УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.12.2023 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 дослідивши матеріали за клопотанням старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_2 , погоджене прокурором Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0000062 від 20.10.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з поданого клопотання, СУ ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування по кримінальному провадженню № 0000062 від 20.10.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

В рамках вказаного кримінального провадження досудовим розслідуванням встановлено, що у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 20.10.2023 року, у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, спрямований на одержання грошової винагороди за організацію незаконного переправлення громадян України, а саме: чоловіків яким заборонено виїзд за межі країни під час дій правового режиму воєнного стану, через державний кордон України.

З метою реалізації свого злочинного умислу, переслідуючи корисливий мотив, усвідомлюючи, що для досягнення злочинного результату поза можливістю бути викритим є необхідним залучення інших осіб, ОСОБА_4 розробив план злочинних дій та вживаючи заходів до організації групи, для досягнення своєї злочинної мети, у не встановлений досудовим розслідуванням дату та час, залучив раніше знайомих йому ОСОБА_5 та невстановлену досудовим розслідуванням особу на ім`я ОСОБА_6 (далі особа на ім`я ОСОБА_6 ) розкривши їм план та схему злочинної діяльності, вимоги законодавства України та способи усунення перешкод, а також їх функції як учасників групи.

В свою чергу, на участь у вчинені групою злочину ОСОБА_5

та особа на ім`я ОСОБА_6 надали свою добровільну згоду, підтвердивши таку згоду своїми подальшими активними діями.

Собі ОСОБА_4 відвів роль організатора, яка полягала у координуванні дій учасників групи, виготовлення завідомо підроблених документів та подальше розподілення грошових коштів між всіма учасниками.

Згідно із розробленим планом ОСОБА_4 відвів ОСОБА_5 роль пособника, який повинен був підшукувати громадян України, а саме чоловіків яким заборонено виїзд за межі країни під час дій правового режиму воєнного стану, через державний кордон України, пояснювати механізм перетину державного кордону, одержувати від підшуканих осіб необхідні документи, фотографії тощо та грошові кошти.

Особі на ім`я ОСОБА_7 відвів роль пособника, який повинен був забезпечити безперешкодний перетин державного кордону України громадянами України, яким заборонено виїзд за межі України під час воєнного стану через або поза пунктами пропуску Державної прикордонної служби України.

З метою конспірації своєї протиправної діяльності та небажання бути викритими правоохоронними органами, особа на ім`я ОСОБА_6 підшукав ОСОБА_8 , який, також в якості пособника, за грошові кошти повинен був супроводжувати громадян України, яким заборонено виїзд за межі України під час воєнного стану, керувати їх діями під час перетину державного кордону та визначати маршрут руху від імені особи на ім`я ОСОБА_6 .

Так, відповідно до розробленого ОСОБА_4 плану, у невстановлений досудовим розслідуванням дату та час, але не пізніше 02.11.2023 року ОСОБА_5 , підшукав ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_1 , якому повідомив про можливість переправлення останнього через державний кордон України під час дій правового режиму воєнного стану незважаючи на встановлену заборону шляхом надання документів про нібито перебування ОСОБА_9 на військовій службі та надання відповідних документів про направлення ОСОБА_9 у відпустку за кордон за грошову винагороду сума якої складає 6000 доларів США.

У свою чергу ОСОБА_9 повідомивши про відомі йому факти до правоохоронних органів, був залучений, за його згодою, до проведення слідчих (розшукових) дій, та діючи під контролем правоохоронних органів погодився на запропоновані йому умови перетину державного кордону України.

В подальшому, 02.11.2023 року приблизно о 15 год. 30 хв., перебуваючи поблизу будинку, розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Літературна, 12, ОСОБА_5 зустрівся з ОСОБА_9 .

Під час вказаної зустрічі ОСОБА_5 , діючи відповідно до розробленого ОСОБА_4 плану, із єдиним спільним умислом, з корисливих мотивів, розповів ОСОБА_9 порядок перетину державного кордону, а також зазначив, що йому потрібні копії паспорту ОСОБА_9 , фотографії останнього, за умови надання йому грошових коштів у розмірі 8000 доларів США, з метою виготовлення завідомо підроблених документів про перебування ОСОБА_9 на військовій службі, а саме: посвідчення військовозобов`язаного, наказу про відпустку останнього, відпускний квиток та довідка форми 5. Зазначені документи будуть необхідні ОСОБА_9 для безперешкодного проїзду пункту пропуску, який буде повідомлено ОСОБА_9 додатково.

Окрім того, ОСОБА_5 зазначив що грошові кошти необхідно передавати частинами, а саме 6000 доларів США необхідно надати разом із фотографіями ОСОБА_9 та копіями паспорта останнього, а 2000 доларів США після виготовлення та передачі ОСОБА_9 завідомо підроблених документів про перебування останнього на військовій службі і вибуття ОСОБА_9 у відпустку за кордон України.

На виконання вказівок ОСОБА_5 , 03.11.2023 року приблизно о 16 год. 00 хв. перебуваючи поблизу будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 ОСОБА_9 передав ОСОБА_5 грошові кошти у сумі 6000 доларів США копію свого паспорта та фотографії для виготовлення підроблених документів про перебування ОСОБА_9 на військовій службі.

У подальшому, у період з 03.11.2023 року по 16.11.2023 року з метою конспірації своїх дій та унеможливлення викриття своєї протиправної діяльності ОСОБА_4 вирішив змінити спосіб виїзду ОСОБА_9 через державний кордон України та довів вказані зміни всім учасникам групи.

Діючи відповідно до спільного злочинного умислу та відповідно до раніше розробленого ОСОБА_4 плану, особа на ім`я ОСОБА_6 надав останньому інформацію про дату, час та спосіб перетину ОСОБА_9 державного кордону поза пунктом пропуску із кінцевим пунктом прибуття у м. Кишинів, Республіка Молдова.

22.11.2023 року приблизно о 14 год. 00 хв. перебуваючи за адресою:

АДРЕСА_2 під час особистої зустрічі, яка відбулась між ОСОБА_9 , ОСОБА_5 та ОСОБА_4 останній повідомив ОСОБА_9 що на даний час виїжджати із підробленими документами, за які ОСОБА_9 раніше передавав грошові кошти є досить ризикованим способом перетину державного кордону та є висока вірогідність бути викритим співробітниками Державної прикордонної служби України, у зв`язку із чим, виїзд ОСОБА_9 за кордон буде відбуватись на транспортному засобі без будь-яких документів, які необхідні для офіційного перетину державного кордону.

Для цього ОСОБА_9 буде необхідно прибути у заздалегідь визначений дату, місце та час який йому буде повідомлено додатково у подальшому.

При вказаній зустрічі ОСОБА_5 , діючи із єдиним злочинним умислом, зазначив, що вартість за переправлення ОСОБА_9 буде незмінною, тобто 8000 доларів США, а другу частину грошових коштів необхідно буде передати перед самою поїздкою.

23.11.2023 року близько 14 год. 00 хв., перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_9 , діючи за вказівкою ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , передав останньому другу частину раніше обумовлених грошових коштів у розмірі 2000 доларів США.

25.11.2023 року об 11 год. 20 хв. за допомогою месенджеру «Телеграм» особа на ім`я ОСОБА_6 повідомив ОСОБА_9 , що виїзд планується о 15 год. 00 хв. та визначив місце вибуття.

Реалізовуючи спільний злочинний умисел, відповідно до раніше розробленого ОСОБА_4 плану, ОСОБА_5 на транспортному засобі привіз ОСОБА_9 у визначений особою на ім`я ОСОБА_6 місце, за координатами НОМЕР_1 , на автошляху Е-95 Київ-Одеса, після чого ОСОБА_9 , разом із іншими громадянами, та ОСОБА_8 на транспортному засобі марки Toyota Prado синього кольору, р.н. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_10 , який не був обізнаний із злочинним умислом ОСОБА_4 та інших учасників злочину, за вказівками ОСОБА_8 , під керівництвом особи на ім`я ОСОБА_6 направились у напрямку державного кордону України.

Під час руху протиправні дії ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_8 та особи на ім`я ОСОБА_6 були припинені працівниками правоохоронних органів.

За підозрою у вчинені вищезазначеного кримінального правопорушення 25.11.2023 року були затримані ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яким 26.11.2023 року було повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Як зазначає слідчий у клопотанні, встановлено, що до вчинення даного кримінального правопорушення можливо також причетна колишня дружина підозрюваного ОСОБА_8 ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , яка імовірно підшукувала осіб призовного віку з метою незаконного переправлення їх через державний кордон України за грошову нагороду.

Так, 21.12.2023 року на підставі ухвали Київського районного суду м. Одеси було проведено обшук за місцем мешкання ОСОБА_11 за адресою: АДРЕСА_3 , у ході якого було виявлено та вилучено:

- ноутбук «Lenovo» чорно-сірого кольору разом із зарядним пристроєм, який зі слів ОСОБА_11 належить підозрюваному ОСОБА_8 ;

- ноутбук «Acer» модель MS2346 разом із зарядним пристроєм, який зі слів ОСОБА_11 належить підозрюваному ОСОБА_8 ;

- мобільний телефон «iPhone 14 Pro Max» ІМЕІ: НОМЕР_3 , ІМЕІ 2: НОМЕР_4 належить ОСОБА_11 .

Вилучені в ході обшуку ноутбуки та мобільний телефон можуть зберігати інформацію, яка органом досудового розслідування у подальшому буде використана, як доказ, зокрема за допомогою мобільного телефону, могли відбуватись телефонні з`єднання осіб що мають відношення, до кримінального правопорушення, а на вилучених ноутбуках може зберігатись бланки документів, за допомогою яких виготовлялись підроблені довідки військо-лікарської комісії та тимчасові посвідчення військовозобов`язаного.

Таким чином, в ході розслідування кримінального правопорушення, у органу досудового розслідування знову виникла необхідність звернутись до слідчого судді із клопотанням про накладенням арешту на вилучене майно.

Дослідивши клопотання та матеріали додані в його обґрунтування, слідчий суддя прийшов до висновку про необхідність повернення даного клопотання прокурору для усунення недоліків з наступних підстав.

Згідно ч. 3 ст. 132 КПК України - застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно положень ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ст. 98 КПК країни речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

На переконання слідчого судді клопотання слідчого про арешт майна не відповідає вимогам ст. 171 КПК України, з огляду на наступні обставини.

Згідно ч. 2 ст. 171 КПК України, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:

1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;

2) перелік і види майна, що належить арештувати;

3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном;

4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Слідчим не було зазначено відповідне обґрунтування необхідності накладення арешту на вилучене майно, зокрема, не було доведено його відношення до розслідуваного № 0000062 від 20.10.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України та яким чином зазначене у клопотанні майно відповідає критеріям, передбаченим ч. 1 ст. 98 КПК України для речових доказів.

Слідчий у клопотанні визначив метою накладення арешту на вказане вилучене майно його збереження як речових доказів, хоча при цьому конкретно мету та правову підставу арешту майна не обґрунтував, а лише поверхово послався на положення ст. 170 КПК України, які загалом визначають поняття арешту майна.

В клопотанні про арешт майна слідчий обмежується виключно формальним цитуванням положень КПК України та припущеннями, що вилучене майно відповідає критеріям речових доказів, проте будь-яких обґрунтувань викладених обставин клопотання сторони обвинувачення не містить.

Клопотання окрім процесуальних документів про визначення уповноважених осіб у кримінальному провадженні, повідомлення про виявлення ознак кримінального правопорушення, копії протоколу обшуку, копії ухвали слідчого судді на підставі якої був проведений обшук та постанови про визнання вилученого майна речовими доказами, не містить документів, які б обґрунтовували доводи клопотання.

Окрім цього, відповідно до вимог ст. 171 КПК України слідчий належним чином не мотивував своє клопотання стосовно того, який зв`язок є між кримінальним правопорушенням, яке розслідується та майном, яке належить третій особі ОСОБА_11 .

Слідчий суддя позбавлений можливості встановити з яких причин наразі вилучене майно необхідне органу досудового розслідування для огляду.

Вказані обставини позбавляють слідчого суддю можливості в повній мірі дослідити обставини, якими обґрунтовані доводи клопотання та прийняти рішення по суті.

Беручи до уваги викладені обставини, на думку слідчого судді, подане клопотання про арешт майна підлягає поверненню прокурору для належного оформлення відповідного клопотання, з належним зазначенням та відповідним обґрунтуванням необхідності дії вказаного заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна в рамках такого кримінального провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст. 170-172, 372 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_2 , погоджене прокурором Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0000062 від 20.10.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України повернути прокурору.

Встановити строк для усунення недоліків в сімдесят дві години.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1