У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2023 року Слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого слідчого відділу Солом`янського УП ГУНП у м. Києві, лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Солом`янської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному 31.03.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003296 від 10.11.2023, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого .2 ст.15 ч. 4 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні СВ Солом`янського УП ГУНП у м. Києві перебуває кримінальне провадження №0003296 від 10.11.2023, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч. 4 ст. 185 КК України при наступних обставинах.

Досудовим розслідування встановлено, що ОСОБА_5 , будучи раніше неодноразово судимим, а саме 14.05.2014 вироком Перевальським райсудом Луганської області за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України до 7 років позбавлення волію, 08.12.2022 вироком Солом`янського районного суду м. Києва за вчинення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі, із подальшим звільненням від відбування покарання з випробуванням та встановленням іспитового строку на 3 роки, відповідно до ст. 75 КК України, на шлях виправлення та перевиховання не став, належних висновків для себе не зробив, маючи не зняті та не погашені у встановленому порядку судимості знову вчинив новий умисний злочин проти власності на території Солом`янського району м. Києва за наступних обставин.

Так, відповідно до Указу Президента України ОСОБА_6 від №64/2022 від 24.02.2022 в Україні діє правовий режим воєнного стану з 24.02.2022 по теперішній час.

10 листопада 2023 року, приблизно о 07 годині 00 хвилин, перебуваючи у біля будинку АДРЕСА_1 у ОСОБА_5 виник злочинний умисел направлений на особистого збагачення за рахунок повторного таємного викрадення чужого майна, вчиненого в умовах воєнного стану, а саме прокладеного у підвальному приміщенні вищевказаного будинку, кабелю ТПП50*2*0,4, що належить АТ «Укртелеком».

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_5 усвідомлюючи, що він раніше судимий за злочин против власности, маючи не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість, діючи умисно, протиправно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, переслідуючи мету незаконно збагатитись приблизно о 07 годині 00 хвилин, зайшов до підвального приміщення будинку АДРЕСА_1 , пересвідчившись, що за його діями ніхто не спостерігає і вони носять таємний характер, підійшов до прокладеного кабелю ТПП50*2*0,4, що належить АТ «Укртелеком».

Після цього, знаходячись у підвальному приміщенні будинку АДРЕСА_1 , продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, ОСОБА_5 невстановленим досудовим розслідуванням предметом відрізав 56,5 метрів кабелю ТПП50*2*0,4, вартістю 4066 гривень 31 копійок, який належить АТ «Укртелеком».

В подальшому, склавши відрізаний шматок вищевказаного кабелю до мішка з полімерного матеріалу, ОСОБА_5 покинув приміщення підвального приміщення будинку АДРЕСА_1 , однак не зміг довести злочин до кінця, з причин які не залежали від його волі оскільки був затриманий співробітниками Солом`янського УП ГУ НП у м. Києві.

Враховуючи вищевикладене, в результаті замаху на повторне таємне викрадення чужого майна, вчиненого в умовах воєнного стану, а саме викрадення 56,5 метрів кабелю ТПП50*2*0,4, ОСОБА_5 було заподіяно матеріальних збитків АТ «Укртелеком» на загальну суму 4066 гривень 31 копійок.

10 листопада 2023 року слідчим Солом`янського УП ГУ НП у м. Києві у порядку ст. 208 КПК України, за адресою: м. Київ, вул. Генерала Геннадія Воробйова 3, затримано ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч. 4 ст. 185 КК України, в ході якого було виявлено та вилучено:

- коробку зі столовими приборами що поміщено до спец. пакету за № INZ 2019717;

- викрутки у кількості двох штук, кусачки, що поміщено до спец.пакету НПУ за № WAR 1080502;

-Мобільний телефон марки «Nokia», темного кольору ІМЕІ: НОМЕР_1 , та батарею, що поміщено до спец. пакету за № PSP 1173420;

-10 шматків кабелю загальною довжиною 56,5 метрів та мішок білого, що поміщено до чорного поліетиленового пакету, що опечатано скотчем НПУ та опломбовано пломбою НПУ за NPU- 0473151 ;

-Каструлі у кількості 5 штук та кришки до них, що поміщено до

спец. пакету НПУ за №PSP 4173722.

В судове засідання слідчий не з`явився, на адресу суду надав заяву про розгляд клопотання за його відсутності, підтримує подане клопотання.

Слідчий суддя розглянув клопотання у відсутність сторін відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України.

Згідно з ч.4 ст.107 КПК України фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних заходів не здійснювалась.

Слідчий суддя, розглянувши клопотання, дослідивши додані до клопотання документи вважає, що клопотання підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).

Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).

Відповідно до частин 10, 11 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів. Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Метою арешту вилученого майна, є збереження речових доказів.

Речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально-протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально-протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення (ч. 1 ст. 98 КПК України).

Вказане у клопотанні майно було виявлено та вилучено в ході проведення обшуку.

Стороною обвинувачення доведено, що вищевказане майно, вилучене під час обшуку (огляду), має значення для забезпечення даного кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є доказом злочину, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 84 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Згідно зі статтею 98 КПК України, речові докази - це матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Оцінка доказів із точки зору їх допустимості є заключним етапом доказування та здійснюється судом за наслідком розгляду справи по суті. Під час здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні на стадії досудового розслідування, вказане питання не входить до повноважень слідчого судді.

Натомість, під час розгляду клопотання про арешт майна на стадії досудового розслідування у кримінальному провадженні слідчий суддя уповноважений лише оцінити можливість використання майна, на яке слідчий, прокурор бажає накласти арешт, як доказу у кримінальному провадженні.

Крім того, слідчий суддя зауважує, що для надання відповідного судового дозволу закон не вимагає обґрунтованої підозри власника майна у вчиненні кримінального правопорушення.

Вилучене майно, підлягає арешту, оскільки незастосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню. На виконання вимог ч.1 ст.173 КПК України слідчий довів слідчому судді необхідність арешту майна у вказаній частині, а також наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.170 КПК України.

Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав до арешту майна, вказаного в клопотанні сторони обвинувачення, враховує можливість використання його як доказу у даному кримінальному провадженні, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження завданням кримінального провадження, а тому клопотання про арешт майна підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.98, 131-132, 171-173, 376 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно під час проведення затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, а саме:

- коробку зі столовими приборами що поміщено до спец. пакету за № INZ 2019717;

- викрутки у кількості двох штук, кусачки, що поміщено до спец.пакету НПУ за № WAR 1080502;

-Мобільний телефон марки «Nokia», темного кольору ІМЕІ: НОМЕР_1 , та батарею, що поміщено до спец. пакету за № PSP 1173420;

-10 шматків кабелю загальною довжиною 56,5 метрів та мішок білого, що поміщено до чорного поліетиленового пакету, що опечатано скотчем НПУ та опломбовано пломбою НПУ за NPU- 0473151 ;

-Каструлі у кількості 5 штук та кришки до них, що поміщено до

спец. пакету НПУ за №PSP 4173722.

Ухвала про накладення арешту виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Оскарження ухвали про накладення арешту не зупиняє її виконання.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1