печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 липня 2023 року Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , розглянувши скаргу начальника відділу регресної роботи Управління судового забезпечення держави Департаменту з питань судової роботи Міністерства юстиції України ОСОБА_2 на бездіяльність уповноважених осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві ОСОБА_3 , яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань та зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

В провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва надійшла скарга начальника відділу регресної роботи Управління судового забезпечення держави Департаменту з питань судової роботи Міністерства юстиції України ОСОБА_2 бездіяльність Заступника директора Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві ОСОБА_3 в якій просить зобов`язати уповноважену особу Заступника директора Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві ОСОБА_3 внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості за заявою Заступника Міністра ОСОБА_4 від 12.06.2023 року за № 75370/9.1.4/15-23 про вчинення вчинення кримінального правопорушення.

Слідчий суддя, вивчивши матеріали скарги, прийшов до наступного висновку.

Згідно з частиною першою статті 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування чітко визначено та регламентовано Главою 26 Кримінального процесуального кодексу України.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, зокрема: бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Бездіяльність, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення передбачає дві обов`язкові ознаки: 1) належним заявником до органу досудового розслідування була надана заява чи повідомлення про кримінальне правопорушення; 2) слідчим чи прокурором не внесено у визначений законом строк відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання такої заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Згідно з статтею 7 КПК зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, належать змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, тобто згідно з частинами 1, 2 статті 22 КПК, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Разом з тим, скаржником не додано до скарги належних документів щодо обсягу та змісту повноважень ОСОБА_4 на представництво інтересів чи права передоручати таке іншим особам, зокрема на подання відповідної заяви чи скарги. Відтак скаржником не доведено, що він мав належні повноваження звертатись із заявою про кримінальне правопорушення до Державного бюро розслідувань, що може мати наслідком оскарження бездіяльності на підставі пункту 1 частини 1 статті 303 КПК.

Згідно п.1 ч.2 ст.304 КПК України скарга на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачена ч.1 ст.303 КПК України, повертається, якщо вона подана особою, яка не мала права її подавати.

Тому, вивчивши матеріали скарги, слідчий суддя дійшов до висновку, що скаргу начальника відділу регресної роботи Управління судового забезпечення держави Департаменту з питань судової роботи Міністерства юстиції України ОСОБА_2 на бездіяльність уповноважених осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві ОСОБА_3 , яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань та зобов`язання вчинити дії, слід повернути особі, яка її подала.

За змістом положень ч.7 ст.304 КПК України повернення скарги не позбавляє особу на звернення до слідчого судді в порядку, передбаченого ст.ст. 303-304 КПК України, із відповідною скаргою.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 303, 304, 395 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Скаргу начальника відділу регресної роботи Управління судового забезпечення держави Департаменту з питань судової роботи Міністерства юстиції України ОСОБА_2 на бездіяльність уповноважених осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві ОСОБА_3 , яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань та зобов`язання вчинити дії, - повернути особі, яка її подала.

Слідчим суддею роз`яснюється, що повернення скарги не позбавляє права повторного звернення до слідчого судді, суду в порядку, передбаченому КПК України.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1