Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-сс/4809/569/23 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.11.2023 року. м. Кропивницький

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Кропивницького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника-адвоката захисника адвоката ОСОБА_6 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 19.10.2023, якою стосовно підозрюваного

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаїв Миколаївської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2, ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 262, ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 189 КК України,продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у межах строку досудового розслідування, тобто з 12.00 год 19.10.2023 до 12.00 год 26.11.2023 та визначено заставу у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 214 720 грн.

За участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_8 ,

захисника адвоката - ОСОБА_6

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 19.10.2023 задоволено клопотання старшого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_9 про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідуваннястосовно ОСОБА_7 , який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2, ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 262, ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 189 КК України.

Мотивуючи дану ухвалу, слідчий суддя зазначив про необхідність продовження по відношенню до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, так як наявні у матеріалах клопотання дані, що підтверджують наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що у разі обрання стосовно ОСОБА_7 запобіжного заходу не пов`язаного із триманням під вартою, вказане не забезпечить на початковому етапі досудового розслідування та у подальшому належного виконання останнім його процесуальних обов`язків, оскільки він обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, санкція якого передбачає позбавлення волі до 7 років позбавлення волі, а також у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 262 та ч. 4 ст. 189 КК України, які згідно ст. 12 КК України відносяться до категорії особливо тяжких злочинів, за вчинення яких передбачено покарання у виді позбавлення волі, відповідно 15 років з конфіскацією майна та до 12 років з конфіскацією майна, а тому ризик втечі для підозрюваного у цьому випадку може бути визнаним як менш небезпечним, ніж покарання та процедура його відбування, через що існують ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема можливість ОСОБА_7 переховуватись від органів досудового слідства та суду, з метою уникнення кримінальної відповідальності, також ризик того, що підозрюваний може незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, з метою зміни чи відмови від раніше наданих ними показань, а також наявність ризику передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме що підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, в якому підозрюється.

Тому, слідчий суддя дійшов висновку про те, що ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які мали місце та були враховані при застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою продовжують існувати і на даний час та не вичерпались і будуть продовжувати мати місце у випадку перебування ОСОБА_7 на волі. А вказане свідчить про те, що більш мякі запобіжні заходи, зазначені у ст. 176 КПК України, не можуть забезпечити належне виконання підозрюваним процесуальних обов`язків та запобігти встановленим ризикам, а тому не буде забезпечено виконання завдань кримінального судочинства.

Зважаючи на стадію кримінального провадження, наявні реальні ризики того, що підозрюваний у разі незастосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою може переховуватися та ухилятися від викликів слідчого, прокурора та суду, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, а також може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, в якому підозрюється.

В апеляційній скарзі захисник адвокат ОСОБА_6 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 ,просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою змінити запобіжний захід на не пов`язаний з триманням під вартою, а саме у вигляді домашнього арешту в нічну пору доби або зменшити його підзахисному розмір застави до 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

При цьому захисник вказує на те, що слідчим суддею при вирішенні питання про продовження запобіжного заходу не оцінено в сукупності всі обставини справи, що призвело до постановлення необґрунтованої ухвали, оскільки в матеріалах кримінального провадження та в клопотанні слідчого відсутні будь-які докази, які б свідчили про те, що більш м`який запобіжний захід або його скасування не може запобігти ризикам, передбаченим у ст. 177 КПК України.

Крім того захисник зазначає, що судом першої інстанції не враховано, що його підзахисний має міцні соціальні зв`язки, має постійне місце проживання та роботи без оформлення. На його утриманні знаходиться цивільна дружина, яка має низку тяжких захворювань та потребує його догляду та піклування.

За вказаних обставинзахисник вважає, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 є необґрунтовано суворим і до нього може бути застосований інший більш м`який запобіжний захід передбачений ст. 176 КПК України.

Крім того, захисник вважає, що його підзахисному районним судом обрано занадто великий розмір застави, який є непосильним для його родини, оскільки його дружина отримує зарплату лише у розмірі 8 000 грн, а на її утриманні є ще мама пенсійного віку, а тому просить зменшити розмір застави до 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Заслухавши доповідь судді доповідача, пояснення захисника-адвоката ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , який підтримав свою апеляційну скаргу, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги захисника, колегія суддів вважає, що вона задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, слідчими відділу розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості слідчого управління ГУНП в Кіровоградській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені 01.08. 2023 до ЄРДР № 0000843 за ч. 2, ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 262, ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 189 КК України.

11.10.2023 старший слідчий відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_9 звернувся до Ленінського районного суду м. Кіровограда з клопотанням про продовження терміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_7 .

Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 19.10.2023 задоволено клопотання слідчого та продовжено щодо підозрюваного ОСОБА_7 строк застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, тобто з 12.00 год 19.10.2023 до 12.00 год 26.11.2023 та визначено заставу у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 214 720 грн.

Перевіряючи законність прийнятого рішення слідчим суддею, колегія суддів враховує практику Європейського суду з прав людини та дотримання ним вимог КПК України, які регулюють норми обрання запобіжного заходу.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Згідно з частинами 1, 2 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Так, при розгляді клопотання слідчого про продовження щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчий суддя належним чином врахував наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2, ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 262, ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 189 КК України, що матеріали клопотання містять дані, які вказують на наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ст. 177 КПК України, а саме що ОСОБА_7 може переховуватись від органів досудового розслідування, незаконно вплинути на свідків та може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, в якому підозрюється.

Про наявність вказаних ризиків свідчить той факт, що кримінальні правопорушення в яких обґрунтовано підозрюється ОСОБА_7 , відповідно до ст. 12 КК України відносяться до категорії тяжких та особливо тяжких злочинів, так як санкцією ч. 1 ст. 263 КК Українипередбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 7 років,а санкціями ч. 3 ст. 262 та ч. 4 ст. 189 КК України передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк відповідно до 15 років та до 12 років, а тому ризик втечі для підозрюваного у цьому випадку може бути визнаним як менш небезпечним, ніж покарання та процедура його відбування. Такий висновок слідчого судді узгоджується із позицією ЄСПЛ у справі Ilijkov v. Bulgaria від 26.06.2001 (§ 80, заява № 33977/96), за якою суворість можливого вироку є відповідним елементом в оцінці ризику ухилення, а погляд на серйозність обвинувачення проти заявника давав уповноваженим органам можливість обґрунтовано вважати, що такий початковий ризик був встановлений.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення ОСОБА_7 повністю підтверджується зібраними під час проведення досудового розслідування доказами, а саме: протоколом обшуку (а.к.16-18), протоколом огляду місця події (а.к.18-19), протоколами допиту свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 та ОСОБА_21 (а.к.28-56), протоколами про проведення НСРД (а.к.61-84), повідомленням про підозру (а.к.86-94).

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що слідчий суддя обґрунтовано задовольнив клопотання слідчого і продовжив підозрюваному ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки під час розгляду клопотання встановлені обставини, які є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, зазначених у ст. 176 КПК України не зможе запобігти доведеним ризикам, та забезпечити виконання ним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Таким чином, застосований до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою за обставин даного кримінального провадження, з урахуванням встановлених ризиків, на думку колегії суддів, не є надмірним та таким, що принижує його гідність у розумінні Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Щодо апеляційних доводів захисника про необґрунтованість підозри і як наслідок необхідності відмови у задоволенні клопотання, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що термін «обґрунтована підозра», згідно практики Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011, означає, що існують факти та інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача у тому, що особа про яку йдеться мова, могла вчинити правопорушення. На час розгляду клопотання зазначені умови виконані. З досліджених матеріалів клопотання вбачається, що на даному етапі розслідування, підозра відносно ОСОБА_7 є обґрунтованою, а зібрані докази вказують на його причетність до злочину.

Щодо доводів апеляційної скарги захисника про необхідність зменшення суми застави до 40прожиткових мінімумів для працездатних осіб, то вони є безпідставними, оскільки на думку колегії суддів, визначена судом першої інстанції застава у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто в сумі 214 720 грн, є відповідним і достатнім щодо підозрюваного ОСОБА_7 у даному кримінальному провадженні, оскільки виходячи з практики Європейського суду з прав людини, він повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні. Згідно ухвали, слідчий суддя врахував дані про особу підозрюваного ОСОБА_7 , обставини вчинення ним кримінальних правопорушень, їх тяжкість, наявність ризиків у даному кримінальному провадженні, а також і зміст положень ч. 5 ст. 182 КПК України, а тому правильно визначив саме такий розмір застави, що відповідає вимогам вказаної норми закону.

З урахуванням викладеного апеляційна скарга захисника задоволенню не підлягає, а тому ухвалу слідчого судді слід залишити без зміни.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 376, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 19.10.2023, якою стосовно підозрюваного ОСОБА_7 продовжено строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, тобто з 12.00 год 19.10.2023 до 12.00 год 26.11.2023 та визначено заставу у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 214 720 грн залишити без зміни.

Ухвала апеляційного суду є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

З оригіналом згідно:

Суддя Кропивницького

апеляційного суду ОСОБА_2