УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2023 року м. Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Шевченківського районного суду м. Києва клопотання прокурора відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000359 від 04.05.2023 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 209, ч. 2 ст. 212, ч. 3 ст. 240, ч. 1 ст. 366 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Прокурор звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на грошові кошти у сумі 8 731 051,80 грн, які належать ТОВ «БУДІНДУСТРІЯ-СЕРВІС ЛТД» () та знаходяться на рахунках у банківських установах:

-АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК» у м. Києві (, МФО 380805) розрахункові рахунки № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 , № НОМЕР_4 , № НОМЕР_5 ;

-АТ «ОТП БАНК» (, МФО 300528) розрахункові рахунки № НОМЕР_6 , № НОМЕР_7 ;

-АТ «БАНК АЛЬЯНС» (, МФО 300119) розрахунковий рахунок № НОМЕР_8 , шляхом хаборонити службовим особам вказаних банківських установ, уповноваженим особам Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, іншим особам за довіреністю чи дорученням проводити будь-які банківські операції, що призведуть до зменшення залишку зазначеної суми грошових коштів на згаданому рахунку, крім обов`язкових платежів до бюджету та призначених для виплати заробітної плати.

Мотивуючи клопотання прокурор зазначає, що д етективами Головного підрозділу детективів Бюро економічної безпеки України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000359 від 04.05.2022 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 209, ч. 3 ст. 212, ч. 3 ст. 240, ч. 1 ст. 366 КК України, а також за підозрою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 212, ч. 1 ст. 366 КК України.

21 вересня 2023 року директору ТОВ «Будіндустрія-Сервіс ЛТД» ОСОБА_4 повідомлено про підозру в умисного ухиленні від сплати податків, що входять у систему оподаткування, введених у встановленому законом порядку, вчиненому службовою особою підприємства, що призвело до фактичного ненадходження до бюджету коштів в особливо великих розмірах, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 Кримінального кодексу України та видачі службовою особою до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 Кримінального кодексу України.

Відповідно до матеріалів кримінального провадження встановлено, що ТОВ «БУДІНДУСТРІЯ-СЕРВІС ЛТД» відкрито розрахункові рахунки у наступних банківських установах:

-АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК» у м. Києві (, МФО 380805) розрахункові рахунки № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 , № НОМЕР_4 , № НОМЕР_5 ;

-АТ «ОТП БАНК» (, МФО 300528) розрахункові рахунки № НОМЕР_6 , № НОМЕР_7 ;

АТ «БАНК АЛЬЯНС» (, МФО 300119) розрахунковий рахунок № НОМЕР_8 .

Постановою детектива Бюро економічної безпеки від 10.10.2023 визнано речовими доказами грошові кошти у сумі 8 731 051,80 грн, які перебувають на рахунках ТОВ «БУДІНДУСТРІЯ-СЕРВІС ЛТД».

Наявні підстави вважати, що гроші, які знаходяться на вищезазначених банківських рахунках ТОВ «БУДІНДУСТРІЯ-СЕРВІС ЛТД», є предметом протиправної діяльності за участі посадових осіб підприємства та невстановленої групи осіб і отримані внаслідок умисного ухилення від сплати податків, зокрема рентної плати, отже набуті кримінально протиправним шляхом.

Таким чином, грошові кошти, які знаходяться на банківських рахунках ТОВ «БУДІНДУСТРІЯ-СЕРВІС ЛТД», містять ознаки передбачені ч. 1 ст. 98 КПК України.

З огляду на обставини вчинення зазначеного кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує реальна загроза відчуження на користь третіх осіб майна, яке є речовим доказом, розгляд вказаного клопотання необхідно провести без виклику осіб, щодо яких вирішується питання про накладення арешту.

Прокурор в судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином, надав до суду заяву про розгляд клопотання без його участі, клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Розгляд клопотання здійснено без виклику осіб, у володінні яких знаходиться майно, відповідно до ч.2 ст. 172 КПК України.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, дійшов висновку про наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 131 КПК України захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна (ч. 2 ст. 131 КПК України).

З матеріалів клопотання вбачається, що Головним підрозділом детективів Бюро економічної безпеки України під процесуальним керівництвом Офісу Генерального прокурора здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному 04.05.2022 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000359, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 209, ч. 3 ст. 212, ч. 3 ст. 240, ч. 1 ст. 366 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Положеннями п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, збереження речових доказів.

При цьому, ч. 3 ст. 170 КПК України передбачено, що у випадку накладення арешту на майно з метою збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Так, в силу ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Отже, майно, яке за обґрунтованої підозри органу досудового розслідування має одну або декілька ознак, наведених у ст. 98 КПК України, може набути статусу речового доказу за рішенням слідчого, яке відповідно до вимог ч. 3 ст. 110 КПК України приймається у формі постанови.

Постановою детектива від 10.10.2023 визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0000359 від 04.05.2023 грошові кошти у сумі 8 731 051,80 грн, кі перебувають на рахунках ТОВ «БУДІНДУСТРІЯ-СЕРВІС ЛТД».

Згідно з ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Положеннями ч. 2 ст. 173 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

З огляду на положення ч. ч. 2, 3 ст. 170 КПК України майно, яке відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України, повинно арештовуватися незалежно від того, хто є його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

З урахуванням викладеного, арешт майна з огляду на положення, передбачені п.1 ч. 2 та ч. 3 ст. 170 КПК України, по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

Водночас, при вирішенні клопотання сторони обвинувачення, слідчий суддя враховує, що закон не вимагає, щоб докази на підтвердження вчинення кримінального правопорушення були повними та достатніми на даній стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого кримінального правопорушення. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно застосувати зазначений вид заходу забезпечення кримінального провадження з метою досягнення дієвості цього провадження та уникнення негативних наслідків.

Так, слідчим суддею з матеріалів клопотання встановлено, що вказані грошові кошти можуть бути використано як доказ у кримінальному провадженні, відповідають критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України, а накладення арешту є необхідним з метою забезпечення збереження речових доказів.

При цьому слідчий суддя, дослідивши клопотання та долучені до нього матеріали кримінального провадження не знаходить у висновках органу досудового розслідування при зверненні з клопотанням про накладення арешту порушень вимог КПК України та чогось очевидно безпідставного чи довільного.

Керуючись ст. ст. 98, 100, 131, 132, 170-173, 175, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на грошові кошти у сумі 8 731 051,80 грн, які належать ТОВ «БУДІНДУСТРІЯ-СЕРВІС ЛТД» () та знаходяться на рахунках у банківських установах:

-АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК» у м. Києві (, МФО 380805) розрахункові рахунки № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 , № НОМЕР_4 , № НОМЕР_5 ;

-АТ «ОТП БАНК» (, МФО 300528) розрахункові рахунки № НОМЕР_6 , № НОМЕР_7 ;

-АТ «БАНК АЛЬЯНС» (, МФО 300119) розрахунковий рахунок № НОМЕР_8 , шляхом заборонити службовим особам вказаних банківських установ, уповноваженим особам Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, іншим особам за довіреністю чи дорученням проводити будь-які банківські операції, що призведуть до зменшення залишку зазначеної суми грошових коштів на згаданому рахунку, крім обов`язкових платежів до бюджету та призначених для виплати заробітної плати.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1