Справа № 304/2737/23 Провадження № 1-кс/304/696/2023
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 грудня 2023 року м. Перечин

Слідчий суддя Перечинського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваної ОСОБА_5 , її захисника адвоката ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого СВ відділення поліції № 1 Ужгородського районного управління Головного управління Національної поліції в Закарпатській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Перечинського відділу Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 , на підставі матеріалів кримінального провадження, внесених до ЄРДР за № 0000318 від 05 грудня 2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, щодо

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Порошково Ужгородського району Закарпатської області, мешканки та зареєстрованої у АДРЕСА_1 , з середньою освітою, неодруженої, офіційно не працевлаштованої, громадянки України, раніше не судимої,

про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,

У С Т А Н О В И В:

Повний текст ухвали оголошено учасникам провадження о 08.00 год 11 грудня 2023 року.

Слідчий СВ відділення поліції № 1 Ужгородського районного управління Головного управління Національної поліції в Закарпатській області ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді з клопотанням, погодженим прокурором Перечинського відділу Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 , на підставі матеріалів кримінального провадження, внесених до ЄРДР за № 0000318 від 05 грудня 2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, про застосування відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб. Клопотання мотивує тим, що слідчим відділенням відділення поліції №1 Ужгородського районного управління поліції ГУНП в Закарпатській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000318 від 05 грудня 2023 року, за підозрою гр омадянки України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України. Досудовим розслідуванням встановлено, що 04 грудня 2023 року близько 23.00 год ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебувааючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 у приміщенні спальної кімнати, під час конфлікту із співмешканцем ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на грунті раптово виниклих неприязних відносин, умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки, бажаючи їх настання, маючи умисел на спричинення тілесних ушкоджень, нанесла ОСОБА_7 хаотичні удари руками та ногами по тілу, голові та тулубу, чим спричинила тілесні ушкодження у вигляді шоку, внутрішньої кровотечі, поєднаної тупої травми грудної клітки та черева, що в подальшому потягло смерть потерпілого ОСОБА_7 . Слідчий зазначає, що 05 грудня 2023 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого. Підозра, повідомлена ОСОБА_5 , обґрунтовується зібраними на стадії досудового розслідування доказами, а саме показами свідка ОСОБА_8 , показами свідка ОСОБА_9 , протоколами огляду місця події будинку та дворогосподарства АДРЕСА_1 , виявленим трупом громадянина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , виявленими та вилученими речами в ході проведення огляду, а саме: вирізка з килима зі слідами бурого кольору, схожі на кров, змив речовини бурого кольору, які схожі на кров з поверхні дверної коробки, плінтуса, з дверцят дерев`яної тумбочки, з поверхні телевізора, з тюнера, протоколом проведення слідчого експерименту з підозрюваною ОСОБА_5 . Вказані докази приєднані до матеріалів поданого клопотання, в установленому законом порядку надані сторонам кримінального провадження. Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України на даний час встановлено наявність декількох ризиків, передбачених у п. 1, п. 3 та п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ОСОБА_5 , перебуваючи на волі, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, зокрема це підтверджується тим, що підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, що загрожує у разі визнання її винною у вчиненні вказаного кримінального правопорушення покаранням у вигляді позбавлення волі на строк від семи до десяти років, а тому з метою уникнення від кримінальної відповідальності може переховуватись від органу досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків, зокрема ОСОБА_5 може перешкоджати повному, всебічному та неупередженому проведенню досудового розслідування, вчиняти погрози, з метою уникнення покарання може чинити на потерпілих, які їй добре відомі, оскільки проживають на одній вулиці, психологічний або фізичний вплив з метою примусити їх до зміни або відмови від своїх показів; вчинити інше кримінальне правопорушення. Оскільки вищенаведене не дає підстав звертатися до суду із більш м`яким запобіжним заходом відносно підозрюваної ОСОБА_5 , так як вони не забезпечать виконанням підозрюваною покладених на неї обов`язків, тому просить клопотання задовольнити.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 та слідчий ОСОБА_4 клопотання підтримали у повному обсязі та просили таке задовольнити, при цьому посилаючись на обставини, викладені у клопотанні.

Підозрювана ОСОБА_5 та її захисник адвокат ОСОБА_6 у судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечили та просили застосувати інший більш м`який запобіжний захід, а саме у вигляді домашнього арешту.

Слідчий суддя, заслухавши учасників процесу, вивчивши матеріали клопотання, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 29 Конституції України кожна людина має право на свободу та особисту недоторканість.

Згідно зі ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1, 4 ст. 176 КПК України запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою. Запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора.

Згідно з ч. 1 та п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Крім цього, вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суддя враховує вимоги п. п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого (підозрюваного) від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі «Летельє проти Франції» від 26 червня 1991 року зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу. Тобто із зазначеного рішення Європейського суду з прав людини вбачається, що у справах, де особа обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, виходячи з самої тяжкості обвинувачення, попереднє ув`язнення може бути застосоване. Суд зобов`язаний врахувати всі дійсні обставини справи і за наявності підстав, вичерпний перелік яких визначений в ст. 183 КПК України, застосувати винятковий вид запобіжного заходу.

Відповідно до п. «с» ч.1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: законний арешт або затримання особи, здійснене з метою до провадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Кримінальний процесуальний Кодекс України встановлює обов`язок розглядати обґрунтованість підозри, яка за визначенням ЄСПЛ «є необхідною умовою законності тримання під вартою» (справа «Нечипорук і Йонкало проти України», 42310/04, § 219, 21 квітня 2011 року). Відповідно до практики ЄСПЛ, «обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватись арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 § 1 (с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин» (K.F. проти Німеччини, 27 листопада 1997 року, § 57). Відповідно до правової позиції ЄСПЛ у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» (п. 55 рішення) факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження чи навіть для пред`явлення обвинувачення, що є задачею наступних етапів кримінального процесу. Затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, досягненню цілей якого є тримання під вартою, що визначено в рішенні ЄСПЛ за скаргою «Феррарі-Браво проти Італії».

У судовому засіданні встановлено, що 04 грудня 2023 року близько 23.00 год ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебувааючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 у приміщенні спальної кімнати, під час конфлікту із співмешканцем ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на грунті раптово виниклих неприязних відносин, умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки, бажаючи їх настання, маючи умисел на спричинення тілесних ушкоджень, нанесла ОСОБА_7 хаотичні удари руками та ногами по тілу, голові та тулубу, чим спричинила тілесні ушкодження у вигляді шоку, внутрішньої кровотечі, поєднаної тупої травми грудної клітки та черева, що в подальшому потягло смерть потерпілого ОСОБА_7 .

Як убачається з Витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 05 грудня 2023 року, цього ж дня матеріали досудового розслідування за вказаним фактом були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000318 з правовою кваліфікацією за ч. 2 ст. 121 КК України.

05 грудня 2023 року о 04.30 год підозрювану ОСОБА_5 затримано в порядку статей 40, 104, 131, 132, 207-211, 213 КПК України.

05 грудня 2023 року о 14.30 хв ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні нею кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

Разом з цим встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, про що свідчать докази, зібрані органом досудового слідства та надані слідчому судді, а саме показами свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , протоколами огляду місця події будинку та дворогосподарства АДРЕСА_1 , виявленим трупом громадянина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , виявленими та вилученими речами в ході проведення огляду, а саме: вирізка з килима зі слідами бурого кольору, схожі на кров, змив речовини бурого кольору, які схожі на кров, з поверхні дверної коробки, плінтуса, з дверцят дерев`яної тумбочки, з поверхні телевізора, з тюнера, протоколом проведення слідчого експерименту з підозрюваною ОСОБА_5 , які на даній стадії процесу є достатніми для висновку про обґрунтованість підозри.

Крім цього встановлено, що ОСОБА_5 неодружена, офіційно не працевлаштована, раніше не судима.

Тому, з урахуванням вищевикладеного, слідчий суддя приходить до висновку, що жоден більш м`який запобіжний захід, окрім як тримання під вартою, не зможе запобігти ризикам переховуватися підозрюваною ОСОБА_5 від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні чи вчинити інше кримінальне правопорушення, а відтак до неї з огляду на положення ст. 177, 181 КПК України слід застосувати запобіжний захід саме у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

Разом з цим, відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, який спричинив загибель людини.

У зв`язку з тим, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, який спричинив загибель людини, слідчий суддя вважає за необхідне не застосовувати розмір застави.

Згідно зі ст. 198 КПК України, висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінального проваджень.

Тому, керуючись ст. 5 п. 1 підпункт «с» Європейської конвенції про захист прав і основних свобод людини, ст. 29 Конституції України, ст. 177, 178, 183, 186, 193, 196, 197, 309 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:

клопотання слідчого СВ відділення поліції № 1 Ужгородського районного управління Головного управління Національної поліції в Закарпатській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Перечинського відділу Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 , на підставі матеріалів кримінального провадження, внесених до ЄРДР за № 0000318 від 05 грудня 2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, про застосування відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Застосувати відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Порошково Ужгородського району Закарпатської області, мешканки та зареєстрованої у АДРЕСА_1 , підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів, без визначення розміру застави.

Обчислювати ОСОБА_5 строк тримання під вартою з моменту її фактичного затримання, а саме з 04 год 30 хв 05 грудня 2023 року.

Дата закінчення дії ухвали про обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою 04 год 30 хв 02 лютого 2024 року.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1