Справа № 185/8510/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 грудня 2023 року м.Павлоград

Павлоградський міськрайонний суд

Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Павлограді кримінальне провадження, зареєстроване у Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0000196 від 25.04.2023 року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Вербки, Павлоградського району, Дніпропетровської області, громадянина України, з середнього спеціальною освітою, не одруженого, маючого на утриманні малолітнього сина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , працюючого в ШУ «Героїв Космосу» на посаді машиніста гірничо-виїмкових машин, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 249 КК України,

за участі прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 , 24.04.2023 року, близько о 23 год. 30 хв., більш точного часу в ході досудового розслідування встановити не надалося можливим, маючи умисел, спрямований на незаконне зайняття рибним добувним промислом в непередбачений законом спосіб, у період нерестової заборони на вилов риби, маючи при собі заборонене знаряддя лову - «павук», прибув на міст, через річку «Самара» (водойм загального користування), поблизу с. Вербки, Павлоградського району Дніпропетровській області. Перебуваючи на мосту, через річку «Самара», ОСОБА_3 , маючи єдиний умисел, спрямований на незаконне зайняття рибним добувним промислом забороненими засобами лову в період нересту, в порушення чинного законодавства України, не маючи на те законного дозволу і відповідних квот з талонами встановленого зразка, виданих державними органами рибоохорони та лімітів на вилов риби, також порушуючи норм наказу № 700 від 19.09.2022 року «Про затвердження Правил любительського і спортивного рибальства», якими передбачено заборону на лов риби сітками та пастками усіх типів та конструкцій, а також іншими сітковими знаряддями добування (вилову), за винятком "раколовок" конструкції «хапка», підсак та ручних драг, встановлених цими Правилами розмірів, на нерестовищах у період нересту, в тому числі стоячи на мосту через річку «Самара», здійснював вилов риби знаряддям лову «павук».

Таким чином, в ході здійсненого незаконного рибного промислу, що відбувався у період заборони промислового рибальства під час руху риби на нерест, діючого в період з 01 квітня по 20 травня 2023 року, який встановлений наказом «Управління державного агентства рибного господарства у Дніпропетровській області» від 22.03.2023 року N?52 «Про встановлення весняно-літньої заборони лову риби у рибогосподарських водних об?єктах, підконтрольних Управлінню державного агентства рибного господарства у Дніпропетровській області», ОСОБА_3 , забороненим знаряддям лову «павук», здійснив незаконний вилов риби: карася сріблястого - 46 штук, окуня радужного - 1 штука, вартістю з урахуванням такс, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21.11.2011 року N? 1209 «Про затвердження такс для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення цінних видів водних біоресурсів», чим згідно додатка N? 1 до Постанови Кабінету Міністрів України від 21.11.2011 року N? 1209, заподіяв державі в особі Управління державного агентства меліорації та рибного господарства у Дніпропетровській області шкоду у загальному розмірі 72777 грн. 00 коп., що є істотною, у зв?язку із виловом риби в період руху на нерест, на час дії встановлених заборон.

У судовому засіданні обвинувачений свою вину у пред`явленому обвинуваченні не визнав, та суду пояснив, що 24.04.2023 року, близько о 23 год., він разом із цивільною дружиною - ОСОБА_6 , та її подругою відпочивали, та йшли через міст річки «Самара» поблизу с. Вербки, Павлоградського району Дніпропетровській області. Перебуваючи на мосту він побачив знаряддя лову «павук» який витягнув щоб подивитись, чи є там риба, так як, його цивільній дружині ОСОБА_6 було це цікаво. Пакет із рибою, який висів поруч, їм не належав. Вину свою не визнає, так як ніякого відношення до знаряддя лову, та до вилученої у нього риби, він не має.

Аналізуючи показання обвинуваченого в тій частині, що він ніякого відношення до знаряддя лову, та до вилученої риби не має, суд вважає, що вони суперечать показам свідків, письмовим доказам. Покази обвинуваченого спростовуються об`єктивними доказами у справі, та на думку суду є способом захисту обвинуваченого, мають мету переконати суд у непричетності до скоєного злочину, та уникнення ним за це відповідальності. Крім того, сам обвинувачений в судовому засіданні підтвердив факт перебуванням ним намосту через річку «Самара» поблизу с. Вербки, Павлоградського району Дніпропетровській області, та що він витягував знаряддя лову «павук» в якому була риба. Також підтвердив, що поруч з ним висів пакет в якому була риба.

Так, свідок ОСОБА_7 у судовому засіданні показав, що на весні 2023 році, точної дати не пам`ятає, приблизно о 00.00 годин, він як голова ГО «Об`єднаних підводних мисливців та рибалок» проводив рейд « Єко патруль» по збереженню водних ресурсів на річці "Самара", та побачив на мосту в тепловізор чоловіка, як пізніше йому стало відомо обвинуваченого, та двох дівчат. Обвинувачений піднімав та опускав у воду річки заборонене знаряддя лову «павук», для ловлі риби. Він разом з патрулем одразу побігли до мосту де побачили рибу в невеличкій кількості яка знаходилась в пакеті, а саме карасі, та один радужний окунь. Взагалі було приблизно 1 кг. риби.

Неповнолітній свідок ОСОБА_8 за участю педагога ОСОБА_9 у судовому засіданні показав, що на весні 2023 року, точної дати не пам`ятає, приблизно о 22.00 годині, він разом з ГО «Опорд», та ГО «Еко патрулем» проводив рейд по річці "Самара" для виявлення браконьєрів. Ними були помічені через тепловізор на мосту через річку "Самара" с. Вербки, як пізніше йому стало відомо, обвинувачений, з двома жінками, який витягував рибу з річки забороненим знаряддям лову «павук», а жінки доставали з нього рибу. Скільки разів кидався та доставався "павук", він вже не пам`ятає . В руках у жінок було приблизно 4-5 шт. рибин, а поруч в пакеті було, приблизно 50 шт. рибин. Обвинувачений намагався тікати, а коли вони до нього підійшли, то пояснював, що риба не його. По приїзду працівників поліції обвинувачений представився іншою особою, проте він його впізнає.

Свідок ОСОБА_10 у судовому засіданні показав, що на весні 2023 року, точної дати не пам`ятає, приблизно о 01.00 годині, він разом з ГО «Опорд» та ГО «Еко патрулем» проводив рейд по річці "Самара" для виявлення браконьєрів. Ними був помічений через тепловізор на мосту с. Вербки, як пізніше йому стало відомо обвинувачений, з двома жінками. Обвинувачений витягував рибу забороненим знаряддям лову «павук», а жінки, тримали рибу в руках. Обвинуваченого він впізнав.

Свідок ОСОБА_6 у судовому засіданні показала, що на весні 2023 року, точної дати не пам`ятає, приблизно до 23.00 годині, вона разом з обвинуваченим, який являється їй цивільним чоловіком, та своєю подругою прогулювалась біля річки "Самара" неподалік с. Вербки Павлоградського району. Вона знала, що саме в цьому місці ловлять рибу, та вони побачили мотузку яка висіла на перилах мосту. Їй стало цікаво, та вона вирішила потягти за неї, та подивитися що там, проте в неї не вийшло. Це зробив обвинувачений, та до них одразу підішли правоохоронці, та почали знімати на відео. В руках у неї риби не було. Обвинувачений назвався іншим ім`ям, так як, на її думку, злякався.

Оцінюючи покази свідка ОСОБА_6 в тій частині, що обвинувачений ніякого відношення до вилученого у нього знаряддя лову, та до вилученої риби, не має, суд вважає, що вони суперечать, показам свідків, допитаних вище, письмовим доказам. Крім того, сам обвинувачений в судовому засіданні підтвердив факт перебуванням ним намосту через річку «Самара» поблизу с. Вербки, Павлоградського району Дніпропетровській області, та що він витягував знаряддям лову «павук» в якому була риба. Також підтвердив, що поруч висів пакет з рибою. На думку суду надані покази свідка є способом захисту обвинуваченого, мають мету переконати суд у непричетності останнього до скоєного злочину, та уникнення ним за це відповідальності. Також суд вважає, що свідок ОСОБА_6 є зацікавленою особою на стороні обвинуваченого, так як є цивільною дружиною останнього.

Вина обвинуваченого ОСОБА_3 в скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення окрім показань, допитаних в судовому засіданні обвинуваченого, свідків, також підтверджується іншими доказами, безпосередньо дослідженими в судовому засіданні, а саме:

- протоколом огляду місця події від 25.04.2023 року, та фото таблиці до нього відповідно до якого в присутності понятих, в селі Вербки Павлоградського р-ну , на мосту біля річки "Самара" було оглянуто пакет "АТБ" в якому знаходилось 46 штук карасів сріблястих, 1 (один) окунь радужний, та було оглянуто пристрій для вилову риби «павук » з сіткою розміром 2,25 на 2,25 м. (том №1 а. с. № 6-7);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання від 22.6.2023 року, згідно якого свідком ОСОБА_11 за зовнішніми ознаками та рисами обличчя було впізнано обвинуваченого. (том №1 а. с. № 22);

- висновком експерта № 041-23 від 29.06.2023 року, згідно якого за результатами дослідження документів (протокол № 048879 про адміністративне правопорушення від 23.05.2023 року, розрахунок збитків до протоколу № 048879 відносно ОСОБА_3 ), такси для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення громадянами України, іноземцями та особами без громадянства цінних видів водних біоресурсів у рибогосподарських водних об?єктах України (Додаток 1 до постанови Кабінету Міністрів України від 21 листопада 2011 р. № 1209 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 6 жовтня 2021 р. N? 1039) встановлено, що розмір шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення громадянами України, іноземцями та особами без громадянства цінних видів водних біоресурсів у рибогосподарських водних об?єктах України, яку вчинив ОСОБА_3 , 23.05.2023 року з р. "Самара", с. Вербки Павлоградського району Дніпропетровської області, становить в загальній сумі 72777,00 грн., у т. ч.: окунь радужний - 51,00 грн. За результатами судово-економічної експертизи дані розрахунку збитків, (протокол N?048879 про адміністративне правопорушення від 23.05.2023року, розрахунок збитків до протоколу N?048879 відносно ОСОБА_3 ), складеного головним державним інспектором відділу охорони водних біоресурсів «Рибоохоронний патруль» УДАМРГ у Дніпропетровській області ОСОБА_12 на підставі додатку N? 1 до Постанови КМУ N? 1209 від 21.11.2011року, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення громадянами України, іноземцями та особами без громадянства цінних видів водних біоресурсів у рибогосподарських водних об?єктах України, яку вчинив ОСОБА_3 , 23.05.2023 року, згідно розрахунку збитків до протоколу N?048879 підтверджуються арифметично та нормативно в загальній сумі 72777,00 грн. (том №1 а. с. № 42-49);

Наведені вище докази, на думку суду, є такими, що доповнюють одне одного, є належними, допустимими та достатніми, оскільки, у відповідності до ст.84-86 КПК України прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та отримані у порядку, встановленому Конституцією України та КПК України.

Підстав для визнання доказів, які покладені в основу судового рішення недопустимими, у суду не має.

Інших протиріч у досліджених доказах, що мають істотне значення для висновків судом, не встановлено.

Судом створені необхідні умови для виконання сторонами обвинувачення і захисту їх процесуальних обов`язків і здійснення прав, в тому числі і права на захист, досліджені всі представлені сторонами докази.

Таким чином суд кваліфікує дії ОСОБА_3 за ч.1 ст. 249 КК України , а саме у незаконному зайняті рибним добувним промислом, яке заподіяло істотну шкоду.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року, «Коробов проти України» від 21.10.2011 року Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Відповідно до роз`яснень п. 1,3 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» № 7 від 24.10.2003 року, суди при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержуватись засад покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання; визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст.12 КК), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, тощо).

Відповідно до вимог ст. 65 КК України, суд призначає покарання з урахуванням ступеню тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особи винного та обставин, які пом`якшують або обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Положеннями ст. 50 КК України передбачено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами, а також не має на меті фізичних страждань або принизити людську гідність.

Згідно ст.ст. 66, 67 КК України, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого - відсутні.

Обвинувачений, раніше не судимий, вчинив кримінальне правопорушення, яке відноситься до категорії нетяжких злочинів, вину не визнав, та шкоду не відшкодував, за місцем проживання та роботи характеризується з позитивної сторони, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, має на утриманні неповнолітнього сина - ОСОБА_4 2015 року народження.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання передбаченому санкцією ч.1 ст. 249 КК України у виді обмеження волі.

Зважаючи на дані про особу обвинуваченого ОСОБА_3 , ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, те, що тяжких наслідків не настало, відношення останнього до того, що сталося, суд вважає, що виправлення обвинуваченого можливе без ізолювання від суспільства, та вважає можливим відповідно до ст.75 КК України звільнити від відбування призначеного покарання з іспитовим строком, протягом якого він не скоїть нового злочину, та виконає покладені на нього обов`язки, передбачені п. 1,2 ч.1, п.2 ч.3 ст. 76 КК України.

Така позиція відповідає практиці Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при розгляді справ застосовується як джерело, зокрема у справі «Скоппола проти Італії» від 17.09.2009 року (заява № 10249/03), де зазначено, що складовим принципом верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

У справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09.06.2005 року), так і у справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24.03.2005 року) суд зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значним, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним. А у справі «Ізмайлов проти Росії» (п.38 рішення від 16.10.2008 року) суд встановив, що для того, щоб втручання вважалось пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не ставити «особистий і надмірний тягар для особи».

Дане покарання, на думку суду, буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого, та попередження вчинення ним кримінальних правопорушень, та відповідає принципам рівних можливостей та справедливого судового розгляду, встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Крім того, потерпілою стороною в особі Управління державного агентства меліорації та рибного господарства у Дніпропетровській області в межах кримінального провадження заявлено цивільний позов про відшкодування матеріальних збитків, завданих кримінальним правопорушенням, та які просять стягнути з обвинуваченого на їх користь майнову шкоду заподіяну рибному господарству держави внаслідок незаконного вилову водних біоресурсів в розмірі - 72 777 грн., що підтверджується висновком № 041-23 від 29.06.2023 року.

У відповідності вимог ч.5 ст.128 КПК України, цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України, якщо вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Відповідно до вимог ст.1166 ЦК України майнова шкода, заподіяна особі або майну громадянина, підлягає відшкодуванню особою, що заподіяла шкоду в повному обсязі, за винятком випадків, передбачених законодавством України.

З урахуванням наведеного, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають повному задоволенню, так як підтверджуються висновком № 041-23 від 29.06.2023 року, а саме в рахунок відшкодування матеріальних збитків, завданих кримінальним правопорушенням , з обвинуваченого слід стягнути на користь потерпілої сторони у особі Управління державного агентства меліорації та рибного господарства у Дніпропетровській області матеріальну шкоду в сумі 72 777 грн.

Процесуальні витрати на залучення експерта слід стягнути з обвинуваченого на користь держави.

Речові докази слід розподілити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. 370, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 249 КК України та призначити йому покарання у виді 2 (двох) років обмеження волі .

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на 1 (один) рік, з виконанням обов`язків, передбачених п. 1,2 ч.1, п.2 ч.3 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Цивільний позов Управління державного агентства меліорації та рибного господарства у Дніпропетровській області задовольнити повністю .

Стягнути з ОСОБА_3 на користьУправління державного агентства меліорації та рибного господарства у Дніпропетровській області в рахунок відшкодування матеріальних збитків, завданих кримінальним правопорушенням - 72 777 ( сімдесят дві тисячі сімсот сімдесят сім ) гривень.

Речові докази у кримінальному проваджені:

- пристрій для вилову риби «павук» з сіткою розмірами 2,25 х 2,25 м., вічко 30 мм. поміщені до спец-пакету N? PSP 3384687; хрестовину розміром 0,60 ? 0,60 м.; 4 металеві прути розміром 2 ? 2 м., які зберігаються в камері схову Павлоградського РВП ГУНІ в Дніпропетровській області, після набрання вироку законної сили - знищити;

- рибу: карась сріблястий у кількості 46 штук, та окунь радужний у кількості одна штука, які передані під зберігальну розписку ОСОБА_7 , після набрання вироку законної сили залишити Управлінню державного агентства меліорації та рибного господарства у Дніпропетровській області за належністю.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави документально підтверджені процесуальні витрати на залучення експертів у сумі 3823,68 ( три тисячі вісімсот двадцять три) грн. 68 коп.

Запобіжний захід ОСОБА_3 не обирався.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1