№ 1-кп/183/1764/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 вересня 2023 року м. Новомосковськ

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області кримінальне провадження № 0000111 відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Новомосковська Дніпропетровської області, громадянина України, непрацюючого, з середньо-спеціальною освітою, неодруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, ч. 2 ст. 190 КК України,

в с т а н о в и в:

Приблизно в березні 2023 року, точні дата, час та місце в ході досудового розслідування не встановлені, у ОСОБА_4 раптово виник прямий умисел, направлений на заволодіння чужим майном, а саме грошовими коштами, шляхом зловживання довірою.

Реалізуючи свій прямий умисел, спрямований на заволодіння чужим майном, шляхом зловживання довірою, ОСОБА_4 приблизно в березні 2023 року, точні дата, час та місце в ході досудового розслідування не встановлені, маючи при собі невстановлений технічний пристрій та доступ до мережі Інтернет, зайшов на сайт «ОЛХ», де розмістив оголошення про продаж мотоблоку марки «Кентавр», де вказав номер мобільного телефону НОМЕР_1 .

У подальшому, 17 березня 2023 року з ОСОБА_4 за вищевказаним номером зв`язався покупець: ОСОБА_5 . В ході розмови з ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , реалізуючи свій прямий умисел, спрямований на заволодіння чужим майном, шляхом зловживання довірою, передбачаючи та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, діючи умисно, з корисливих мотивів, переконавши ОСОБА_5 у щирості своїх намірів та запевнивши її про готовність відправити вищевказаний товар, попрохав останню надіслати передплату за товар у розмірі 4 000,00 гривень та повідомив ОСОБА_5 номер власної банківської картки банку «Приватбанк»: НОМЕР_2 .

Після чого, 20 березня 2023 року о 09 годині 53 хвилини, ОСОБА_5 через банківський термінал здійснила переказ грошових коштів на картку банку «Приватбанк» з номером НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_4 у розмірі 4 000,00 гривень.

Після чого, ОСОБА_4 , заволодівши грошовими коштами ОСОБА_5 , не надіслав обіцяний товар та перестав виходити на зв`язок. В результаті умисних дій ОСОБА_4 , потерпілій ОСОБА_5 були завдані збитки у розмірі 4 000,00 гривень.

Крім того, приблизно в березні 2023 року, точні дата, час та місце в ході досудового розслідування не встановлені, у ОСОБА_4 раптово виник прямий умисел, направлений на заволодіння чужим майном, а саме грошовими коштами, шляхом зловживання довірою, вчинене повторно.

Реалізуючи свій прямий умисел, спрямований на заволодіння чужим майном, шляхом зловживання довірою, вчинене повторно, ОСОБА_4 приблизно в березні 2023 року, точні дата, час та місце в ході досудового розслідування не встановлені, маючи при собі невстановлений технічний пристрій та доступ до мережі Інтернет, зайшов на сайт «ОЛХ», де розмістив оголошення про продаж мотоблоку марки «Кентавр», де вказав номер мобільного телефону НОМЕР_3 .

У подальшому, 22 березня 2023 року з ОСОБА_4 за вищевказаним номером зв`язався покупець: ОСОБА_6 та в ході розмови, останній попросив надіслати йому на мессенджер «Вайбер» фото вищевказаного мотоблоку. Після чого, ОСОБА_4 , реалізуючи свій прямий умисел, спрямований на заволодіння чужим майном, шляхом зловживання довірою, вчинене повторно, передбачаючи та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, діючи умисно, повторно з корисливих мотивів, через мессенджер «Вайбер» з номеру мобільного телефону НОМЕР_1 , надіслав ОСОБА_6 фото мотоблоку та в ході переписки з останнім, переконавши ОСОБА_6 у щирості своїх намірів, попрохав останнього надіслати передплату за товар у розмірі 1 000,00 гривень та надіслав ОСОБА_6 номер власної банківської картки банку «Приватбанк»: НОМЕР_2 .

Після чого, 23 березня 2023 року о 08 годині 24 хвилини, ОСОБА_6 з власної банківської картки здійснив переказ грошових коштів на картку банку «Приватбанк» з номером НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_4 у розмірі 1 000,00 гривень.

Далі, реалізуючи свій прямий умисел, спрямований на заволодіння чужим майном, шляхом зловживання довірою, вчинене повторно, 23 березня 2023 року ОСОБА_4 зателефонував ОСОБА_6 та запевнивши останнього про готовність відправити вищевказаний товар, поросив ОСОБА_6 надіслати йому залишок грошових коштів за товар у сумі 8 000,00 гривень, на що ОСОБА_6 погодився та 23 березня 2023 року о 16 годині 01 хвилині здійснив переказ грошових коштів на картку банку «Приватбанк» з номером НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_4 у розмірі 8 000,00 гривень.

Після чого, ОСОБА_4 , заволодівши грошовими коштами ОСОБА_6 , не надіслав обіцяний товар та перестав виходити на зв`язок. В результаті умисних дій ОСОБА_4 , потерпілому ОСОБА_6 були завдані збитки у розмірі 9 000,00 гривень.

Крім того, приблизно в квітні 2023 року, точні дата, час та місце в ході досудового розслідування не встановлені, у ОСОБА_4 раптово виник прямий умисел, направлений на заволодіння чужим майном, а саме грошовими коштами, шляхом зловживання довірою, вчинене повторно.

Реалізуючи свій прямий умисел, спрямований на заволодіння чужим майном, шляхом зловживання довірою, вчинене повторно, ОСОБА_4 приблизно в квітні 2023 року, точні дата, час та місце в ході досудового розслідування не встановлені, маючи при собі невстановлений технічний пристрій та доступ до мережі Інтернет, зайшов на сайт «ОЛХ», де розмістив оголошення про продаж мотоблоку марки «Кентавр», де вказав номер мобільного телефону НОМЕР_4 .

У подальшому, 24 квітня 2023 року з ОСОБА_4 за вищевказаним номером зв`язався покупець: ОСОБА_7 та в ході розмови ОСОБА_4 попрохав останнього надіслати передплату у розмірі 4 140 гривень 70 копійок, на що ОСОБА_7 відповів, що він повинен подумати.

Далі, реалізуючи свій прямий умисел, спрямований на заволодіння чужим майном, шляхом зловживання довірою, вчинене повторно, передбачаючи та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, 25 квітня 2023 року ОСОБА_4 зателефонував ОСОБА_7 з номеру мобільного телефону НОМЕР_5 та переконавши ОСОБА_7 у щирості своїх намірів й запевнивши його про готовність відправити вищевказаний товар, знову попрохав останнього надіслати передплату за товар у розмірі 4 140 гривень 70 копійок та повідомив ОСОБА_7 номер власної банківської картки банку «Приватбанк»: НОМЕР_2 .

25 квітня 2023 року о 18 годині 32 хвилини, ОСОБА_7 з власної банківської картки здійснив переказ грошових коштів на картку банку «Приватбанк» з номером НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_4 у розмірі 4 140 гривень 70 копійок.

Після чого, ОСОБА_4 заволодівши грошовими коштами ОСОБА_7 , не надіслав обіцяний товар та перестав виходити на зв`язок. В результаті умисних дій ОСОБА_4 , потерпілому ОСОБА_7 були завдані збитки у розмірі 4 140 гривень 70 копійок.

Крім того, приблизно в березні 2023 року, точні дата, час та місце в ході досудового розслідування не встановлені, у ОСОБА_4 раптово виник прямий умисел, направлений на заволодіння чужим майном, а саме грошовими коштами, шляхом зловживання довірою, вчинене повторно.

Реалізуючи свій прямий умисел, спрямований на заволодіння чужим майном, шляхом зловживання довірою, вчинене повторно, ОСОБА_4 приблизно в березні 2023 року, точні дата, час та місце в ході досудового розслідування не встановлені, маючи при собі невстановлений технічний пристрій та доступ до мережі Інтернет, зайшов на сайт «ОЛХ», де розмістив оголошення про продаж мотоблоку марки «Кентавр», вартістю 13 500,00 гривень, де вказав номер мобільного телефону НОМЕР_6 .

У подальшому, 16 березня 2023 року з ОСОБА_4 за вищевказаним номером зв`язався покупець ОСОБА_8 . В ході розмови з ОСОБА_8 21 березня 2023 року, ОСОБА_4 , реалізуючи свій прямий умисел, спрямований на заволодіння чужим майном, шляхом зловживання довірою, передбачаючи та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, діючи умисно, з корисливих мотивів, переконавши ОСОБА_8 у щирості своїх намірів та запевнивши її про готовність відправити вищевказаний товар, попрохав останню надіслати передплату за товар у розмірі 1 700,00 гривень та повідомив ОСОБА_8 номер власної банківської картки банку «Приватбанк» НОМЕР_2 .

Після чого, 22 березня 2023 року о 17 годині 14 хвилин, ОСОБА_8 з банківської картки свого чоловіка ОСОБА_9 здійснила переказ грошових коштів на картку банку «Приватбанк» з номером НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_4 у розмірі 1 700,00 гривень.

Крім того, 26 березня 2023 року о 15 годині 53 хвилині, ОСОБА_8 на прохання ОСОБА_4 , з власної банківської картки здійснила переказ грошових коштів на картку банку «Приватбанк» з номером НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_4 у розмірі 300,00 гривень.

Також, 26 березня 2023 року о 16 годині 38 хвилині, ОСОБА_8 на прохання ОСОБА_4 , здійснила переказ грошових коштів на картку банку «Приватбанк» з номером НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_4 у розмірі 5 000,00 гривень.

Окрім цього, 29 березня 2023 року о 11 годині 09 хвилин, ОСОБА_8 на прохання ОСОБА_4 , з власної банківської картки здійснила переказ грошових коштів на картку банку «Приватбанк» з номером НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_4 у розмірі 400,00 гривень.

Далі, реалізуючи свій прямий умисел, спрямований на заволодіння чужим майном, шляхом зловживання довірою, вчинене повторно, 29 березня 2023 року ОСОБА_4 зателефонував ОСОБА_8 та запевнивши останню про готовність відправити вищевказаний товар, поросив ОСОБА_8 надіслати йому залишок грошових коштів за товар у сумі 4 600,00 гривень, на що ОСОБА_8 погодилася та 29 березня 2023 року о 11 годині 42 хвилині здійснила переказ грошових коштів на картку банку «Приватбанк» з номером НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_4 у розмірі 4 600,00 гривень.

Після чого, ОСОБА_4 заволодівши грошовими коштами ОСОБА_8 , не надіслав обіцяний товар та перестав виходити на зв`язок. В результаті умисних дій ОСОБА_4 , потерпілій ОСОБА_8 були завдані збитки у розмірі 12 000,00 гривень.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину свою визнав повністю та показав, що обставини викладені в обвинувальному акті не оспорює та повністю визнає себе винним у пред`явленому обвинуваченні. Вказав, що вже почав відшкодовувати шкоду. У скоєному він щиро кається.

В судовому засіданні у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України судом було з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст вищенаведених обставин, а також встановлено відсутність сумнівів у добровільності їх позиції.

Оскільки учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, не оспорювали в судовому засіданні обставини, при яких обвинуваченим ОСОБА_4 скоєно злочини, суд вважає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, і учасники судового процесу проти цього не заперечували.

Також в судовому засіданні суд роз`яснив учасникам судового процесу вимоги ч. 3 ст. 349 КПК України щодо позбавлення права оскарження обставин, які ніким не оспорюються, в апеляційному порядку.

Отже, суд, дослідивши докази в межах пред`явленої підозри, не виходячи за межі пред`явленого обвинувачення, яке прокурор підтримав в судовому засіданні, приходить до однозначного висновку про те, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 :

-по епізоду від 17.03.2023 року у заволодінні чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайстві);

-по епізоду від 22.03.2023 року у заволодінні чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайстві), вчиненому повторно;

-по епізоду від 25.04.2023 року у заволодінні чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайстві), вчиненому повторно;

-по епізоду в період з 22.03.2023 року по 29.03.2023 року у заволодінні чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайстві), вчиненому повторно,

доведена у повному обсязі і його умисні дії вірно кваліфіковані органом досудового слідства за ч. 1, ч.2 ст. 190 КК України, відповідно.

При призначенні виду та розміру покарання обвинуваченому, суд керується ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, дані про особу обвинуваченого, сукупність усіх обставин у справі.

Суд враховує, кількість епізодів злочинної діяльності, вчинених ОСОБА_4 .

Разом з тим, зазначені злочини не є тяжкими.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 , судом не встановлено.

Водночас, обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 , суд визнає його щире каяття, яке ґрунтується на належній критичній оцінці ним своєї протиправної поведінки, визнанні вини та готовності підлягати кримінальній відповідальності.

Крім того, суд бере до уваги дані про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який є особою раніше не судимою, вину свою визнав повністю, розкаявся у вчиненому, на обліку у лікарів не перебуває, за місцем мешкання характеризується позитивно, шкода частково відшкодована, а також суд враховує думку потерпілих, які не наполягали на призначенні обвинуваченому суворого покарання.

За таких обставин, з урахуванням наявності обставини, яка пом`якшує покарання та відсутності обставин, які його обтяжують, суд приходить до висновку про можливість призначення ОСОБА_4 покарання без ізоляції його від суспільства, а саме у виді позбавлення волі на певний строк, та на підставі ст. 75 КК України звільнення його від відбування покарання з випробуванням, оскільки саме таке покарання буде повністю відповідати ступеню тяжкості вчиненого злочину, конкретним його обставинам, обставинам, що пом`якшують покарання та обтяжують його, даним про особу обвинуваченого.

Призначаючи покарання як кару суд, виходячи з вимог ст. 50 КК України, враховує, що призначення покарання у вигляді позбавлення волі на вказаний вище строк з випробуванням буде необхідним та достатнім для виправлення засудженого і запобігання вчинення ним нових злочинів.

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Витрати на залучення експертів відсутні.

На підставі викладеного, враховуючи ступінь тяжкості скоєних кримінальних правопорушень, особу обвинуваченого, а також усі обставини по справі, керуючись ст. ст. 370, 371, 374 КПК України, суд,

у х в а л и в :

ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 1, ч.2 ст. 190 КК України та призначити йому покарання:

- за ч.1 ст.190 КК України у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік;

- за ч.2 ст.190 КК України у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного йому покарання з випробуванням строком на 1 (один) рік 6 (шість місяців).

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця свого проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази: оптичний носій із маркуванням CD-R круглої форми вилучений протоколом тимчасового доступу до речей і документів від 30.05.2023 року на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Львова № 466/4333/23 від 01.05.2023 року - залишити в матеріалах кримінального провадження;

2 картки банку «Приватбанк» з номерами: НОМЕР_2 та НОМЕР_7 , які поміщені до спец. пакету SUD 1155808, які згідно квитанції № 00003428 зберігаються, в камері схову зберігання речових доказів Новомосковського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області - повернути за належністю ОСОБА_4 .

На підставі ст. ст. 96-1, 96-2 КК України застосувати спеціальну конфіскацію, конфіскувавши у дохід держави наступні речові докази: мобільний телефон марки «Redmi 9А», блакитного кольору, імеі1: НОМЕР_8 , імеі2: НОМЕР_9 , всередині якого знаходиться сім-картка мобільного оператора «Лайфселл» з номером: НОМЕР_10 , який поміщено до спец. пакету SUD 2077887; мобільний телефон марки «ergo», чорного кольору, імеі1: НОМЕР_11 , імеі2: НОМЕР_12 , з карткою мобільного оператора «Київстар» з номером: НОМЕР_13 , який поміщено до спец. пакету SUD 2042614, які згідно квитанції № 00003428 зберігаються, в камері схову зберігання речових доказів Новомосковського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області.

Копію вироку вручити обвинуваченому та прокурору негайно, після його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана сторонами кримінального провадження до Дніпровського апеляційного суду через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1