У Х В А Л А

24.10.2023 року м. Бар

Барський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

за участі прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бар в залі суду кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.307, ч.1 ст. 317 КК України

ВСТАНОВИВ:

В провадженні суду перебуває вказане кримінальне провадження.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 подав клопотання про визнання доказів недопустимими, яке обґрунтував тим, що відповідно до матеріалів кримінального провадження, зокрема протоколу обшуку 25.11.2021 року, обшук як слідча дія проводився у кримінальному провадженні за № 0000232 за ознаками ч. 1 ст. 309 КК України, старшим дізнавачем ОСОБА_6 . Тобто, дана слідча дія проводилась під час дізнання. У подальшому на вилучене під час обшуку в рамках вищезазначеного провадження було накладено арешт та визнано речовим доказом. Далі старшим дізнавачем ВП №1 Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_6 26 листопада 2021 року винесена постанова про перекваліфікацію кримінального проступку передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України на злочин, передбачений ч. 3 ст. 309 КК України. У подальшому дане кримінальне провадження розслідувалось щодо злочину. Процесуальними джерелами доказів у кримінальному провадженні про кримінальні проступки, є пояснення осіб, результати медичного освідування, висновок спеціаліста, показання технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису. Такі процесуальні джерела доказів не можуть бути використані у кримінальному провадженні щодо злочину, окрім як на підставі ухвали слідчого судці, яка постановляється за клопотанням прокурора. Під час досудового розслідування злочину передбаченого ч.3 ст. 309 КПК України відповідна ухвала слідчого судді про використання протоколу обшуку 25.11.2021 року при проведенні досудового розслідування злочину у кримінальному провадженні за № 0000232 отримана не була. Таким чином, протокол обшуку від 25.11.2021 є недопустимим доказом. Отже, отримані під час досудового розслідування похідні від протоколу обшуку докази, а саме висновки судових експертиз за №№ СЕ- 19/102-21/17192, СЕ-19/102-21/17127, СЕ-19/102-21/17124, СЕ-19/102- 21/17123, СЕ-19/102-21/17122, СЕ-19/102-21/17125, СЕ-19/102-21/17195 та інші похідні докази є недопустимими.

Захисник та обвинувачений просили суд визнати недопустимими доказом протокол обшуку від 25.11.2021 та додатки до нього та висновки судових експертиз за №№ СЕ-19/102- 21/17192, СЕ-19/102-21/17127, СЕ-19/102-21/17124, СЕ-19/102-21/17123, СЕ-19/102-21/17122, СЕ-19/102-21/17125, СЕ-19/102-21/17195, ж похідні від протоколу обшуку.

Прокурор заперечував щодо клопотання, просив відмовити в його задоволенні, оскільки відсутні підстави вважати вказані докази недопустимими, так як слідчі дії були проведені відповідно до вимог КПК України, а питання щодо його допустимості може бути вирішено судом під час постановлення остаточного рішення у справі.

Вислухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що клопотання захисника не підлягає задоволенню з наступних підстав.

За змістом ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

У відповідності до ч. 1 ст. 87 КПК України недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини.

Разом з тим, з наданого прокурором витягу з ЄРДР встановлено, що 20.10.2021 року до ЄРДР за №0000232 було внесено відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 309 КК України.

В подальшому, на підставі отриманих даних про те, що 25.11.2021 року під час обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 було виявлено та вилучено рослини коноплі у сухому подрібнено стані в особливо великих розмірах , електронні ваги, пристрій для куріння.

Постановою старшого дізнавача ВП №1 Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_6 кримінальне правопорушення в кримінальному провадженні №0000232 було перекваліфіковано з ч. 1 ст. 309 КК на ч. 3 ст. 309 КК.

Постановою начальника Барського відділу Жмеринської окружної прокуратури ОСОБА_7 від 26.11.2021 року визначено слідчий підрозділ ВП №1 Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області органом, який буде здійснювати досудове розслідування у формі досудового слідства у кримінальному провадженні №0000232. Змінено порядок досудового розслідування у формі дізнання та доручено його проведення у формі досудового слідства.

Постановою слідчого СВ ВП №1 Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області від 24.01.2022 року кримінальне провадження №0000232 було перекваліфіковано з ч. 3 ст. 309 КК на ч. 1 ст. 317 КК України.

З витягу з ЄРДР встановлено, що 24.01.2022 року до ЄРДР за №0000012 було внесено відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 307 КК України, які отримані під час проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000232.

Постановою слідчого СВ ВП №1 Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області від 25.01.2022 року кримінальне провадження №0000232 та кримінальне провадження №0000012 об`єднані в одне провадження.

Постановою начальника Барського відділу Жмеринської окружної прокуратури ОСОБА_7 від 26.01.2022 року матеріали досудового розслідування, як і внесені до ЄРДР за №0000232 та матеріали досудового розслідування, як і внесені до ЄРДР за №0000012 об`єднані в одне провадження за №0000232.

На переконання суду, перекваліфікація кримінального правопорушення з ч. 1 ст. 309 на ч. 3 ст. 309 КК України, об`єднання кримінальних проваджень №0000012 з №0000232, не зумовлювала необхідності отримання ухвали слідчого судді в порядку ст. 298-1 КПК про надання дозволу на використання у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК, доказів, зібраних щодо кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 309 КК, а тому будь-яких порушень вимог процесуального закону в цій частині суд не вбачає.

Тому, даючи оцінку доводам, викладеним у клопотанні захисника, суд не вбачає недопустимості протоколу обшуку від 25.11.2021 та висновків судових експертиз за №№ СЕ-19/102- 21/17192, СЕ-19/102-21/17127, СЕ-19/102-21/17124, СЕ-19/102-21/17123, СЕ-19/102-21/17122, СЕ-19/102-21/17125, СЕ-19/102-21/17195.

В той же час, суд вважає за необхідне зазначити, що доводи, викладенні захисником, безумовно підлягають оцінці при наданні судом аналізу доказів під час ухвалення остаточного рішення суду за наслідками розгляду кримінального провадження, так як можуть впливати на визнання належності та допустимості зазначеного в ньому доказу.

З врахуванням наведеного, суд вважає, що в задоволенні клопотання захисника про визнання доказів недопустимими слід відмовити.

Керуючись ст. 84, 87, 350, 372 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 про визнання доказів недопустимими - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали суду виготовлений та проголошений 24.10.2023 о 10.50 год

Суддя: