Рівненський апеляційний суд
_______________________________________________________
У Х В А Л А

Іменем України

19 грудня 2023 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Рівненського апеляційного суду в складі :

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконфренції апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Рівненського районного суду Рівненської області від 09 червня 2023 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_7 в інтересах засудженого ОСОБА_6 про зарахування в строк відбування покарання час слідування під вартою,

в с т а н о в и л а :

Цією ухвалою відмовлено у задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_7 в інтересах засудженого ОСОБА_6 про зарахування в строк відбування покарання час слідування під вартою з 23.09.2022 по 03.11.2022 з розрахунку один день позбавлення волі за два дні обмеження волі.

В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_6 просить зарахувати йому у строк покарання період з 23.09.2022 по 03.11.2022 із розрахунку один день позбавлення волі за два дні обмеження волі. На обґрунтування заявлених вимог апелянт зазначив, що ухвалою Володимирецького районного суду Рівненської області від 23.09.2022 йому було замінено невідбуту частину покарання більш м`яким у виді обмеження волі, а у ДУ «Городоцький виправний центр №131» він прибув для відбування покарання 03.11.2022. Тому вважає, що вказаний період повинен бути зарахований йому с трок покарання на підставі ст.72 Кримінального кодексу України (далі - КК).

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора ОСОБА_4 , який частково підтримав апеляційні вимоги сторони захисту, перевіривши матеріали судової справи та обговоривши апеляційні доводи, колегія суддів приходить таких висновків.

Частиною 1 ст. 404 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно з вимогами ст.370 КПК, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Однак, місцевий суд, постановляючи дану ухвалу, не дотримався цих вимог закону.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_6 засуджений 05.09.2016 Дніпровським районним судом м.Дніпродзержинська Дніпровської області за ч.2 ст.187 КК, із застосуванням ст.69 цього Кодексу, на 5 років позбавлення волі, та на підставі ст.75 КК звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки.

Вироком Апеляційного суду Дніпропетровської області від 13.04.2017, ОСОБА_6 засуджений за ч.2 ст.187 КК, із застосуванням ст.69 цього Кодексу, на 5 років позбавлення волі.

23.02.2020 засуджений ОСОБА_6 був затриманий та 24.02.2020 початок строку відбування покарання засудженим.

23.09.2022 ухвалою Володимирецького районного суду Рівненської області ОСОБА_6 невідбуту частину 2 роки 05 місяців 01 день замінено на обмеження волі.

Порядок виконання покарання у виді обмеження волі регламентовано главою 13 Кримінально-виконавчого кодексу України (далі - КВК).

Так за приписами ст.56 КВК, особи, засуджені до обмеження волі, відбувають покарання у виправних центрах, як правило, у межах адміністративно-територіальної одиниці відповідно до їх місця проживання до засудження.

При цьому, відповідно до ч.2 КВК, у строк покарання за правилами, передбаченими у ст.72 КК, зараховується час попереднього ув`язнення під вартою, а також час слідування під вартою до виправного центру.

Згідно з абз.б ч.1 ст.72 КК, при складанні покарань за сукупністю злочинів та сукупністю вироків менш суворий вид покарання переводиться в більш суворий вид виходячи з такого їх співвідношення: одному дню позбавлення волі відповідають два дні обмеження волі.

Частиною 6 ст.72 КК України встановлено, що передбачені в частині першій цієї статті правила співвідношення видів покарань можуть застосовуватися і в інших випадках, передбачених Загальною частиною цього кодексу.

Зважаючи на те, що ДУ «Полицька ВК» є кримінально-виконавчою установою закритого типу, а ОСОБА_6 з моменту набрання законної сили ухвали Володимирецького районного суду Рівненської області, а саме з 30 вересня 2022 року повинен був відбувати невідбуту частину покарання у ДУ «Городоцький ВЦ (№131)», яка є кримінально-виконавчою установою відкритого типу, однак до 03 листопада 2022 року фактично продовжував відбувати покарання у ДУ «Полицька ВК», тому слід прийти висновку щодо зарахування вказаного періоду у строк його покарання з розрахунку один день позбавлення волі за два дні обмеження волі.

За вказаних обставин, колегія суддів приходить до переконання, що ухвала місцевого суду підлягає скасування як постановлена з порушенням вимог кримінального процесуального закону та закону про кримінальну відповідальність.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 418, 419, 537, 539 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 задовольнити частково.

Ухвалу Рівненського районного суду Рівненської області від 09 червня 2023 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_7 в інтересах засудженого ОСОБА_6 про зарахування в строк відбування покарання час слідування під вартою, скасувати.

Зарахувати засудженому ОСОБА_6 у строк відбування покарання у виді обмеження волі час слідування засудженого до Державної установи «Городоцький виправний центр №131» період з 30 вересня 2022 року по 03 листопада 2022 року з розрахунку одному дню позбавлення волі відповідає два дні обмеження волі.

Ця ухвала касаційному оскарженню не підлягає.

С у д д і :

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3