Справа № 643/253/24
Провадження № 1-кс/643/95/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2024 року слідчий суддя Московського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові клопотання прокурора Салтівської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні №0004421 від 26.12.2023, за ознаками складу злочину передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 190 КК України,-

встановив :

Салтівською окружною прокуратурою м. Харкова здійснюється процесуальне керівництво у кримінальному провадженню, відомості по якому внесено до ЄРДР за №0004421 від 26.12.2023, за ознаками складу злочину передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 190 КК України.

Досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні розпочато за заявою адвоката ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_5 , про те, що невстановлена особа, шахрайським шляхом, вчинила замах на заволодіння належним йому майном, а саме квартири АДРЕСА_1 , шляхом звернення до уповноважених на здійснення реєстраційних дій осіб, які здійснюють свою діяльність на території Салтівського району м. Харкова, за для перереєстрації права власності на вказаний об`єкт нерухомості, вартість якої у двісті п`ятдесят і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян.

Встановлено, що у 2020 році ОСОБА_5 вирішив придбати лот №420711 на електронних торгах, які проводяться Державним підприємством «СЕТАМ». Ознайомившись, за яким продажу підлягала квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 106,3 кв.м.

Електронні торги з продажу вказаної квартири відбулися 5 червня 2020 року. Згідно Протоколу проведення електронних торгів №483496 від 05.06.2020 року, складеного їх організатором Державним підприємством «СЕТАМ», торги за лотом відбулися, а ОСОБА_5 визначено переможцем вказаних торгів.

19 червня 2020 року ОСОБА_5 виконав фінансові вимоги, пов`язані із перемогою в електронних торгах, та 22 червня 2020 року приватним виконавцем ОСОБА_6 було складено Акт про проведенні електронні торги за Виконавчим провадженням №60792042, який був посвідчений 23.06.2020 приватним нотаріусом ОСОБА_7 , про що зроблено запис в реєстрі за №1807.

23 червня 2020 року приватним нотаріусом ОСОБА_7 було видано ОСОБА_5 Свідоцтво про право власності на вказану квартиру, та здійснено державну реєстрацію його права власності.

Таким чином, 23 червня 2020 року ОСОБА_5 добросовісно набув право власності на житлову квартиру загальною площею 106,3 кв.м., яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

В липні 2020 року ОСОБА_5 отримав від Дзержинського районного суду м. Харкова ухвалу про відкриття провадження у справі № 643/11256/20, в якому він був залучений в якості співвідповідача разом із приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області ОСОБА_6 та ДП «СЕТАМ». При цьому, як стало відомо, позивачем виступила раніше невідома ОСОБА_5 громадянка ОСОБА_8 , яка була дружиною колишнього власника придбаної на торгах квартири ОСОБА_9 . Позовними вимогами ОСОБА_8 були визнання електронних торгів з продажу квартири недійсними, та скасування всіх документів, які були складені за результатами проведених електронних торгів.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 03.05.2023 у справі №643/11256/20 позовні вимоги ОСОБА_8 було задоволено, та визнано недійсними електронні торги, проведені з реалізації арештованого майна за лотом №420711, а саме квартира АДРЕСА_3 ; а також визнано недійсним Свідоцтво, видане на ім`я ОСОБА_5 нотаріусом ОСОБА_7 про право власності на таку квартиру.

Однак, Постановою Харківського апеляційного суду від 15.11.2023 у справі №643/11256/20 апеляційні скарги ДП «СЕТАМ» та приватного виконавця ОСОБА_6 задоволено частково, а саме: рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 03.05.2023 в частині визнання недійсним: Протоколу №483496 від 05.06.2020 р. з проведення електронних торгів реалізації арештованого майна за лотом №420711; Акту від 19.06.2020 р. про проведені електронні торги арештованого нерухомого майна за лотом №420711, затвердженого приватним виконавцем ОСОБА_6 ; Свідоцтва, виданого 23.06.2020 року на ім`я ОСОБА_5 нотаріусом ОСОБА_7 про право власності на чотирикімнатну квартиру АДРЕСА_3 на підставі Акту про проведені електронні торги арештованого нерухомого майна від 19.06.2020 р., затвердженого приватним виконавцем ОСОБА_6 , та державної реєстрації 23.06.2020 р. права власності ОСОБА_5 на неї скасовано і у задоволенні цих вимог відмовлено.

На теперішній час, остаточне рішення у справі судом не прийнято, оскільки сторони, в тому числі і ОСОБА_5 , активно користуються своїм правом на оскарження судових рішень.

Станом на теперішній час ОСОБА_5 є власником квартири за адресою: АДРЕСА_2 , та відповідні відомості містяться у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

За час розгляду у Дзержинському районному суді м. Харкова справи №643/11256/20 ІНФОРМАЦІЯ_1 помер колишній власник придбаної ОСОБА_5 квартири ОСОБА_9 .

Як зазначено потерпілою стороною, станом на теперішній час, окремі особи, використовуючи спадкову трансмісію, шляхом підроблення документів та надаючи їх до органів нотаріату, а точніше до Шостої Харківської міської державної нотаріальної контори, вчиняють спроби безпідставно заволодіти належним ОСОБА_5 майном, а саме квартирою за адресою: АДРЕСА_2 . Крім того, зацікавлені невстановлені особи шляхом звернення до різних нотаріусів та реєстраторів на території Салтівського району міста Харкова здійснюють спроби перереєстрації права власності на нерухоме майно, а саме квартиру за адресою: АДРЕСА_2 , намагаючись безпідставно заволодіти належним ОСОБА_5 майном, шляхом введення в оману відповідних осіб, які здійснюють реєстрацію прав на нерухоме майно, або ж вчинити вказане протиправне діяння, перебуваючи у змові з відповідними особами.

Згідно ч.1 ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.

У зв`язку з вищевикладеним, відповідною постановою, вказане нерухоме майно, а саме квартиру речовим доказом у даному провадженні, оскільки вказане майно в повній мірі відповідає положенням ст. 98 КПК України, та являє собою речові докази.

На сьогодні існує вірогідність знищення та (або) відчуження вказаного майна. Не вжиття заходів забезпечення кримінального провадження унеможливить збереження такого майна для проведення подальших слідчих дій, позбавить можливості вживати заходи щодо задоволення своїх вимог за рахунок арештованого майна.

Водночас, адвокатом ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_5 , заявлено клопотання щодо накладення арешту на вищевказану квартиру, яка на праві приватної власності належить ОСОБА_5 , та є предметом у даному кримінальному провадженні, з метою недопущення її подальшої перереєстрації.

У зв`язку з викладеним, враховуючи, що у вказаних подіях вбачаються ознаки кримінального правопорушення передбаченого ст. 190 КК України, з метою забезпечення збереженості, та недопущення незаконного відчуження та перереєстрації на третіх осіб, виникла необхідність у накладенні арешту на вказані нежитлові приміщення та квартиру.

При цьому, у зв`язку з вищевикладеним наявна необхідність у накладенні арешту з забороною органам державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, державним реєстраторам прав на нерухоме майно, у тому числі особам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно, зокрема, але не обмежуючись Міністерству юстиції України та його територіальним органам, виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, Київської, Севастопольської міської, районної, районних у містах Києві та Севастополі державних адміністрацій, акредитованим суб`єктам, державним реєстраторам прав на нерухоме майно, нотаріусам, державним виконавцям, приватним виконавцям та іншим органам чи особам, які виконують функції державної реєстрації прав на нерухоме майно, вчиняти будь-які реєстраційні дії (реєстрацію прав власності, скасування реєстрації прав власності та інших речових прав, у тому числі реєстрацію правочинів щодо відчуження, передачі у володіння та користування третім особам, передачі в іпотеку, будь-якого іншого обтяження та інше) щодо вказаного вище арештованого майна.

Прокурор в судове засідання не з`явилася, разом із клопотанням надала заяву, в якій просила проводити судове засідання без її участі, клопотання підтримала.

Для забезпечення дотримання розумних строків досудового розслідування у кримінальному провадженні, розгляд вказаного клопотання проводиться без виклику власника майна ОСОБА_5 та адвокат ОСОБА_4 , який діє в його інтересах, оскільки саме ними було заявлено клопотання слідчому, щодо накладення арешту на квартиру, яка на праві приватної власності належить ОСОБА_5 , та є предметом у даному кримінальному провадженні.

В зв`язку з розглядом клопотання за відсутності учасників кримінального провадження, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось відповідно до вимог ч. 4 ст. 107 КПК України.

Суд, розглянувши клопотання про арешт майна, дослідивши додані до клопотання матеріали, вважає його таким, що підлягає задоволенню.

Слідчий суддя, дослідивши надані докази, встановив, що в провадженні СВ Харківського РУП №2 ГУНП в Харківській області перебувають матеріали кримінального провадження, внесені до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань за №0004421 від 26.12.2023, за ознаками складу злочину передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 190 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини 2 статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу).

Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абз. 2 ч. 1 ст. 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Згідно вимог ч. 6 ст. 132 КПК України, до клопотання слідчого, прокурора про застосування заходу забезпечення кримінального провадження додається витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, в рамках якого подається клопотання.

Більш того, в статті 223 КПК України викладені вимоги до проведенні слідчих (розшукових) дій. Так, відповідно до ч.1, 2 ст. 223 КПК України слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні; підставами для проведення слідчої (розшукової) дії є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети.

Стороною обвинувачення доведено, що зазначене в клопотанні сторони обвинувачення майно має значення для забезпечення даного кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є доказом злочину, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України. Незастосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт вказаного майна в подальшому може перешкодити кримінальному провадженню. На виконання вимог ч. 1 ст. 173 КПК України, сторона обвинувачення довела слідчому судді необхідність арешту цього майна, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 170 КПК України.

За правилами ч.ч. 1, 2 ст. 64-2 КПК України, третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, може бути будь-яка фізична або юридична особа. Третьою стороною, щодо майна якої вирішується питання про арешт, виникають з моменту звернення прокурора до суду із клопотанням про арешт майна.

Застосування заходу забезпечення у вигляді арешту у вказаний спосіб відповідає належній правовій процедурі та завданням кримінального провадження.

Керуючись ст.ст.2, 7, 132, 98, 167, 170-173, 309, 372, ч. 2 ст. 376 КПК України,

постановив:

Клопотання прокурора Салтівської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 задовольнити.

Накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею (кв.м): 106.3, житлова площа (кв.м): 74.3, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101, та на праві приватної власності належить ОСОБА_5 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Заборонити органам державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, державним реєстраторам прав на нерухоме майно, у тому числі особам, як виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно, зокрема, але не обмежуючись Міністерству юстиції України та його територіальним органам, виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, Київської, Севастопольської міської, районної, районних у містах Києві та Севастополі державних адміністрацій, акредитованим суб`єктам, державним реєстраторам прав на нерухоме майно, нотаріусам, державним виконавцем, приватним виконавцям та іншим органам чи особам, які виконують функції державної реєстрації прав на нерухоме майно вчиняти будь-які дії (реєстрації прав власності, скасування реєстрації прав власності та інших речових прав, у тому числі реєстрацію правочинів щодо відчуження, передачі у володіння та користування третім особам, передачі в іпотеку, будь-якого іншого обтяження та інше) на нерухоме майно належне на праві приватної власності ОСОБА_5 , РНОКПП НОМЕР_1 , а саме: квартиру, загальною площею (кв.м): 106.3, житлова площа (кв.м): 74.3, розташована за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а особою, яка не була присутньою під час її постановлення, в той самий строк з моменту отримання копії ухвали.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1