Справа № 450/4763/23 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/1083/23 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів: - ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на ухвалу судді Пустомитівського районного суду Львівської області від 25 жовтня 2023 року про обрання ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою,

з участю: обвинуваченого ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції),

в с т а н о в и л а :

вищевказаною ухвалою обрано обвинуваченому ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м.Новий Розділ, Стрийського району, Львівської області, українцю, громадянину України, розлученому, тимчасово непрацюючому, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючому за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимому, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів без визначення розміру застави.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, адвокат ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу судді Пустомитівського районного суду Львівської області від 25.10.2023 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою обрати ОСОБА_8 більш м`який запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що оскаржувана ухвала була винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, оскільки суд не об`єктивно дослідив обставини, що враховуються при застосуванні запобіжного заходу.

Вважає, що суддя лише формально перелічив ризики зазначені ст.177 КПК України без їх детального дослідження та без надання, будь-яких доказів в підтвердження їх існування. Зазначає, що жодний зазначений у клопотанні прокурора ризик не доведений, та до матеріалів не долучені докази на їх обґрунтування.

Відповідно до ч. 4 ст. 422-1 КПК України розгляд апеляційної скарги на ухвалу суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, здійснюється без участі сторін кримінального провадження, крім випадків, якщо прокурор, обвинувачений, його захисник, заявив клопотання про розгляд апеляційної скарги за участю сторін.

Зважаючи на відсутність клопотання захисника про розгляд апеляційної скарги за його участі та враховуючи те, що захисник був повідомленим про дату судового засідання, колегія суддів вважає за можливе провести розгляд апеляційної скарги без його участі.

Заслухавши доповідь судді, думку обвинуваченого ОСОБА_7 , який підтримав апеляційну скаргу та просив її задоволити, обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з ч. 4 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.

У провадженні Пустомитівського районного суду Львівської області перебуває кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

У підготовчому судовому засіданні прокурор подав клопотання про обрання обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

На переконання колегії суддів, висновок, викладений в ухвалі Пустомитівського районного суду Львівської області щодо підстав для обрання ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ґрунтується на матеріалах провадження та відповідає вимогам закону.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч. 1 цієї статті.

Крім того, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд повинен врахувати обставини, передбачені ст. 178 КПК України, зокрема, тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та дані, які її характеризують і можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Так, суд, задовольняючи клопотання прокурора про обрання ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, покликався на наявність ризиків, перелічених у ст. 177 КПК України, які полягають у тому, що обвинувачений може переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, незаконно впливати на потерпілу та свідків у даному кримінальному провадженні шляхом їх переконання чи схиляння їх до зміни даних ними показань на стадії досудового розслідування, оскільки останні судом не допитувалися.

На переконання колегії суддів ризики, встановлені стороною обвинувачення та судом, продовжують існувати.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

З огляду на тяжкість пред`явленого обвинувачення небезпідставним є висновок щодо можливого ризику переховування обвинуваченого від суду.

Керуючись положеннями ст.183 КПК України, при постановленні ухвали про обрання щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з урахуванням підстав та обставин, передбачених ст. ст. 177 та 178 КПК України, суддя обґрунтовано не визначив розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, який спричинив загибель людини.

Враховуючи вищевикладені обставини у сукупності, колегія суддів вважає, що запобіжний захід у виді тримання під вартою буде достатньою мірою гарантувати виконання ОСОБА_8 покладених на нього обов`язків.

Доводи апеляційної скарги захисника щодо недоведеності ризиків, спростовуються матеріалами провадження, що свідчить про прийняття суддею обґрунтованого рішення.

Крім того, колегія суддів вважає, що ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа, вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду.

Враховуючи наведене, правових підстав для зміни обвинуваченому запобіжного заходу на більш м`який не пов`язаний з триманням під вартою, колегія суддів не вбачає і вважає, що обрання ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою здійснене з дотриманням вимог закону та з врахуванням конкретних обставин кримінального провадження та особи обвинуваченого.

При розгляді клопотання суд з`ясував усі обставини, з якими закон пов`язує можливість обрання запобіжного заходу, й виклав їх у своєму рішенні.

З огляду на викладене колегія суддів дійшла висновку про необґрунтованість апеляційної скарги й підстав для скасування ухвали суду про обрання обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не вбачає.

Керуючись ч.2 ст.376, ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,

постановила:

апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 - залишити без задоволення, а ухвалу судді Пустомитівського районного суду Львівської області від 25 жовтня 2023 року про обрання ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді