Справа №293/1003/23
Провадження № 1-кп/293/217/2023
УХВАЛА

27 листопада 2023 рокусмт Черняхів

Черняхівський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0000186 від 12.08.2020 по обвинуваченню ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 152, ч.1 ст. 155 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою суду від 02.10.2023 обвинуваченому ОСОБА_4 продовжено запобіжний захід у виді домашнього арешту без застосування електронних засобів контролю із забороною залишати житло у нічний час з 22 години вечора до 6 години ранку наступної доби, строк дії запобіжного заходу спливає 01.12.2023.

Прокурор в судовому засіданні просила продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, згідно поданого 22.11.2023 клопотання, мотивуючи тим, що ризики, які були при обранні запобіжного заходу, передбачені п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України не зменшились, зокрема, вказала, що потерпіла та свідки проживають в одному населеному пункті з обвинуваченим, у зв`язку з чим існує ризик впливу останнього на потерпілу та свідків, а також існує ризик переховування від суду з метою уникнення покарання.

Потерпіла згідно поданої до суду заяви клопотання прокурора щодо продовження запобіжного заходу підтримала.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 заперечував щодо задоволення клопотання прокурора. В обґрунтування заперечень вказав, що ризики, заявлені прокурором, не підтверджені належними доказами, ОСОБА_4 на свідків чи потерпілу не впливав, інших кримінальних правопорушень не вчиняв, потребує періодичного відвідування лікаря.

Обвинувачений заперечив щодо продовження запобіжного заходу.

Відповідно ч.3 ст. 331 КПК України, за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Запобіжний захід застосовується саме з метою попередження ризиків здійснення такої поведінки обвинуваченого та, як наслідок, унеможливлення здійснення негативного впливу на хід та результати кримінального провадження. Тобто в даному випадку суд має зробити висновки прогностичного характеру, коли доказування спрямоване не на подію, яка відбулася в минулому, а на встановлення фактичних даних, які дозволять стверджувати про подію, яка може статися з достатньою долею ймовірності у майбутньому.

Зокрема, ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (рішення ЄСПЛ у справі «Бекчиєв проти Молдови» §58).

Прокурором не надано жодного аргументованого доказу, що обвинувачений вчинив, або намагався вчинити дії, передбачені п.1,3 ч.1 ст. 177 КПК України.

Надаючи оцінку можливості обвинуваченого переховуватися від суду, суд бере до уваги, що існує певна ймовірність того, що останній з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого злочину може вдатися до відповідних дій.

При вирішенні питання про продовження запобіжного заходу, відповідно до ст. 178 КПК України, суд враховує вік, сімейний та майновий стан обвинуваченого, міцність його соціальних зв`язків, серйозність звинувачення та суворість передбаченого покарання, в разі доведеності вини ОСОБА_4 .

Враховуючи те, що ОСОБА_4 обвинувачується у скоєнні, зокрема, особливо тяжкого злочину, заявлений ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст.177 КПК України продовжує існувати, враховуючи, що по справі не допитано обвинуваченого та більшість свідків, не досліджено письмових доказів, обвинувачений раніше обраний запобіжний захід у вигляді домашнього арешту не порушував, суд вважає необхідним клопотання прокурора задовольнити, продовжити застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в нічний час доби без застосування електронних засобів контролю, строком на 60 днів, який забезпечить належну процесуальну поведінку обвинуваченого на час судового розгляду.

Твердження захисника ОСОБА_5 про відсутність підстав для застосування до обвинуваченого запобіжного заходу об`єктивно спростовуються.

Одночасно із застосуванням запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту на обвинуваченого слід покласти обов`язки, передбачені п.п. 1, 2, 4 ч. 5 ст. 194 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 331, 372 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід у виді домашнього арешту без застосування електронних засобів контролю із забороною залишати житло у нічний час з 22 години вечора до 6 години ранку наступної доби за адресою: АДРЕСА_1 , на строк 60 днів, тобто до 26.01.2024 включно.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до прокурора та суду;

- заборонити спілкуватися з потерпілою та свідками у даному кримінальному провадженні;

- не відлучатися за межі населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу прокурора чи суду.

Копію ухвали направити учасникам судового провадження для відому, та до Житомирського районного управління поліції ГУНП у Житомирській області для контролю за поведінкою обвинуваченого.

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_6