У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 листопада 2023 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора відділу Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000045 від 28.02.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

До слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області надійшло клопотання прокурора відділу Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_3 , в якому останній просить накласти арешт на майно, яке було вилучено 16.11.2023 в ході проведення обшуку за адресою АДРЕСА_1 , а саме: мобільний телефон марки «IPHONE 11», IMEI: НОМЕР_1 , чорного кольору в чохлі; MacBook Air, сірого кольору моделі А2337; системний блок чорного кольору із позначенням на ньому «»200-240Vac, шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування вказаним майном.

Клопотання мотивоване тим, що у провадженні слідчого управління ГУНП в Закарпатській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000045 від 28.02.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що, що група осіб, з числа в мешканців Закарпатської області, організувала протиправний механізм, пов`язаний з незаконним переправленням військовозобов`язаних осіб (призовного віку з 18 до 60 років) через державний кордон України. Зокрема, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 є співвласниками автотранспортного підприємства ТОВ «ТРАСФЕР ЛОГІСТИК» (, адреса: Закарпатська область, Хустський район, с. Керецьки, вул. Головна, 52, основний вид діяльності : 49.39 інший пасажирський наземний транспорт), яке має діючу ліцензію на здійснення міжнародних перевезень, що дає їм можливість здійснювати внесення за допомогою власного електронного ключа до Єдиного комплексу інформаційних систем Державної служби України з безпеки на транспорті (система «Шлях») відомості щодо працівників власного товариства, які являються водіями.

Так, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 здійснюють підшукування відповідних потенційних «клієнтів» - осіб призовного віку, які мають намір неправомірно покинути територію України, та в подальшому, як суб`єкти зовнішньоекономічної діяльності від власного імені здійснюють внесення недостовірних відомостей стосовно перебування потенційних «клієнтів» - осіб призовного віку у трудових відносинах з ним під виглядом водіїв, до системи «Шлях». За вказані дії ОСОБА_4 та ОСОБА_5 від так званих «клієнтів» отримують грошову винагороду у розмірі від 1000 до 1500 доларів США, в залежності від необхідності особі, яка покидає територію України, повернутися назад чи ні.

До своєї протиправної діяльності ОСОБА_5 та ОСОБА_4 залучили громадянина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешк. АДРЕСА_1 . Останній маючи відповідні навики, використовуючи електронні ключі цифрового підпису ТОВ «ТРАНСФЕР ЛОГІСТІК», які йому передали ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , за грошову винагороду, здійснює безпосереднє внесення до системи «Шлях» інформацію стосовно осіб призовного віку, що виїжджають за кордон у якості водіїв мікроавтобусів. При цьому, фактично особи, внесені до системи «Шлях», у підприємстві не працюють, автотранспортні перевезення не здійснюють

ОСОБА_6 фактично працює в ТОВ «ЦБО Скайтек», , що розташоване за адресою: Закарпатська область, м.Свалява, вул. Головна, 35/1. Останній в офісному приміщення ТОВ «ЦБО Скайтек» має своє робоче місце, де знаходиться комп`ютер за яким останній виконує свої безпосередні обов`язки. Відповідно до отриманих даних ОСОБА_6 , використовуючи даний комп`ютер та маючи електронні цифрові підписи керівників ТОВ «Трансфер Логістик» ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , за вказівкою останніх, здійснює незаконне внесення військовозобов`язаних осіб до електронної системи «Шлях»

Вказана злочинна діяльність громадянина ОСОБА_6 має систематичний характер та цілком підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами. Встановлено, що останній вчинив даний злочин за попередньою змовою з іншими особами.

В ході проведення обшуку від 16.11.2023 року, який проводився за адресою: АДРЕСА_1 , тобто за місцем фактичного проживання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було виявлено та вилучено: 1) Мобільний телефон марки «IPHONE 11», IMEI: НОМЕР_1 , чорного кольору в чохлі; 2) MacBook Air, сірого кольору моделі А2337; 3) Системний блок чорного кольору із позначенням на ньому «»200-240Vac;

Прокурор зазначає, що постановою слідчого від 25.11.2022 вказані речі визнані речовими доказами у даному кримінальному провадженні, є достатні підстави вважати, що вони зберегли на собі сліди вчиненого кримінального правопорушення, а також можуть містити інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а тому виникла необхідність у накладенні арешту на них.

У судове засідання прокурор не з`явився, при цьому подав до суду заяву про розгляд клопотання про арешт майна без його участі.

Власник вилученого майна у судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином.

На підставі ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснювалося.

Дослідивши подане клопотання, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Як вбачається з клопотання та доданих до нього матеріалів, Головним управлінням Національної поліції в Закарпатській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні відомості про яке внесено 28.02.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 00000045, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Згідно протоколу обшуку від 16.11.2023 року, на підставі ухвали слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 26.10.2023 року, проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 , тобто за місцем фактичного проживання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в ході якого виявлено та вилучено: 1) Мобільний телефон марки «IPHONE 11», IMEI: НОМЕР_1 , чорного кольору в чохлі; 2) MacBook Air, сірого кольору моделі А2337; 3) Системний блок чорного кольору із позначенням на ньому «»200-240Vac.

Постановою старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Закарпатській області капітана поліції ОСОБА_7 від 16.11.2023 вказані речі визнані речовими доказами у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 00000045 від 28.02.2023.

У межах розслідування даного провадження в органу досудового розслідування виникла необхідність у застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна з метою збереження речових доказів, якими є речі виявлені і вилучені в ході проведення обшуку, дані речі будуть використані органом досудового розслідування для доказування обставин даного кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 5 ст.132 КПК України під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Частиною 2 ст. 167 КПК України регламентовано, що тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди, надані особі з метою схилити її до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та (або) матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи як винагорода за його вчинення, є предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з їх незаконним обігом, набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення, доходи від них, або на які було спрямоване кримінальне правопорушення.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті (збереження речових доказів), арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. Арешт може бути накладений і на майно, на яке раніше накладено арешт відповідно до інших актів законодавства. У такому разі виконанню підлягає ухвала слідчого судді, суду про накладення арешту на майно відповідно до правил цього Кодексу.

З огляду на положення ч. ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто є його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Згідно з ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є одним з видів заходів забезпечення кримінального провадження, а отже за вимогами ст. 132 КПК України його застосування не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться у клопотанні слідчого або прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.

Рішенням Європейського суду з прав людини від 07.06.2007 р. у справі «Смирнов проти Росії» визначено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.

Враховуючи вищенаведене, а також ступінь суспільної небезпеки та характер вчиненого протиправного діяння, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна, з метою збереження речових доказів, а також задля запобігання ризиків приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження вилучених речей, слідчий суддя приходить до переконання про наявність правових підстав для застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна. У зв`язку з чим клопотання підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 170, 171-173, 175, 309, 395, 532 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора відділу Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000045 від 28.02.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке було вилучено 16.11.2023 в ході проведення обшуку за адресою АДРЕСА_1 , а саме: мобільний телефон марки «IPHONE 11», IMEI: НОМЕР_1 , чорного кольору в чохлі; MacBook Air, сірого кольору моделі А2337; системний блок чорного кольору із позначенням на ньому «»200-240Vac, шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування вказаним майном.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя Ужгородського

міськрайонного суду

Закарпатської області ОСОБА_1