Справа № 738/28/24
№ провадження 1-в/738/10/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2024 року місто Мена Чернігівської області

Менський районний суд Чеpнiгiвської областi в складi судді ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні подання Державної установи «Менська виправна колонія (№ 91)» та Спостережної комiсiї Менської міської ради про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким у виді виправних робіт засудженому ОСОБА_2 ,

за участю секретаря судового засіданняОСОБА_3 ,
учасників судового розгляду: прокурораОСОБА_4 ,

встановив:

Суть питання, що вирішується ухвалою.

05 січня 2024 року до Менського районного суду Чернігівської області надійшло подання Державної установи «Менська виправна колонія (№ 91)» та Спостережної комiсiї Менської міської ради про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким - у виді виправних робіт засудженому ОСОБА_2 .

Виклад позиції учасників кримінального провадження.

Засуджений подав заяву про розгляд подання без його участі, подання підтримує.

Прокурор у судовому засіданні заперечував щодо задоволення подання.

Представники установи виконання покарання, спостережної комісії у судове засідання не з`явилися, що відповідно до положень частини п`ятої статті 539 КПК України, не перешкоджає проведенню судового розгляду.

Встановлені судом обставини.

ОСОБА_2 засуджений вироком Новозаводського районного суду міста Чернігова від 22 вересня 2021 року за частиною другою статті 307 КК України до 5 років позбавлення волі з конфіскацією майна; на підставі статті 75 КК України звільнений від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, з іспитовим строком на 2 роки; на підставі статті 54 КК України позбавлений спеціального звання «сержант внутрішньої служби».

Згідно із вироком Чернігівського апеляційного суду від 06 грудня 2021 року, вирок Новозаводського районного суду міста Чернігова від 22 вересня 2021 року щодо ОСОБА_2 скасований в частині призначеного покарання; ухвалений новий ворок, яким призначено ОСОБА_2 покарання за частиною другою статті 307 КК України із застосуванням статті 69 КК України у виді 4 років позбавлення волі без конфіскації майна; на підставі статті 54 КК України ОСОБА_2 позбавлено спеціального звання «сержант внутрішньої служби»; в решті вирок залишений без змін.

Згідно із постановою Верховного Суду від 13 жовтня 2022 року, вирок Новозаводського районного суду міста Чернігова від 22 вересня 2021 року та вирок Чернігівського апеляційного суду від 06 грудня 2021 року щодо ОСОБА_2 змінений; виключено з обвинувачення ОСОБА_2 за частиною другою статті 307 КК України кваліфікуючу ознаку - виготовлення наркотичних засобів; в решті судові рішення залишені без змін.

Строк вiдбування покарання у виді позбавлення волі обчислюється з 20 грудня 2021 року.

Станом на 10 січня 2024 року невідбута частина покарання у виді позбавлення волі складає 1 рік 11 місяців 10 днів.

У характеристиці, затвердженій начальником ДУ «Менська виправна колонія (№ 91)», вказано, що ОСОБА_2 в місцях розбавлення волі перебуває з 20 грудня 2021 року. За час перебування в Чернігівському СІЗО допустив одне порушення встановленого порядку відбування покарання, за що був притягнутий до дисциплінарної відповідальності, на даний час стягнення погашене. У ДУ «Менська виправна колонія (№ 91)» характеризується позитивно, дотримується норм, що визначають порядок і умови відбування покарання, розпорядок дня установи виконує, до дисциплінарної відповідальності не притягувався, має одне заохочення, працевлаштований електриком, також працевлаштований в рахунок двогодинних відпрацювань робітником будівельної бригади, до роботи відноситься відповідально, залучений до програми диференційованого виховного впливу «Фізкультура і спорт».

Згідно із Постановою № 3, протоколу № 2 від 04 січня 2024 року засідання Спостережної комісії Менської міської ради, постановлено рішення про погодження застосування до засудженого ОСОБА_2 пільги у виді заміни покарання у виді позбавлення волі більш м`яким покаранням у виді виправних робіт.

Під час проведення Новозаводським районним відділом філії Державної установи «Центр пробації» в Чернігівській області перевірки щодо можливості працевлаштування ОСОБА_2 у ФОП ОСОБА_5 після його звільнення з ДУ «Менська виправна колонія (№ 91»), така інформація підтвердилась, про що зазначено у повідомленні від 01 листопада 2023 року № 35/15/5518-23.

Мотиви, з яких суд виходить при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керується.

Відповідно до положень пункту 3 частини першої статті 537, пункту 1 частини другої статті 539 КПК України питання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким вирішується судом у межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання.

Засуджений на даний час відбуває покарання у виді позбавлення волі в ДУ «Менська виправна колонія (№ 91)», яка знаходиться в межах територіальної юрисдикції Менського районного суду Чернігівської області.

Згідно з положеннями частин першої, третьої статті 82 КК України, невідбута частина покарання у виді обмеження, позбавлення волі або покарання у виді довічного позбавлення волі можуть бути замінені судом більш м`яким покаранням, строк якого обчислюється з дня заміни невідбутої частини покарання або покарання у виді довічного позбавлення волі більш м`яким. У цих випадках більш м`яке покарання призначається в межах строків, установлених у Загальній частині цього Кодексу для даного виду покарання, і не повинне перевищувати невідбутого строку покарання, призначеного вироком. Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.

З вищенаведених положень закону про кримінальну відповідальність вбачається, що головною передумовою для заміни невідбутої частини покарання більш м`яким є не формальний сплив певної частини строку покарання, а факт виправлення засудженої особи, яке вона довела своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці, а також досягнення цілей покарання.

Застосування до засудженого заміни невідбутої частини покарання більш м`яким передбачено дискреційною нормою Кримінального кодексу України, тобто, не є обов`язком суду, а є правом, яке полягає у попередньому вивченні всіх даних про особу для прийняття правильного, законного рішення, з урахуванням власного внутрішнього переконання.

Постановою Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26 квітня 2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» орієнтовано суди на те, що заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при заміні невідбутої частини покарання більш м`яким того, що засуджений став на шлях виправлення.

Згідно з частиною першою статті 6 КВК України, виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Прийняття рішення про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким не є обов`язковим, а залежить від переконаності суду в тому, що цілі покарання досягнуті в більш короткий термін, ніж це було визначено вироком.

Процес виправлення та перевиховання має бути стабільним та послідовним протягом всього перебування засудженого в установі виконання покарання.

Сумлінна поведінка це не тільки пасивна форма поведінки засудженого, яка полягає в стримуванні від порушень режиму відбування покарання, правил внутрішнього розпорядку, а й активна форма його поведінки: активна участь в суспільному житті, сумлінне виконання громадських доручень, підвищення свого загальноосвітнього рівня, гарна поведінка в побуті, прагнення своєю діяльністю спокутувати вину за вчинений злочин.

Під сумлінним ставленням до праці слід розуміти постійну свідому участь в суспільно-корисній праці, систематичне виконання і перевиконання виробничих завдань, якість виконання роботи, відсутність трудових порушень, прогулів, відмов від роботи, додержання правил охорони праці й техніки безпеки.

Суд встановив, що ОСОБА_2 засуджений до покарання у виді позбавлення волі за вчинення тяжкого злочину, відбув 1/2 частину строку призначеного судом покарання, з характеристики засудженого, матеріалів особової справи засудженого вбачається, що ОСОБА_2 стає на шлях виправлення, але на час розгляду клопотання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким ОСОБА_2 своєю поведінкою не довів своє виправлення.

Так, суд встановив, що під час відбування покарання засуджений у 2022 році допустив порушення режиму відбуття покарання, за що був підданий стягненню, яке станом на час розгляду подання, є погашеним, за 2023 рік отримав одне заохочення.

Відсутність на даний час діючих стягнень у засудженого, дотримання ним режиму утримання та відбуття визначеної законом частини покарання, не є визначальними під час вирішення питання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, оскільки ці обставини не мають виключного значення при прийнятті рішення про застосування до засудженого пільги, передбаченої статтею 82 КК України. Таке рішення ухвалюється судом з врахуванням поведінки засудженого за весь час відбування покарання і якщо останній сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Дотримання засудженим норм, які визначають порядок і умови відбування покарання, розпорядок дня колонії, є обов`язком засуджених, який передбачений положеннями статті 107 КВК України.

Рішення спостережної комісії має рекомендаційний характер і не є визначальним під час вирішення питання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, а таке рішення ухвалюється судом з врахуванням поведінки засудженого за весь час відбування покарання і якщо останній сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Аналізуючи викладене, суд дійшов висновку, що відсутність стягнень у засудженого свідчить про те, що останній стає на шлях виправлення, але не доводить його виправлення та готовність до самокерованої правослухняної поведінки в суспільстві за межами виправної колонії.

Враховуючи зазначені вище обставини в сукупності, а також враховуючи те, що процес виправлення та перевиховання засудженого має бути стабільним та послідовним, суд дійшов висновку про передчасність заявленого клопотання.

За таких обставин, суд дійшов висновку, у задоволенні подання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким засудженому ОСОБА_2 - відмовити.

Враховуючи викладене, керуючись статтею 82 КК України, статтями 537, 539 КПК України, суд

постановив:

У задоволенні подання Державної установи «Менська виправна колонія (№ 91)» та Спостережної комiсiї Менської міської ради про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким у виді виправних робіт засудженому ОСОБА_2 відмовити.

Копію ухвали направити начальнику Державної установи «Менська виправна колонія (№91)» - для виконання.

Роз`яснити засудженому ОСОБА_2 , що відповідно до частини сьомої статті 82 КК України, якщо особа, відбуваючи більш м`яке покарання, вчинить нове кримінальне правопорушення, суд до покарання за знову вчинене кримінальне правопорушення приєднує невідбуту частину більш м`якого покарання за правилами, передбаченими у статтях 71 і 72 цього Кодексу.

Ухвала може бути оскаржена до Чернiгiвського апеляцiйного суду протягом 7 днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1