Справа № 953/3573/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" грудня 2022 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:

Головуючого судді - ОСОБА_1 ,

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі - ОСОБА_4 ,

за участю прокурора - ОСОБА_5 ,

захисника - адвоката ОСОБА_6 ,

обвинуваченого - ОСОБА_7 ,

розглянувши у судовому засіданні в приміщенні Київського районного суду м. Харкова в залі судового засідання клопотання прокурора у кримінальному провадженні №0000179 від 17.03.2022 про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, -

в с т а н о в и в :

В провадженні Київського районного суду м. Харкова перебуває обвинувальний акт по кримінальному провадженню №0000179 від 17.03.2022 за обвинуваченням ОСОБА_7 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

Прокурор в судовому засіданні заявив клопотання про продовження строків тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 на 60 днів, посилаючись на ризики, передбачені п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватися від суду; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник - адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні заперечували щодо клопотання прокурора про продовження строків тримання ОСОБА_7 під вартою, просили застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, зазначивши про недоведенність прокурором зазначених ризиків.

Суд, вислухавши пояснення учасників судового розгляду, приходить до висновку про наявність підстав для задоволення клопотання прокурора про продовження тримання під вартою обвинуваченого з наступних підстав.

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 10.11.2022 продовжено обвинуваченому ОСОБА_7 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у Державній установі Харківський слідчий ізолятор на 60 днів, тобто до 08 січня 2023 включно, без визначення розміру застави.

Згідно ч. 3 ст. 331 КПК України, за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

При вирішенні питання про продовження строку запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_7 , суд вважає встановленим продовження існування ризиків, передбачених п. п. 1, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме можливість запобігання спробам обвинуваченого: переховуватися від суду; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Суд вважає, що на цей час існують правові підстави для продовження застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою.

Під час розгляду клопотання судом вивчалась можливість застосування відносно ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначених ризиків.

Однак, враховуючи наявність їх існування, які не спростовано стороною захисту, а також оцінюючи сукупність обставин, наявність вамогих доказів про вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує йому в разі визнання винуватим у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачена кримінальна відповідальність у вигляді 15 років або довічного позбавлення волі, у сфері злочинів проти основ національної безпеки України, вчинене в умовах воєнного стану, під час збройної агресії російської федерації проти України, враховуючи суспільну небезпеку кримінального правопорушення, а також враховуючи, що за час тримання обвинуваченого під вартою зазначені ризики не зменшилися та не втратили своєї актуальності, суд продовжує для обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 діб, тобто до 18 лютого 2023 року.

Суд, при постановленні даної ухвали, керуючись ч. З ст. 183 КПК України, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 КПК України, про які зазначено вище, не визначає розмір застави у даному кримінальному провадженні відносно ОСОБА_7 при продовженні застосування запобіжного заходу, оскільки останній обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, тобто державна зрада, що виключає можливість застосування до підозрюваного інших запобіжних заходів в період дії воєнного стану.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість покарання не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.

У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 25.07.2001 Європейський суд з прав людини зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризику повторного вчинення кримінальних правопорушень».

Таким чином, колегія суддів не погоджується з доводами сторони захисту щодо відсутності ризиків передбачених п. п. 1, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, оскільки санкція ч. 2 ст. 111 КК України передбачає покарання у виді позбавленням волі на строк п`ятнадцять років або довічним позбавленням волі, з конфіскацію майна, а тому кримінальне правопорушення, яке інкриміноване обвинуваченому є особливо тяжким та має підвищену суспільну небезпеку.

Керуючись ст. ст. 177,178, 183, 331 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» строком на 60 днів, тобто до 18 лютого 2023 року (включно), без визначення розміру застави.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Головуючий суддя - ОСОБА_1

Судді - ОСОБА_2

ОСОБА_3