ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/3974/23 Справа № 215/4363/21 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2023 року м.Кривий Ріг

колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

судді-доповідача: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю

секретаря: ОСОБА_5 ,

захисника: ОСОБА_6 ,

обвинуваченого: ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 на ухвалу Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17 листопада 2023 року, про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 , у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17 листопада 2023 року обвинуваченому ОСОБА_7 продовжено строк застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 15 січня 2024 року.

Із вказаним судовим рішенням не погодився захисник та оскаржила в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі просить запобіжний захід змінити з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт з покладенням додаткових обов`язків відповідно до ст. 194 КПК України. На обґрунтування своїх вимог вказує, що під час дії запобіжного заходу у виді домашнього арешту ОСОБА_7 сумлінно виконував покладені на нього обов`язки, не покидав свого місця проживання, не мав наміру переховуватися. У судові засідання, на які ОСОБА_7 не прибув, відсутні відомості про належне його повідомлення.

Звертає увагу, що судом винесено ухвалу про привід без належного його повідомлення та дати призначення судового засідання, при цьому захисник ОСОБА_8 повідомив, що дату судового засідання з ним не погоджували та повідомили усно.

Також, в матеріалах провадження відсутній протокол судового засідання від 10.12.2021 року на якому ОСОБА_7 був присутній.

У травні 2022 року ОСОБА_7 не з`явився до судового засідання через хворобу та відсутність коштів.

10.06.2022 року, 21.12.2022 року ОСОБА_7 був присутній у судовому засіданні, про що свідчить розписка, а тому привід щодо нього винесений незаконно.

Звертає увагу, що неявки до судового засідання ОСОБА_7 не мають систематичний характер, а носять поодинокий характер, що у воєнний час не дає підстав для застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Заслухавши суддю доповідача, думку учасників судового розгляду, перевіривши матеріали, що надійшли на запит апеляційного суду в порядку ч. 4 ст. 422-1 КПК України, колегія суддів зазначає наступне.

Колегією суддів встановлено, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчинені умисного тяжкого тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння, що відповідає правовій кваліфікації 1 ст.121 КК України.

Ухвалою Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 18.05.2021 року щодо ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту та в подальшому за невиконання покладених на нього обов`язків змінений на запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів встановила, що судом першої інстанції, відповідно до ст. 177 КПК України, повно та об`єктивно досліджені усі обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження цього запобіжного заходу, а також враховані інші обставини, передбачені ст. 178 КПК України, в тому числі дані про особу обвинуваченого, які, в сукупності, давали суду достатні підстави вважати, що обвинувачений ОСОБА_7 може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

За змістом ст.199 КПК України при розгляді клопотання про продовження строку тримання під вартою суд досліджує подані йому матеріали на предмет законності й обґрунтованості застосування даного запобіжного заходу, з`ясовує конкретні причини тривалого строку тримання особи під вартою, інші обставини, необхідні для вирішення справи, чи не з`явилися причини, що дозволяють скасувати тримання під вартою та обрати інший передбачений законом запобіжний захід, тощо.

Як вбачається з наданих матеріалів, суд, всупереч твердженням захисника, оцінив в сукупності всі обставини, що враховуються при розгляді клопотання про продовження строку тримання під вартою.

Прокурором, належним чином обґрунтована наявність ризиків передбачених п.п. 3,4 ч. 1 ст. 177 КПК України та неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

Так, суд обґрунтовано зазначив про наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України та взяв до уваги, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину проти здоров`я людини, що викликає тяжкі соціальні наслідки і за який законом передбачено покарання до 8 років позбавлення волі, неодноразово не з`являвся в судові засідання, не працевлаштований, неодружений і міцних соціальних зв`язків не має, тому з метою уникнення від можливого суворого покарання він може переховуватися від суду і перешкоджати кримінальному провадженню шляхом впливу на свідків, будучи обізнаним про їх місце проживання.

Суд, першої інстанції належно дослідив обставини, з якими закон пов`язує можливість обрання та продовження строку тримання під вартою, правильно прийшов до висновку, що ризики, які були підставою для обрання запобіжного заходу, на даний час не зменшилися та продовжують існувати, а тому неможливо на даний час застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

Колегією суддів, при перевірці законності та доцільності продовження обвинуваченому ОСОБА_7 строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, враховано характер скоєного умисного кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, не одружений та не має на утриманні малолітніх дітей, вік та стан здоров`я обвинуваченого, відсутність доказів та медичних відомостей, які б виключали можливість перебування обвинуваченого під вартою.

Також, колегією суддів, враховано, що 18.05.2021 року обвинуваченому ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у виді домашнього арешту, умови якого він не виконав та неодноразово не з`являвся до суду, внаслідок чого до обвинуваченого застосовувався привід.

Отже, наявність заявлених ризиків передбачених п.п. 3,4 ч. 1 ст. 177 КПК України, які є вкрай вірогідними та на даний час дають беззаперечні підстави для продовження дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 та неможливості обрання іншого більш м`якого запобіжного заходу.

Колегія суддів вважає, що у ОСОБА_7 відсутні будь-які стримуючі фактори для забезпечення належної, законної поведінки, у разі обрання запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, виконання якого він вже порушував, що беззаперечно свідчить про наявність заявлених ризиків.

Твердження захисника, що обвинувачений ОСОБА_7 не вчиняв спроб втечі, а його неявки до суду були поважними, не заслуговують на увагу, оскільки встановлено, що ОСОБА_7 неодноразово, тобто систематично не з`являвся до суду без повідомлення органів поліції, які здійснювали контроль за запобіжним заходом у виді домашнього арешту або суду про неможливість прибути до судового засідання, що стало підставою для застосування приводів до обвинуваченого та зміни запобіжного заходу на тримання під вартою.

Отже, відсутнє підґрунтя для твердження про належне виконання ОСОБА_7 покладених на нього обов`язків.

Матеріали провадження та апеляційна скарга захисника не містять об`єктивних даних про неможливість тримання ОСОБА_7 під вартою.

Отже, доводи захисника не спростовують висновків суду про необхідність продовження строку тримання під вартою щодо нього, істотних порушень вимог кримінального процесуального закону при розгляді справи судом, які були б підставою для скасування ухваленого судового рішення, колегією суддів не встановлено.

На даний час, таке обмеження права ОСОБА_7 на свободу не суперечить положенням ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, так як існують ознаки суспільного інтересу, які, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають принцип поваги до особистої свободи.

Підстав для скасування оскаржуваної ухвали та відмови у задоволенні клопотання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою колегія суддів не вбачає та вважає рішення суду законним та обґрунтованим.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 177, 182, 183, 194, 376, 405, 407, 422-1 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , залишити без задоволення.

Ухвалу Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17 листопада 2023 року, про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 , у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, залишити без змін.

Ухвала є остаточною та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді