Провадження № 1-кс/750/5022/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 жовтня 2023 року м. Чернігів

Слідчий суддя Деснянського районного суду міста Чернігова ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ Чернігівського РУП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003829 від 07.10.2023, стосовно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Городня, Чернігівської області, громадянина України, з вищою освітою, не одруженого, раніше не судимого, не працюючого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 307 КК України,

в с т а н о в и л а :

Старший слідчий слідчого відділу Чернігівського РУП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_4 за погодженням з прокурором Чернігівської окружної прокуратури ОСОБА_7 звернулася до слідчого судді із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 .

В обґрунтування клопотання зазначає, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.307 КК України, у зв`язку з чим наявні ризики того, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей та документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Слідчий клопотання підтримала. Власних доповнень не мала.

Захисник проти задоволення клопотання заперечив. Зазначив, що в клопотанні стороною обвинувачення жодним чином не було обґрунтовано неможливість застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу. Всі наркотичні засоби у підозрюваного вилучені. Просив врахувати, що підозрюваний раніше не судимий, має реєстрацію місця проживання та постійне місце проживання, проживає разом з мамою, разом з тим є наркозалежним, отримує відповідне лікування. Просив обрати підозрюваному запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту. Також захисник під час судового розгляду здав органу обвинувачення паспорт громадянина України ОСОБА_6 для виїзду за кордон. Захисник також вказав на непомірність для підозрюваного розміру застави, вказаний прокурором.

Підозрюваний свою вину визнав. Підтвердив, що вживає наркотичні засоби близько двох років, отримує лікування з добровільного свого бажання. Не може працевлаштуватися за спеціальністю, тому і вчинив таки дії, в яких розкаюється. Проживає разом з мамою та братом, 1979 року народження.

Слідчий суддя, заслухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали клопотання, приходить до наступного висновку.

Статтею 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

08.10.2023 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.307 КК України.

Із наданих слідчому судді матеріалів кримінального провадження випливає, що обґрунтованість підозри у вчиненні інкримінованого ОСОБА_6 злочину підтверджується наданими доказами.

Відповідно до ст. 9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського суду з прав людини» суди мають застосовувати при розгляді справ практику Європейського Суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до п.п. 3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини - обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Так, у справі «Смирнов проти Росії» Європейський суд з прав людини наголосив, що особа, обвинувачена в скоєнні злочину, завжди повинна знаходитися на свободі, до закінчення розгляду справи, якщо Держава не зможе довести, що маються «умісні і достатні» причини взяти її під варту, і зокрема, коли є підстави вважати, що особа ухилятиметься від слідства та суду, перешкоджатиме встановленню істини у справі, або продовжить злочинну діяльність.

Оцінюючи наявність ризиків, на які посилались у своєму клопотанні слідчий та прокурор, слідчий суддя враховує, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, а відтак існує ризик спроб з його боку переховуватися від органу досудового розслідування та суду, вчинення підозрюваним нового злочину або продовження вчинення злочину, який йому інкримінується. В той же час наразі слідчому судді не надано доказів існування будь-яких свідків у даному кримінальному провадженні.

Сторона обвинувачення наполягає на тому, що до підозрюваного ОСОБА_6 необхідно обрати міру запобіжного заходу тримання під вартою, проте належних доказів таким ризикам, не надано.

При формуванні внутрішнього переконання слідчого, прокурора, слідчого судді, врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпеки цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилятися від слідства й суду. Проте сам по собі факт тяжкості злочину, який інкримінується особі, не може бути підставою для застосування запобіжного заходу, оскільки це суперечило б презумпції невинуватості. У цьому ключі послідовною та логічною є позиція Європейського суду з прав людини, яка зводиться до наступного: небезпека можливості переховуватися від правосуддя не може вимірюватися виключно на підставі суворості можливого вироку. Наявність сильної підозри в тому, що особа вчинила тяжкий злочин, є, звичайно, таким чинником, що відноситься до суті питання, однак сама по собі така підозра не може бути виправданням довготривалому утриманню під вартою. Небезпека переховування особи від правосуддя повинна оцінюватися не лише у світлі тяжкості покарання, але й виходячи з усіх інших обставин, які можуть або підтвердити наявності такої небезпеки, або звести її до такого мінімуму, що попереднє ув`язнення виявиться невиправданим.

Під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя також враховує майновий стан та особу підозрюваного, а саме те, що ОСОБА_6 має зареєстроване постійне місце проживання, де мешкає з матір`ю, що свідчить про наявність у нього більш-менш стійких соціальних зв`язків.

У відповідності до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Згідно із ч. 4 ст. 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

На думку слідчого судді, з урахуванням наявності соціальних зв`язків підозрюваного, його віку, стану здоров`я, застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в даному випадку є не виправданим та занадто суворим, а отже не є необхідним. Достатнім для запобігання вищевказаним ризикам запобіжним заходом, з урахуванням відсутності даних щодо офіційного працевлаштування, буде цілодобовий домашній арешт підозрюваного за місцем його проживання без застосування електронного засобу контролю, що забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного, усуне наявні ризики.

При цьому у задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слід відмовити, адже суд застосовує інший запобіжний захід, ніж той, про застосування якого просить слідчий та прокурор.

Керуючись ст.ст. 176 - 178, 181, 183, 193 -197, 205, 309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя

п о с т а н о в и л а:

У задоволенні клопотання слідчого відмовити.

Клопотання захисника про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Заборонити ОСОБА_6 залишати місце свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , цілодобово, (за винятком необхідності отримання екстреної медичної допомоги, прослідування до найближчого укриття в разі оголошення сигналу "Повітряна тривога" та повернення з нього), без дозволу слідчого, прокурора або суду, строком до 01 грудня 2023 року.

Покласти на ОСОБА_6 наступні обов`язки:

-негайно прибувати за викликом до слідчого, прокурора, суду;

-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та /або місця роботи;

-утримуватись від спілкування зі свідками у вказаному кримінальному провадженні.

Строк закінчення дії ухвали 01 грудня 2023 року.

Термін дії обов`язків до 01.12.2023.

Ухвалу направити для виконання органу національної поліції за місцем проживання підозрюваного.

Працівники органу національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтись в його житло, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань пов`язаних із виконанням покладених на підозрюваного обов`язків, використовувати електронні засоби контролю.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Чернігівської окружної прокуратури ОСОБА_7 .

Відповідно до приписів п.1 ч.3 ст. 202 КПК України підозрюваного ОСОБА_6 негайно доставити до місця проживання і звільнити з-під варти.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали виготовлено та проголошено 11 жовтня 2023 року о 08 год. 45 хв.

Слідчий суддя ОСОБА_1