ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2023 року м.Київ

Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 , за участю секретарів судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , особи, яка звернулась із скаргою - ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у місті Києві скаргу підозрюваного ОСОБА_4 на постанову детектива Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_6 від 04.12.2023 про відмову у задоволенні клопотання підозрюваного ОСОБА_4 від 22.11.2023 про проведення слідчої дії у кримінальному провадженні № 0000172 від 13.04.2023,

ВСТАНОВИВ:

До Вищого антикорупційного суду надійшла вищевказана скарга у кримінальному провадженні № 0000172 від 13.04.2023 (далі - Кримінальне провадження), у якій ОСОБА_4 просить:

-постанову детектива Національного антикорупційного бюро України (далі - НАБУ) ОСОБА_6 від 04.12.2023 про відмову у задоволенні клопотання підозрюваного ОСОБА_4 від 22.11.2023 про проведення слідчої дії у Кримінальному провадженні скасувати;

-зобов`язати детектива НАБУ провести допит підозрюваного ОСОБА_4 в дистанційному режимі (далі - Скарга).

Скарга мотивована тим, що 23.11.2023 ОСОБА_4 в порядку ст. 220 КПК України направив до НАБУ клопотання від 22.11.2023 про проведення його допиту в дистанційному режимі, за результатом розгляду якого детективом НАБУ ОСОБА_6 винесено постанову від 04.12.2023 про відмову у задоволенні даного клопотання. Вважаючи дану постанову незаконною та необґрунтованою, ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді зі Скаргою.

Особа, яка звернулась із Скаргою - ОСОБА_4 , та його захисник адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні Скаргу підтримали з викладених у ній підстав, просили задовольнити у повному обсязі. Зазначили, що причини неможливості прибуття ОСОБА_4 безпосередньо до приміщення НАБУ є поважними (з 2014 року постійно проживає у Великобританії, є людиною похилого віку (69 років), має ряд серйозних захворювань та встановлених діагнозів, у зв`язку з чим потребує постійного стороннього догляду та допомоги, що свідчить про неможливість подорожувати з урахування відсутності наразі авіасполучення між Україною та Великобританією; на його утриманні перебувають його малолітній син та племінниця, на території України діє правовий режим воєнного стану, що пов`язано з активними бойовими діями, завданням постійних ракетних, авіаційних ударів по об`єктах цивільної інфраструктури, що свідчить про існування постійної загрози життю і здоров`ю осіб). Вказали, що проведення допиту підозрюваного в дистанційному режимі відповідає принципам кримінального провадження, сприяє забезпеченню завдань кримінального провадження, прав ОСОБА_4 як підозрюваного.

Від детектива ОСОБА_7 надійшли письмові заперечення, у яких детектив вказав, що Скарга не підлягає задоволенню з огляду на те, що постанова є законною, положеннями ч.ч. 5,6 ст. 232 КПК України передбачена процедура допиту особи в режимі відеоконференції, коли особа перебуває поза межами юрисдикції органу досудового розслідування, а з клопотання ОСОБА_4 не зрозуміло яким чином будуть виконані вимоги вказаних норм. Зазначив, що у рамках Кримінального провадження ОСОБА_4 оголошений у розшук та міжнародний розшук. Просив розглянути Скаргу без його участі.

Відповідно до ст. 306 КПК України розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого, дізнавача чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого, дізнавача чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Враховуючи положення статті 306 КПК України та з метою дотримання розумних строків розгляду Скарги, що є одним з пріоритетних завдань кримінального провадження, здійснення якого має забезпечити, зокрема, слідчий суддя на досудовому провадженні, з метою дотримання прав, свобод та інтересів учасників провадження та забезпечення швидкого судового розгляду, слідчий суддя вважає можливим провести розгляд Скарги за відсутності особи, бездіяльність якої оскаржується.

Слідчий суддя, дослідивши Скаргу та додані до неї матеріали, заслухавши пояснення підозрюваного ОСОБА_4 та його захисника адвоката ОСОБА_5 , дійшов наступних висновків.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура (стаття 2 КПК України).

Процесуальна дія проводиться, а процесуальне рішення приймається згідно з положеннями цього Кодексу, чинними на момент початку виконання такої дії або прийняття такого рішення (ч. 1 ст. 5 КПК України).

Згідно ч. 1 ст. 9 КПК України, під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень (ч. 2 ст. 9 КПК України).

У відповідності до ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

На підставі ст. 93 КПК України збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження у порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно положень ст. 95 КПК України процесуальними джерелами доказів є, в тому числі, показання - це відомості, які надаються в усній або письмовій формі під час допиту підозрюваним, обвинуваченим, свідком, потерпілим, експертом щодо відомих їм обставин у кримінальному провадженні, що мають значення для цього кримінального провадження.

Відповідно до Глави 20 КПК України допит віднесений до слідчих дій. Слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні. Підставами для проведення слідчої (розшукової) дії є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети (ч. 1, 2 ст. 223 КПК України).

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 22 КПК України сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Сторона захисту здійснює збирання доказів шляхом, зокрема, ініціювання проведення слідчих (розшукових) дій. Ініціювання стороною захисту, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, проведення слідчих (розшукових) дій здійснюється шляхом подання слідчому, прокурору відповідних клопотань, які розглядаються в порядку, передбаченому статтею 220 цього Кодексу (ч. 3 ст. 93 КПК України).

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні може бути оскаржено, зокрема, рішення слідчого, дізнавача, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником.

Рішення слідчого, дізнавача, прокурора приймається у формі постанови. Постанова виноситься у випадках, передбачених цим Кодексом, а також коли слідчий, дізнавач, прокурор визнає це за необхідне (ч.3 ст. 110 КПК України).

У відповідності до ч.5 ст. 110 КПК України постанова слідчого, прокурора складається з:1) вступної частини, яка повинна містити відомості про: місце і час прийняття постанови; прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову; 2) мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу; 3) резолютивної частини, яка повинна містити відомості про: зміст прийнятого процесуального рішення; місце та час (строки) його виконання; особу, якій належить виконати постанову; можливість та порядок оскарження постанови.

Під час судового розгляду встановлено, що детективами НАБУ здійснюється досудове розслідування у Кримінальному провадженні, зокрема, за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч.2 ст. 366 КК України, в рамках якого 23.11.2023 ОСОБА_4 в порядку ст. 220 КПК України направив до НАБУ клопотання від 22.11.2023 (далі - Клопотання).

У Клопотанні ОСОБА_4 просить (1) отримати від нього відповіді на всі питання, які цікавлять орган досудового розслідування у режимі відеоконференції із використанням засобів зв`язку, у тому числі за допомогою тих, які забезпечують ідентифікацію особи за допомогою електронного цифрового підпису, або (2) здійснити його допит у слідчого судді за правилами ст.ст. 225, 336 КПК України у режимі відеоконференції.

Таким чином, ОСОБА_4 фактично просить орган досудового розслідування про проведення його допиту в дистанційному режимі як підозрюваного у Кримінальному провадженні.

За результатами розгляду Клопотання детективом НАБУ ОСОБА_6 винесено постанову від 04.12.2023 про відмову у задоволенні Клопотання (далі - Постанова).

Постанова є предметом оскарження у даній справі.

Детектив мотивував своє рішення наступним: (1) згідно ч. 3 ст. 224 КПК України перед допитом встановлюється особа, роз`яснюються її права, а також порядок проведення допиту, а КПК України не передбачає порядку встановлення особи із використанням електронного цифрового підпису, про який просить підозрюваний; (2) згідно ч.1 ст. 224 КПК України допит проводиться за місцем проведення досудового розслідування або в іншому місці за погодженням із особою, яку мають намір допитати, а зазначені у Клопотанні причини неможливості прибуття підозрюваного до приміщення НАБУ для здійснення його допиту не є поважними.

Згідно положень КПК України допит - це слідча дія. Здійснення допиту у режимі відеоконференції - це форма проведення такої слідчої дії як допит.

Допит проводиться за місцем проведення досудового розслідування або в іншому місці за погодженням із особою, яку мають намір допитати. Перед допитом встановлюється особа, роз`яснюються її права, а також порядок проведення допиту (ч.ч. 1, 3 ст. 224 КПК України).

Як вбачається зі змісту Клопотання, ОСОБА_4 просить не тільки здійснити його допит як підозрюваного у Кримінальному провадженні, а фактично ставить питання про форму проведення такого допиту (у режимі відеоконференції), тобто, про прийняття рішення щодо здійснення відносно нього дистанційного досудового розслідування.

При цьому, у Клопотанні ОСОБА_4 не ставив питання про здійснення його допиту безпосередньо у приміщенні НАБУ (місце проведення досудового розслідування).

Проведення допиту у режимі відеоконференції (дистанційне досудове розслідування) регулюється положеннями статті 232 КПК України.

Так, частиною 1 статті 232 КПК України встановлено, що Допит осіб, впізнання осіб чи речей під час досудового розслідування можуть бути проведені у режимі відеоконференції при трансляції з іншого приміщення (дистанційне досудове розслідування) у випадках: 1) неможливості безпосередньої участі певних осіб у досудовому провадженні за станом здоров`я або з інших поважних причин; 2) необхідності забезпечення безпеки осіб; 3) проведення допиту малолітнього або неповнолітнього свідка, потерпілого; 4) необхідності вжиття таких заходів для забезпечення оперативності досудового розслідування; 5) наявності інших підстав, визначених слідчим, прокурором, слідчим суддею достатніми.

Частина 2 статті 232 КПК України передбачає, зокрема, що рішення про здійснення дистанційного досудового розслідування приймається слідчим, прокурором.

З огляду на зміст Клопотання та Постанови, даний спір стосується саме форми проведення такої слідчої дії як допит ОСОБА_4 , а не самого факту проведення допиту підозрюваного в рамках Кримінального провадження.

Фактично заявлені у Скарзі доводи зводиться до незгоди сторони захисту з рішенням детектива щодо здійснення відносно ОСОБА_4 дистанційного досудового розслідування.

Разом з тим, з огляду на положення ч.2 ст. 232 КПК України прийняття рішення про здійснення дистанційного досудового розслідування відносно підозрюваного ОСОБА_4 перебуває в межах дискреційних повноважень детектива/прокурора.

Саме детектив/прокурор наділений повноваженнями приймати рішення щодо наявності/відсутності підстав для здійснення дистанційного досудового розслідування. При цьому, з огляду на положення КПК України, відповідне рішення за ч.2 ст. 232 КПК України оскарженню не підлягає.

З огляду на зміст Постанови, детектив встановив, що підстави для проведення допиту ОСОБА_4 у режимі відеоконференції відсутні, при цьому, фактично детектив не відмовив у проведенні допиту ОСОБА_4 у разі його явки до приміщення НАБУ.

Таким чином, детектив шляхом винесення Постанови фактично прийняв рішення про відмову у здійсненні дистанційного досудового розслідування відносно ОСОБА_4 з огляду на відсутність для цього підстав. Відповідне рішення оскарженню не підлягає.

При цьому, Постанова відповідає вимогам статті 110 КПК України, зокрема, містить вступну частину - місце, дату винесення рішення (НАБУ (його адреса), 04.12.2023), прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову (детектив НАБУ ОСОБА_6 ), мотивувальну частину, яка містить відомості про підстави для прийняття відповідного рішення з посиланням на положення КПК України; резолютивну частину, яка зі свого боку містить відомості про зміст прийнятого процесуального рішення, можливість та порядок оскарження постанови; постанова підписана детективом ОСОБА_6 .

З урахуванням вищевикладеного, слідчий суддя дійшов висновку про відсутність підстав для скасування Постанови.

Відповідно до ч. ч. 1,2 ст.307 КПК України за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути, зокрема, про відмову у задоволенні скарги.

Таким чином, слідчий суддя дійшов висновку, що у задоволенні Скарги слід відмовити.

Керуючись статтями 5, 9, 303, 306-308, 309, 372 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні скарги відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СЛІДЧИЙ СУДДЯ ОСОБА_8