами», внаслідок чого для неї вихідною була інформація саме про спричинення всіх тілесних ушкоджень на голові потерпілого, відображених в гістологічному дослідженні, мотошоломом, а не будь-яким іншим предметом. Сама ж вона ідентифікувала б знаряддя інакше, дослівно: «Я вказую, що було твердим тупим предметом, навіть не вказуючи поверхні, обмежена вона, чи необмежена». Утім такої відповіді у висновку немає, оскільки відповідне питання перед нею не порушувалось. Експерт уникнула від надання суду прямої відповіді стосовно поставленого ним (захисником) питання про можливість утворення виявлених на голові потерпілого тілесних ушкоджень при вдарянні о тверде асфальтовано-щебеневе дорожнє покриття, визнавши, що вона достовірно не встановлювала цієї обставини, та вказавши, дослівно: «На скільки я бачила ту землю, там був пісок. Піщана поверхня. Там є нашарування піску. Точно визначити, чи могло від удару об землю, чи не могло, я не можу...Це при огляді місця події описується, де він знайдений та де він знаходився, В принципі при ударі об тверду поверхню. Якщо земля була тверда, то значить об тверду.» Як бачимо з самого висновку, експертом протокол огляду місця події, де вказано, що «місцем проведення огляду являється частково асфальтована дорога», а також протоколи слідчих експериментів не досліджувались, хоча саме з цих документів в цілому вона могла б однозначно встановити, яким саме було дорожнє покриття на місці події (твердим чи піщаним) та чи могли відповідно утворитись окремі тілесні ушкодження на голові ОСОБА_7 в результаті контакту (контактів) з таким покриттям. Тобто, експерту доцільно було б названі джерела фактичних даних дослідити, перевірити та відобразити їх у висновку, чого в даному конкретному випадку не зроблено. З наведеного вбачається, що по суті експертом ОСОБА_8 не було в повній мірі та детально проаналізовано усі надані для дослідження матеріали кримінального провадження і в цій частині їй не поставлено, а відповідно нею і не вирішено, всіх додаткових деталізуючих питань, відповіді на які відіграватимуть вирішальне значення для кримінального провадження, оскільки такі допоможуть встановити знаряддя виявлених травм і правдивість показань учасників події, зокрема й самого обвинуваченого, та фактичних даних, отриманих за результатами проведення слідчих експериментів за їх участі, що зумовлює потребу в заявлені клопотання про призначення та проведення додаткової судової медико-криміналістичної експертизи речового доказу. Така необхідність зумовлена і тим фактом, що єдине тілесне ушкодження, яке не могло утворитись в результаті падіння з висоти власного зросту, за твердженням експерта ОСОБА_8 , - це ушкодження в тім`яній ділянці голови. Щодо решти ушкоджень вона не була категоричною та не виключала їх утворення в результаті взаємодії з іншими твердими предметами (не виключно що і при падінні та вдарянні о тверду поверхню). У зв`язку із переліченими вище обставинами, враховуючи, що неповнота наявного у справі висновку не була усунута шляхом проведення допиту експерта, яка фактично стверджує про недостатність порушених перед нею питань, захист вважає необхідним призначення у кримінальному провадженні додаткової судової медико-криміналістичної експертизи речового доказу, на вирішення якої, на вирішення якої необхідно поставити запитання, що стосуються однозначної ідентифікації саме експертом, а не «органами слідства», знаряддя травм на голові потерпілого та можливості утворення тілесних ушкоджень на голові останнього у відповідності принаймні до показань обвинуваченого, наданих ним на етапі судового розгляду. Метою медико-криміналістичної експертизи є точне визначення знарядь травми, виду пошкодження на тілі та одязі, його механізму, ідентифікація предметів, що спричинили травму, чи їх диференціювання, ототожнення особи, визначення природи мікрооб`єктів, слідів, накладень, а також відтворення ситуації, в якій були заподіяні пошкодження. Додаткова експертиза призначається після розгляду судом висновку первинної експертизи, коли з`ясується, що усунути неповноту або неясність висновку шляхом допиту експерта неможливо. Висновок визнається неповним коли експерт дослідив не всі подані йому об`єкти чи не дав вичерпних відповідей на порушені перед ним питання. Неясним вважається висновок, який нечітко викладений або має невизначений, неконкретний характер. В ухвалі про призначення додаткової експертизи суду необхідно зазначати, які висновки експерта суд вважає неповними чи неясними або які обставини зумовили необхідність розширення експертного дослідження. Проведення додаткової експертизи може бути доручено тому самому або іншому експертові. Кожна сторона кримінального провадження має право надати суду висновок експерта, який ґрунтується на його наукових, технічних або інших спеціальних знаннях. Висновок повинен ґрунтуватися на відомостях, які експерт сприймав безпосередньо або вони стали йому відомі під час дослідження матеріалів, що були надані для проведення дослідження. Експерт дає висновок від свого імені і несе за нього особисту відповідальність. Запитання, які ставляться експертові, та його висновок щодо них не можуть виходити за межі спеціальних знань експерта. Висновок експерта не може ґрунтуватися на доказах, які визнані судом недопустимими. Висновок передається експертом стороні, за клопотанням якої здійснювалася експертиза. Висновок експерта не є обов`язковим для особи або органу, яка здійснює провадження, але незгода з висновком експерта повинна бути вмотивована у відповідних постанові, ухвалі, вироку. Одним з найбільш важливих серед принципів, закріплених в п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод є принцип процесуальної рівності. Як визначив Європейський суд з прав людини у справі «Ноймайстер проти Австрії» (1968), кожна сторона під час розгляду справи повинна мати рівні можливості та жодна із сторін не повинна мати якихось вагомих переваг над опонентом. Європейський суд з прав людини визнав порушення ст. 6 Конвенції у випадках, коли національні суди ухвалювали рішення, коли було відмовлено у можливості представити певні докази «Жійзельс проти Бельгії» (1997) та «Мантованеллі проти Франції» (1997), зокрема, висновки експертів «Бьоніш проти Австрії» (п. 32 рішення від 6 травня 1985 року). Ключовим у принципі рівних можливостей є те, що суди мають довести готовність забезпечувати ефективне здійснення гарантованих у ст. 6 Конвенції прав. У справі «Matytsina v. russia» (заява № 58428/10) 27 березня 2014 року ЄСПЛ розглянув багато аспектів щодо рівності сторін у використанні експертних доказів, в тому числі можливості отримання альтернативних висновків експертів (фахівців), призначення судом додаткових (повторних) експертиз та допиту експертів. Зокрема у п. 169 рішення у цій справі ЄСПЛ вказав, що правила допустимості експертних доказів не повинні позбавляти сторону захисту можливості ефективно оскаржити їх, зокрема, шляхом залучення до справи або отримання інших думок і висновків. За певних обставин відмова в праві провести альтернативну експертизу речових доказів може розглядатися як порушення п. 1 ст. 6 Конвенції. Згідно із пунктами 175, 183, 188-189, 193-194 вищевказаного рішення «...коли почався судовий розгляд, суд мав у своєму розпорядженні тільки висновки експертів, отримані стороною обвинувачення без участі сторони захисту. Саме по собі це не суперечить Конвенції, за умови, що в ході судового процесу у захисту були відповідні процесуальні інструменти для того, щоб дослідити ці докази і ефективно оскаржити їх у судовому засіданні..., ...у виняткових випадках необхідність отримання ще одного експертного висновку з того чи іншого важливого аспекту справи може бути само собою зрозумілою, і відмова суду отримати експертні докази за клопотанням захисту може зробити судовий розгляд несправедливим..., Суд зазначає, що відповідно до національного законодавства захист не володіє тими ж правами, що і сторона обвинувачення, в частині отримання висновків експертів. Судова експертиза може бути проведена або за постановою слідчого (який є основним процесуальним опонентом захисту) або через суд. Захист лише може клопотатися про проведення судової експертизи, пропонувати експертів, а також питання для постановки перед експертами. Право призначати експертизу, вибирати експертів, надавати в їх розпорядження оригінали матеріалів і речові докази і формулювати питання належить слідчому чи судді. Судячи з обставин даної справи, сторона обвинувачення і суд можуть відхилити клопотання про проведення додаткової експертизи відносно тієї чи іншої особи або питання без особливих пояснень, мотивуючи відмову тим, що, на їхню думку, в справі для них і без того зрозуміло...,... Інша можливість полягає в тому, що захист може звернутися за допомогою до «фахівців» ... Однак очевидно, що статус «фахівця» в національному законодавстві відрізняється від статусу «експерта». Хоча фахівець може «роз`яснювати сторонам і суду питання, що входять до його професійної компетенції», його основна функція полягає в наданні допомоги суду і сторонам у проведенні слідчих дій, які вимагають спеціальних навичок або знань.... Фахівець не проводить дослідження речових доказів; він може висловити лише «судження», в той час як експерт формулює «висновки»... Якщо потрібне проведення дослідження з використанням спеціальних знань у науці або техніці, суд повинен призначити «експерта», а не «спеціаліста». У цілому, хоча висновки «спеціаліста» і «експерта» можуть використовуватися в якості доказів у справі і обидва вони можуть бути фахівцями в тій чи іншій області, роль фахівця і вагомість його висновку не ідентичні, на думку Суду, ролі і вагомості укладення «експерта»...,... Суд наголошує, що різний процесуальний статус «фахівця» і «експерта» в національному праві не приводить у всіх випадках автоматично до порушення п. 1 статті 6 Конвенції. Крім того, у національного законодавця в принципі є законні підстави для встановлення певних правил відносно того, як захист може збирати і представляти свої власні експертні докази в суді. ...Проте в даному випадку відмінність між зазначеними статусами в поєднанні з іншими обмеженнями, пов`язаними з експертними доказами, з якими захист стикалася вході всього процесу, поставили захист в кінцевому підсумку в несприятливе становище в порівнянні з обвинуваченням. Суд нагадує, що експертні докази, зокрема, висновок № 1170, грали ключову роль у версії обвинувачення. Захист не брав участь у процесі отримання висновків експертів на стадії розслідування. Обвинувачення і суд відмовили захисті в загальних виразах у проведенні додаткової експертизи. Нарешті, захист практично не мав можливості оскаржити ці висновки, використовуючи власні контрдокази. Захист мав лише можливість звернутися за допомогою фахівців, чий статус нижчий, ніж у експертів...» Аналогічно і в цьому кримінальному провадженні сторона захисту позбавлена можливості самостійного залучення експерта задля отримання відповідей на порушені у цьому клопотанні запитання, що в цілому вказує на порушення балансу прав сторін та свідчить про недотримання права на справедливий судовий розгляд. Зважаючи на неможливість самостійного залучення стороною захисту відповідного експерта у зв`язку із утриманням обвинуваченого під вартою, в силу чого останній не має жодних доходів, та отриманням відповіді з експертної установи про можливість отримання лише висновку спеціаліста, котрий по статусу є нижчим від висновку експерта та взагалі не є джерелом фактичних даних (правовий висновок Верховного Суду, викладений в постанові від 29 травня 2023 року у справі № 583/877/21), а також те, що для вирішення питань, які мають істотне значення для цього кримінального провадження, потрібні спеціальні знання, переконані в доцільності призначення відповідної експертизи та, відповідно, підставності клопотання.

Захисник ОСОБА_5 та обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні клопотання про призначення додаткової судової медико-криміналістичної експертизи речового доказу підтримали з зазначених у ньому підстав та мотивів. Захисник ОСОБА_5 , крім того, пояснив, що під час досудового розслідування ним було заявлено клопотання про призначення комплексної експертизи, однак слідчим у задоволенні клопотання відмовлено, та оскільки досудове розслідування невідкладно було завершено, і обвинувальний акт надіслано до суду, тому захист не мав можливості оскаржити відмову у задоволенні клопотання до слідчого судді.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні проти задоволення клопотання захисника заперечив, мотивуючи тим, що сторона захисту завчасно була ознайомлена з матеріалами кримінального провадження, обізнана про докази, а заявлення клопотань про призначення додаткових експертиз є затягуванням розгляду кримінального провадження.

Представник потерпілого ОСОБА_6 у судовому засіданні проти задоволення клопотання захисника заперечив і пояснив, що за клопотанням сторони захисту у кримінальному проваджені судова медико-криміналістична експертиза речового доказу проведена, на вирішення експертизи було поставлено одне питання, про яке заявив захисник, та експерт у межах компетенції з використанням спеціальних знань, взявши до уваги матеріали кримінального провадження, які необхідні були їй для проведення експертизи, надала висновок, який оцінюється судом у сукупності з іншими доказами. З часу розгляду кримінального провадження захист раніше не заявляв клопотання про призначення інших експертиз, підстави для призначення додаткової експертизи відсутні та поведінка захисту свідчить про затягування розгляду кримінального провадження та зловживання процесуальними правами.

Заслухавши пояснення захисника та обвинуваченого, прокурора та представника потерпілого, суд дійшов висновку, що у клопотанні захисника про призначення додаткової судової медико-криміналістичної експертизи речового доказу належить відмовити, зважаючи на таке.

Відповідно до ст. 332 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторін кримінального провадження або потерпілого за наявності підстав, передбачених статтею 242 цього Кодексу, має право своєю ухвалою доручити проведення експертизи експертній установі, експерту або експертам. Суд має право своєю ухвалою доручити проведення експертизи експертній установі, експерту або експертам незалежно від наявності клопотання, якщо: 1) суду надані кілька висновків експертів, які суперечать один одному, а допит експертів не дав змоги усунути виявлені суперечності; 2) під час судового розгляду виникли підстави, передбачені частиною другою статті 509 цього Кодексу; 3) існують достатні підстави вважати висновок експерта (експертів) необґрунтованим чи таким, що суперечить іншим матеріалам справи або викликає інші обґрунтовані сумніви в його правильності.

Згідно із ч. 1 ст. 242 КПК України експертиза проводиться експертною установою, експертом або експертами, яких залучають сторони кримінального провадження або слідчий суддя за клопотанням сторони захисту у випадках та порядку, передбачених статтею 244 цього Кодексу, якщо для з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження, необхідні спеціальні знання. Не допускається проведення експертизи для з`ясування питань права.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 244 КПК України встановлено, що сторона захисту має право звернутися до слідчого судді з клопотанням про проведення експертизи у разі, якщо для вирішення питань, що мають істотне значення для кримінального провадження, необхідне залучення експерта, проте сторона обвинувачення не залучила його або для вирішення залученим стороною обвинувачення експертом поставлені запитання, що не дозволяють дати повний та належний висновок з питань, для з`ясування яких необхідне проведення експертизи, або існують достатні підстави вважати, що залучений стороною обвинувачення експерт внаслідок відсутності у нього необхідних знань, упередженості чи з інших причин надасть або надав неповний чи неправильний висновок.

Питання, які сторона захисту просить поставити на вирішення додаткової судової медико-криміналістичної експертизи речового доказу, пов`язані із з`ясуванням обставин, механізму отримання потерпілим тілесних ушкоджень, що призвели до його смерті, і встановленням знаряддя, яким такі тілесні ушкодження були спричинені.

Додаткова експертиза призначається після розгляду судом висновку первинної експертизи, коли з`ясується, що усунути неповноту або неясність висновку шляхом допиту експерта неможливо. Висновок визнається неповним, коли експерт дослідив не всі подані йому об`єкти чи не дав вичерпних відповідей на порушені перед ним питання. Неясним вважається висновок, який нечітко викладений або має невизначений, неконкретний характер.

На виконання ухвали суду від 19 липня 2023 року про призначення за клопотанням захисника судової медико-криміналістичної експертизи речового доказу (мотошолома), до суду надійшов висновок експерта № 55-МК, згідно з яким, вирішуючи поставлене перед експертом питання, а саме: які саме з виявлених на голові трупа ОСОБА_7 тілесних ушкоджень (висновок № 85 від 09.07.2022 - 15.09.2022, т. 3, а.п. 228-231) утворені (могли утворитися) в результаті контакту з мотошолом, що є речовим доказом у кримінальному провадженні, експерт ОСОБА_8 прийшла, враховуючи матеріали кримінального провадження, а також беручи до уваги експериментальне дослідження, пошкодження на мотошоломі, до висновку, що тілесні ушкодження на голові потерпілого ОСОБА_7 утворилися не менше як від трьох ударів: перший - в ліву скронево-тімяну ділянку голови з утворенням підшкірного крововиливу, а також субарахноїдальних крововилів в тімяні ділянки голови і крововиливу в лівий скроневий м`яз; другий - в праву частину обличчя з утворенням синця кута правого ока з переходом на праву виличну ділянку, рани у виличній ділянці справа; третій в ліву частину обличчя з утворенням саден лівої лобної ділянки, синця зовнішнього кута лівого ока, подряпин щоки і кута рота, а також підшкірного крововиливу в лобній ділянці, зазначивши при цьому, що даний висновок формувався на основі нанесення ударів мотошолом без захисного скла.

За клопотання захисника судом у судовому засіданні експерта ОСОБА_8 було допитано, і остання наданий нею висновок підтримала, а також надала пояснення щодо достатності відомостей, на підставі яких нею готувався висновок, щодо методів, за допомогою яких вона дійшла наданого нею висновку і щодо застосовності та правильності застосування принципів та методів до фактів кримінального провадження.

З урахуванням вищезазначеного та беручи до уваги обсяг досліджених судом доказів, що були, зокрема зібрані під час досудового розслідування, суд доходить висновку, що підстав для проведення додаткової судової медико-криміналістичної експертизи речового доказу немає.

Наведені захисником у клопотанні про призначення додаткової експертизи відомості не містять очевидних даних щодо неповноти або неясності висновку судової медико-криміналістичної експертизи речового доказу, а фактично зводяться до незгоди з пред`явленим обвинуваченням та обсягом використаних експертом під час проведення експертизи матеріалів кримінального провадження, які надавалися судом у повному об`ємі.

За таких обставин, відмова у задоволенні клопотання сторони захисту не є порушенням принципу змагальності сторін, а свідчить про відсутність підстав для призначення зазначеної додаткової експертизи.

Крім того, згідно з ч. 10 ст. 101 КПК України висновок експерта не є обов`язковим для особи або органу, яка здійснює провадження, а відповідно до ст. 94 КПК України жоден доказ не має наперед встановленої сили. Кожен доказ оцінюється з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Керуючись ст. ст. 242, 332, 349, 350, 372 КПК України, суд

постановив:

У клопотанні захисника ОСОБА_5 про призначення у кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, додаткової судової медико-криміналістичної експертизи речового доказу, - відмовити.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає, заперечення проти цієї ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч. 1 ст. 392 КПК України, тобто на судове рішення, прийняте за наслідками розгляду кримінального провадження.

Дата проголошення повного тексту ухвали - 18 год. 5 січня 2024 року.

Головуючий: ОСОБА_1