Номер провадження: 11-кп/813/630/24
Справа № 522/4695/18
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.01.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 та захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, апеляційні скарги захисника ОСОБА_8 та обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Приморського райсуду м. Одеси від 24.08.2023 у к/п к/п №0007838 від 09.10.2016, №0001370 від 27.06.2021, №0000510 від 01.07.2021, №0000672 від 09.07.2021, №0000813 від 28.07.2021, №0000662 від 04.08.2021, №0001092 від 08.09.2021 відносно :

ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Арциз, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого: АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимого, востаннє:

-23.05.2019 Святошинським райсудом м. Києва за ч.2 ст. 15 ч.2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі та штрафу в розмірі 850 грн., який виконується самостійно. Ухвалою апеляційного суду м. Києва від 17.07.2019 вирок переглянуто та призначено за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 ККУ покарання у виді 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 71 ККУ приєднано покарання у вигляді штрафу у сумі 850 грн.;

- обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України

установив:

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлених обставин судом 1-ої інстанції.

Зазначеним вироком суду 1-ої інстанції ОСОБА_7 визнаний винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України та йому призначено покарання у виді 4 років позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_7 визначено рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_9 задоволено частково.

Стягнуто зі ОСОБА_7 на користь ОСОБА_9 в якості відшкодування завданої злочином майнової шкоди 15 000 грн. та моральної шкоди 5 000 грн.

Вирішено питання щодо речових доказів.

Відповідно до вироку суду 1-ої інстанції, ОСОБА_7 визнаний винуватим у тому, що 08.10.2016 приблизно о 20 год. 50 хв. він з метою вчинення крадіжки чужого майна увійшов до кафе « Дока Піца », яке розташоване за адресою: м. Одеса, вул. Канатна 42, де на барній стійці помітив мобільний телефон марки «Iphone 4», в корпусі чорного кольору, що належав громадянину ОСОБА_10 , який визначив об`єктом свого злочинного посягання.

У подальшому, реалізуючи свій злочинний намір, направлений на таємне заволодіння майном потерпілого ОСОБА_10 , ОСОБА_7 , відволік увагу потерпіло та, будучи впевненим, що його дії носять таємний характер, діючи повторно, з корисливих мотивів, таємно викрав з полиці барної стійки мобільний телефон марки «Iphone 4», в корпусі чорного кольору, з ІМЕІ: НОМЕР_1 , вартістю 3500 гривень, в якому перебувала сім - карта оператора «МТС Україна», з абонентським номером НОМЕР_2 , вартістю 30 грн., після чого з місця злочину зник, розпорядившись викраденим на свій розсуд, завдавши потерпілому майнову шкоду у розмірі 3530 грн., яку в подальшому не відшкодовано.

Окрім того, 11.10.2016 о 15 год. 30 хв. у ОСОБА_7 , який в цей час перебував у приміщенні закладу «Роза ветров», за адресою: м. Одеса, вул. М. Арнаутська, 107, раптово виник злочинний намір на викрадення чужого майна.

Об`єктом свого злочинного посягання ОСОБА_7 обрав майно належне ОСОБА_11 , 27.03.1973 рн., у вигляді мобільного телефону марки «НТС Desire А9191», вартість якого складає 1260 грн., з SIM-карткою оператора телекомунікаційних послуг ПрАТ «МТС Україна», вартістю 25 гривень, який лежав на стільниці за барною стійкою в залі закладу «Роза ветров».

Реалізуючи свій злочинний умисел, діючи повторно, ОСОБА_7 , скориставшись відсутністю ОСОБА_11 в залі та переконавшись, що остання не тримає в полі зору свій мобільний телефон, таємно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення заволодів зі стільця, розташованого за барною стійкою, мобільним телефоном марки «НТС Desire А9191», з SIM-карткою оператора телекомунікаційних послуг ПрАТ «МТС Україна», з абонентським номером НОМЕР_3 , з якими з місця скоєння злочину зник та у подальшому розпорядився викраденим майном на власний розсуд, завдавши потерпілій майнову шкоду у розмірі 1285 гривень. В подальшому майнову шкоду потерпілій усунуто шляхом повернення викраденого майна.

Окрім того, 26.06.2021 о 17:15 годині, ОСОБА_7 , заздалегідь маючи злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна, прибув до приміщення кафе «Black art Ваг» за адресою: м. Одеса, вул. Катериненська, 48.

Рухаючись по приміщенню вищевказаного закладу, ОСОБА_7 попрямував до вбиральні, яка знаходиться в приміщені кафе «Black art Ваг» та, проходячи повз службову тумбу, на якій знаходилися столові прибори, меню закладу, серветки, а також мобільний телефон марки «Айфон 8 плюс» в корпусі рожеве-золото, належний ОСОБА_12 , де предметом свого злочинного посягання визначив вищевказаний мобільний телефон.

Повертаючись із вбиральні, приступивши до реалізації свого злочинного умислу, ОСОБА_7 , переслідуючи корисливі мотиви, діючи повторно, наблизився до службової тумби, на якій знаходився мобільний телефон марки «Айфон 8 плюс» в корпусі рожеве-золото, з сім-картою НОМЕР_4 , ІМЕІ: НОМЕР_5 , належний ОСОБА_12 , та переконавшись в тому, що його дії непомітні для оточуючих та носять таємний характер, заволодів вказаним телефоном, покинув приміщення закладу, завдавши потерпілій майнову шкоду на суму 6750 (шість тисяч сімсот п`ятдесят) гривень, яку не відшкодовано.

Окрім того, 30.06.2021 о 12 год. 55 хв., у ОСОБА_7 , який знаходився в приміщенні кав`ярні «Моnamі» за адресою: м. Одеса, вул. Академіка Корольова, буд. 23, виник умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, що належить ОСОБА_13 .

Після цього ОСОБА_7 , реалізуючи злочинний намір, діючи повторно, з корисливих мотивів, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно викрав з барної стійки вищевказаної кав`ярні мобільний телефон марки «Huawei P30Lite» модель «MAE-LXІA», що належить ОСОБА_13 , тим самим . завдав останній матеріальну шкоду на загальну суму 4346, 66 гривень, яку не відшкодовано.

Окрім того, 07.07.2021 о 19 год. 24 хв. ОСОБА_7 разом із особою, матеріали стосовно якої виділено в окреме провадження, перебував у магазині «Мармеладний Кіт» за адресою: м. Одеса, Аркадіївська алея, 1, де помітили на столі поруч з касовою зоною мобільний телефон торгової марки «IPhone X» в корпусі білого кольору належний ОСОБА_9 .

Визначивши предметом свого злочинного посягання мобільний телефон торгової марки «IPhone X» в корпусі білого кольору, діючи повторно, за попередньою змовою, ОСОБА_7 та особа, матеріали стосовно якої виділено в окреме провадження, з корисливих мотивів заволоділи мобільним телефоном торгової марки «IPhone X» в корпусі білого кольору, ІМЕІ НОМЕР_6 , вартістю 15 000 гривень, в якому знаходилася сім карта мобільного; оператора «Водафон» з абонентським номером НОМЕР_7 , яка матеріальної цінності не має. Після цього залишили приміщення магазину, завдавши потерпілій ОСОБА_9 матеріальну шкоду у сумі 15 000 грн., яку не відшкодовано.

Згодом, 27.07.2021 у вечірній час ОСОБА_7 перебував в кафе «Чорноморка», яке розташоване за адресою: м. Одеса, вул. Фонтанська дорога, 11, де побачив на барній стійці мобільний телефон. В цей час, у ОСОБА_7 , з корисливих мотивів, виник злочинний намір, спрямований на таємне викрадання чужого майна, а саме мобільного телефону.

Реалізуючи свій злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна, 27.07.2021 о 20 год. 10 хв. ОСОБА_7 підійшов до барної стійки кафе «Чорноморка», який розташований за адресою: м. Одеса, вул. Фонтанська дорога, 11, та впевнившись, що за ним ніхто не спостерігає та його злочинні дії залишаться непомітними для потерпілої та оточуючих громадян, діючи повторно, з корисливих мотивів, викрав з барної стійки належний ОСОБА_14 мобільний телефон торгової марки «ІPHONE 11» моделі «А2221» ІМЕІ 1: НОМЕР_8 , в корпусі фіолетового кольору, вартістю 24 500 грн., в якому знаходилась сім картка мобільного оператора «Київстар» з абонентським номером НОМЕР_9 , яка матеріальної цінності для потерпілої не представляє.

Таємно викравши мобільний телефон потерпілої ОСОБА_14 вартістю 24 500 грн., ОСОБА_7 з місця вчинення ним кримінального правопорушення зник, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд. Завдану шкоду не відшкодовано.

Окрім того. 03.08.2021 ОСОБА_7 та особа, матеріали стосовно якої виділено в окреме провадження, перебуваючи в денний час у приміщенні кафе «Штрудель», розташованого за адресою: місто Одеса, вулиця Садова, 2, побачили на столі мобільний телефон.

В цей час, у ОСОБА_7 та особи, матеріали стосовно якої виділено в окреме провадження, з корисливих мотивів, виник спільний злочинний намір, спрямований на повторне таємне викрадення чужого майна, а саме мобільного телефону.

Реалізуючи спільний злочинний намір та обравши метою свого злочинного посягання мобільний телефон, ОСОБА_7 та особа, матеріали стосовно якої виділено в окреме провадження розподілили між собою злочинні ролі, згідно яких ОСОБА_7 мав таємно викрасти мобільний телефон з столу, а особа, матеріали стосовно якої виділено в окреме провадження стежити за діями персоналу вищевказаного кафе, а також відволікати їх.

Окрім того, 03.08.2021 о 16 год. 05 хв. ОСОБА_7 , перебуваючи у приміщенні кафе «Штрудель», розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Садова, 2, підійшов до столу на якому лежав мобільний телефон, та реалізуючи спільний злочинний намір, впевнившись, що за ним ніхто не спостерігає та його злочинні дії залишаться непомітними для відвідувачів та персоналу кафе, діючи повторно, з корисливих мотивів, таємно викрав зі столу належний ОСОБА_15 мобільний телефон торгової марки «IPhone», моделі: «6S Plus», рожевого кольору, вартістю 6 500 грн., в якому знаходилась сім-карта оператора мобільного зв`язку «Kyivstar» за абонентським номером: НОМЕР_10 , яка матеріальної цінності для потерпілої не представляє, та на якому знаходився чохол, малинового кольору, вартістю 200 грн., а всього майна, яке належить ОСОБА_15 , на загальну суму 6 700 грн..

В цей час, особа, матеріали стосовно якої виділено в окреме провадження, виконуючи розподілені ролі, перебуваючи у приміщенні кафе «Штрудель», розташованого за адресою: місто Одеса, вулиця Садова, 2, відволікав персонал кафе та стежив за їх діями, попереджаючи ОСОБА_7 про можливість викриття кримінального правопорушення.

Таємно, спільно, заволодівши майном ОСОБА_15 в розмірі 6 700 грн., ОСОБА_7 та особа, матеріали стосовно якої виділено в окреме провадження, покинули місце вчинення ними кримінального правопорушення, а в подальшому розпорядилися майном потерпілої на власний розсуд, тим самим завдали ОСОБА_15 майнову шкоду у вказаному розмірі, яку не відшкодовано.

Згодом, 10.08.2021 ОСОБА_7 та особа, матеріали стосовно якої виділено в окреме провадження, перебуваючи в ранковий час біля приміщенні кав`ярні, розташованої за адресою: м. Одеса, вул. Новосельського кут вул. Льва Толстого, побачили на столі, розташованому у приміщенні кав`ярні, належний продавцю кав`ярні мобільний телефон.

В цей час, у ОСОБА_7 та особи, матеріали стосовно якої виділено в окреме провадження, з корисливих мотивів, виник спільний злочинний намір, спрямований на повторне таємне викрадення чужого майна, а саме мобільного телефону.

Реалізуючи свій спільний злочинний намір та обравши метою свого злочинного посягання мобільний телефон, ОСОБА_7 та особа, матеріали стосовно якої виділено в окреме провадження, розподілили між собою злочинні ролі, згідно яких особа, матеріали стосовно якої виділено в окреме провадження мав таємно викрасти мобільний телефон зі столу, а ОСОБА_7 відволікати продавця кав`ярні та стежити за його діями.

10.08.2021 о 07 год. 51 хв. ОСОБА_7 підійшов до приміщення кав`ярні, розташованої за адресою: м. Одеса, вул. Новосельського кут вул. Льва Толстого, після чого, згідно розподіленої ролі, почав відволікати продавця кав`ярні - ОСОБА_16 .

В цей час, особа, матеріали стосовно якої виділено в окреме провадження, виконуючи свою роль, впевнившись, що за ним ніхто не спостерігає та його злочинні дії залишаться непомітними для ОСОБА_16 , діючи повторно та з корисливих мотивів, викрав зі столу, розташованому у приміщенні кав`ярні, належний ОСОБА_16 мобільний телефон торгової марки «Хіаоmі», моделі «Redmi Note 9», синього кольору, вартістю 5 500 грн., в якому знаходилась сім-карта оператора мобільного зв`язку «Vodafone» за абонентським номером: НОМЕР_11 , яка матеріальної цінності для потерпілої не представляє.

Таємно, спільно, заволодівши майном ОСОБА_16 в розмірі 5 500 грн., ОСОБА_7 та особа, матеріали стосовно якої виділено в окреме провадження, покинули місце вчинення ними кримінального правопорушення, а в подальшому розпорядилися майном потерпілої на власний розсуд, тим самим завдали ОСОБА_16 майнову шкоду у вказаному розмірі, яку не відшкодовано.

Окрім того, 13.08.2021 ОСОБА_7 та особа, матеріали стосовно якої виділено в окреме провадження, перебуваючи в ранковий час у приміщенні кав`ярні, розташованої за адресою: м. Одеса, вулиця Торгова, 48 , побачили на столі, розташованому у приміщенні кав`ярні, належний продавцю кав`ярні мобільний телефон.

В цей час, у ОСОБА_7 та особи, матеріали стосовно якої виділено в окреме провадження, з корисливих мотивів, виник спільний злочинний намір, спрямований на повторне таємне викрадення чужого майна, а саме мобільного телефону.

Реалізуючи спільний злочинний намір та обравши метою свого злочинного посягання мобільний телефон, ОСОБА_7 та особа, матеріали стосовно якої виділено в окреме провадження розподілили між собою злочинні ролі, згідно яких особа, матеріали стосовно якої виділено в окреме провадження мав таємно викрасти мобільний телефон зі столу, а ОСОБА_7 відволікати продавця кав`ярні та стежити за його діями.

13.08.2021 о 09 год. 30 хв. ОСОБА_7 , перебуваючи у приміщенні кав`ярні, розташованої за адресою: місто Одеса, вулиця Торгова, 48, діючи згідно розподіленої ролі, почав відволікати продавця кав`ярні ОСОБА_17 .

В цей час особа, матеріали стосовно якої виділено в окреме провадження, впевнившись, що за ним ніхто не спостерігає та його злочинні дії залишаться непомітними для ОСОБА_17 , діючи повторно, з корисливих мотивів, викрав зі столу, розташованого у приміщенні кав`ярні, належний ОСОБА_17 мобільний телефон торгової марки «Хіаоmі», моделі «Redmi Note 8 Pro», синього кольору, вартістю 7000 грн., в якому знаходилась сім-карта оператора мобільного зв`язку «Київстар» за абонентським номером: НОМЕР_12 , вартістю 50 грн., та на якому знаходився чохол, прозорого кольору, вартістю 200 грн., а всього майна, яке належить ОСОБА_17 , на загальну суму 7 250 грн..

Таємно, спільно, заволодівши майном ОСОБА_17 вартістю 7 250 грн., ОСОБА_7 та особа, матеріали стосовно якої виділено в окреме провадження покинули місце вчинення ними кримінального правопорушення, а в подальшому розпорядилися майном потерпілої на власний розсуд, тим самим завдавши майнову шкоду ОСОБА_16 у вказаному розмірі, яку не відшкодовано.

Окрім того, 07.09.2021 о 15 год. 30 хв. ОСОБА_7 перебував у магазині «Le Silpo» за адресою: м. Одеса вул. Генуезька 24Б, а саме у приміщенні ресторану « Le Grill » вказаного магазину де помітив на столі видачі їжі мобільний телефон торгової марки «IPhone 11» в корпусі чорного кольору, належний ОСОБА_18 .

Визначивши предметом свого злочинного посягання мобільний телефон торгової марки «IPhone 11» в корпусі чорного кольору, діючи повторно, з корисливих мотивів, та переконавшись в тому, що за його діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_7 підійшов до столу видачі їжі та таємно заволодів мобільним телефоном торгової «IPhone 11» в корпусі чорного кольору, ІМЕІ НОМЕР_13 , вартістю 24 499 грн, в якому знаходилася сім карта мобільного оператора «lifecell» з абонентським номером НОМЕР_14 , яка матеріальної цінності не має, після чого покинув приміщення магазину.

Викраденим майном ОСОБА_7 розпорядився на власний розсуд, спричинивши ОСОБА_18 , майнову шкоду на загальну суму 24 499 грн., яку відшкодовано не було.

Вимоги, наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_19 вказує на те, що оскаржуваний вирок в частині призначеного покарання є надто суворим у зв`язку із такими обставинами:

- суд 1-ої інстанції належним чином не врахував суспільну небезпеку вчинених злочинів та наявність обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого, а саме - щире каяття, повне визнання вини та активне сприяння розкриттю злочинів;

- обвинувачений ОСОБА_7 має матір похилого віку, яка має тяжкий стан здоров`я, окрім того, має тяжке матеріальне становище;

- мотив вчинення злочинів полягав не у власному збагаченні та збільшенні свого статку, а у бажанні забезпечити мінімально необхідний рівень проживання та харчування для себе та рідних в умовах пандемії, що свідчить про наявність такої пом`якшуючої обставини, як вчинення кримінального правопорушення внаслідок збігу тяжких особистих сімейних та інших обставин;

- судом не було враховано відсутність претензій з боку потерпілих, цивільний позов не заявлявся, та відсутні відомості про вчинення ним інших злочинів;

- ОСОБА_7 має місце проживання та реєстрації, за якими характеризується позитивно, має матір, яка потребує його допомоги, працює по найму;

За таких обставин, захисник ОСОБА_19 просила змінити вирок Приморського райсуду м. Одеси від 24.08.2023 в частині призначеного покарання та призначити ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки та 2 місяці.

Строк відбування покарання ОСОБА_7 обчислювати з моменту його фактичного затримання, тобто з 10.09.2021 з розрахунку один день попереднього ув`язнення дорівнює одному дню позбавлення волі.

Окрім того, на вказаний вирок подана апеляційна скарга обвинуваченим ОСОБА_7 в якій він вказує на те, що маж незадовільний стан здоров`я, перебуває у медичній частині ДУ «ОСІ», щиро розкаявся, у зв`язку з чим просить змінити оскаржуваний вирок та призначити йому покарання у виді 2 років позбавлення волі.

У судовому засіданні апеляційного суду 10.01.2024 захисник ОСОБА_19 підтримала доводи, викладені у апеляційних скаргах, водночас у судове засідання 24.01.2024 не з`явилася, звернулася до апеляційного суду з клопотанням, у якому просила розглядати апеляційну скаргу за її відсутності.

Водночас, обвинувачений ОСОБА_7 підтримав апеляційні скарги сторони захисту та просив їх задовольнити, натомість прокурор заперечувала проти їх задоволення.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали кримінального провадження, апеляційний суд приходить до таких висновків.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Приписами ч. 1 ст. 370 КПК України передбачено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Системний аналіз вказаного вироку свідчить про те, що він вказаним вимогам відповідає у повному обсязі з огляду на такі обставини.

Оскільки в апеляційній скарзі не оспорюється винуватість ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих злочинів та правильність кваліфікації його дій, апеляційний суд не переглядає оскаржуваний вирок в цій частині та констатує, що його дії правильно кваліфіковані судом за:

- ч. 2 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно за попередньою змовою групою осіб.

Що стосується доводів сторони захисту відносно суворості призначеного йому покарання, апеляційний суд приходить до таких висновків.

Частина 2 ст. 50 КК України встановлює, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України, суд призначає покарання: 1) у межах, установлених у санкції статті Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, за винятком випадків, передбачених ч. 2 ст. 53 цього Кодексу; 2) відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; 3) враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів.

Суд при призначенні покарання на основі всебічного, повного та неупередженого врахування обставин кримінального провадження в їх сукупності визначає тяжкість конкретного кримінального правопорушення, враховуючи його характер, цінність суспільних відносин, на які вчинено посягання, тяжкість наслідків, спосіб посягання, форму і ступінь вини, мотивацію кримінального правопорушення, наявність або відсутність кваліфікуючих ознак тощо.

Покарання повинно бути справедливим балансом з однієї сторони між необхідністю застосування заходів примусу внаслідок вчиненого кримінального правопорушення і усвідомлення винною особою необхідності її понести, а з іншої сторони такі заходи примусу мають бути достатніми для перевиховання особи і попередження нових злочинів.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_7 судом 1-ої інстанції було враховано ступінь тяжкості вчинених злочинів та відомості про особу обвинуваченого.

Відповідно до ст. 66 КК України, обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, суд першої інстанції визнав щире каяття.

Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого судом встановлено не було.

Поняття суддівського розсуду або судової дискреції у кримінальному судочинстві охоплює повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи з цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин кримінального провадження, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання тощо.

Термін «явно несправедливе покарання» означає не будь-яку можливу відмінність в оцінці виду та розміру покарання з погляду суду апеляційної чи касаційної інстанції, а відмінність у такій оцінці принципового характеру. Це положення вказує на істотну диспропорцію, неадекватність між визначеним судом, хоча й у межах відповідної санкції статті, видом та розміром покарання та тим видом і розміром покарання, яке б мало бути призначене, враховуючи обставини, які підлягають доказуванню, зокрема ті, що повинні братися до уваги під час призначення покарання.

Надаючи оцінку доводам захисника відносно того, що суспільна небезпека вчинених злочинів є незначною, апеляційний суд частково з ними погоджується, в той же час зауважує на кількості вчинених епізодів та на тому, що вчинені вони були умисно та з корисливим мотивом, що свідчить про стійку протиправну спрямованість дій обвинуваченого.

Апеляційний суд зауважує, що посилання обвинуваченого відносно того, що він щиро розкаявся були враховані судом 1-ої інстанції при призначенні йому покарання.

Колегія суддів критично оцінює посиланні відносно того, що суд 1-ої інстанції належним чином при призначенні покарання не врахував такі обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого як повне визнання вини та активне сприяння розкриттю злочинів, оскільки таких обставин не було встановлено ні у обвинувальному акті ні судом.

Окрім того, активним сприянням розкриттю злочину слід вважати надання добровільної допомоги органам досудового розслідування будь-яким чином, зокрема таким, як повідомлення правоохоронним органам невідомих їм обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, надання доказів, інших відомостей про власну кримінальну діяльність чи діяльність інших осіб, викриття співучасників, надання допомоги в їх затриманні, добровільна видача знарядь та засобів вчинення злочину, майна, здобутого злочинним шляхом або ж допомога у розшуку цього майна.

Вказана правова позиція відображена у постанові колегії Другої судової палати ККС ВС від 06.09.2022 у справі №397/92/15-к).

Натомість з матеріалів провадження не вбачається, та захисником не зазначено, у чому виразилося активне сприяння ОСОБА_7 у розкритті злочинів. Більш того, стороною обвинувачення та судом 1-ої інстанції зазначена обставина не була визнана як обставина, що пом`якшує покарання.

Що стосується доводів сторони захисту відносно того, що ОСОБА_7 має місце проживання та реєстрації, за якими характеризується позитивно, має матір, яка потребує його допомоги, апеляційний суд приймає їх до уваги, водночас зауважує, що наявність таких обставин, а саме наявність на утриманні матері похилого віку не стало для обвинуваченого стримуючим фактором.

Апеляційний суд критично оцінює доводи захисника відносно того, що мотив вчинення злочинів полягав не у власному збагаченні та збільшенні свого статку, а у бажанні забезпечити мінімально необхідний рівень проживання та харчування для себе та рідних в умовах пандемії, що свідчить про наявність такої пом`якшуючої обставини, як вчинення злочинів внаслідок збігу тяжких особистих сімейних та інших обставин з таких підстав.

Вчинення злочину внаслідок збігу тяжких особистих, сімейних чи інших обставин пом`якшує покарання, якщо злочин вчиняється під впливом особистих (хвороба), сімейних (загибель близьких) чи інших (складні житлові умови) обставин, які несприятливо склалися для винного.

Зазначені чинники визнаються обставинами, які пом`якшують покарання, лише за умов, якщо вони: а) виникли не з вини самої особи, яка вчинила злочин; б) були дійсно тяжкими, а не є такими лише на думку самого винного; в) обумовили вчинення ним злочину. Отже, суд має встановити наявність зв`язку між цими обставинами і вчиненим злочином, характер якого свідчить, що наявні на боці винного тяжкі обставини значною мірою обумовили вчинення ним злочину.

Відсутність такого зв`язку виключає можливість визнання зазначених обставин такими, що пом`якшують покарання. З огляду на зазначені обставини, апеляційний суд приходить до безумовного висновку про відсутність в діях обвинуваченого такої обставини, яка пом`якшує покарання.

Колегія суддів вважає неспроможними доводи захисника відносно того, що цивільний позов не заявлявся, оскільки як вбачається зі змісту оскаржуваного вироку судом було частково задоволено заявлений цивільний позов потерпілого ОСОБА_9 .

Що стосується доводів апеляційної скарги захисника відносно обчислення строку відбування покарання ОСОБА_7 з моменту його фактичного затримання, тобто з 10.09.2021 з розрахунку один день попереднього ув`язнення дорівнює одному дню позбавлення волі, апеляційний суд зауважує, що в межах вказаного провадження відносно ОСОБА_7 не застосовувався запобіжний захід.

Надаючи оцінку доводам сторони захисту відносно наявності у обвинуваченого захворювань, апеляційний суд зауважує наступне.

Відповідно до наказу Міністерства Юстиції та МОЗ України № 1348/5/572 від 15.08.2014 «Про затвердження Порядку організації надання медичної допомоги засудженим до позбавлення волі» під час проведення первинного медичного огляду в разі виявлення у засудженого захворювання лікар оцінює стан здоров`я засудженого та можливу небезпеку, яку несе наявне в засудженого захворювання для оточення, а також визначає можливість надання медичної допомоги в умовах медичної частини (фельдшерського пункту) чи направлення засудженого до лікарняного закладу ДКВС або іншого закладу охорони здоров`я.

За потреби направлення засудженого до лікарняного закладу ДКВС або іншого закладу охорони здоров`я медичний працівник готує медичний висновок, у якому визначається строк, протягом якого адміністрація УВП має направити засудженого на лікування.

Таки чином, особи які відбувають покарання у виді позбавлення волі відповідно до законодавства забезпечені можливістю отримувати медичну допомогу.

Отже, на переконання колегії суддів, суд 1-ої інстанції повно та всебічно вивчивши матеріали провадження, врахувавши тяжкість вчиненого злочину та дані про особу обвинуваченогоОСОБА_7 , який неодноразово судимий за вчинення умисних корисливих злочинів, вчинив велику кількість епізодів крадіжок, на теперішній час притягується до кримінальної відповідальності за вчинення аналогічних злочинів та призначив йому покарання, в межах санкції ч. 2 ст. 185 КК України, яке є необхідним та достатнім для його виправлення та для запобігання вчиненню нових злочинів.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б стали безумовною підставою для скасування чи зміни оскарженого вироку, в ході апеляційного розгляду не встановлено.

Відповідно до п. 1) ч.1 ст. 407 КПК України за насідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок або ухвалу суду 1-ої інстанції апеляційний суд має право залишити або ухвалу суду без змін.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд вважає, що апеляційні скарги сторони захисту не підлягають задоволенню, а вирок суду 1-ої інстанції щодо ОСОБА_7 не підлягає зміні або скасуванню, оскільки є законним та обґрунтованим.

Керуючись ст.ст. 24, 124, 370, 404, 405, 407, 419, 424, 532 КПК України, апеляційний суд, -

ухвалив:

Апеляційні скарги захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 та обвинуваченого ОСОБА_7 - залишити без задоволення.

Вирок Приморського районного суду м. Одеси від 24.08.2023, яким ОСОБА_7 визнаний винуватиму вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185КК України - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня набрання нею законної сили, а засудженим, який тримається під вартою - в той же строк з дня отримання ним копії ухвали.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3