Справа № 591/8584/23
Провадження № 1-кп/591/292/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 листопада 2023 року Зарічний районний суд м. Суми в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду у м. Суми обвинувальний акт, складений у кримінальному провадженні 0001240 від 12.04.2023 з угодою про визнання винуватості відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Лисичанськ, Луганської області, українець, громадянин України, офіційно не працевлаштований, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Увечері 29.11.2022, ОСОБА_4 перебував за адресою: АДРЕСА_2 , за місцем мешкання ОСОБА_6 , з метою перевірки стану її квартири та платіжних квитанцій, так як остання знаходиться за кордоном. Перебуваючи у квартирі, помітив ювелірні вироби із золота, у цей момент у ОСОБА_4 виник умисел спрямований на викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді спричинення матеріальних збитків потерпілій стороні та бажаючи настання таких наслідків, діючи умисно, таємно, під час дії на території України воєнного стану, введеного Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ (зі змінами) з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, шляхом вільного доступу ОСОБА_4 , увечері 29.11.2022, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , викрав майно, належне ОСОБА_6 , а саме: ланцюжок, що зовні схожий на золоте кольє, приблизно 60 см, золото 585 проби, вагою 16,260 гр., придбаний приблизно 6 років назад, новим; браслет, довжиною приблизно 20 см, золото 585 проби, вагою 3,03 гр., придбаний приблизно 5 років назад, новим; підвіску-хрестик, довжиною приблизно 4 см, 585 проба золото, вагою 1,7 гр., придбаний приблизно 5 років назад, мовим; підвіску-ладанки «Св. Великомучениця Любов», 585 проби золото, вагою 1,06 гр., придбана новою приблизно 3 роки назад; каблучку, 585 проби золото, вагою 2,7 гр., придбана новою приблизно 6 років назад; каблучку (обручки) без написів та гравіювань, 585 проби золото, вагою 2,84 гр., придбана новою, приблизно 8 років назад, вартість яких, відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи № СЕ-19/119-23/12095-ТВ від 31.08.2023 - 60 876 грн. 46 коп. та покинув приміщення вказаної квартири.

У подальшому, викраденим майном ОСОБА_4 розпорядився на власний розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_6 матеріального збитку на загальну суму 60 876 грн. 46 коп.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, а саме у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), що належить ОСОБА_6 , на загальну суму 60 876 грн. 46 коп., кваліфікуючою ознакою якої є «вчинена в умовах воєнного стану».

25.09.2023 між прокурором Окружної прокуратури м. Суми ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_4 з участю захисника укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно з даною угодою, прокурор та обвинувачений дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.4 ст. 185 КК України, при цьому обвинувачений у повному обсязі сформульованого обвинувачення беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення. Також сторони узгодили покарання, яке повинен обвинувачений понести за вчинене кримінальне правопорушення із застосуванням ст. 69 КК України, а саме у виді штрафу. Погоджуючись на таке покарання, обвинувачений та захисник просили врахувати відсутність на даний час офіційного місця роботи у ОСОБА_4 , необхідність сплачувати аліменти на утримання дитини, та розстрочити суму штрафу на 10 місяців.

В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені обвинуваченому.

Розглядаючи в порядку п.1 ч.3 ст.314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до правил ст.ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Злочин, у вчиненні якого ОСОБА_4 беззастережно визнав себе винуватим, згідно із ст. 12 КК України, є тяжким злочином, від потерпілої наявна письмова згода на укладення угоди.

Під час підготовчого судового засідання встановлено, що обвинувачений цілком розуміє положення п.п.1-4 ч.4 ст. 474, п.1 ч.3 ст.394, п.1 ч. 3ст. 424, ст.476 КПК України; укладення угоди сторонами є добровільним.

Узгоджене сторонами угоди покарання враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, а також відсутність обтяжуючих обставин та наявність таких обставин, які пом`якшують покарання, як-то повне визнання вини, щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, наявність на утриманні неповнолітньої дитини, добровільне відшкодування завданої шкоди, що дає можливість застосування ст. 69 КК України.

Таким чином, умови укладеної угоди не суперечать вимогам КПК України; правова кваліфікація, яка є вірною, передбачає можливість укладення угоди про визнання винуватості; умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб; відсутні дані щодо неможливості виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань; наявні підстави для визнання винуватості.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що укладена угода про визнання винуватості відповідає нормам матеріального та процесуального закону і її слід затвердити.

Відповідно до ч.4 ст.53 КК України, з урахуванням майнового стану особи суд може призначити штраф з розстрочкою виплати певними частинами строком до одного року.

Враховуючи узгоджене сторонами покарання у виді штрафу в розмірі 17 000 грн, матеріальний стан ОСОБА_4 (відсутність офіційного працевлаштування, наявність на утриманні неповнолітньої дитин), приходжу до висновку про можливість розстрочення виплати штрафу на строк 10 місяців зі щомісячним платежем у розмірі 1700 грн.

З питанням вирішення долі речових доказів, процесуальних витрат чи продовження обраного запобіжного заходу прокурор не звертався, тому суд не вбачає необхідності та доцільності їх вирішувати.

Керуючись ст.ст. 314-317, 370, 374, 468-475 КПК України суд

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 25.09.2023, укладену між прокурором та ОСОБА_4 у присутності захисника.

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, і призначити йому узгоджене покарання за цим законом із застосуванням ст. 69 КК України у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень.

На підставі ч.4 ст. 53 КК України розстрочити ОСОБА_4 виплату штрафу в розмірі 17 000 грн на строк 10 (десять) місяців, зі сплатою штрафу рівними частинами по 1700 (одна тисяча сімсот) гривень щомісяця.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Сумського апеляційного суду через Зарічний районний суд м.Суми протягом тридцяти днів з дня його проголошення: обвинуваченим виключно з підстав, зазначених в п. 1 ч.4 ст.394 КПК України, прокурором - виключно з підстав, зазначених в п. 2 ч. 4 ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після спливу 30 днів з дня його проголошення, у разі якщо учасниками судового провадження не буде подано апеляційних скарг. У разі подання апеляційних скарг, вирок суду набирає законної сили після ухвалення апеляційним судом рішення.

Суддя ОСОБА_1