Провадження № 1-кп/643/779/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.12.2023

Московський районний суд м. Харкова у складі судді ОСОБА_1 , розглянувши у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000746, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10.09.2023 року за обвинуваченням:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Мирне Каланчацького району Херсонської області, із вищою освіту, одруженого, тимчасово непрацюючого, раніше не судимого, який фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , місця реєстрації не має,

у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 Кримінального кодексу України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинувачується в тому, що він в кінці серпня 2023 року, точну дату та час в ході проведення дізнання встановити не виявилось можливим, знаходячись за місцем мешкання, за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив пособництво у виготовлені підробленого посвідчення водія категорії «В» на своє ім`я, надавши з використанням месенджеру «Telegram», невстановленій в ході проведення дізнання особі копію паспорту громадянина України, свої фотокартки та зразок власного підпису, тобто необхідні дані, без яких виготовлення підробленого посвідчення було б неможливим, а також заздалегідь обіцяв придбати вказаний підроблений офіційний документ - посвідчення водія. Після чого, 7 вересня 2023 року, ОСОБА_2 , знаходячись у відділенні «Нової пошти №46», розташованого за адресою: м. Харків, бульвар Жасміновий, 9, незаконно придбав у невстановленої в ході проведення дізнання особи за грошову винагороду в сумі 9500 гривень, завідомо підроблений документ - посвідчення водія серії НОМЕР_1 виданого 01.09.2023 на його ім`я нібито ТСЦ № 8041, виготовлений на пластиковій основі з метою його подальшого використання, тим самим вчинив пособництво у підробленні посвідчення водія з метою його подальшого особистого використання, тобто у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України, а саме пособництво у підробленні посвідчення, яке видається підприємством, установою, організацією, і яке надає права або звільняє від обов`язків, з метою використання його підроблювачем чи іншою особою.

Крім того, ОСОБА_2 , розуміючи, що посвідчення водія серії НОМЕР_1 виданого 01.09.2023 на його ім`я нібито ТСЦ № 8041 є підробленим і не надає йому право керування транспортними засобами на території України, але ззовні документ виглядає, як справжнє посвідчення водія категорії «В», тобто ідентичний офіційному документу, який знаходиться в офіційному обігу і надає право керувати транспортними засобами певної категорії, діючи умисно, з метою використання підробленого офіційного документу, достовірно знаючи, що посвідчення водія серії НОМЕР_1 виданого 01.09.2023 на його ім`я є підробленим і не надає йому право керування транспортними засобами на території України, але ззовні документ виглядає, як справжнє посвідчення водія категорії «В», пред`явив завідомо вищевказане підроблене посвідчення водія на вимогу працівникам Управління патрульної поліції ДПП МВС України в Харківській області, які зупинили ОСОБА_2 09.09.2023 року приблизно о 16.30 годин по вул. Героїв Харкова, 151 в м. Харкові під час керування ним автомобілем «Део Ланос» д/н НОМЕР_2 , тим самим використав завідомо підроблений документ, який не відповідає бланкам аналогічних документів, які знаходяться в офіційному обігу країни виробника - України, тобто у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, а саме використання завідомо підробленого документа.

Відповідно до ч. 1 ст. 382 КПК України суд у п`ятиденний строк з дня отримання обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку, а в разі затримання особи у порядку, передбаченому частиною четвертою статті 298-2 цього Кодексу, невідкладно вивчає його та додані до нього матеріали і ухвалює вирок.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 4 ст. 107 Кримінального процесуального кодексу України не здійснюється.

Суд, дослідивши обвинувальний акт разом з доданими до нього матеріалами, ухвалює провести судовий розгляд в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, виходячи з наступного.

Прокурор подав клопотання про розгляд обвинувального акту у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні, оскільки відповідно до ч. 1 ст. 302 КПК України, під час досудового розслідування встановлено, що підозрюваний беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності.

До обвинувального акту додана заява обвинуваченого ОСОБА_2 щодо визнання ним своєї винуватості, згоди зі встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні, складена та підписана в присутності захисника ОСОБА_3 , згідно з якою обвинувачений визнав свою винуватість у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, та погодився зі встановленими досудовим розслідуванням обставинами, викладеними в обвинувальному акті. ОСОБА_2 ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження вироку, а також погодився на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

У вказаній заяві захисником ОСОБА_3 підтверджено добровільність беззаперечного визнання винуватості підозрюваним, його згоду зі встановленими в результаті досудового розслідування обставинами і згоду на розгляд обвинувального акту за його відсутності.

Потерпілі по даному кримінальному провадженню відсутні.

Відповідно до ч. 2 ст. 381 Кримінального процесуального кодексу України суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.

Відповідно до ч. 2 ст. 382 КПК України - у вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Судом було перевірено та встановлено обставини, які вказані органом досудового розслідування в обвинувальному акті разом з доданими до нього матеріалами, з яких вбачається, що згідно постанови Ленінського районного суду м. Полтави від 09.05.2023 року ОСОБА_2 визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.І ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 17000 гривень з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік, а 17 серпня 2023 року Апеляційну скаргу Полтавського апеляційного суду адвоката ОСОБА_2 залишили без задоволення.

Так, в кінці серпня 2023 року, точну дату та час в ході проведення дізнання встановити не виявилось можливим, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучі ознайомленим з рішенням Ленінського районного суду м. Полтави, через соціальну мережу інтернет, застосовуючи месенджер «Telegram», зв`язався з невстановленою в ході проведення дізнання особою, яка виставила оголошення про можливість виготовлення підробленого посвідчення водія та пропонуючи виготовити його на ім`я замовника. В цей момент у ОСОБА_2 виник протиправний умисел, спрямований на пособництво у підробленні посвідчення водія з метою його подальшого особистого використання. Реалізуючи свій протиправний умисел, направлений на пособництво у підробленні посвідчення водія, розраховуючи у подальшому його використовувати у власних цілях під час керування транспортними засобами, видаючи його за справжнє, ОСОБА_2 замовив у невстановленої в ході проведення дізнання особи виготовлення на своє ім`я підробленого посвідчення водія категорії «В».

При цьому ОСОБА_2 , знаходячись за місцем мешкання, за адресою: АДРЕСА_1 , розуміючи, що вказаний документ буде підробленим, реалізуючи свій протиправний умисел, вчинив пособництво у його виготовлені, надавши з використанням месенджеру «Telegram», невстановленій в ході проведення дізнання особі копію паспорту громадянина України, виданого на його ім`я з його особистими даними, свої фотокартки та зразок власного підпису, тобто необхідні дані, без яких виготовлення підробленого посвідчення було б неможливим, а також заздалегідь обіцяв придбати вказаний підроблений офіційний документ - посвідчення водія.

Після чого, 7 вересня 2023 року, у денний час доби, ОСОБА_2 отримав повідомлення з відділення «Нової пошти №46» про надходження посилки. В цей же день, знаходячись у відділенні «Нової пошти №46», розташованого за адресою: м. Харків, бульвар Жасміновий, 9 отримав посилку, тим самим незаконно придбав у невстановленої в ході проведення дізнання особи за грошову винагороду в сумі 9500 гривень, завідомо підроблений документ - посвідчення водія серії НОМЕР_1 виданого 01.09.2023 на його ім`я нібито ТСЦ № 8041, виготовлене на пластиковій основі з метою його подальшого використання.

Таким чином, своїми умисними протиправними діями, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України, тобто пособництво у підробленні посвідчення, яке видається підприємством, установою, організацією, і яке надає права або звільняє від обов`язків, з метою використання його підроблювачем чи іншою особою.

Крім того, ОСОБА_2 , будучи достовірно обізнаним щодо порядку та умов отримання посвідчення водія категорії «В» в Україні, усвідомлюючи, що вказаний порядок передбачає отримання теоретичних знань і практичних навичок водіння, в ході яких є обов`язковими відвідування теоретичних та практичних занять, складання іспиту в сервісному центрі МВС України і що посвідчення водія категорії «В» видається лише за результатами позитивного складання іспитів, не бажаючи дотримуватись встановленого українським законодавством порядку отримання посвідчень водія, Положення «Про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 травня 1993 року № 340, 7.09.2023 року у денний час доби, знаходячись за адресою: м. Харків, бульвар Жасміновий, 9 незаконно придбав при вищезазначених обставинах, у невстановленої в ході проведення дізнання особи за грошову винагороду в сумі 9500 гривень, завідомо підроблений офіційний документ - посвідчення водія серії НОМЕР_1 виданого 01.09.2023 на його ім`я нібито ТСЦ № 8041, виготовлене на пластиковій основі.

Далі, ОСОБА_2 , діючи умисно, з метою використання підробленого офіційного документу, достовірно знаючи, що посвідчення водія серії НОМЕР_1 видане 01.09.2023 на його ім`я є підробленим і не надає йому право керування транспортними засобами на території України, але ззовні документ виглядає, як справжнє посвідчення водія категорії «В», пред`явив завідомо вищевказане підроблене посвідчення водія на вимогу працівникам Управління патрульної поліції ЦІНІ МВС України в Харківській області, які зупинили ОСОБА_2 09.09.2023 року приблизно о 17.15 годин по проспекту Героїв Харкова, 151 в м. Харкові під час керування ним автомобілем «Део Ланос» д/н НОМЕР_2 , тим самим використав завідомо підроблений документ, який згідно висновку експерта №СЕ-19/121-23/20833-ДД від 22.09.2023 - не відповідає бланкам аналогічних документів, які знаходяться в офіційному обігу країни виробника - України

Таким чином, своїми умисними діями, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 4 ст. 358 КК України, тобто використання завідомо підробленого документа.

Окрім обвинувального акту, судом був перевірений доданий до обвинувального акту реєстр матеріалів кримінального провадження, заява обвинуваченого ОСОБА_2 , яка була зроблена у присутності його захисника ОСОБА_3 , щодо беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженнями права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні та матеріали досудового розслідування.

Обвинувачений ОСОБА_2 беззаперечно визнав свою вину та згоден із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлений з обмеженнями права на апеляційне оскарження про що ним було написана відповідна заява, у присутності захисника, під час досудового розслідування. Також, обвинувачений та його захисник письмового підтвердили добровільність беззаперечного визнання вини ОСОБА_2 . Обвинувачений погодився про розгляд обвинувального акту за його відсутності у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про наявність у діях ОСОБА_2 ознак кримінальних проступків, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 Кримінального кодексу України.

Таким чином, суд визнає винним ОСОБА_2 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 Кримінального кодексу України, тобто у пособництві у підробленні посвідчення, яке видається підприємством, установою, організацією, і яке надає права або звільняє від обов`язків, з метою використання його підроблювачем чи іншою особою, а також у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 Кримінального кодексу України, тобто у використанні завідомо підробленого документа.

Обставиною, яка відповідно до ст. 66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченого, є щире каяття.

Обставин, які згідно зі ст. 67 КК України обтяжують його покарання, судом не встановлено.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання за вчинені кримінальні проступки, суд враховує наступне.

Відповідно до ст. 50 Кримінального кодексу України - покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Відповідно до положень ст. 65 Кримінального кодексу України суд призначає покарання: у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

При обранні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_2 , суд враховує характер і ступінь тяжкості скоєного ним кримінального проступку, який відповідно до ст. 12 Кримінального кодексу віднесений до категорії кримінального проступку, дані про особу обвинуваченого, який на обліку у нарколога та психіатра не перебуває, раніше не судимий, був позбавлений права керування на один рік та на нього був накладений штраф за вчинення адміністративного правопорушення, тимчасово не працює, одружений.

З урахуванням вищевикладених обставин по справі, особистості обвинуваченого, тяжкості вчиненого кримінального проступку, покарання, яке передбачено за вчинений кримінальний проступок, обставини, що пом`якшує покарання, суд вважає, що обвинуваченому слід призначити покарання за ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України - один рік обмеження волі, за ч. 4 ст. 358 КК України - два роки обмеження волі, яке буде достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, суд шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, за сукупністю кримінальних проступків, суд остаточно призначає ОСОБА_2 покарання у вигляді двох років обмеження волі.

Вирішуючи питання про можливість звільнення обвинуваченого ОСОБА_2 від відбування покарання з випробуванням, із застосуванням положень ст. 75 та 76 КК України, суд дійшов висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання та про його звільнення від відбування покарання з випробуванням, з огляду на такі обставини.

Обвинувачений під час досудового розслідування визнав себе винним, щиро розкаявся, раніше не судимий, обтяжуючі покарання обставини відсутні, шкода не завдана, одружений, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває,

За таких обставин, суд вирішив звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням строком на два роки, поклавши на нього обов`язки передбачені п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 Кримінального кодексу України. Таке покарання, на переконання суду, відповідає положенням ст. 65-68 КК України та буде необхідним для виправлення обвинуваченого, запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, відповідатиме особистості обвинуваченого та є достатнім, для досягнення, відповідно до ст. 50 КК України мети покарання.

Судові витрати за проведену експертизу № СЕ-19/121-23/20833-ДД від 22.09.2023 року у розмірі 1195,00 грн. стягнути з ОСОБА_2 на користь Держави.

Долю речових доказів вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого не обирався.

Керуючись ст. ст. 369, 370, 373, 374, 381, 382 Кримінального процесуального України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_2 визнати винуватим у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання:

за ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 Кримінального кодексу України - один рік обмеження волі.

за ч. 4 ст. 358 Кримінального кодексу України - два роки обмеження волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 Кримінального кодексу України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим за сукупністю кримінальних проступків, остаточно призначити ОСОБА_2 покарання у вигляді двох років обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_2 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 2 (два) роки.

Відповідно до п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_2 наступні обов`язки:

періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання,

роботи або навчання;

не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід не обирати.

Судові витрати за проведену експертизу № СЕ-19/121-23/20833-ДД від 22.09.2023 року у розмірі 1195,00 грн. стягнути з ОСОБА_2 на користь Держави.

Речовий доказ посвідчення водія серії НОМЕР_1 видане 01.09.2023 року ТСЦ 8041 на ім`я ОСОБА_2 на пластиковій основі, який знаходяться в матеріалах кримінального провадження - знищити.

Відповідно до частини 4 статті 382 Кримінального процесуального кодексу України копія вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Московський районний суд м. Харкова шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з моменту отримання його копії.

Вирок за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку може бути оскаржений в апеляційному порядку з урахуванням особливостей, передбачених статтею 394 Кримінального процесуального кодексу України.

Відповідно до частини 1 статті 394 Кримінального процесуального кодексу України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя - ОСОБА_1