Справа № 570/161/24
Номер провадження 1-кс/570/35/2024
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 січня 2024 року

Слідчий суддя Рівненського районного суду Рівненської області ОСОБА_1 , ознайомившись в м. Рівне з клопотанням, поданим адвокатом ОСОБА_2 в інтересах потерпілого ОСОБА_3 про арешт майна (матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000584 від 02.11.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 190 КК України), -

в с т а н о в и в :

В обґрунтування клопотання зазначається, що провадженні слідчого СВ відділення поліції №1 Рівненського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області ОСОБА_4 перебувають матеріали кримінального провадження по факту шахрайських дій відносно ОСОБА_3 . Потерпілому завдана шкода у великих розмірах. Однак, за весь час розслідування, не було накладено арешт на автомобілі Renault Megane, 2011 року випуску VIN НОМЕР_1 та AUDI A4 VIN НОМЕР_2 , які належали ОСОБА_3 та які стали предметом злочину. Тому, адвокат звернувся до суду з даним клопотанням про арешт майна та просить винести ухвалу про заборону відчуження на вказані автомобілі.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до статті 3 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України), до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Положеннями частини другої статті 131 КПК України закріплено, що до заходів забезпечення кримінального провадження, зокрема, входить арешт майна.

Арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, передбачених статтею 131 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України), суть якого полягає у тимчасовому, до скасування у встановленому порядку, позбавленні за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна (частина перша статті 170 КПК України).

З клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову, також - цивільний позивач (частина перша статті 171 КПК України).

Сторона кримінального провадження (прокурор, слідчий), яка подає клопотання про арешт майна зобов`язана навести підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна (правову кваліфікацію правопорушення, яке передбачає покарання у вигляді конфіскації майна, докази факту завдання шкоди і розміру цієї шкоди). У свою чергу, слідчий суддя, задовольняючи клопотання про накладення арешту на майно, зобов`язаний навести ці підстави у рішенні.

Положеннями частини першої статті 9 КПК України закріплено, що під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Як вбачається з клопотання, заявник звернувся до суду зі клопотанням про арешт майна.

Слідчий суддя звертає увагу заявника на ту обставину, що чинним кримінальним процесуальним законодавством визначено перелік осіб та підстави для звернення з клопотанням про арешт майна.

Однак заявник не є тією особою, якій надано право для звернення до суду з таким клопотанням.

При цьому суду не було надано доказів, що сторона є цивільним позивачем/представником цивільного позивача, та у звязку із заявленням цивільного позову у кримінальному провадженні просить накласти арешт з метою забезпечення цивільного позову.

А відтак, з клопотанням про арешт майна звернулася особа, якій КПК України не надає права звернення із зазначеним клопотанням до слідчого судді.

У зв`язку з цим клопотання не може бути прийняте до розгляду.

Відповідно до ст.9 ч.6 КПК України у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч.1 ст.7 КПК України. Одними з таких засад є законність (ст.7 ч.1 п.2 КПК України).

За начеденого вище клопотання слід повернути особі, яка його подала.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.7, 9, 132, 369-372, 309 КПК України, -

у х в а л и в :

Клопотання, подане адвокатом ОСОБА_2 в інтересах потерпілого ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000584 від 02.11.2022 р. - повернути особі, що його подала.

Ухвала може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1