Справа № 273/2461/23
провадження № 1-кп/0285/355/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2024 року м. Звягель

Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області в складі:

головуючої судді........................................... ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання...................... ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ...................................................... ОСОБА_3 ,

обвинуваченого.............................................. ОСОБА_4 ,

захисника........................................................ ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду

кримінальне провадження, внесене 02.09.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001020,

по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

українця, громадянина України, з середньою освітою,

уродженця та жителя АДРЕСА_1 ,

не одруженого, дітей не має,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.135, ч.3 ст.286-1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Прокурором заявлено клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 раніше обраного запобіжного заходу, оскільки його строк спливає, підстави, за яких він обраний у такому вигляді не відпали, а ризики, передбачені п.п.1, 5 ч.1 ст.177 КПК України не зменшились.

Сторона захисту заперечила щодо заявленого клопотання, просила застосувати цілодобовий домашній арешт.

Вислухавши думки сторін, суд приходить до наступного висновку.

Строк продовженого раніше запобіжного заходу обвинуваченому у вигляді тримання під вартою спливає.

Застосування (продовження) запобіжних заходів стає можливим при наявності ризиків. Ризик це невизначена подія, яка по суті, представляє собою ймовірність отримання несприятливих для досудового слідства та суду подій, визначених у ч.1 ст.177 КПК України.

Прокурором в засіданні зазначено про наявність ризиків переховування ОСОБА_4 від суду та вчинення іншого злочину і суд погоджується з такими висновками, оскільки вони не зменшились, він обвинувачується у вчиненні тяжких злочинів, а альтернативні запобіжні заходи в сукупності з даними про особу обвинуваченого не в змозі гарантувати належну його поведінку.

Матеріали провадження не містять переконливих відомостей про застереження, які б унеможливлювали перебування ОСОБА_4 під вартою та стороною захисту в судовому засіданні не доведені.

Право на свободу та особисту недоторканність не є абсолютним і може бути обмежене, але тільки на підставах та в порядку, які визначено в законі, з дотриманням конституційних гарантій захисту прав і свобод людини та громадянина.

Доводи захисника про недоведеність продовження існування ризиків є непереконливими, адже при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу дається оцінка сукупності обставин, які можуть свідчити про існування чи відсутність саме ризиків (можливості) вчинення дій, а не факту конкретного їх вчинення. Запобіжний захід застосовується з метою попередження ризиків здійснення такої поведінки обвинуваченого та, як наслідок, унеможливлення здійснення негативного впливу на хід та результати кримінального провадження. Тобто в даному випадку суд має зробити висновки прогностичного характеру, коли доказування спрямоване на встановлення фактичних даних, які дозволять стверджувати про подію, яка може статися з достатньою долею ймовірності у майбутньому.

Врахування тяжкості злочинів має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що обвинувачений може ухилитись від суду.

Серйозність обвинувачення може служити для суду підставою для постановлення рішення про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з метою запобігання спробі вчинення подальших правопорушень.

Таким чином, тримання під вартою обвинуваченого в повній мірі відповідає меті, з якою застосовується цей вид запобіжного заходу щодо обвинуваченого, зважаючи на суспільний інтерес, який з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи та не суперечить практиці Європейського суду з прав людини і основоположних свобод.

Встановлені ризики із сплином часу зменшуються, разом із тим вони ще є достатньо суттєвими на даній стадії кримінального провадження, що дає дійти висновку, що більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою, з великою вірогідністю, не зможе запобігти існуючим ризикам, що в свою чергу не буде слугувати виконанню завдань кримінального судочинства, передбачених ст.2 КПК.

Тривалість перебування обвинуваченого під вартою, сама по собі, не може слугувати безумовною підставою для прийняття рішення про зміну запобіжного заходу і підлягає врахуванню у сукупності з іншими обставинами, передбаченими ст.ст.177, 178 КПК України.

Відтак, враховуючи суспільну небезпечність вчиненого кримінального правопорушення, а також те, що судовий розгляд справи не закінчено, суд вважає наявними підстави для продовження ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою і неможливим на цей час застосування щодо нього більш м`якого запобіжного заходу.

Отже, клопотання прокурора є обґрунтоване та підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.177, 178, 331, 369-372 КПК України,

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити дію раніше обраного обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів.

Визначити строк дії даної ухвали по 06 квітня 2024 року включно.

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Новоград-Волинський міськрайонний суд протягом 5 днів з дня її оголошення.

Час проголошення повного тексту ухвали 08.02.2024 о 15:15 год.

Головуюча суддя ОСОБА_1