Провадження № 1-кс/201/5433/2023
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2023 року м. Дніпро
ВСТАНОВИВ:
Короткий виклад клопотання.
Враховуючи, що ОСОБА_6 у вказаному кримінальному провадженні набув статусу підозрюваного у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення, до слідчого за викликами не з`являється, перебуває на тимчасово окупованій території, його оголошено у розшук, наявні ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, просив в порядку ч. 6 ст. 193 КПК України обрати йому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави.
Позиції учасників.
В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав в повному обсязі з підстав, вказаних в клопотанні.
Захисник просив у задоволенні клопотання відмовити.

Встановлені слідчим суддею обставини.
У квітні-травні 2014 року на території міста Лисичанськ Луганської області створені та розпочали діяльність незаконні збройні формування «Сибір» та «Восток 13», які безпосередньо контролювались представниками окупаційної влади Російської Федерації, метою яких було утримання та контроль населених пунктів Луганської області шляхом скоєння збройного опору, захоплення влади в населених пунктах, вихід населених пунктів Луганської області зі складу України та їх вхід до самопроголошеного державного утворення «ЛНР», вчинення інших дій, направлених на порушення суверенітету та територіальної цілісності України.
В квітні-травні 2014 року у громадянина Російської Федерації ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виник умисел на участь в діяльності силового блоку самопроголошеного державного утворення «ЛНР». Реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_6 прибув до м. Лисичанськ, де увійшов до складу незаконного збройного формування «Сибір», усвідомлюючи протиправний характер його діяльності та мету, направлену на порушення територіальної цілісності та державного кордону України. Після чого для дотримання вимог конспірації та укриття власної приналежності до діяльності незаконних збройних формувань «Сибір» у колі спілкування членів незаконного збройного формування використовував прізвисько («позивний») «Волк».
Одночасно ОСОБА_6 , усвідомлюючи неможливість одноособового виконання своїх злочинних намірів, вступив в злочинний умисел з іншими членами незаконних збройних формувань «Восток-13» та «Сибір», до складу яких увійшли місцеві мешканці та громадяни Російської Федерації, зокрема з:
-громадянином України ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , командиром незаконного збройного формування «Восток 13», який для дотримання вимог конспірації та укриття власної приналежності до діяльності незаконних збройних формувань «Восток 13» у колі спілкування членів незаконного збройного формування використовував прізвисько («позивний») «Керч»;
-громадянином України ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , заступником командира незаконного збройного формування «Восток 13», який для дотримання вимог конспірації та укриття власної приналежності до діяльності незаконних збройних формувань «Восток 13» у колі спілкування членів незаконного збройного формування використовував прізвисько («позивний») «Слон»;
-громадянином України ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , учасником незаконного збройного формування «Восток 13», який для дотримання вимог конспірації та укриття власної приналежності до діяльності незаконних збройних формувань «Восток 13» у колі спілкування членів незаконного збройного формування використовував прізвисько («позивний») «Малиш»;
-громадянином Російської Федерації ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , учасником незаконного збройного формування «Сибір», який для дотримання вимог конспірації та укриття власної приналежності до діяльності незаконних збройних формувань «Сибір» у колі спілкування членів незаконного збройного формування використовував прізвисько («позивний») «Вєдун»;
та іншими невстановленими учасниками зазначених не передбачених законом збройних формувань.
Під час вступу до незаконних збройних формувань, які діяли у квітні-липні 2014 року на території міста Лисичанськ Луганської області, вказані особи ознайомлені з метою їх діяльності, направленої на порушення територіальної цілісності, їм доведені їх функції та розподілені ролі в складі незаконних збройних формувань, видано зброю та боєприпаси до неї.
Зокрема, до функцій ОСОБА_6 (позивний « ОСОБА_11 ») входило:
-виконання вказівок керівництва групи «Сибір» на тимчасово окупованій території Луганської області;
-захоплення населених пунктів, будівель, військових частин та інших об`єктів на території Луганської області з метою їх виводу з під контролю органів державної влади України та їх включення до самопроголошеного псевдодержавного утворення «ЛНР»;
-забезпечення проведення 11.05.2014 т.зв. «Референдуму щодо підтримки Акту про державну самостійність Луганської народної республіки»;
-блокування роботи органів державної влади, правоохоронних органів та місцевого самоврядування України на території населених пунктів Луганської області, їх перепорядкування окупаційним органам РФ;
-із використанням вогнепальної зброї та вибухових пристроїв на території міста Лисичанськ Луганської області здійснювати збройний опір представникам підрозділів правоохоронних органів та Збройних Сил України.
Виконуючи вказані функції, під керівництвом окупаційної влади Російської Федерації, ОСОБА_6 та інші члени незаконних збройних формувань, діючи за попередньою змовою групою осіб, впродовж квітня-липня 2014 року окупували м. Лисичанськ, на підставі проведеного 11.05.2014 т.зв. «Референдуму щодо підтримки Акту про державну самостійність Луганської народної республіки» проголосили його входження до складу псевдодержавного утворення «ЛНР» та унеможливили діяльність органів державної влади, правоохоронних органів та місцевого самоврядування України, частково перепорядкувавши їх окупаційним органам влади РФ.
Продовжуючи реалізацію своїх злочинних намірів, ОСОБА_6 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_7 (позивний « ОСОБА_12 »), ОСОБА_8 (позивний « ОСОБА_13 »), ОСОБА_10 (позивний « ОСОБА_14 »), ОСОБА_9 (позивний « ОСОБА_15 ») та іншими невстановленими особами, які брали участь у незаконних збройних формуваннях «ЛНР», підпорядковуючись вказівкам окупаційних органів влади 22-23.07.2014 прийняли активну участь в бойових діях в м. Лисичанськ Луганської області проти підрозділів правоохоронних органів та Збройних Сил України, задіяних у проведенні антитерористичної операції, з метою недопущення відновлення територіальної цілісності та державного суверенітету на території міста Лисичанськ Луганської області.
Так, отримавши інформацію про вхід підрозділів правоохоронних органів та Збройних Сил України до м. Лисичанськ та їх просування вглиб території міста по вулиці Першотравневій, ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_6 , ОСОБА_9 та інші невстановлені учасники незаконних збройних вогневі позиції облаштували на перехресті АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 .
23.07.2014 у період часу з 13 години 00 хвилин до 14 години 30 хвилин громадянин Російської Федерації ОСОБА_6 (позивний « ОСОБА_11 »), усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, діючи у спільному злочинному умислі з ОСОБА_7 (позивний « ОСОБА_12 »), ОСОБА_8 (позивний « ОСОБА_13 »), ОСОБА_10 (позивний « ОСОБА_14 »), ОСОБА_9 (позивний « ОСОБА_15 ») та іншими невстановленими особами, які брали участь у незаконних збройних формуваннях «ЛНР», виконуючи функції відведеної йому ролі, з мотивів недопущення відновлення територіальної цілісності України, бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді протиправного заподіяння смерті військовослужбовцям сил АТО та інших військових формувань України, задіяних у проведенні АТО, перебуваючи на облаштованих позиціях на перехресті АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 , здійснив обстріл військовослужбовців Збройних Сил України та Національної гвардії України із застосуванням стрілецької зброї та автоматичних гранатометів, внаслідок чого загинули військовослужбовці Національної гвардії України ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , військовослужбовець Збройних Сил України ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , а також отримали тілесні ушкодження військовослужбовці Національної гвардії України ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_21 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , ОСОБА_22 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , ОСОБА_23 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , ОСОБА_24 , ІНФОРМАЦІЯ_12 , ОСОБА_25 , ІНФОРМАЦІЯ_13 , ОСОБА_26 , ІНФОРМАЦІЯ_14 , ОСОБА_27 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , військовослужбовці Збройних Сил України ОСОБА_28 , ІНФОРМАЦІЯ_15 , ОСОБА_29 , ІНФОРМАЦІЯ_16 та ОСОБА_30 , ІНФОРМАЦІЯ_17 .
21.07.2020 слідчим відділом 3 управління (з дислокацією у м. Сєвєродонецьк Луганської області) ГУ СБ України в Донецькій та Луганській областях відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Російської Федерації, уродженця м. Алма-Ати Казахської ССР, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , винесено повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 110 та ч. 5 ст. 260 КК України.
Щодо обґрунтованої підозри.
Згідно зі ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Уявлення про "обґрунтовану підозру" має ґрунтуватися поміж інших факторів, на двох ключових критеріях: суб`єктивному та об`єктивному.
Перший критерій означає, що підозра має бути добросовісною, тобто особа, яка оголосила про підозру, має щиро підозрювати особу у вчиненні такого кримінального правопорушення, другий - що об`єктивно існують дані про скоєне кримінальне правопорушення і причетність особи до вчинення правопорушення. Такими даними можуть бути дії самого підозрюваного, наявні документи, речові докази, показання очевидців тощо.
Підозра ОСОБА_6 повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме:
-показаннями свідка ОСОБА_31 , який повідомив, що ОСОБА_6 був активним учасником не передбаченого законом збройного формування «Сибір», яке діяло у червні-липні 2014 року на території міста Лисичанськ Луганської області;
- протоколами огляду відеоматеріалів за участі свідків ОСОБА_31 , який зазначив, що він впізнає серед зафіксованих осіб на відеозаписі з назвою « ОСОБА_32 . Как это было» ОСОБА_6 , який є учасником не передбаченого законом збройного формування «Сибір»;
-показаннями потерпілих ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_24 які повідомили, що 23.07.2014 бачили ОСОБА_6 який разом з учасниками не передбаченого законом збройного формування здійснював збройний опір військовослужбовцям Національної гвардії України та ЗС України у м. Лисичанськ Луганської області;
-протоколом огляду відеоматеріалів за участі потерпілих ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_24 які зазначили, що вони впізнали серед зафіксованих осіб на відеозаписі з назвою « ОСОБА_32 . Как это было» ОСОБА_6 , який є учасником не передбаченого законом збройного формування;
-протоколами пред`явлення для впізнання громадянина РФ ОСОБА_6 за участю ОСОБА_31 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_24 які впізнали на фотознімках громадянина ОСОБА_6 як учасника не передбаченого законом збройного формування;
-іншими матеріалами провадження.
Таким чином, ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 110 та ч. 5 ст. 260 КК України.
Стороною обвинувачення дотримано вимогу розумної підозри, оскільки наявні на цей час докази у кримінальному провадженні свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваного ОСОБА_6 із вчиненням кримінального правопорушення, тобто виправдовують необхідність подальшого розслідування у цьому провадженні з метою дотримання імперативних завдань кримінального провадження, визначених ст. 2 КПК України.
Щодо належного повідомлення про підозру.
Разом з тим, вручити безпосередньо ОСОБА_6 у встановленому КПК України порядку повідомлення про підозру не виявилось можливим, оскільки останній з метою переховування від слідства та суду перебуває на території Російської Федерації.
22.07.2020 року слідчим відділом 3 управління (з дислокацією у м. Сєвєродонецьк Луганської області) ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях підозрюваний ОСОБА_6 оголошений у розшук.
Жодного разу у призначений час громадянин Російської Федерації ОСОБА_6 у призначене місце не з`явився, про неможливість та причини неприбуття не повідомив.
Щодо ризиків.
Слідчий суддя вважає доведеними вказані ризики, передбачені пунктами 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
При цьому слідчий суддя враховує, що як обов`язковий критерій застосування запобіжного заходу ризик кримінального провадження має прогностичний характер, його визначення у конкретний проміжок часу спрямоване на усунення негативного впливу на кримінальне провадження в майбутньому. Безумовно, наявність заявлених ризиків має обґрунтовуватися, а обов`язки, про покладення (продовження) яких клопоче орган досудового розслідування у разі обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, - бути у взаємозв`язку з ними. Однак, в переважній більшості випадків, враховуючи їх вірогідний характер, класичні категорії доказування, притаманні судовому процесу, при їх обґрунтуванні не застосовуються. При встановленні ризиків кримінального провадження слідчий суддя застосовує стандарт достатності підстав вважати, що підозрюваний може вдатися до дій на шкоду кримінальному провадженню. Оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, слідчий суддя має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи.
Матеріали кримінального провадження містять достатні відомості, що підозрюваний ОСОБА_6 вчинив особливо тяжкі злочини, які, відповідно до ч. 3 ст. 110 та ч. 5 ст. 260 КК України, караються позбавленням волі на строк більше десяти років. Згідно матеріалів кримінального провадження ОСОБА_6 , з метою ухилення від кримінальної відповідальності та вчинення інших кримінальних правопорушень, переховується від органів досудового розслідування, що, відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст.184 КПК України, є ризиками, передбаченими п.п. 1, 5 ч.1 ст.177 КПК України.
Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування підозрюваному ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:
- переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду:
ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні особливо тяжких злочинів, за які кримінальним законом передбачено покарання у виді позбавлення волі від десяти років до довічного позбавлення волі, що вже саме по собі може бути підставою та мотивом для підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та суду.
Є достатньо підстав вважати, що ОСОБА_6 вже умисно переховується та в подальшому може умисно переховуватися від органу досудового розслідування з метою унеможливлення проведення з ним необхідних процесуальних та слідчих дій, направлених на виконання основного завдання кримінального провадження, визначеного ст. 2 КПК України, щодо забезпечення швидкого, повного, неупередженого розслідування і подальшого судового розгляду з тим, щоб кожний хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, і щоби до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Так, ОСОБА_6 , усвідомлюючи тяжкість та невідворотність покарання за вчинення особливо тяжкого злочину, переховується від органів досудового розслідування та суду на території Російської Федерації, що підтверджується зібраними матеріалами.
Згідно з ч. 5 ст. 9 КПК Кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Протоколи до неї є частиною національного законодавства України, відповідно до статті 9 Конституції України, як чинний міжнародний договір, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. Ратифікація Конвенції відбулася на підставі Закону України N 475/97-ВР від 17.07.1997 Конвенція набула чинності для України 11.09.1997.
Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» № 3477-IV від 23.02.2006 передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.
Наведені вище обставини, дають підстави стверджувати про наявність достатніх ризиків для подальшого ухилення від кримінальної відповідальності та переховування від органів досудового розслідування та суду підозрюваного ОСОБА_6
вчинити інше кримінальне правопорушення:
Характер та спосіб вчинених дій, специфіка кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , дають підстави вважати, що він без застосування до нього запобіжного заходу може вчиняти інші аналогічні кримінальні правопорушення, а також кримінальні правопорушення з метою уникнення кримінальної відповідальності.
Зазначені факти обґрунтовують обрання відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Відповідно до Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи R(80) 11 від 27.06.1980 «Про взяття під варту до суду», важливим критерієм, орієнтуючись на який слід застосовувати вид запобіжного заходу, повинна бути санкція за вчинений злочин. Тобто, чим більш сувора санкція передбачена за злочин, тим більш суворий запобіжний захід повинен бути обраний щодо підозрюваного.
Щодо розшуку.
22.07.2020 року слідчим відділом 3 управління (з дислокацією у м. Сєвєродонецьк Луганської області) ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях підозрюваний ОСОБА_6 оголошений у розшук.
Щодо перебування підозрюваного на окупованій території.
Згідно з п. 7 ч. 1 ст. 1-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована Російською Федерацією територія України (тимчасово окупована територія) - це частини території України, в межах яких збройні формування Російської Федерації та окупаційна адміністрація Російської Федерації встановили та здійснюють фактичний контроль або в межах яких збройні формування Російської Федерації встановили та здійснюють загальний контроль з метою встановлення окупаційної адміністрації Російської Федерації.
Відповідно до ч. 2 ст. 3 цього Закону адміністративна межа між тимчасово окупованою територією та іншою територією України визначається Кабінетом Міністрів України.
Той факт, що підозрюваний громадянин Російської Федерації ОСОБА_6 перебуває на території російської федерації підтверджується отриманими відомостями від оперативного підрозділу, виявленими фото/відео публікаціями.
Висновки.
Відповідно до ч. 6 ст. 193 КПК України слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.
З огляду на те, що у судовому засіданні знайшли своє підтвердження ті обставини, що ОСОБА_6 набув статусу підозрюваного у кримінальному провадженні, підозра є обґрунтованою, доведення органом досудового розслідування наявності ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, а також факт того, що сукупність доказів у своєму зв`язку вказують слідчому судді на достатність підстави вважати, що підозрюваний перебуває на тимчасово окупованій території України, його оголошено у розшук, слідчим суддею встановлено достатні підстави для розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу за відсутності підозрюваного, відповідно до приписів ч. 6 ст. 193 КПК України.
Відповідно до ч. 6 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-2, 258-258-5, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті.
Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 176 КПК України запобіжним заходом є тримання під вартою.
У зв`язку з тим, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке входить до вищевказаного переліку, підозра є обґрунтованою, доведення органом досудового розслідування наявності ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, до нього може бути застосований виключно запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, а тому клопотання підлягає задоволенню.
Щодо застави.
Згідно з абз. 7 ч. 4 ст. 183 КК України, при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, розмір застави не визначається.
Згідно з абз. 8 ч. 4 ст. 183 КК України, під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-5, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 Кримінального кодексу України.
Оскільки ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке входить до переліку, перебуває на тимчасово окупованій території України, розмір застави слідчий суддя не визначає.
Інші питання.
Згідно ч. 4 ст. 197 КПК України, у разі постановлення слідчим суддею, судом ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого на підставі ч. 6 статті 193 цього Кодексу строк дії такої ухвали не зазначається.
Визначення строку дії ухвали про обрання запобіжного заходу, тобто визначення, таким чином строку тримання особи під вартою, здійснюється лише під час застосування щодо особи запобіжного заходу, що відповідно до ч. 6 ст. 193 КПК України, можливе після затримання особи, а слідчий суддя, суд не пізніш як через сорок вісім годин з часу доставки такої особи до органу досудового розслідування, зобов`язаний розглянути питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід за обов`язкової присутності такого підозрюваного, обвинуваченого.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.176-178, 183, 193, 194, 197 КПК України, слідчий суддя -

У Х В А Л И В:
Клопотання - задовольнити.
Роз`яснити, що згідно з положеннями ч. 6 ст. 193 КПК України, після затримання особи і не пізніше як через сорок вісім годин з часу доставки її до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановлює ухвалу.
Відповідно до ч. 4 ст. 197 КПК України, у разі постановлення слідчим суддею, судом ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого, на підставі ч. 6 ст. 193 КПК України строк дії такої ухвали не зазначається.
Дана ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Контроль за виконанням ухвали доручити прокурору відділу Луганської обласної прокуратури ОСОБА_3 .
Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Слідчий суддя ОСОБА_1