УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2023 року слідчий суддя Солом`янського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання прокурора Солом`янської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 , про арешт майна, в межах кримінального провадження № 0000145 від 28 липня 2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 307 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

Прокурор Солом`янської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 звернувся до Солом`янського районного суду міста Києва з указаним клопотанням.

В обґрунтування заявленого клопотання зазначив, що у провадженні слідчого відділу Солом`янського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві знаходиться кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000145 від 28 липня 2023 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 307 КК України.

Встановлено, що на території Солом?янського району та інших районів міста Києва діє злочинна група, яка займається оптовим виготовленням та розповсюдженням, наркотичних засобів, психотропних речовин, а також їх аналогів і прекурсорів на території міста Києва.

Також, здійснюють розповсюдження наркотичних засобів, психотропних речовин за допомогою поштових відправлень через мережу українських служб доставки: «Нова Пошта», «Укрпошта», «Meest Express».

У ході досудового розслідування встановлено активних учасників даної злочинної групи, зокрема, ОСОБА_4 , який виконує роль хіміка, відповідає за функціонування лабораторії, займається виготовленням психотропних речовин - «PVP» та амфетаміну. Він має у власності автомобіль «MERCEDES-BENZ GL 550», д.н.з. НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 , на якому він здійснює перевезення наркотичних засобів.

22 вересня 2023 року в ході проведення слідчої дії, а саме, обшуку автомобіля «MERCEDES-BENZ GL 550», д.н.з. НОМЕР_1 , номер шасі « НОМЕР_2 », слідчим слідчого відділення Солом`янського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_5 на підставі ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 12 вересня 2023 року за адресою: м. Київ, вулиця Митрополита Шептицького, 14-Б було виявлено та вилучено: автомобіль марки «MERCEDES-BENZ GL 550», номер шасі « НОМЕР_2 » д.н.з. НОМЕР_1 ; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 на автомобіль «MERCEDES-BENZ GL 550», номер шасі « НОМЕР_2 » д.н.з. НОМЕР_1 ; один ключ від автомобіля «MERCEDES-BENZ GL 550», номер шасі « НОМЕР_2 » д.н.з. НОМЕР_1 .

22 вересня 2023 року автомобіль марки «MERCEDES-BENZ GL 550», номер шасі « НОМЕР_2 », д.н.з. НОМЕР_1 , направлено на майданчик тимчасового утримання транспорту, який знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Г. Хоткевича, 20-Б.

Вищевказане майно визнано речовими доказами, оскільки автомобіль являється знаряддям вчинення злочину у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000145 від 28 липня 2023 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 307 КК України.

Таким чином, з метою забезпечення збереження вищевказаного майна та запобігання можливості його відчуження, у органу досудового розслідування виникла необхідність у накладенні арешту, тому прокурор звернувся до слідчого судді з цим клопотанням.

03 жовтня 2023 року у судовому засіданні прокурор зазначив, що ОСОБА_4 повідомлено про підозру та застосовано до нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, тому, враховуючи, що санкцією частини третьої статті 307 КК України передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від дев`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна, вважає за необхідне накласти арешт також з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання.

10 жовтня 2023 року на електронну пошту суду надійшли письмові заперечення представника власника майна ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_6 на клопотання прокурора про арешт майна, в яких останній просить відмовити в його задоволенні та повернути вилучене майно, посилаючись на те, що клопотання є необґрунтованим та безпідставним. Так, в ході проведення обшуку автомобіля жодних наркотичних засобів, психотропних речовин, а також знарядь чи засобів, за допомогою яких такі речовини були виготовлені, виявлено не було, що дає обґрунтовані підстави вважати, що транспортний засіб, на який просить накласти арешт прокурор немає жодного стосунку до вказаного кримінального провадження. Крім того, не зрозуміло яким чином можуть бути використані як докази у кримінальному провадженні свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 та один ключ від нього. Водночас, наявність постанови слідчого про визнання вищевказаного майна речовими доказами не може бути безумовною та єдиною підставою для арешту. Більше того, така постанова не відповідає вимогам частини п`ятої статті 110 КПК України, оскільки не містить мотивів прийняття та обґрунтування.

Окрім цього, у матеріалах клопотання відсутні відомості щодо повідомлення про підозру ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, а також відомості про те, що майно використовувалося ОСОБА_4 для перевезення наркотичних засобів чи психотропних речовин. Також, у клопотанні не наведено жодних доводів щодо розумності та співрозмірності такого обтяження права власності завданням кримінального провадження.

Разом з тим, автомобіль марки «MERCEDES-BENZ GL 550», номер шасі « НОМЕР_2 », д.н.з. НОМЕР_1 , є спільною сумісною власністю ОСОБА_4 та ОСОБА_7 як подружжя, оскільки придбаний під час перебування їх у шлюбі, що необхідно враховувати при наданні оцінки наслідкам арешту майна як для підозрюваного, так і для третіх осіб.

З огляду на викладене, будь-які правові підстави для задоволення клопотання відсутні.

Прокурор в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином.

Власник майна та його представник в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце судового засідання повідомлялися належним чином, про поважність причин неявки слідчому судді невідомо.

Враховуючи положення частини першої статті 171 КПК України, відповідно до якої клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання, слідчий суддя вважає за можливе здійснити розгляд клопотання у відсутність прокурора та власника майна.

Вивчивши клопотання та дослідивши матеріали додані до клопотання суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до частини першої статті 171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

Положеннями пункту 7 частини другої статті 131 КПК України та частиною першою статті 170 КПК України визначено, що арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження, який забезпечує тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Слідчим суддею встановлено, що у провадженні слідчого відділу Солом`янського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві знаходиться кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000145 від 28 липня 2023 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 307 КК України.

22 вересня 2023 року в ході проведення обшуку автомобіля «MERCEDES-BENZ GL 550», д.н.з. НОМЕР_1 , номер шасі « НОМЕР_2 » на підставі ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 12 вересня 2023 року за адресою: м. Київ, вулиця Митрополита Шептицького, 14-Б, було виявлено та вилучено: автомобіль марки «MERCEDES-BENZ GL 550», номер шасі « НОМЕР_2 », д.н.з. НОМЕР_1 ; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 на автомобіль «MERCEDES-BENZ GL 550», номер шасі « НОМЕР_2 » д.н.з. НОМЕР_1 ; один ключ від автомобіля «MERCEDES-BENZ GL 550», номер шасі « НОМЕР_2 » д.н.з. НОМЕР_1 .

Постановою старшої слідчої СВ Солом`янського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_8 від 22 вересня 2023 року вищевказане майно визнано речовими доказами у цьому кримінальному провадженні.

Згідно з реєстраційною карткою транспортного засобу автомобіль марки MERCEDES-BENZ GL 550, Vin-код НОМЕР_2 , д.н.з. НОМЕР_1 , на праві власності зареєстрований за ОСОБА_4 .

23 вересня 2023 року ОСОБА_4 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри та про нову підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 307 КК України, що підтверджується особистим підписом підозрюваного.

25 вересня 2023 року ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва застосовано відносно ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до вимог статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року № 3477-IV, передбачено, що при розгляд справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Стаття 1 Першого протоколу до європейської конвенції з прав людини передбачає, що кожна фізична або юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при розгляді клопотання про накладення арешту на майно в порядку, передбаченому статтями 170-173 КПК України, слідчий суддя для прийняття законного та обґрунтованого рішення повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Згідно з частиною другою статті 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, а саме, є матеріальними об`єктами, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Частиною п`ятою статті 170 КПК України визначено, що у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Відповідно до частини десятої статті 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

У ході судового розгляду прокурором зазначено, що арешт необхідно накласти з метою забезпечення збереження речових доказів та конфіскації майна як виду покарання, оскільки зазначене вище майно є знаряддям вчинення кримінального правопорушення.

Таким чином, прокурором доведено наявність підстав вважати, що на цьому етапі досудового розслідування є підстави для обґрунтованого припущення, що зазначене вище майно є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, а отже воно відповідає ознакам, зазначеним в статті 98 КПК України, що представником власника майна не спростовано, тому згідно з частиною третьою статті 173 КПК України дає підстави для його арешту як речового доказу з метою збереження.

Крім того, санкцією частини третьої статті 307 КК України передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від дев`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна, ОСОБА_4 має статус підозрюваного у вказаному кримінальному провадженні, та прокурором доведено, що майно, на яке він просить накласти арешт належить підозрюваному.

Водночас, твердження представника власника майна про те, що вищевказаний автомобіль є спільною сумісною власністю підозрюваного та його дружини, оскільки придбаний під час перебування у шлюбі, тому накладення арешту стосується і її прав також, слідчим суддею оцінюється критично, з огляду на те, що будь-яких доказів щодо користування зазначеним транспортним засобом дружиною підозрюваного не надано, тобто не доведено, що накладення арешту матиме негативні наслідки для неї.

Окрім цього, матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою збереження речових доказів у кримінальному провадженні.

Також, слідчий суддя звертає увагу, що слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх належності і допустимості, достатності та взаємозв`язку, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, чи існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення, яка може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Ураховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку про обґрунтованість клопотання та з метою забезпечення збереження речових доказів і можливої конфіскації вказаного майна підозрюваного як виду покарання, слідчий суддя вважає необхідним накласти арешт на вищевказане майно та задовольнити клопотання.

З огляду на викладене та керуючись статтями 131, 170-173, 309, 372, 395 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И Л А :

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке виявлено та вилучено під час проведення обшуку 22 вересня 2023 року автомобіля «MERCEDES-BENZ GL 550», номер шасі НОМЕР_2 , д.н.з. НОМЕР_1 , за адресою: м. Київ, вул. Митрополита Шептицького, 14-Б, а саме:

- автомобіль марки «MERCEDES-BENZ GL 550», номер шасі НОМЕР_2 , д.н.з. НОМЕР_1 ;

- свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 на автомобіль «MERCEDES-BENZ GL 550», номер шасі НОМЕР_2 , д.н.з. НОМЕР_1 ;

- один ключ від автомобіля «MERCEDES-BENZ GL 550», номер шасі НОМЕР_2 , д.н.з. НОМЕР_1 .

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з моменту її оголошення або отримання її копії, безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Роз`яснити сторонам кримінального провадження, що підозрюваний, захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за їх клопотанням, якщо вони доведуть, що в подальшому в застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчий суддя: ОСОБА_1