Справа 688/2219/23
№ 1-кс/688/174/24
Ухвала

18 січня 2024 року м. Шепетівка

Слідчий суддя Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши клопотання старшого дізнавача СД Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_3 , подане в межах кримінального провадження №0000370 від 23 травня 2023 року, про арешт майна,

встановив:

Старший дізнавач СД Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_3 , за погодженням з прокурором Нетішинського відділу Шепетівської окружної прокуратури ОСОБА_4 , звернувся з клопотанням про арешт майна в кримінальному провадженні за №0000370 від 23 травня 2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України.

В обґрунтування клопотання дізнавач зазначив, що 18.05.2023 близько 17 год 30 хв, невстановлена особа, перебуваючи у невстановленому місці, під приводом продажу товару оголошення на сайті "ОЛХ" , шахрайським шляхом, заволоділа грошовими коштами в сумі 7999 грн., які ОСОБА_5 , 1965 року народження, житель м. Нетішин, перерахував на банківську картку НОМЕР_1 .

Під час проведення дізнання ОСОБА_5 , вказав, що знайшов оголошення з приводу продажу басейну на сайті «ОЛХ», де був вказаний номер мобільного телефону НОМЕР_2 , також зв`язувався в месенджері «Вайбер» з таким за номером НОМЕР_3 , в ході чого домовився із останнім про купівлю продаж та однією з умов була передоплата. 18 травня 2023 року близько 17 год 30 хв ОСОБА_5 перерахував грошові кошти в сумі 7999 грн. на банківську картку НОМЕР_1 , двома переказами.

24 жовтня 2023 за ухвалою Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області проведено тимчасовий доступ до речей і документів в ході чого отримано інформацію по картковому рахунку за номером НОМЕР_1 , на який перераховано грошові кошти потерпілим та встановлено, що вказаний картковий рахунок належить ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , особовий рахунок IBAN НОМЕР_4 .

Постановою старшого дізнавача СД Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_3 від 28 грудня 2023 року особовий рахунок НОМЕР_4 за картою № НОМЕР_1 визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні.

З метою встановлення особи правопорушника та недопущення в майбутньому вчинення відносно інших осіб шахрайських дій, виникла об`єктивна необхідність у накладенні арешту на особовий рахунок НОМЕР_4 за картою № НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_6 , та знаходиться у володінні ПАТ АБ «Укргазбанк», із забороною використання та розпорядження грошовими коштами, які знаходяться на банківському особовому рахунку.

Згідно з ч.1, 2 ст.40-1 КПК України дізнавач при здійсненні дізнання наділяється повноваженнями слідчого. Дізнавач уповноважений, зокрема, проводити слідчі (розшукові) дії та негласні слідчі (розшукові) дії у випадках, установлених цим Кодексом; звертатися за погодженням із прокурором до слідчого судді з клопотаннями про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій.

Прокурор ОСОБА_4 та дізнавач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилися, подали заяви про розгляд клопотання без їх участі, клопотання підтримали в повному обсязі та просили задовольнити.

Слідчий суддя вважає, що неявка прокурора та дізнавача в судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Відповідно до ч.4 ст.107 КПК України фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснювалося.

Перевіривши надані матеріали клопотання та кримінального провадження, слідчий суддя дійшов висновку, що в задоволенні клопотання слід відмовити з огляду на таке.

Згідно п.7 ч.2 ст.131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Частиною 3 ст.132 КПК України встановлено, що застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України визначено правові підстави для накладення арешту на майно з метою збереження речових доказів, згідно з якою арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

При цьому, частиною 10 ст. 170 КПК України визначено, що арешт може бути накладено в тому числі на гроші у безготівковій формі, які знаходяться на банківських рахунках.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного, обґрунтованого та справедливого рішення, слідчий суддя, відповідно до вимог ст.94 КПК України, ст.132 КПК України, ст.173 КПК України, повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації; наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою; розумність та спів розмірність обмеження прав власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Як вбачається з клопотання, дізнавач з метою встановлення особи правопорушника та недопущення в майбутньому вчинення відносно інших осіб шахрайських дій, просить накласти арешт на особовий рахунок НОМЕР_4 за картою № НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_6 , та знаходиться у володінні ПАТ АБ «Укргазбанк», із забороною використання та розпорядження грошовими коштами, які знаходяться на банківському особовому рахунку.

Аналізуючи положення кримінально процесуального законодавства з приводу накладення арешту на майно особи, обов`язковою передумовою, яка обґрунтовує необхідність застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, є наявність достатніх доказів, що вказують на вчинення злочину, наявність обґрунтованої підозри, підставу для арешту майна; наслідки арешту для третіх осіб, а також розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, що визначено положенням ч. 2 ст. 173 КПК України. При цьому обов`язок доведення існування зазначеної умови КПК України покладається на орган досудового розслідування.

Водночас, слідчий суддя вважає, що застосування даного заходу забезпечення кримінального провадження, як накладення арешту на всі грошові кошти, які знаходяться на рахунку ОСОБА_6 , є явно неспівмірним з обмеженням ОСОБА_6 права користування та розпорядження майном.

За таких обставин, з огляду на завдання кримінального провадження, розумність та співмірність обмеження права власності в даному конкретному випадку, слідчий суддя вважає, що слідчим не доведено необхідності накладення арешту.

Згідно з абз. 1 ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Враховуючи, що вищевказане, слідчий суддя дійшов висновку, що в задоволенні клопотання про накладення арешту на майно необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст. 132, 170-173, 175, 309 КПК України, слідчий суддя

ухвалив:

В задоволенні клопотання старшого дізнавача СД Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_3 , поданого в межах кримінального провадження №0000370 від 23 травня 2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, про арешт майна відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Хмельницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя