У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 183/2381/22

№ 1-кп/183/529/24

23 січня 2024 року Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області, у складі :

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому в залі Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області кримінальне провадження № 0000040 відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ленінське, Апостолівського району, Дніпропетровської області, громадянина України, маючого середню освіту, одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , солдат,

обвинуваченого у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 111, ч. 1 ст. 263 КК України,

встановила:

судом проводиться судовий розгляд кримінального провадження відносно ОСОБА_3 , обвинуваченого у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 111, ч. 1 ст. 263 КК України. Справа слухається колегіє суддів.

Відповідно до розділу ХІ Перехідних положень КПК України у разі неможливості у визначений цим Кодексом строк суддею (колегією суддів) розглянути клопотання про обрання або продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, крім клопотання, поданого на розгляд до Вищого антикорупційного суду, воно може бути передано на розгляд до іншого судді, визначеного в порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу, або розглянуто головуючим, а за його відсутності - іншим суддею зі складу колегії суддів, якщо справа розглядається колегіально, або може бути передано для розгляду до іншого суду в межах юрисдикції одного суду апеляційної інстанції або до суду в межах юрисдикції різних апеляційних судів в порядку, передбаченому абзацом шостим цього пункту.

При вирішенні клопотання прокурора про необхідність продовження обвинуваченому раніше обраного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд враховує вимоги ч. 2 ст. 177 КПК України, відповідно до якої підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснювати дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Згідно ч. 6 ст. 615 КПК України у разі закінчення строку дії ухвали суду про тримання під вартою та неможливості розгляду судом питання про продовження строку тримання під вартою в установленому цим Кодексом порядку обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою вважається продовженим до вирішення відповідного питання судом, але не більше ніж на два місяці.

23.01.2024 р. з об`єктивних обставин, у зв`язку з відпусткою члена колегії судді ОСОБА_4 , всі члени колегії суддів не змогли прийняти участь у судовому засіданні. Тому продовження строку дії запобіжного заходу тримання під вартою ОСОБА_3 підлягає розгляду головуючим колегії суддів.

Суд вважає, що з метою запобігання ризиків передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, та згідно вимог ч. 6 ст. 615 КПК України є всі підстави продовження строку дії запобіжного заходу тримання під вартою ОСОБА_3 на 60 днів.

При розгляді клопотання встановлено, що застосовуючи до ОСОБА_3 запобіжний захід тримання під вартою 19 квітня2022 р., та при продовженні строку триманні під вартою 15 червня 2022 року, 10 серпня 2022 року, 03 жовтня 2022 року, 24 січня 2023 року, 16 березня 2023 року, 11 травня 2023 року, 04 липня 2023 року, 02 жовтня 2023 року, 29 листопада 2023 року судом було враховано наявність ризиків, передбачених п.1, п.3, п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які суд обґрунтував. Вказані ризики на сьогодні не втратили свого значення.

Відповідно до ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також практики Європейського суду з прав людини (надалі ЄСПЛ), обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках та за встановленою процедурою. При цьому суд враховує, що судове рішення щодо обрання та (або) продовження запобіжного заходу повинно забезпечити не тільки права підозрюваного чи обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

Зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції», суд вважає обґрунтованими доводи прокурора про необхідність застосування до обвинуваченого виняткового виду запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки застосування більш м`яких запобіжних заходів не буде достатнім для нейтралізації зазначених вище ризиків, що узгоджується з правовими позиціями ЄСПЛ.

Таким чином, враховуючи вказані вище обставини та особу обвинуваченого, заслухавши прокурора, вислухавши думку захисника, обвинуваченого, колегія суддівприходить до висновку, що запобіжний захід тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 відповідно до вимог ст. ст. 177, 178, 183 КПК України необхідно продовжити на 60 днів, оскільки ризики, які були враховані судом при обрані йому запобіжного заходу тримання під вартою на сьогодні не змінилися.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 184, 194, 376 КПК України, колегія суддів, -

постановила :

продовжити запобіжний захід тримання під вартою ОСОБА_3 до 22 березня 2024 року.

Копію ухвали направити для виконання начальнику Дніпропетровської установи виконання покарань управління Держаної пенітенціарної служби України у Дніпропетровській області (№ 4)

Ухвалу може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду протягом семи днів з дня проголошення повного тектсу ухвали.

Головуючий суддя ОСОБА_1 ,