У Х В А Л А

05 грудня 2023 року м. Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суду м. Полтави ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві клопотання адвоката ОСОБА_3 , в інтересах ОСОБА_4 , про скасування арешту майна в кримінальному провадженні № 0000688 від 27 вересня 2023 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 322, ч. 1 ст. 366 КК України,

в с т а н о в и в:

До провадження слідчого судді надійшло вищезазначене клопотання, в якому адвокат ОСОБА_5 , діючи в інтересах ОСОБА_4 , просить скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 03 серпня 2023 року на тимчасове посвідчення військовозобов`язаного ОСОБА_4 , зобов`язавши старшого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Полтавській області ОСОБА_6 повернути ОСОБА_4 тимчасове посвідчення військовозобов`язаного.

В обґрунтування клопотання зазначила, що з моменту вилучення майна та накладення на нього арешту минуло чотири місяці, що на думку адвоката, є достатнім для виконання необхідних слідчих та процесуальних дій з вказаним майном, дослідження та фіксації необхідної інформації, яка має значення для потреб досудового розслідування, з урахуванням того, що заходи забезпечення кримінального провадження мають тимчасовий, а не постійний характер. Вказала, що факт перебування майна під арештом тривалий час фактично позбавляє конституційного права власника на законних підставах користуватися та розпоряджатися своєю власністю. Зазначила, що тимчасове посвідчення військовозобов`язаного ОСОБА_4 є його особистим документом, який був отриманий відповідно до норм чинного законодавства України, а тому з огляду на введення в України воєнного стану, повинно знаходиться у останнього. До того ж вказаний документ є необхідним ОСОБА_4 для його працевлаштування на роботу. З огляду на це, просила скасувати арешт, накладений на вказане майно.

В судове засідання володілець майна ОСОБА_4 та його представник - адвокат ОСОБА_3 , не з`явилися, надіслали до суду заяву про розгляд клопотання без їх участі, в якій клопотання підтримали та просили його задовольнити.

Старший слідчий відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Полтавській області ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, надіслав до суду заяву про розгляд клопотання без його участі, в якій просив відмовити в задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 , мотивуючи свою позицію тим, що скасування арешту на вказаний документ може зашкодити проведенню повного та об`єктивного досудового розслідування.

Зважаючи на неявку в судове засідання всіх осіб, які беруть у ньому участь, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді на підставі положень ч. 4 ст. 107 КПК України не здійснюється

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до такого висновку.

Слідчим суддею встановлено, що СУ ГУНП в Полтавській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000688 від 27 вересня 2023 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 322, ч. 1 ст. 366 КК України.

Ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 03 серпня 2023 року накладено арешт на вилучені 01 серпня 2023 року, в ході проведення обшуку автомобіля BMW X5, д. н. з. НОМЕР_1 , грошові кошти, документи, в тому числі, на тимчасове посвідчення військово-забов`язаного ОСОБА_4 , № НОМЕР_2 , копію паспорта серії НОМЕР_3 .

Встановлено, що постановою слідчого від 01 серпня 2023 року вилучені в ході обшуку предмети визнано речовими доказами.

Згідно вимог ч. ч 1 і 2 ст. 100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу.

Відповідно до положень ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі арешт майна, застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно п. 2 ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно положень ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

При тому відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України визначено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально-протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально-протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за клопотанням власника майна, якщо він доведе, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Згідно ч. 1 ст. 7 КПК України, зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відноситься розумність строків.

Положеннями ст. 28 КПК України передбачено, що під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень. Проведення досудового розслідування у розумні строки забезпечує прокурор, слідчий суддя (в частині строків розгляду питань, віднесених до його компетенції), а судового провадження суд. Критеріями для визначення розумності строків кримінального провадження є: 1) складність кримінального провадження, яка визначається з урахуванням кількості підозрюваних, обвинувачуваних та кримінальних правопорушень, щодо яких здійснюється провадження, обсягу та специфіки процесуальних дій, необхідних для здійснення досудового розслідування тощо; 2) поведінка учасників кримінального провадження; 3) спосіб здійснення слідчим, прокурором і судом своїх повноважень.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зважаючи на викладене, слідчий суддя вважає, що подальше накладення арешту на тимчасове посвідчення військовозобов`язаного ОСОБА_4 порушує принцип розумності і співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Доводи слідчого про те, що скасування арешту на вказаний документ може зашкодити проведенню повного та об`єктивного досудового розслідування будь-якими об`єктивними даними належним чином не підтверджені.

З огляду на це, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність в кримінальному провадженні даних, які б виправдовували подальше втручання держави у право на мирне володіння заявником належним йому майном, у зв`язку з чим вважає доцільним скасувати арешт майна, не вбачаючи підстав для подальшого застосування вказаного заходу забезпечення кримінального провадження.

Керуючись ст. ст. 174 і 372 КПК України, слідчий суддя,

у х в а л и в:

Клопотання адвоката ОСОБА_3 , в інтересах ОСОБА_4 , про скасування арешту майна в кримінальному провадженні № 0000688 від 27 вересня 2023 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 322, ч. 1 ст. 366 КК України, задовольнити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 03 серпня 2023 року на тимчасове посвідчення військовозобов`язаного ОСОБА_4 .

Зобов`язати старшого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Полтавській області ОСОБА_6 повернути ОСОБА_4 тимчасове посвідчення військовозобов`язаного.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_7