КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ

Київського апеляційного суду в складі:

головуючого суддіОСОБА_1 ,
суддів при секретарі судового засіданняОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві 04 жовтня 2023 року, апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 , яка діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 17 серпня 2023 року, відносно,

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Очамчира, Ахалдаба, Республіка Грузія, без громадянства, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбаченихч. 1 ст. 255 - 2 КК України, -

за участю: прокурора захисників перекладача в режимі відеоконференцзв`язку обвинуваченого ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ОСОБА_10 , ОСОБА_6
ВСТАНОВИЛА:

Вказаною ухвалою задоволено клопотання прокурора Офісу Генерального прокурора ОСОБА_7 продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 , строком до 15 жовтня 2023 року.

На виконання положень ч. 3 ст. 21 ЗУ «Про попереднє ув`язнення» доведено до відома адміністрацію місця попереднього ув`язнення в якій утримується обвинувачений ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про стан здоров`я останнього та направлено копію адвокатського запиту з додатками.

Не погоджуючись з таким рішенням, захисник ОСОБА_5 , яка діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати ухвалу слідчого судді, постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого.

Вважає оскаржувану ухвалу незаконною, оскільки порушує права ОСОБА_6 .

На думку захисника, слідчий суддя під час продовження ОСОБА_6 запобіжного заходу, вийшов за межі строків досудового розслідування.

Заслухавши доповідь судді, доводи захисників та підозрюваного, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, пояснення прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги та просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає, з наступних підстав.

Як убачається з матеріалів судового провадження, Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснювалося досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке 26 грудня 2022 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0001445, за підозрою у тому числі ОСОБА_6 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 255-2 КК України.

Так, ОСОБА_6 обвинувачується у організації проведення злочинного зібрання (сходки) осіб, які здійснюють злочинний вплив, для матеріального забезпечення та координації злочинної діяльності, у тому числі розподілу доходів, одержаних злочинним шляхом та сфер злочинного впливу, та участь у такому зібранні (сходці), у тому числі з використанням засобів зв`язку, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 255-2 КК України.

28 грудня 2022 року слідчим суддею Печерського районного суду м. Києва щодо підозрюваного ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, а саме до 24 лютого 2023 року включно без права внесення застави.

16 лютого 2023 року постановою першого заступника Генерального прокурора продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001445 до трьох місяців, тобто до 27 березня 2023 року включно.

16 лютого 2023 року слідчим суддею Печерського районного суду м. Києва щодо підозрюваного ОСОБА_6 продовжено строк тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, а саме до 27 березня 2023 року включно без права внесення застави.

21 березня 2023 року слідчим суддею Печерського районного суду м. Києва продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001445 до 27 червня 2023 року включно.

24 лютого 2023 року слідчим суддею Печерського районного суду м. Києва щодо підозрюваного ОСОБА_6 продовжено строк тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, а саме до 17 травня 2023 року включно без права внесення застави.

11 травня 2023 року слідчим суддею Печерського районного суду м. Києва щодо підозрюваного ОСОБА_6 продовжено строк тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, а саме до 27 червня 2023 року включно без права внесення застави.

21 червня 2023 року, в порядку ст. 290 КПК України, сторонам кримінального провадження повідомлено про завершення досудового розслідування та здійснено відкриття матеріалів досудового розслідування для надання доступу сторонам кримінального провадження.

26 червня 2023 року слідчим суддею Печерського районного суду м. Києва щодо підозрюваного ОСОБА_6 продовжено строк тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, а саме до 22 серпня 2023 року.

15 серпня 2023 року обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_6 скеровано до Печерського районного суду міста Києва.

16 серпня 2023 року прокурор Офісу Генерального прокурора ОСОБА_7 на підставі ч. 6 ст. 199 КПК України звернувся до Печерського районного суду м. Києва із клопотанням про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 17 серпня 2023 року клопотання прокурора задоволено.

Колегія суддів погоджується із прийнятим рішенням, з огляду на наступне.

Перевіряючи законність прийнятого рішення слідчим суддею, колегія суддів враховує практику Європейського суду з прав людини та дотримання ним вимог КПК України, які регулюють норми застосування та продовження запобіжного заходу.

Колегія суддів звертає увагу, що відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Доповнення до апеляційної скарги від сторони захисту не надходило.

Відповідно до ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно з положеннями ч. 1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

Розглядаючи клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою для прийняття законного та обґрунтованого рішення, в порядку ст. 199 КПК України, суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу та умови, за яких таке продовження можливе.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Згідно з вимогами ст. ст. 197, 199 КПК України, за відсутності підстав для зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на такий, що не пов`язаний з ізоляцією від суспільства, строк тримання підозрюваного під вартою може бути продовжений у разі неможливості закінчення досудового розслідування в частині доведеного обвинувачення в строки, встановлені статтею 219 цього Кодексу.

Під час розгляду клопотання прокурора слідчим суддею встановлено, щоОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 255-2 КК України, що підтверджується долученими до клопотання матеріалами, сукупність яких є достатньою для продовження дії запобіжного заходу, оскільки ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України не зменшилися та продовжують існувати.

Для того, щоб арешт на підставі обґрунтованої підозри був виправданий у відповідності до статті 5 § 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту, ні в момент перебування під вартою (Brogan and Others v. the United Kingdom, judgment of 29 November 1988, § 53). Також не обов`язково, щоб затриманій особі, було в подальшому висунуто обвинувачення або щоб справа проти особи була надіслана до суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке має підтвердити або спростувати підозру, яка є підставою для затримання (Murray v. the United Kingdom, judgmentof 28 October 1994, § 55).

Слідчий суддя дослідив клопотання і матеріали, які його обґрунтовують, та, всупереч твердженням сторони захисту, правильно встановив, що зазначені у клопотанні обставини мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю доказів, які приведені у клопотанні прокурора та доданих до нього матеріалах.

Враховуючи, те що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для продовження застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні прокурора докази у слідчого судді були всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення.

Обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України»).

В клопотанні та доданих до нього матеріалах міститься достатньо фактів і інформації, які свідчать про причетність ОСОБА_6 до вчинення вказаного кримінального правопорушення та висновку про обґрунтованість повідомленої йому підозри.

Відтак, доводи сторони захисту щодо відсутності обґрунтованої підозри, не заслуговують на увагу, та не можуть бути підставою для скасування ухвали слідчого судді та застосування щодо ОСОБА_6 іншого запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою.

Також, слідчим суддею враховано те, що ризики, передбачені, ст. 177 КПК України, не зменшилися, є триваючими та продовжили існувати, обставини викладені у клопотанні, виправдовують подальше тримання обвинуваченого під вартою.

Слідчий суддя відповідно до положень ст. 177, 178 КПК України врахував тяжкість кримінального правопорушення, в якому обвинувачується ОСОБА_6 , за вчинення особливо тяжкого злочину, а саме за ч. 1 ст. 255-2 КК України, а тому відповідно до п. 4 ст. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що обвинувачений може переховуватися від органів досудового розслідування, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Врахування тяжкості покарання при розгляді питання щодо продовження дії запобіжного заходу відповідає практиці Європейського суду з прав людини при застосуванні ст. ст. 5, 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (рішення у справі «Ілійков проти Болгарії», де Суд визначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Вказані ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, які враховано під час застосування та продовженні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному, на цей час не зменшилися та продовжують існувати.

Окрім того, колегія суддів перевіряє наявність існування вказаних ризиків на момент постановлення оскаржуваної ухвали та вважає їх доведеними.

У зв`язку з цим, даних про наявність підстав для зміни підозрюваному запобіжного заходу на менш суворий, ніж тримання під вартою не встановлено та стороною захисту не доведено.

Також, слідчий суддя згідно з ч. 4 ст. 183 КПК України, врахувавши підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу не визначив розмір застави. З вказаним погоджується і колегія суддів.

Доводи захисника ОСОБА_5 про необгрунтованність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду, оскільки в даному судовому провадженні слідчим суддею досліджено усі матеріали справи та надано їм належну правову оцінку, що вбачається зі змісту постановленої ухвали слідчого судді.

Твердження сторони захисту, що в оскаржуваному рішенні згадується про прокурора ОСОБА_11 , який в судовому засіданні участі не брав, то колегія суддів вважає вказане технічною помилкою, оскільки з журналу судового засіданні (а.с. 23-24, т. 7) вбачається про участь прокурорів ОСОБА_7 та ОСОБА_12 під час розгляду клопотання.

Доводи захисника щодо неможливості тримання ОСОБА_6 під вартою за станом здоров`я є необґрунтованими. До матеріалів провадження долучено висновок експерта (експертиза за матеріалами кримінального провадження) (а.с.5 - 17, т. 7) № 033-3-2023, яку розпочато 14.03.2023 р. та закінчено 21.03.2023 р., в якому не констатовано факту неможливості тримання обвинуваченого ОСОБА_6 в умовах слідчого ізолятору.

Крім того, слідчим суддею в оскаржуваному рішенні на виконання положень ч. 3 ст. 21 ЗУ «Про попереднє ув`язнення» зазначено про необхідність доведення до відома адміністрації місця попереднього ув`язнення в якій утримується обвинувачений ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про стан здоров`я останнього та про необхідність направлення копії адвокатського запиту з додатками.

Доводи апеляційної скарги, що слідчий суддя під час продовження ОСОБА_6 запобіжного заходу, вийшов за межі строків досудового розслідування, не заслуговують на увагу.

Зокрема, 15 серпня 2023 року обвинувальний акт скеровано до Печерського районного суду м. Києва для розгляду по суті.

Відповідно до ч. 4 ст. 176 КПК України, запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування та до початку підготовчого судового засідання - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора.

Згідно ч. 6 ст. 199 КПК України, а в разі закінчення строку запобіжного заходу до проведення підготовчого судового засідання прокурор не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення строку дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу може подати клопотання про його продовження. Розгляд такого клопотання здійснюється слідчим суддею за правилами цієї статті.

Слід зазначити, що відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відтак, доводи на які у своїх виступах, посилаються захисники, і які не містяться у апеляційній скарзі захисника ОСОБА_13 , згідно вимог КПК України будуть встановлюватись під час судового розгляду по суті, у тому числі щодо допустимості та належності доказів.

Істотних порушень вимог КПК України, які могли б стати безумовною підставою для скасування ухвали слідчого судді у даному провадженні не встановлено.

Керуючись ст. ст. 176 - 178, 183, 199, 194, 199, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів -

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 17 серпня відносно ОСОБА_6 , - залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 , яка діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , - без задоволення.

Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Унікальний номер справи 757/35504/23-к Слідчий суддя в 1-ій інстанції: ОСОБА_17

Провадження 11сс/824/5446/2023 Доповідач ОСОБА_1

Категорія ст.183, 199 КПК