Справа № 346/6547/23
Провадження № 11-кп/4808/71/24
Категорія ст. 82 КК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач Шигірт
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2024 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря с/з ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

засудженого ОСОБА_7 ,

розглянувши в режимі відеоконференції у відкритому судовому засіданні в м. Івано-Франківську справу за апеляційною скаргою прокурора, на ухвалу Коломийського міськрайонного суду від 22 листопада 2023 року про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким щодо засудженого ОСОБА_7 , -

в с т а н о в и в:

Вказаною ухвалою задоволено подання начальника ДУ «Коломийська виправна колонія ( № 41)» про заміну засудженому ОСОБА_7 невідбуту частину покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки 6 місяців призначеного вироком Ратнівського районного суду Волинської області від 23.08.2022 року за ч.3 ст.358, ч.4 ст.358 КК України, на більш м`яке, а саме 1 рік 6 місяців 20 днів виправних робіт у ФОП ОСОБА_8 , з щомісячним відрахуванням 20-ти відсотків від заробітної плати в дохід держави.

В строк відбуття покарання у вигляді виправних робіт зараховано час перебування під вартою з 22 листопада 2023 року по день звільнення із розрахунку один день знаходження під вартою до трьох днів виправних робіт.

Своє рішення суд мотивував тим, що станом на 19.10.2023 року засуджений відбув 1/3 частини покарання та своєю поведінкою довів, що став на шлях виправлення. Враховуючи його характеристику, а також відсутність стягнень, наявність одного заохочення. З 08.08.2023 року відбуває покарання в дільниці соціальної реабілітації, згідно довідки працездатний, отримував заробітну плату.

Прокурор не погодився з ухвалою та оскаржив її в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі зазначає, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи. Зокрема, засуджений ОСОБА_7 за час перебування в місцях позбавлення волі працевлаштований не тривалий час, роботи по благоустрою виконував не більше 2 годин на день. Судом першої інстанції не з`ясовано ставлення засудженого до праці та навчання, участі у самодіяльних організаціях виправної установи.

Оскаржувану ухвалу, з наведених підстав, просить скасувати та постановити нову, якою відмовити в задоволенні подання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким щодо засудженого ОСОБА_7 .

В судовому засіданні апеляційного суду прокурор підтримав апеляційну скаргу, а засуджений ОСОБА_7 просив скаргу залишити без задоволення.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення засудженого та прокурора, перевіривши матеріали провадження, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно до вимог ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Відповідно до ч.2 ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до ч.1 ст.82 КК України, особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням.

Згідно ч.3 ст.82 КК України заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.

Відповідно до ч.1 ст.6 КВК України, під виправленням засудженого розуміється процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Положеннями ч.3 ст.6 КВК України визначено, що основними засобами виправлення і ресоціалізації засуджених є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), пробація, суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.

Як вбачається з матеріалів справи, засуджений ОСОБА_7 відбув більше 1/3 призначеного строку покарання, був працевлаштований робітником, отримував заробітну платню, до праці відносився добросовісно. 08.08.2023 року переведений для подальшого відбування покарання до дільниці соціальної реабілітації, оголошено 1 заохочення у виді подяки за виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки, стягнення не застосувались, виконавчі листи щодо нього не поступали.

Зазначені обставини суд першої інстанції правильно оцінив у сукупності та дійшов обґрунтованого висновку, що позитивні зміни в поведінці засудженого свідчать, про його становлення на шлях виправлення.

Що стосується доводів прокурора, вони не ґрунтуються на матеріалах справи та не спростовують висновків суду першої інстанції.

Прокурор не навів суду обставини, які свідчать про негативну поведінку засудженого, а лише зазначив, що він мало працював та не приймав участі у самодіяльних організаціях виправної установи.

Разом з тим, прокурор не врахував, що участі засудженого у самодіяльних організаціях виправної установи розцінюється як одна з позитивних характеристик, проте не є обов`язковою. Не надав прокурор і доказів тому, що в ДУ «Коломийська виправна колонія ( № 41)» є можливість працевлаштувати всіх бажаючих засуджених з повним робочим днем передбаченим діючим законодавством.

За наведених обставин апеляційний суд дійшов висновків, що апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає, а оскаржувана ухвала підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення.

Ухвалу Коломийського міськрайонного суду від 22 листопада 2023 року про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким щодо засудженого ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий ОСОБА_2

Судді ОСОБА_3 ОСОБА_4