ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Апеляційне провадження № 11-сс/818/652/23 Доповідач - ОСОБА_1
Справа № 953/5873/23 Слідчий суддя - ОСОБА_2
Категорія: у порядку КПК України
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2023 року Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого - ОСОБА_1 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря - ОСОБА_5 ,

прокурорів - ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

захисника - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в м. Харкові апеляційну скаргу захисника підозрюваної ОСОБА_9 - адвоката ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 11.05.2023 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваної ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000102 від 13.01.2021 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 14, частиною 4 статті 190, частинами 3, 4 статті 358 КК України, -

в с т а н о в и в:

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 11.05.2023 задоволено клопотання слідчого та обрано ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Роз`яснено, що згідно з положеннями частини 6 статті 193 КПК України, після затримання особи і не пізніше як через 48 годин, з часу доставки її до місця кримінального провадження, слідчий суддя, за участю підозрюваного розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід.

Не погодившись з ухвалою слідчого судді, захисник підозрюваної ОСОБА_9 - адвокат ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, яку в подальшому доповнив, де просить скасувати вказану ухвалу, постановити нову ухвалу, якою в задоволенні клопотання слідчого про обрання ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - відмовити в повному обсязі.

Мотивуючи доводи апеляційної скарги захисник посилається на незаконність та необґрунтованість оскаржуваної ухвали, а висновки слідчого судді невмотивовані та не підтверджені належними та допустимими доказами.

Зазначає, що в матеріалах провадження відсутні докази, які підтверджують будь-яку наявність існування майна або майнових прав, якими шахрайським шляхом намагалася заволодіти ОСОБА_9 , що ставить під сумнів самого існування майна.

Захисник вважає, що органом досудового розслідування лише формально перелічені ризики, передбачені статтею 177 КПК України та небунтовано, яким чином ці ризики проявляються, і які докази свідчать про наявність таких ризиків, у клопотанні слідчого не зазначено.

Звертає увагу на ті обставини, що наплавлення повідомлення про підозру не відповідає вимогам частини 1 статті 278 КПК України, що призвело до порушення процесуальних прав ОСОБА_9 . Матеріали провадження мають докази наявності поважної причини виїзду ОСОБА_9 , у зв`язку з початком бойових дій у м. Харкові. ОСОБА_9 не вручено повідомлення про підозру, остання з її змістом не ознайомлена, їй не роз`яснено зміст підозри та її права.

За вказаних обставин, захисник вважає, що фактично ОСОБА_9 не набула статусу підозрюваної.

Вказує, що сторона обвинувачення, в порушення вимог КПК України, звернулась з клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без оголошення ОСОБА_9 у розшук.

В апеляційній скарзі захисник зазначає, що слідчий звернувся з клопотанням про обрання ОСОБА_9 запобіжного заходу при зупиненому досудовому розслідувані, що є істотним порушенням вимог КПК України.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення захисника підозрюваної, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, думку прокурорів, які проти задоволення апеляційної скарги заперечували, перевіривши представлені матеріали судового провадження, суд апеляційної інстанції приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог частини 1 статті 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення в межах апеляційної скарги.

Згідно статті 2 КПК України основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден не винуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Одним із методів державної реакції на порушення, що носять кримінально-правовий характер, є заходи забезпечення кримінального провадження, передбачені статтею 131 КПК України, які виступають важливим елементом механізму здійснення завдань кримінального провадження при розслідуванні злочинів.

Відповідно до частини 6 статті 193 КПК України слідчий суддя, суд може розглянути клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Згідно частини 1 статті 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищення, схову або спотворення будь-якої із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконного впливу на свідків та інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином; вчиненню іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення, в якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу, відповідно до частини 2 статті 177 КПК України є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосовування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до частини 1 статті 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Також, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; ризик продовження чи повторення протиправної поведінки (статті 178 КПК України).

Судом апеляційної інстанції встановлено, що під час розгляду клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу щодо підозрюваної ОСОБА_9 слідчий суддя у повному обсязі належним чином дотримався вказаних вимог.

З наданих матеріалів судового провадження вбачається, що 27.02.2023 ОСОБА_9 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 14, частиною 4 статті 190, частинами 3, 4 статті 358 КК України шляхом вручення повідомлення про підозру через житлово-експлуатаційну організацію, за місцем проживання у зв`язку із тимчасовою відсутністю особи за місцем проживання.

На неодноразові виклики слідчого, шляхом надсилання повісток засобами поштового зв`язку (на 27 лютого 2023 року, 03, 04 та 06 березня 2023 року) підозрювана ОСОБА_9 не являлась.

На запит слідчого від 28.02.2023 щодо перетину ОСОБА_9 державного кордону України, 06.03.2023 отримано відповідь, згідно якої ОСОБА_9 в останнє перетнула державний кордон України 19.04.2022 через пункт пропуску «Лужанка» на автомобілі та в зворотному напрямку по теперішній час офіційно не повернулась.

У зв`язку з відсутністю підозрюваної ОСОБА_9 за місцем реєстрації та фактичного місця проживання, місце перебування якої органу досудового розслідування невідомо, постановою слідчого СУ ГУНП в Харківській області від 07.03.2023 підозрювану ОСОБА_9 оголошено у розшук, про що внесені до ЄРДР відповідні відомості.

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 14.03.2023 постановлено ухвалу про затримання ОСОБА_9 , з метою приводу для участі у судовому засіданні, з розгляду клопотання про обрання відносно неї запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В ініціативному рапорті оперуповноваженого ВКП ХРУП № 2 ГУНП в Харківській області ОСОБА_10 зазначено, що в ході перевірки за обліками системи «Аркан ЦП» було встановлено, що в період часу з 2020-2022 ОСОБА_9 неодноразово перетинала державний кордон України в напрямку рф, що дає підстави вважати, що вона перебуває на території рф, тобто території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором.

Звертаючись з клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваної ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000102 від 13.01.2021 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 14, частиною 4 статті 190, частинами 3, 4 статті 358 КК України слідчий навів підстави для обрання такого запобіжного заходу.

Слідчий посилався на те, що є підстави вважати, підозрювана ОСОБА_9 може вчинити дії, передбачені пунктами 1, 2, 3, 5 частини 1 статті 177 КПК України та про існування вказаних ризиків свідчать наступні обставини: ОСОБА_9 повідомлено про підозру у вчиненні особливо тяжкого умисного корисливого кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 12 років, у зв?язку з чим підозрювана може переховуватися від органу досудового розслідування, з метою ухилення від кримінальної відповідальності, підозрювана переховується від органу досудового розслідування, не являючись до слідчого, підозрювана не працює та при цьому підозрюється у вчиненні корисливого злочину, що може свідчити про продовження вчинення нию злочинної діяльності, за відсутності інших джерел доходів, крім того, на даний час не встановлені всі особи, які приймали участь у вчиненні злочинів у групі з ОСОБА_9 та здійснювали підроблення документів, які використовувались при вчиненні нею злочинів, що свідчить про можливість впливу підозрюваної на таких осіб, та перешкоджання їх встановленню, а також не встановлено місцезнаходження оригіналів всіх документів, які використовувались для посвідчення правочинів щодо готування до заволодіння чужим майном, що свідчить про можливість підозрюваної знищити, сховати або спотворити такі речі та документи.

На теперішній час ОСОБА_9 переховується від органу досудового розслідування, у зв`язку з чим, 07.03.2023 оголошена у розшук.

На підставі викладено слідчий вважав, що встановлені під час досудового розслідування обставини є достатніми для переконання, що жоден із більш м?яких запобіжних заходів, передбачених частиною 1 статті 176 КПК України не може запобігти доведеним ризикам та застосування стосовно підозрюваної ОСОБА_9 найбільш суворого запобіжного заходу - тримання під вартою є обґрунтованим.

Обираючи підозрюваній ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя виходив з того, що зазначені у клопотанні обставини повідомленої підозри мають місце та підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які приведені у клопотанні слідчого та доданих матеріалах та дійшов висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_9 інкримінованих їй кримінальних правопорушень, та існування ризиків, передбачених пунктами 1, 2, 3, 5 частини 1 статті 177 КПК України.

Слідчий суддя оцінюючи сукупність всіх обставин, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваною кримінальних правопорушень, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваній у разі визнання винуватою у вчиненні особливо тяжкого злочину, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі до дванадцяти років з конфіскацією майна та те, що підозрювана оголошена у розшук та перебуває на території рф - держави-агресора, та буде продовжувати переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, застосування більш м`яких запобіжних заходів є неможливим, дійшов висновку про наявність підстав для задоволення клопотання слідчого про обрання підозрюваній запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Перевіряючи обґрунтування слідчого судді щодо наявності ризиків, передбачених пунктами 1, 2, 3, 5 частини 1 статті 177 КПК України, а саме, що ОСОБА_9 буде продовжувати переховуватися від органу досудового розслідування та суду, може знищити, сховати або спотворити будь-які із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні або вчинити інший кримінальний злочин, колегія суддів встановила належне обґрунтування наявності кожного з ризиків, зважаючи на тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваній у разі визнання її винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, характер та ступінь суспільної небезпечності кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_9 фактичні обставини провадження та дані про особу підозрювану, в тому числі перебування особи у розшуку, а також інші обставини, передбачені статтею 178 КПК України.

Щодо посилань захисника про необґрунтованість висновків слідчого судді про наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 2, 3, 5 частини 1 статті 177 КПК України, вбачається, що інкриміновані ОСОБА_9 кримінальні правопорушення, передбачені частиною 1 статті 14, частиною 4 статті 190, частинами 3, 4 статті 358 КК України, згідно положень статті 12 КК України є тяжким та особливо тяжким злочинами (на час звернення слідчого з клопотанням).

Суд апеляційної інстанції зазначає, що сама по собі тяжкість злочину не є визначальною умовою, проте разом з іншими обставинами повинна враховуватись слідчим суддею під час вирішення розгляду клопотання про обрання особі запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відтак, розглядаючи клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя врахував тяжкість кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_9 те, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, та правомірно дійшов висновку, що докази та обставини, на які посилався слідчий у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що підозрювана може вчинити дії, передбачені статтею 177 КПК України, а для запобігання встановленим ризикам недостатньо обрання більш м`якого запобіжного заходу наряду з тим, що підозрювана перебуває у розшуку.

У зв`язку із наведеним, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками слідчого судді, що застосування при наявності вищевказаних обставин більш м`якого запобіжного заходу не зможе забезпечити виконання підозрюваною покладених обов`язків та запобігти встановленим ризикам.

Доводи апеляційної скарги захисника щодо порушення порядку повідомлення ОСОБА_9 про підозру, суд апеляційної інстанції вважає безпідставними, з огляду на таке.

Відповідно до частини 1статті 42 КПК України, підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок невстановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Частиною 1статті 276 КПК України передбачено, що повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому статтею 278 цього Кодексу.

Відповідно до частини 1 статті 278 КПК України письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Частиною 1 статті 111 КПК України визначено, що повідомлення у кримінальному провадженні є процесуальною дією, за допомогою якої слідчий, прокурор, слідчий суддя чи суд повідомляє певного учасника кримінального провадження про дату, час та місце проведення відповідної процесуальної дії або про прийняте процесуальне рішення чи здійснену процесуальну дію.

Відповідно до частини 3 статті 111 КПК України повідомлення у кримінальному провадженні здійснюється у випадках, передбачених цим Кодексом, у порядку, передбаченому главою 11 цього Кодексу, за винятком положень щодо змісту повідомлення та наслідків неприбуття особи.

У главі 11, зокрема, в частинах 1 та 2 статті 135 КПК України визначено, що особа викликається до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду шляхом вручення повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення виклику по телефону або телеграмою. У разі тимчасової відсутності особи за місцем проживання повістка для передачі їй вручається під розписку дорослому члену сім`ї особи чи іншій особі, яка з нею проживає, житлово-експлуатаційній організації за місцем проживання особи або адміністрації за місцем її роботи.

Відповідно до частини 1 статті 136 КПК України належним підтвердженням отримання особою повістки про виклик або ознайомлення з її змістом іншим шляхом є розпис особи про отримання повістки, в тому числі на поштовому повідомленні, відеозапис вручення особі повістки, будь-які інші дані, які підтверджують факт вручення особі повістку про виклик або ознайомлення з її змістом.

Також, Європейський суд з прав людини визначає «кримінальне обвинувачення» як офіційне доведення до відома особи компетентним органом твердження про те, що ця особа вчинила кримінальне діяння, при цьому, в деяких випадках це може робитися у формі інших заходів, здійснення яких несе в собі таке твердження і, по суті, так само впливає на становище підозрюваного (рішення у справі «Екле проти Німеччини» від 15 липня 1982 року, п. 73).

Доводи апеляційної скарги захисника про те, що слідчий звернувся з клопотанням про обрання підозрюваній ОСОБА_9 запобіжного заходу при зупиненому досудовому розслідувані, не знаходять свого обґрунтованого підтвердження, з огляду на те, що сторонами провадження таких відомостей не надано та в матеріал провадження відсутні докази.

Інші доводи апеляційної скарги захисника про незаконність та необґрунтованість оскаржуваної ухвали, висновків слідчого судді не спростовують, істотних порушень вимог КПК України, які б давали підстави для скасування оскаржуваної ухвали слідчого судді, колегією суддів не встановлено.

Таким чином, суд апеляційної інстанції приходить висновку, що ухвала слідчого судді постановлена у відповідності до вимог чинного законодавства, з з`ясуванням всіх обставин, які мають значення для вирішення справи, а відтак вважає постановлене ним рішення законним і обґрунтованим та не вбачає підстав для його скасування.

Керуючись статтями 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, -

постановив:

Апеляційну скаргу захисника підозрюваної ОСОБА_9 - адвоката ОСОБА_8 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 11.05.2023 - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги оскарженню в касаційному порядку не підлягає відповідно до частини 4 статті 424 КПК України.

Головуючий :

Судді: