В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"30" січня 2024 р. м. Київ

Дніпровський районний суд м. Києва в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003144 від 04.08.2023 року, за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Новосибірська РФ, українця, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, працюючого не офіційно, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

за участю учасників кримінального провадження: прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

16.07.2023 року не пізніше 09:44 ОСОБА_3 , перебуваючи у дворі будинку 11, розташованого за адресою: м. Київ, бул. Русанівський, виявив на землі банківську картку «monobank», оформлену на ім`я ОСОБА_5 , яку забрав собі. В подальшому у ОСОБА_3 виник умисел на незаконне заволодіння чужим майном, а саме розміщеними на картковому рахунку належними ОСОБА_5 грошовими коштами.

16.07.2023 року в період часу з 09:44 по 09:45, реалізуючи злочинний умисел, керуючись корисливим мотивом, усвідомлюючи, що за його діями ніхто не спостерігає, в умовах воєнного стану, перебуваючи в магазині ТОВ «АТБ-Маркет», що розташований за адресою: м. Київ, бул. Русанівський, 11, усвідомлюючи, що при розрахунку банківською карткою по терміналу, не потрібно водити пін-код для доступу до вказаної банківської картки, вирішив цим скористатись, та здійснив розрахунок банківською карткою, яка належить ОСОБА_5 за допомогою терміналу, чим спричинив майнову шкоду на суму 91 грн 30 коп.

Продовжуючи реалізацію свого єдиного злочинного умислу, 16.07.2023 року в період часу з 15:01 по 15:02 усвідомлюючи, що за його діями ніхто не спостерігає, в умовах воєнного стану, перебуваючи в магазині ТОВ «АТБ-Маркет», що розташований за адресою: м. Київ, бул. Русанівський, 11, усвідомлюючи, що при розрахунку банківською карткою по терміналу, не потрібно водити пін-код для доступу до вказаної банківської картки, вирішив цим скористатись, та здійснив розрахунок банківською карткою, яка належить ОСОБА_5 за допомогою терміналу, чим спричинив майнову шкоду на суму 155 грн 10 коп.

Продовжуючи реалізацію свого єдиного злочинного умислу, 17.07.2023 року в період часу з 08:22 по 08:23, усвідомлюючи, що за його діями ніхто не спостерігає, в умовах воєнного стану, перебуваючи в магазині ТОВ «АТБ-Маркет», що розташований за адресою: м. Київ, бул. Русанівський, 11, усвідомлюючи, що при розрахунку банківською карткою по терміналу, не потрібно водити пін-код для доступу до вказаної банківської картки, вирішив цим скористатись, та здійснив розрахунок банківською карткою, яка належить ОСОБА_5 за допомогою терміналу, чим спричинив майнову шкоду на суму 120 грн 00 коп. Продовжуючи реалізацію свого єдиного злочинного умислу, 17.07.2023 року в період часу з 08:24 по 08:25 усвідомлюючи, що за його діями ніхто не спостерігає, в умовах воєнного стану, перебуваючи в магазині ТОВ «АТБ-Маркет», що розташований за адресою: м. Київ, бул. Русанівський, 11, усвідомлюючи, що при розрахунку банківською карткою по терміналу, не потрібно водити пін-код для доступу до вказаної банківської картки, вирішив цим скористатись, та здійснив розрахунок банківською карткою, яка належить ОСОБА_5 за допомогою терміналу, чим спричинив майнову шкоду на суму 13 грн 60 коп.

Продовжуючи реалізацію свого єдиного злочинного умислу, 17.07.2023 року в період часу з 12:10 по 12:12 усвідомлюючи, що за його діями ніхто не спостерігає, в умовах воєнного стану, перебуваючи в магазині ТОВ «Сільпо-Фуд», що розташований за адресою: м. Київ, Русанівська набережна, 10, усвідомлюючи, що при розрахунку банківською карткою по терміналу, не потрібно водити пін-код для доступу до вказаної банківської картки, вирішив цим скористатись, та здійснив розрахунок банківською карткою, яка належить ОСОБА_5 за допомогою терміналу, чим спричинив майнову шкоду на суму 198 грн 55 коп.

Продовжуючи реалізацію свого єдиного злочинного умислу, 17.07.2023 року в період часу з 12:15 по 12:16 усвідомлюючи, що за його діями?ніхто не спостерігає, в умовах воєнного стану, перебуваючи в магазині ТОВ «Сільпо-Фуд», що розташований за адресою: м. Київ, Русанівська Набережна, 10, усвідомлюючи, що при розрахунку банківською карткою по не потрібно водити пін-код для доступу до вказаної банківської картки. вирішив цим скористатись, та здійснив розрахунок банківською карткою, яка належить ОСОБА_5 за допомогою терміналу, чим спричинив майнову шкоду па суму 35 грн 69 коп.

Продовжуючи реалізацію свого єдиного злочинного умислу, 17.07.2023 року в період часу з 19:11 по 19:12 усвідомлюючи, що за його діями ніхто не спостерігає, в умовах воєнного стану, перебуваючи в магазині ТОВ «Сільпо-Фуд», що розташований за адресою: м. Київ, Русанівська набережна, 10, усвідомлюючи, що при розрахунку банківською карткою по терміналу, не потрібно водити пін-код для доступу до вказаної банківської картки. вирішив цим скористатись, та здійснив розрахунок банківською карткою, яка належить ОСОБА_5 за допомогою терміналу, чим спричинив майнову шкоду на суму 38 грн 40 коп.

ОСОБА_3 своїми умисними протиправними діями, пов`язаними єдиним злочинним умислом заволодів належними ОСОБА_5 грошовими коштами на загальну суму 652 грн 64 коп.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 винним себе за ч. 4 ст. 185 КК України визнав у повному обсязі та пояснив суду, що йому зрозуміло обвинувачення, права, передбачені КПК України, він погоджується з обставинами, встановленими під час досудового розслідування, із зібраними у кримінальному провадженні доказами як достовірними і допустимими, знає про міру та вид покарання, передбачене КК України за вказаний злочин, і його заява про винуватість не є результатом якихось погроз або обіцянок. Обвинувачений показав, що 16.07.2023 року близько 09:44 він перебуваючи у дворі будинку 11, за адресою: м. Київ, бул. Русанівський, виявив на землі банківську картку «monobank», оформлену на ім`я ОСОБА_5 , яку забрав собі. Після чого, в цей же день, перебуваючи в магазині ТОВ «АТБ-Маркет», що розташований за адресою: м. Київ, бул. Русанівський, 11, здійснив два розрахунки знайденою банківською карткою, яка належить ОСОБА_5 за допомогою терміналу. Крім того, 17.07.2023 року, близько 08:25 перебуваючи в магазині ТОВ «АТБ-Маркет», що розташований за адресою: м. Київ, бул. Русанівський, 11, здійснив два розрахунки знайденою банківською карткою, яка належить ОСОБА_5 за допомогою терміналу. Крім того, 17.07.2023 року в період часу з 12:10 по 19:12 перебуваючи в магазині ТОВ «Сільпо-Фуд», що розташований за адресою: місто Київ, Русанівська набережна, 10, здійснив три розрахунки банківською карткою, яка належить ОСОБА_5 за допомогою терміналу. Всього використав з картки близько 700 грн. Зокрема зазначив, що всі обставини, так як вони викладені в обвинувальному акті, а саме: дата, час та місце скоєння ним кримінального правопорушення відповідають дійсності та розуміє, що його дії були умисними, корисливими, вчинені під час дії воєнного стану в державі. У скоєному щиро каявся, запевняв, що більше правопорушень вчиняти не буде, готовий понести покарання відповідно до законодавства України, майнову шкоду потерпілому відшкодував.

У судовому засіданні досліджено матеріали кримінального провадження, які надав прокурор, та документи, що характеризують особу обвинуваченого.

Покази ОСОБА_3 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. Положення ч. 3 ст. 349 КПК України роз`яснено судом у судовому засіданні учасникам кримінального провадження. За згодою учасників судового провадження, які не оспорюють фактичні обставини кримінального провадження, кваліфікацію кримінального правопорушення, судом встановлено, що вони вірно розуміють зміст його обставин, відсутні сумніви в добровільності їх позиції, суд у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням зібраних досудовим слідством матеріалів, в тому числі і тих, що характеризують особу обвинуваченого. Вина обвинуваченого ОСОБА_3 повністю підтверджується його показаннями, щирим каяттям у скоєному та дослідженими письмовими документами, які суд визнає належними та допустимими доказами у розумінні діючого кримінального процесуального законодавства.

Аналізуючи наведене, суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_3 у тому, що він своїми умисними діями вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену в умовах воєнного стану, і тому знаходить правильною кваліфікацію його дій за ч. 4 ст. 185 КК України.

При цьому суд враховує позицію ОП ВС, викладену у постанові № 722/594/22 від 15.01.2024 року, відповідно до якої за ч. 4 ст. 185 КК України кримінальна відповідальність передбачена за вчинення кримінального правопорушення в умовах воєнного або надзвичайного стану на території, на якій він введений. Відповідно до ч. 1 ст. 2 КК України підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом. Таким чином реалізується принцип невідворотності кримінального покарання за вчинений злочин. При обранні виду та міри покарання суд, реалізовуючи принципи справедливості та індивідуалізації покарання, враховуючи, що призначене покарання повинно бути не тільки карою, але і переслідувати цілі загальної та спеціальної превенції, вважає, що покарання повинно бути відповідним скоєному і сприяти виправленню обвинуваченого та запобіганню вчинення ним нових злочинів. Вирішуючи питання про призначення ОСОБА_3 покарання, суд відповідно до вимог ст. 65 КК України приймає до уваги характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним кримінального правопорушення за ч. 4 ст. 185 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином; конкретні обставини кримінального провадження, характер та ступінь тяжкості наслідків, що настали; поведінку ОСОБА_3 під час та після вчинення протиправних дій - матеріальну шкоду потерпілому відшкодував повністю; його ставлення до вчиненого - вину визнав повністю, каявся у вчиненому, активно сприяв слідству; дані про його особу, зокрема: одружений; працює не офіційно; під наглядом у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває; раніше не судимий, вчинив правопорушення вперше; думку сторони обвинувачення, зокрема прокурор просив призначити обвинуваченому покарання за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 років із застосуванням ст. 75 КК України. Також суд враховує заяви потерпілого від 10 грудня 2023 року та 29 січня 2024 року, в яких потерпілий зазначив, що будь-яких претензій, в тому числі матеріального характери він до обвинуваченого не має, цивільний позов подавати не буде, майнову шкоду йому відшкодовано в повному обсязі, просив призначити обвинуваченому покарання на розсуд суду.

Обставиною, що пом`якшує покарання відповідно до ст. 66 КК України ОСОБА_3 є щире каяття, оскільки обвинувачений визнав свою вину повністю та висловив щирий жаль з приводу учинених протиправних дій, та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено. Крім того, при призначенні покарання, суд також враховує особливості й обставини вчинення злочину: форму вини, мотив і мету, спосіб, стадію вчинення, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали; поведінку обвинуваченого ОСОБА_3 під час та після вчинення злочинних дій.

Відповідно до вимог ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

На підставі викладеного, суд вважає за необхідне обрати ОСОБА_3 покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, у виді позбавлення волі, але з урахуванням обставин даного кримінального провадження, тяжкості кримінального правопорушення, особи обвинуваченого, суд дійшов висновку, що його перевиховання й виправлення можливе без ізоляції від суспільства, тому вважає за доцільне застосувати до ОСОБА_3 положення ст. 75 КК України, звільнивши його від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, поклавши на нього обов`язки, визначені ст. 76 КК України.

Підстав для застосування ст. 69, ст. 69-1 КК України до обвинуваченого суд не вбачає.

Саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

У підсумку дане покарання, на переконання суду, відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності через призму того, що втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи).

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Приймаючи таке рішення без участі частини потерпілого, від якого є відповідна заява, в якій він не заперечував проти розгляду справи без його участі, суд виходить з засад ч. 5 ст. 28 КПК України, не допускаючи зайвого формалізму, оскільки кожен має право, щоб обвинувачення щодо нього в найкоротший строк стало предметом судового розгляду.

Крім того, суд зазначає, що відповідно до положень ч. 7 ст. 128 КПК України особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства.

Запобіжний захід ОСОБА_3 під час судового розгляду кримінального провадження не обирався.

Процесуальні витрати у кримінальному проваджені підлягають вирішенню відповідно до ст. 124 КПК України.

Речові докази у кримінальному проваджені підлягають вирішенню відповідно до ст. 100 КПК України. Керуючись ч. 3 ст. 349, ст. ст. 368-371, 373-374, 376 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років. На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік.

Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання чи роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід ОСОБА_3 під час судового розгляду кримінального провадження не обирався.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Процесуальні витрати у кримінальному проваджені відсутні.

Речові докази у кримінальному проваджені відсутні.

Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення. Копія вироку негайно після його проголошення вручається прокурору та обвинуваченому.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1