НІКОПОЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 182/439/23
Провадження № 1-кп/0182/757/2023
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.12.2023 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі

головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду в м. Нікополі кримінальне провадження відомості про вчинення якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26.10.2022 року за №0000567 стосовно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Нікополь, Дніпропетровської області, громадянина України, з середньою-технічною освітою, непрацюючого, розлученого, на утримані дітей та осіб похилого віку не має, який зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

за вчинення кримінального правопорушення за правовою кваліфікацією ч.2 ст.286 КК України,

з участю сторін судового провадження

прокурора ОСОБА_4 ,

представника потерпілих ОСОБА_5 ,

потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

26 жовтня 2022 року приблизно о 20 годині ОСОБА_3 , керуючи технічно справним автомобілем «Chevrolet Aveo», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 належить ОСОБА_9 , здійснював рух у м. Нікополі по проїзній частині вул. Херсонській з боку вул. Соборної у напрямку вул. Героїв Чорнобиля, зі швидкістю приблизно 75,0 км/год.

Під час руху по вищевказаній ділянці проїзної частини дороги вул. Херсонській, яка має по дві смуги у кожному напрямку, водій ОСОБА_10 , проявляючи самовпевненість та легковажно розраховуючи на відвернення суспільно-небезпечних наслідків, не діяв таким чином, щоб не наражати на небезпеку життя і здоров`я громадян, проявивши неуважність до дорожньої обстановки, та ігноруючи її зміни, в зазначений час, а саме 26 жовтня 2022 року приблизно о 20 годині, рухаючись в крайній лівій смузі для руху із перевищенням дозволеної у населених пунктах швидкості руху, при виникненні небезпеки для руху у вигляді пішоходів ОСОБА_11 і ОСОБА_6 , які переходили проїзну частину дороги вул. Херсонської, один за одним, поблизу дорожньої розмітки пішохідного переходу, зліва направо відносно його руху і яких, він об`єктивно спроможний був виявити, не вжив заходів до своєчасного зменшення швидкості руху, аж до зупинки транспортного засобу, у результаті чого допустив наїзд передньою правою частиною керованого ним автомобілю «Chevrolet Aveo», р.н. НОМЕР_1 на праву бічну частину тіла пішохода ОСОБА_11 , яка йшла попереду пішохода ОСОБА_6 в районі перехрестя вул. Херсонської з вул. Лисенка у м. Нікополі,

Своїми діями водій ОСОБА_10 порушив вимоги п. п. 1.3, 1.5, 2.3 б), 12.3, 12.4, 12.9. б) Правил дорожнього руху України, відповідно до яких:

п. 1.3. «Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги Правил дорожнього руху, а також бути взаємно ввічливими»;

п. 1.5. «Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків»;

п. 2.3. «Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі»;

п.12.3. «У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди».

п.12.4. «У населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год». п.12.9. «Водієві забороняється:

б) перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4-12.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29, 3.31, або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до підпункту «и» пункту 30.3 цих правил».

Порушення п. 12.3 Правил дорожнього руху з боку водія ОСОБА_10 знаходиться в причинно-наслідковому зв`язку з настанням даної дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок якої пішоходу ОСОБА_11 спричинено тілесні ушкодження, які відносяться до категорії тяжких і знаходяться у прямому причинному зв`язку з настанням смерті.

Смерть ОСОБА_11 настала ІНФОРМАЦІЯ_2 о 21 годині 04 хвилин в комунальному підприємстві «Нікопольська міська лікарня №4» Нікопольської міської ради» на пр. Трубників, 50 у м. Нікополі від поєднаної травми голови грудей, верхніх і нижніх кінцівок у вигляді множинних переломів кісток

Дії ОСОБА_3 , які виразились у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого, кваліфіковано як вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні свою провину визнав і повідомив наступне.

Він був знайомий з ОСОБА_12 , з яким раніше спільно працювали і підтримували нормальні робочі стосунки. Про те, що померла є матір`ю ОСОБА_13 дізнався після події ДТП. Так, 26.10.2022 р. він на автомобілі рухався по вул. Херсонській, вже в темну пору доби, зі сторони 3-го кварталу. В районі готелю «Обрій» обігнав вантажівку, однак позаду його наздоганяв інший автомобіль, якому він вирішив надати дорогу і перестроїтися з лівої смуги руху в праву. В цей момент він помітив на дорозі пішохода ОСОБА_14 , а його дружину вже побачив безпосередньо перед автомобілем і не встиг загальмувати. Хоча помітив, як автомобіль, якому він надав перевагу у русі, виконав маневр ліворуч, виїхавши на зустрічну смугу руху. Стверджує, що швидкість руху його автомобіля була не більше ніж 70-75 км /год. Одразу ж, після наїзду, він зупинив автомобіль, залишався на місці, викликав швидку допомогу, але в лікарні жінка померла. Позовні вимоги він визнає в тій сумі, що просять задовольнити потерпілі, але він відшкодував 10 тис гривень, а потім 20 тис гривень на поховання та суму в еквіваленті 3 тис. доларів усім потерпілим, що підтверджується розписками, які надані суду. Просив не ізолювати його від суспільства, він щиро розкаються, дуже шкодує про те, що так сталося, вперше вчинив злочин необережно, без умислу. По можливості просив не позбавляти його права керування транспортним засобом, оскільки перевезення це єдиний його дохід. Не заперечував щодо стягнення з нього витрат на правову допомогу у сумі 20 тис. гривень.

Потерпілий ОСОБА_6 , будучи допитаним в судовому засіданні повідомив, що разом з дружиною 26.10.2022р. вони поверталися додому останнім автобусом №14 і вийшли на зупинці вул. Менжинського. Переходили дорогу по пішохідному пішоходу, а т.я. було темно, то світили ліхтариками, зокрема дружина ліхтариком на телефоні і йшли один за одним, вона попереду, а він з пакетами за нею. Пропустили автомобіль зі сторони вул. Г. Чорнобиля і коли дошли до середини помітили два автомобіля, які їх засліпили і вони зупинилися. Він опинився поміж двома автомобілями і один, як йому здалося Газель чи мікроавтобус білого кольору, об`їхав його. Але він почув удар і побачив як за 15 м приблизно зупинився автомобіль і там була його дружина. На місце ДТП одразу прийшов син ОСОБА_15 , який з дитинства страждає на епілепсію і проживав з ними. В судовому засіданні уточнив позовні вимоги і просив стягнути з обвинуваченого ОСОБА_16 20 тис. гривень витрати на правову допомогу, а зі страхової компанії також 20 тис. гривень витрат на поховання, які не покрили тієї суми, що ОСОБА_16 передав його сину ОСОБА_17 . Також, просив стягнути зі страхової компанії на його користь в рахунок відшкодування моральної шкоди 80400 гривень. ОСОБА_18 вважав, що краще не позбавляти волі обвинуваченого, оскільки наїзд він вчинив не навмисно, частково відшкодував шкоду і готовий ще відшкодовувати витрати на правову допомогу.

Потерпілий ОСОБА_7 , повідомив, що дійсно раніше працював разом з ОСОБА_16 і підтримував робочі стосунки. Померла ОСОБА_11 - його мати, яка проживала разом з батьком та меншим братом в м. Нікополі. 26.10.2022р. о 20 год 07 хвил йому зателефонував батько і повідомив, що маму збив автомобіль на пішохідному переході, який найближчий до їхнього будинку. Мама носила окуляра і вони були на ній в той день. Вони з батьком приїхали електропотягом з Кривого Рогу, сіла на автобус і переходили дорогу біля зупинки по пішохідному переходу. Мама померла в кареті швидкої допомоги. У батька він не бачив тілесних ушкоджень. Крім того, він був присутнім з батьком під час проведення з ним слідчого експерименту і бачив, що батько показав з якою приблизно швидкістю вони переходили дорогу з мамою і повідомляв, що було два автомобіля. Один об`їхав батька, а інший під керування ОСОБА_16 збив маму, бо вони йшли один за одним. На момент смерті мамі було лише 65 років і вона не хворіла і доглядала за батьком та молодшим братом, який є інвалідом. Тепер це тягар лежить на ньому, а він проживає в м. Покров з родиною і немає відповідних житлових умов для того, щоб перевезти до себе батька. Крім того, внаслідок ДТП померла його мати найближча людина, що спричинило йому моральні страждання, по перше він був на місці ДТП, на його очах відбувалася реанімація матері, по-друге наслідки є незворотними. Він вимушений змінити свій розпорядок життя, втратив сон та поніс глибокі душевні страждання. Не заперечував, що ОСОБА_16 сплатив добровільно витрати на поховання у сумі 30 тис гривень саме йому, але вони потратили на поховання 50 тис. гривень. Потім ОСОБА_16 сплатив йому 37 тис. гривень, що є еквівалентом 1 тис. доларів США в рахунок відшкодування моральної шкоди. Тому, підтримав свого представника і просив стягнути зі страхової компанії на його користь 80400 гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди. Просив не позбавляти волі обвинуваченого з урахуванням його відношення до вини та поведінки.

Потерпілий ОСОБА_8 , будучи допитаним в судовому засіданні повідомив, що він є інвалідом 2 групи з дитинства. Того вечора, він очікував батьків з автобуса, бо знав розклад руху. Зателефонував батько і сказав, що сталося ДТП. Він прибіг на місце, це 500-600м від їх будинку і підклав мамі куртку під голову, а вона відповіла, що їй боляче. Одразу ж викликав швидку, але йому повідомила, що вже виїхав автомобіль швидкої на місце. Підтримав свого представника адвоката ОСОБА_5 , уточнив позовні вимог, зменшивши їх , як інші потерпілі, і просив стягнути на його користь моральну шкоду зі страхової компанії у сумі 80400 гривень.

За клопотанням прокурора та за згодою сторін провадження судом досліджені письмові докази у кримінальному провадженні, законність і допустимість яких сторони не оспорюють.

Так, згідно протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 26.10.2022 року який проведено в період часу з 23.45. год. до 00.40 год., встановлено, що місцем ДТП є горизонтальна проїзна частина в районі перехрестя вул. Херсонській вул. Лисенка в м. Нікополі, загальною шириною 15,6 м. В районі перехрестя наявна дорожня розмітка 1.3 роздільна смуга та 1.14.1 нерегульований пішохідний перехід, засоби регулювання відсутні, данні стосовно видимості відсутні. Дорожнє покриття асфальтобетонне, сухе чисте, нерівності та пошкодження дорожнього покриття відсутні. На момент огляду на місці ДТП стоїть автомобіль Chevrolet Aveo д.н. НОМЕР_3 , на якому виявлено пошкодження передньої правої поверхні кузова з виходом на капоті і лобове скло, деформований передній номерний знак, передній бампер і капот, зруйноване лобове скло переважно з правої сторони. На проїзній частині наявні сліди технічної рідини з радіатора автомобіля Chevrolet Aveo, пляма рідини білого кольору (кисло молочні продукти, окуляри. Крім того, наявні сліди гальмування лівих коліс автомобіля Chevrolet Aveo, довжина слід 1,8 м. і 5,0 м., слід переривчастий 21,5 м. З місця огляду вилучений автомобіль марки Chevrolet Aveo. До протоколу долучені план-схема та фото-таблиця (а.п. 4-17).

Відповідно до акту медичного огляду з метою виявлення стану сп`яніння №92 від 27.10.2022 року, у гр. ОСОБА_3 симптомів гострої алкогольної інтоксикації не виявлено (а.п.25).

Згідно протоколу огляду трупу від 26.10.2022 року, в приміщенні КП «НМЛ№4» ДОР» за адресою: м. Нікополь, пр. Трубників буд. 50, було оглянуто труп ОСОБА_11 , на правій нозі мається перелом гомілки внаслідок ДТП, в області голови маються підсохлі п`яли крові, на потиличній ділянці голови мається рана з якої виступає кров, розмір рани до 5 см. (а.п.27-31).

Згідно висновку судово-медичної експертизи №533 від 08.11.2022 року (а.п.33-37) на підставі даних судово-медичного дослідження трупа гр. ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_3 , смерть її настала від поєднаної травми голови, грудей, верхніх і нижніх кінцівок у вигляді множинних переломів кісток скелету, ушкоджень головного мозку і внутрішніх органів, що ускладнилась розвитком травматичного шоку, який слід вважати безпосередньою причиною смерті. Згідно медичних документів гр. ОСОБА_11 26.10. 2022 р. об 20.34 год. була госпіталізована в Нікопольську МЛ №4 після дорожньо-транспортної пригоди. Клінічно встановлено діагнози: тяжка політравма, тяжка відкрита черепно-мозкова травма, забій головного мозку, перелом кісток верхньої третини правої гомілки, обширна рана голови, кома ІІІ ступеня, набряк головного мозку, тяжкий травматичний шок. 26.10.2022р. об 21.04 год. констатована біологічна смерть гр. ОСОБА_11 . Під час дослідження трупа виявлено тілесні ушкодження: при зовнішньому дослідженні: забито-рвана рана лівої тім`яно-скроневої області, синець лівої вушної раковини, осадження в лобній області, синець нижньої третини правого плеча по внутрішній поверхні, синці і садна тильних поверхонь обох кистей, верхньої третини лівого передпліччя по ліктьовому краю, зовнішньої лівої щиколотки і підйому лівої стопи, множинні синці передньо-внутрішньої поверхні обох гомілок у верхній і середній третинах на відстані 25-40 см під підошовної поверхні стоп, осадження лівої підлопаткової і лівої поперекової областей спини по лопатковій лінії; при внутрішньому дослідженні: крововилив у м`які тканини голови в тім`яній області і лівій скроневій області, крововиливи під м`які мозкові оболонки обох півкуль головного мозку, перелом рукоятки грудини, правобічний гемопневмоторакс, забій правої легені з розривом, забій аорти, забій правої нирки, переломи 2-7-го ребер зліва та 2-8-го ребер справа по середньо-ключичним лініям, переломи 6-8-го ребер зліва по біляхребтовій лінії, переломи 1-3-го ребер справа по лопатковій лінії з розривами плеври, крововилив у м`які тканини передньо-внутрішньої поверхні лівої гомілки у верхній-середній третинах і лівого колінного суглобу на відстані 30-50см під підошовної поверхні стоп, закритий перелом лівої малогомілкової кістки у верхній третині на відстані 37см підошовної поверхні стоп, закритий перелом латерального виростку лівої великогомілкової кістки у на відстані 40см від підошовної поверхні стоп, крововилив у м`які тканини передньо-внутрішньої поверхні правої гомілки у верхній третині і правого колінного суглобу на відстані 40-50см від підошовної поверхні стоп, закритий уламковий перелом правої малогомілкової кістки у верхній третині на відстані 39см під підошовної поверхні стоп, закритий перелом правої малогомілкової кістки у верхній третині на відстані 40 см від підошовної поверхні стоп, крововилив у правій зовнішній щиколотці, закритий перелом правого наколіннику, крововилив у м`які тканини задньо-зовнішньої поверхні правого стегна у верхній-середній третинах на відстані 65-80см від підошовної поверхні стоп. Виявлені тілесні ушкодження прижиттєві, утворилися незадовго до госпіталізації. Виявлені тілесні ушкодження утворилися від дії зі значною силою тупих твердих предметів чи їх частин жорсткої конструкції та при ударах об такі предмети. З огляду на характер виявлених ушкоджень вважаю можливим їх утворення в умовах дорожньо-транспортної пригоди при зіткненні(наїзді) рухаючогося легкового автомобіля на потерпілу, яка перебувала у вертикальному чи близькому до такого положенні з первинним ударом в область гомілок і задньо-зовнішньої поверхні правого стегна. Виявлені тілесні ушкодження розглядаються сукупно і, стосовно живих осіб, відносяться до категорії ТЯЖКИХ тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя. (підстава пп. 2.1.3 г, л, м, о Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень). Виявлені під час дослідження трупа ОСОБА_11 тілесні ушкодження перебувають у прямому причинному зв`язку з настанням смерті потерпілої. Згідно медичних документів смерть гр. ОСОБА_19 настала ІНФОРМАЦІЯ_4 о. 21.04 год., що не суперечить стану розвитку трупних явищ на час дослідження трупа в морзі. При судово-токсикологічному дослідженні крові з трупа етиловий алкоголь не виявлено.

Під час слідчого експерименту 27.10.2022 року проведеного в період часу з 00.55 год. до 01.56 год. на місці події, за участю потерпілого ОСОБА_6 , останній зазначив, що 26.10.2022 року, він близько 20.00 год. разом з дружиною ОСОБА_11 рухалися вздовж проїзної частини по вул. Херсонська з ліхтариками, біля пішохідного переходу вони почали переходити дорогу і завчасно посвітили, його дружина йшла трохи попереду, пройшовши половину дороги він побачив світло двох автомобілів, які наближались. Він зупинився, а дружину, яка була попереду нього збив автомобіль (а.п.42-50).

Згідно висновку судової експертизи технічного стану №СЕ-19/104-22/34568-ІТ від 09.11.2022 року (а.п.62-67) на момент експертного огляду робоча гальмівна система та рульове керування автомобіля «Chevrolet Aveo» реєстраційний номер НОМЕР_1 перебувають в працездатному стані.

Згідно протоколу тимчасового доступу до речей і документів від 08.11.2022 року, було вилучено диск з відеозаписом з камери відеоспостереження, яка розташована на перехресті вул. Херсонська вул. Лисенка в м. Нікополь (а.п.70-72). При відкриті диску на ньому знаходиться файл « ДТП 26.10.2020 на перехресті вул. Херсонська вул. Лисенка в м. Нікополь» під час перегляду якого видно проїзну частину перехрестя вул. Херсонська та вул. Лисенка та момент ДТП, а саме двоє пішоходів йдуть вздовж дороги з ліхтарями від зупинки громадського транспорту, в кінці зупинки вони змінюють напрямок і починають переходити проїзну частину дороги в районі пішохідного переходу, де в той час як вони наблизились до середини проїзної частини, в зону дії камери потрапляють два автомобілі, які рухались один за одним, пішохід, який рухався попереду посвітив цим автомобілем ліхтарем та продовжив рух, а другий пішохід зупинився посередині дороги, після цього перший автомобіль здійснив наїзд на першого пішохода, а другий автомобіль проїхав за спиною другого пішохода (а.п.73-78). Зазначений відеозапис переглянуто у судовому засіданні.

Відповідно до висновку комплексної авто технічної, фототехнічної та експертизи звуко-відеозапису №КСЕ-19/121-22/15920 від 28.11.2022 року (а.п. 83-96), швидкість руху автомобіля «Chevrolet Aveo» до ДТП складала приблизно 75 км/год. Водій автомобіля «Chevrolet Aveo» застосував гальмування безпосередньо перед наїздом на пішохода. Місце наїзду автомобіля «Chevrolet Aveo» на пішохода розташовувалося за межами дорожньої розмітки пішохідного переходу, в районі початку сліду гальмування лівих коліс автомобіля «Chevrolet Aveo» (позиція №4 на схемі ДТП) перед (при русі в бік вул. Г. Чорнобиля) технічною рідиною з радіатора автомобіля «Chevrolet Aveo» р.н. НОМЕР_1 (позиція №1 на схемі ДТП). З причин, вказаних в дослідницькій частині висновку більш точно встановити, у вигляді геометричної точки з розмірним орієнтуванням до меж дорожньої розмітки пішохідного переходу або меж проїзної частини, розташування місця наїзду автомобіля «Chevrolet Aveo» на пішохода, е можливим. У даній дорожній ситуації водія автомобіля «Chevrolet Aveo» ОСОБА_3 повинен був діяти відповідно до вимог п.п. 12.3 та п. 12.4, 12.9б) ПДР України. У даній дорожній ситуації водій автомобіля «Chevrolet Aveo» ОСОБА_3 мав технічну можливість запобігти виникненню події даної ДТП шляхом виконання вимог п. 12.3 ПДР України. У діях водія автомобіля «Chevrolet Aveo» ОСОБА_3 убачаються невідповідності вимогам п. 12.3 ПДР України, які з технічної точки зору, перебували у причинному зв`язку з виникненням події ДТП. Для оцінки дій пішохода ОСОБА_11 не потрібно застосування спеціальних технічних пізнань. Запитання стосовно оцінки дій пішохода ОСОБА_11 можуть бути вирішені слідством (судом) самостійно на основі повного аналізу всіх зібраних у справі доказів, стосовно до вимог Розділу 4 ПДР України.

Судом встановлено, що подія ДТП мала місце. При цьому, грубе порушення ПДР було допущено водієм ОСОБА_3 . Оскільки, незалежно від причини виникнення небезпеки для руху або перешкоди водій зобов`язаний був дотримуватись ПДР та вжити негайно заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу. Так, порушення водієм ОСОБА_3 п.12.3 ПДР України відповідно до висновку комплексної судової фототехнічної та автотехнічної експертизи з технічної точки зору перебуває у причинному зв`язку з настанням події даної ДТП. Водій ОСОБА_3 мав технічну можливість запобігти наїзду на пішохода своєчасним застосуванням екстреного гальмування із зупинкою автомобіля до місця наїзду. При цьому, очевидно під час перегляду відеозапису, що пішоходи освітлювали свій шлях ліхтариками, виявляючи себе на дорозі. Крім того, водій ОСОБА_3 не зменшував швидкості руху автомобіля, аж до моменту наїзду, хоча мав реальну можливість виявити для себе небезпеку у русі, оскільки не мав перешкод технічного характеру, мав необмежену видимість та мав, час, достатній згідно висновку експерта для застосування відповідного гальмування.

Таким чином, суд, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний із досліджених доказів з точки зору допустимості, належності і достовірності, прийшов до переконання про доведеність вини ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, яке має правильну правову кваліфікацію за ч.2 ст. 286 КК України як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть ОСОБА_11 .

Призначаючи покарання, суд приймає до уваги ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення і враховує його невідворотні наслідки у вигляді смерті потерпілої ОСОБА_11 .

Суд бере до уваги відомості про репутацію обвинуваченого, який вперше притягається до кримінальної відповідальності, за вчинення злочину, який є необережним. Обвинувачений ОСОБА_3 має досвід керування транспортним засобом з 1996 року і він жодного разу не допускав порушень ПДР України і не притягався навіть до адміністративної відповідальності за порушення правил безпеки дорожнього руху. Він не залишив місце ДТП, не перебував у стані сп`яніння за кермом, намагався надати медичну допомогу потерпілим. Під час досудового розслідування та судового розгляду добровільно частково відшкодував витрати на поховання гр. ОСОБА_11 , що на думку суду, є обставинами, які значно знижують ступінь суспільної небезпеки діяння, вчиненого обвинуваченим. До того ж, обвинувачений ОСОБА_3 позитивно характеризується за місцем свого постійного проживання, що вказує на його соціальну адаптованість у суспільстві. Обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого щире каяття. Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлені.

Суд, також враховує думку потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , які кожен окремо, просили не позбавляти волі обвинуваченого і вважали за можливе обрати йому покарання, з застосуванням іспитового терміну, але з обов`язковим позбавленням права керування транспортними засобами. Аналогічну позицію мав і прокурор.

З урахуванням викладеного, вважаю, що достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 та попередження вчинення нових злочинів, буде покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції ч.2 ст. 286 КК України, з застосуванням додаткового покарання у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами, з застосуванням положень ст.75 КК України, звільнивши від відбування основного покарання з іспитовим строком і покладенням обов`язків передбачених ст. 76 КК України.

Обвинувачений не надав суду доказів того, що керування транспортними засобами є його джерелом доходу, а допущене ним грубе порушення вимог ПДР України потягло смерть людини, тому, до нього слід застосувати додаткове покарання у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами.

Вирішуючи цивільний позов потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 про відшкодування моральної шкоди, а також на користь ОСОБА_6 про відшкодування витрат на правову допомогу та поховання суд зазначає наступне.

Згідно ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода завдана майну фізичної або юридичної особи відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Вина обвинуваченого у вчиненні зазначеного злочину доведена. Представник потерпілих адвокат ОСОБА_5 , уточнила позовні вимоги і просила стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь потерпілого ОСОБА_6 витрати на поховання у сумі 20 тис гривень, а також витрати на надання правової допомоги, про що суду надано квитанцію про сплату послуг адвоката. При цьому, в обґрунтування витрат на поховання цивільним позивачем і його представником не надано жодного документу, що позбавляє суд встановити точну суму витрат понесених саме ОСОБА_6 на поховання померлої ОСОБА_11 . Тому, позовні вимоги в цій частині необґрунтовані і не можуть бути задоволені.

Витрати на надання правової допомоги відповідач ОСОБА_16 визнає, не оспорює, вони доведені відповідною квитанцією, тому підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Згідно з роз`ясненнями, викладеними в п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року N 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Пунктом 9 зазначеної постанови визначено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

В обґрунтування спричинення моральної шкоди потерпілі вказали, що перенесли моральні страждання внаслідок втрати близького родича мами, яка мала добре здоров`я, піклувалася про кожного з них і передчасно померла.

Однак, потерпілі відмовились від раніше заявлених позовних вимог в частині відшкодування моральної шкоди саме з обвинуваченого ОСОБА_3 , залишивши вимоги в частині відшкодування моральної шкоди до АТ «СК «Мега-Гарант» ( м. Харків, вул..Донця-Захаржевського, буд.6/8).

Відповідно до вимог ст. 27 п.3 Закону України « Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик відшкодовує моральну шкоду, заподіяну смертю фізичної особи, її чоловіку, батькам та дітям. Загальний розмір такого страхового відшкодування (регламентованої виплати) цим особам стосовно одного померлого становить 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законодавством на день настання страхового випадку, і виплачується рівними частинами. Оскільки станом на жовтень 2022 року мінімальна заробітна плата становила 6700 гривень, то загальна сума, що підлягає стягненню зі страховика в рахунок відшкодування моральної шкоди внаслідок смерті ОСОБА_11 становить 80400 гривень. Відповідно до вимог закону зазначена сума має бути виплачена рівними частинами кожному з потерпілих, тобто по 26800 гривень кожному. Тому, позовні вимоги в цій частині підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта. У зв`язку з чим з обвинуваченого ОСОБА_3 слід стягнути на користь держави документально підтверджені прокурором судові витрати на загальну суму 4530,72 гривень.

Керуючись ст.ст.,370,371,374,376 КПК України, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на п`ять років, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_3 від відбуття основного покарання у вигляді позбавлення волі з випробуванням строком на три роки. Відповідно до вимог п.п. 1,2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 наступні обов`язки: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Запобіжний захід стосовно обвинуваченого не обрано.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь потерпілого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 20 000 ( двадцять тисяч) гривень в рахунок відшкодування витрат на правову допомогу.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта у загальній сумі 4530,72 ( чотири тисячі п`ятсот тридцять гривень 72 копійок) гривень.

Стягнути з АТ «СК «Мега-Гарант» ( м. Харків, вул..Донця-Захаржевського, буд.6/8) в рахунок відшкодування моральної шкоди внаслідок смерті на користь кожного з потерпілих: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_7 по 26800,00 ( двадцять шість тисяч вісімсот) гривень, кожному.

В інший частині позовних вимог відмовити.

Речові докази: автомобіль «Chevrolet Aveo» реєстраційний номер НОМЕР_1 залишити в користуванні власника.

Скасувати арешт автомобіля «Chevrolet Aveo» реєстраційний номер НОМЕР_1 , накладений ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпра (справа №202/8152/22 провадження №1-кс/202/4918/2022) від 31 жовтня 2022 року (а.с.57-58)

Вирок може бути оскаржений протягом 30 днів, з моменту його проголошення шляхом подачі апеляції до Дніпровського апеляційного суду через Нікопольський міськрайонний суд.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили з моменту проголошення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Негайно після проголошення вироку, його копію вручити обвинуваченому і прокурору.

Головуючий суддя: ОСОБА_1