Справа №295/1651/24
УХВАЛА

Іменем України

02.02.2024 року м. Житомир

Слідчий суддя Богунського районного суду міста Житомира ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Житомирі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, ОСОБА_3 ,

погоджене прокурором Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_4 ,

про арешт майна,

подане у кримінальному провадженні №0000082 від 19.12.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України,

в с т а н о в и в:

Слідчий, за погодженням з прокурором, звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт майна, відповідно до змісту якого з матеріалів досудового розслідування вбачається, що ОСОБА_5 , працюючи на посаді старшого інженера (з інформатизації та зв`язку) відділу інженерно-технічних засобів охорони, зв`язку та інформатизації ДУ «Коростенська ВК (№71)», маючи спеціальне звання капітан внутрішньої служби та будучи працівником правоохоронного органу, придбав, зберігав з метою збуту та збув у місце позбавлення волі ДУ «Коростенська ВК (71)» наркотичні засоби канабіс, за наступних обставин.

Так, 10.01.2024 та 15.01.2024 під час розмов по телефону ОСОБА_5 пообіцяв ОСОБА_6 (особа до якої застосовано захід забезпечення безпеки у кримінальному провадженні), який відбуває покарання в місцях позбавлення волі, пообіцяв збути особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс за кошти з розрахунку 500 грн за три грама наркотичного засобу, шляхом перерахунку грошових коштів на банківський картковий рахунок ОСОБА_5 в сумі 4000 грн за подальший збув ОСОБА_5 такого наркотичного засобу.

18.01.2024, близько 15 год 33 хв, ОСОБА_6 перерахував на банківську картку ОСОБА_5 № НОМЕР_1 у «А-банк» грошові кошти в сумі 4000 грн, в якості передплати за збут ОСОБА_5 наркотичного засобу, про що по телефону повідомив ОСОБА_5 .

Реалізовуючи свій протиправний умисел на збут наркотичного засобу ОСОБА_6 , який відбуває покарання в ДУ «Коростенська ВК (№71)», ОСОБА_5 , придбавши у січні 2024 року у невстановлених досудовим розслідуванням осіб особливо-небезпечний наркотичний засіб - канабіс, обіг якого заборонено, 21.01.2024 на охоронюваній території ДУ «Коростенська ВК (№71)» збув гр. ОСОБА_6 поліетиленовий пакунок, у середині якого містились 10 згортків із фольги із речовиною рослинного походження зеленого кольору, яка згідно з висновком експерта №СЕ-19/106-24/1266-НЗПРАП від 24.01.2024 є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено - канабісом, маса якого в перерахунку на висушену речовину становить 22,386 г.

Окрім того, 30.01.2024 у вечірній час, ОСОБА_5 , придбавши у невстановлених досудовим розслідуванням осіб наркотичну речовину, схожу на особливо-небезпечний наркотичний засіб - канабіс, обіг якого заборонено, на охоронюваній території ДУ «Коростенська ВК (№71)» збув гр. ОСОБА_6 поліетиленовий пакунок, у середині якого містились 8 згортків із фольги із речовиною рослинного походження зеленого кольору, схожою на канабіс .

30.01.2024 о 22 год 21 хв ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України в приміщенні ДУ «Коростенська ВК (№71)» за підозрою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України, та проведено особистий обшук затриманого.

Завершено зазначену процесуальну дію та протокол затримання складено 31.01.2024 о 02 год 04 хв.

Під час проведення особистого обшуку у ОСОБА_5 вилучено належний йому мобільний телефон ІPhone 11, серійний номер НОМЕР_2 , ІМЕІ 1: НОМЕР_3 , IMEI 2: НОМЕР_4 .

Слідчий вказує, що зазначена річ, наявні у ній відомості та інформація, мають важливе значення для проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні, оскільки зберегли у собі відомості щодо спілкування, вхідних та вихідних дзвінків, обміну текстовими повідомленнями, інформацією, в тому числі по мережі Інтернет, ОСОБА_5 із ОСОБА_6 та іншими особами, щодо придбання, зберігання та збуту наркотичних засобів. Крім того по зазначеному телефону необхідно призначити судову комп`ютерно-технічну експертизу, щодо наявності інформації, яка має значення для проведення досудового розслідування у кримінальному провадження.

Вищезазначені речі та документи у зв`язку із їх відповідністю ст. 98 КПК України та у зв`язку із тим, що вони містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

Посилаючись на зазначене, з метою забезпечення збереження речових доказів, слідчий просить накласти арешт на вказане у клопотанні майно.

Слідчий у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду клопотання повідомлений належним чином, у клопотанні просить судове засідання проводити без його участі.

Власник майна та його захисник у судове засідання не з`явились, про розгляд клопотання повідомлені належним чином, причини неявки не повідомили.

З огляду на вищезазначені обставини та у відповідності до приписів ч.1 ст.172 КПК України, неприбуття слідчого та власника майна у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Відповідно до ч.4 ст.107 КПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось у зв`язку з неприбуттям учасників провадження.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя доходить наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Частина перша ст. 170 КПК України визначає, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до ч.2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно з ч.11 ст. 170 ЦПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно з ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою.

Слідчим суддею встановлено, що у провадженні другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Житомирі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, перебуває кримінальне провадження, відомості про яке внесено 19.12.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000082, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

30.01.2024 ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України в приміщенні ДУ «Коростенська ВК (№71)» та під час затримання проведено особистий обшук ОСОБА_5 , у ході якого вилучено належний йому мобільний телефон ІPhone 11, серійний номер НОМЕР_2 , ІМЕІ 1: НОМЕР_3 , IMEI 2: НОМЕР_4 .

31.01.2024 мобільний телефон ІPhone 11, серійний номер НОМЕР_2 , ІМЕІ 1: НОМЕР_3 , IMEI 2: НОМЕР_4 , постановою слідчого визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні.

Відповідно до ст. 167, 168 КПК України зазначені речі є тимчасово вилученим майном.

Під час вирішення клопотання слідчий суддя враховує обставини вчинення кримінального правопорушення, що вбачаються зі змісту доданих до клопотання копій наступних документів: витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань; протоколу допиту свідка ОСОБА_6 від 03.01.2024; протоколу за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії від 22.01.2024; протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, від 30.01.2024; протоколу допиту свідка ОСОБА_6 від 31.01.2024; постанови слідчого про визнання речовими доказами від 31.01.2024, які підтверджують, що зазначене в клопотанні майно може бути використане як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження; метою застосування даного виду забезпечення кримінального провадження є необхідність збереження речових доказів, недопущення їх втрати.

Враховуючи викладене, оскільки майно, на яке слідчий просить накласти арешт, є речовим доказом у кримінальному провадженні, з метою уникнення можливості його втрати, оцінивши розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, слідчий суддя вважає за доцільне задовольнити подане клопотання.

Керуючись статтями 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя, -

у х в а л и в:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на мобільний телефон ІPhone 11, серійний номер НОМЕР_2 , ІМЕІ 1: НОМЕР_3 , IMEI 2: НОМЕР_4 , належний ОСОБА_5 .

Тимчасово, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавити власника майна і третіх осіб права відчужувати, розпоряджатися та використовувати вищевказане майно.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1