Справа № 485/123/24
Провадження № 1-кп/485/57/24
УХВАЛА

про продовження запобіжного заходу

17 січня 2024 року м.Снігурівка

Снігурівський районний суд Миколаївської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в м.Снігурівка матеріали кримінального провадження № 0001475 від 21 листопада 2023 року відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Гвізд Надвірнянського району Івано-Франківської області, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину, військовслужбовця військової служби за призовом під час мобілізації, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України,

за участю учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_5 ,

встановив:

В провадженні Снігурівського районного суду Миколаївської області перебуває кримінальне провадження № 0001475 від 21 листопада 2023 року за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України.

Ухвалою судді від 15 січня 2024 року у кримінальному провадженні призначено підготовче судове засідання.

17 січня 2024 року прокурор звернувся з клопотанням про продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_3 строком на 60 днів, без визначення розміру застави. Клопотання мотивоване тим, що ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва від 24 листопада 2023 року ОСОБА_3 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою до 19 січня 2024 року включно. На теперішній час не зменшились та продовжують існувати ризики, які стали підставою для обрання запобіжного заходу ОСОБА_3 , такі як переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків у вказаному кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення. Запобігти зазначеним ризикам застосуванням більш м"якого запобіжного заходу неможливо.

У підготовчому судовому засіданні прокурор підтримав клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просив суд його задовольнити з підстав наведених у клопотанні.

Захисник не заперечував проти задоволення клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою однак просив продовжити строк тримання під вартою до тридцяти днів, оскільки вказаного строку буде достатньо для розгляду справи.

Обвинувачений підтримав позицію свого захисника.

Суд, заслухавши учасників кримінального провадження, дослідивши клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу, дійшов до наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

За змістом ч.ч. 3, 5 ст. 199 КПК України, якими суд керується в силу наведених положень ч. 3 ст. 315 КПК України, суд може продовжити строк тримання під вартою, якщо прокурор доведе, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, а також, що є наявними обставин, які перешкоджають завершенню кримінального провадження до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`якими запобіжними заходами мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин кримінального провадження та особи обвинуваченого (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки обвинуваченого під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади), поведінки обвинуваченого під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

При цьому слід звернути увагу на те, що ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створить загрозу суспільству. При цьому КПК не вимагає доказів того, що обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Так, ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м.Миколаєва від 24 листопада 2023 року обинуваченому ОСОБА_3 обрано запобіжний захід у виді тримання в Державній установі "Миколаївський слідчий ізолятор" під вартою до 19 січня 2024 року включно.

Підставою для обрання ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стало існування ризиків передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме того, що обвинувачений може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, вжити заходи щодо незаконного впливу на свідків, продовжити або вчинити інше кримінальне правопорушення.

Як вбачається з матеріалів клопотання та встановлено судом, заявлені в клопотанні ризики, що існували під час обрання ОСОБА_3 запобіжного заходу не зменшилися та існують на даний час, нових обставин, які б давали підстави для зміни чи скасування запобіжного заходу не встановлено.

При вирішенні питання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому суд враховує дані про особу обвинуваченого, який одружений, має на утриманні малолітню дитину, раніше не судимий, має задовільний стан здоров"я, є військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації.

ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушень проти встановленого порядку несення військової служби (військове кримінальне правопорушення), яке є тяжким кримінальним правопорушення та за яке передбачено покарання від п"яти до десяти років позбавлення волі, тому враховуючи тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому в разі визнання його винним у вчиненні кримінального правопорушення, продовжують існувати ризики того, що обвинувачений з метою уникнення відповідальності за вчинений злочин може переховуватись від суду. Також, є можливіть незаконного впливу на свідків у вказаному кримінальному провадженні, у зв"язку з тим, що обвинувачений обізнаний про місце їх перебування. Крім того, оскільки ОСОБА_3 є військовослужбовцем, та в разі його переховування від суду та, відповідно, від військової служби, такі дії можуть набути ознак вчинення обвинуваченим іншого кримінального правопорушення.

Враховуючи те, що судовий розгляд у цьому кримінальному проваджені ще не розпочатий та не може бути завершений до закінчення строку дії попередньої ухвали про тримання під вартою, враховуючи тяжкість злочину у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 в умовах воєнного стану, суд дійшов висновку, що обставини, на які посилається прокурор у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів на даний час не зможе забезпечити належну поведінку ОСОБА_3 та запобігти вищезазначеним ризикам, передбаченим п. 1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, а тому суд вважає за необхідне продовжити застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк, що не перевищує 60 днів, тобто до 16 березня 2024 року.

Крім того, суд враховує, що відповідно до ч. 8 ст.176 КПК України, під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 Кримінального кодексу України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті, а саме у вигляді тримання під вартою.

При цьому, з урахуванням вказаних обставин, того що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні злочину передбаченого ст. 402 КК України, суд відповідно ч. 4 ст. 183 КПК України, вважає недоцільним визначати обвинуваченому розмір застави.

Щодо тверджень захисника про необхідність продовження строку тримання під вартою на тридцять днів, оскільки вказаного строку буде достатньо для розгляду справи, суд вважає їх необгрунтованими.

Керуючись ст. 178,183, 199, 315, 370-372 КПК України, суд

постановив:

Клопотання прокурора Первомайського відділу Миколаївської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_4 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 - задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до 16 березня 2024 року (включно).

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Первомайського відділу Миколаївської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_4 .

Ухвала суду набирає законної сили з моменту оголошення.

Строк дії ухвали - до 16 березня 2024 року, включно.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, його захиснику негайно після оголошення.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а обвинуваченим ОСОБА_3 , який тримається під вартою, в той же строк з моменту вручення йому копії ухвали.

Повний текст ухвали складено та оголошено 18 січня 2024 року.

Суддя ОСОБА_1