Провадження № 1-кп/161/1383/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Луцьк 11 жовтня 2023 року

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючої судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань, кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001508 від 20.05.2023 року, про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Пліщин, Шепетівського району Хмельницької області, жителя АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , із неповною вищою освітою, одруженого, маючого на утриманні двох малолітніх дітей 2017 та 2012 років народження, не працюючого, в поряду ст. 89 КК України судимості не має, -

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбачених ч.2 ст.190 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений ОСОБА_4 в період часу з 17 квітня 2023 року по 02 травня 2023 року (точні дата та час в ході досудового розслідування не встановлено), перебуваючи у місті Луцьк, Волинської області, діючи умисно, з корисливих мотивів, керуючись метою заволодіння чужим майном, шляхом обману, під приводом продажу квадрокоптерів «DJI Mavic 3 Fly More Combo», завідомо не маючи наміру виконувати свої зобов`язання, заволодів грошовими коштами потерпілого ОСОБА_5 в сумі 156 100 гривень, які останній перерахував на банківську картку № НОМЕР_1 , відкриту в АТ КБ «ПриватБанк» на ім`я ОСОБА_6 , якою користувався ОСОБА_4 , оскільки перебуває у родинних відносинах із ОСОБА_6 , чим спричинив ОСОБА_5 майнової шкоди на вказану суму.

Таким чином, ОСОБА_4 інкримінується заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), що завдало значної шкоди, тобто вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у інкримінованих йому кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.190 КК України, визнав повністю та не оспорюючи фактичних обставин, місця та часу події, про які зазначено в обвинувальному акті, показав, що дійсно під приводом продажу квадрокоптерів, шляхом обману заволодів коштами потерпілого ОСОБА_5 .. Завдані збитки відшкодовані повністю. У вчиненому щиро розкаявся, просив суворо не карати.

В судове засідання не з`явився потерпілий ОСОБА_5 ,, однак за допомогою телефонного повідомлення просив проводити розгляд справи у його відсутності, оскільки на даний час перебуває на військовій службі в лавах ЗСУ та бере активну участі у бойових діях. При призначення покарання обвинуваченому поклався на розсуд суду.

Суд, у відповідності до вимог ч.3 ст.349 КПК України, з`ясувавши правильність розуміння учасниками судового провадження зміст обставин, викладених в обвинувальному акті, які ніким не оспорюються, не маючи сумніву у добровільності їх позицій, а також роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 своїми умисними діями, які виразилися у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство), що завдало значної шкоди, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.190 КК України.

Визначаючи ступінь суспільної небезпечності вчиненого кримінального правопорушення, суд повинен виходити із сукупності всіх обставин справи, зокрема, форми вини, мотиву і цілі, способу, обстановки і стадії вчинення кримінального правопорушення, тяжкості наслідків, що настали.

Відповідно до змісту ст.ст. 50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Суд, при призначенні покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

При призначенні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до вимог ст.12 КК України, відноситься до не тяжких злочинів, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ст.66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та добровільне відшкодування завданої шкоди.

Відповідно до ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.

Обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою винуватість, у вчиненому щиро розкаявся, має постійне місце реєстрації та проживання, на обліку в лікарів нарколога чи психіатра не перебуває, завдані збитки відшкодовані в повній мірі, потерпілий не настоює на суворій мірі покарання, при призначенні покарання поклався на розсуд суду.

На підставі викладеного, враховуючи обставини вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, суд, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, з огляду на положення ч.2 ст. 50 КК України, обираючи серед альтернативних видів покарань, передбачених санкцією закону, за яким визнав ОСОБА_4 винуватим, вважає за необхідне призначити останньому покарання у виді обмеження волі.

На думку суду, таке покарання є необхідним і достатнім для виправлення й попередження вчинення як обвинуваченим, так і іншими особами, нових кримінальних правопорушень.

Разом з тим, враховуючи конкретні обставини справи, а саме повне визнання вини, щире каяття у вчиненому, добровільне відшкодування завданих збитків, суд вважає за можливе звільнити обвинуваченого від відбування призначеного покарання із випробуванням на підставі ст.75 КК України, встановивши при цьому іспитовий строк, із покладенням на нього обов`язків, передбачених ч.1 ст.76 КК України.

Питання про речові докази суд вирішує відповідно до вимог ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 366-368, 371, 374, 376 Кримінального процесуального кодексу України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбачених ч.2 ст.190 КК України та призначити покарання у виді 2 (двох) років обмеження волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробовуванням, якщо він протягом іспитового строку тривалістю 1 (один) рік, не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

Покласти на ОСОБА_4 обов`язки, передбачені ч.1 ст.76 КК України:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Іспитовий строк рахувати з моменту проголошення вироку.

Речові докази:

- мобільний телефон марки IPhoneX повернути за належністю ОСОБА_5 ;

- оптичні диски - залишити при матеріалах кримінального провадження № 0001508.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Волинського апеляційного суду протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення через Луцький міськрайонний суд Волинської області.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1