Справа № 344/8568/23
Провадження № 1-кп/344/415/24
У Х В А Л А

22 січня 2024 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження з обвинувальними актами про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 307, ч.3 ст.307 КК України, ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.307, ч.2 ст.309 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Івано-Франківського міського суду від 28 листопада 2023 року продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою щодо обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 строком до 26 січня 2024 року включно.

Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 подав клопотання про продовження строку дії запобіжних заходів у виді тримання під вартою щодо обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 . Підтримуючи подані клопотання, мотивував їх наявністю обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченими інкримінованих кримінальних правопорушень та наявністю ризиків, передбачених ст.177 КПК України.

Захисник ОСОБА_4 вказав, що обставини у даному кримінальному провадженні не змінилися, а тому він та підзахисний ОСОБА_6 не заперечують щодо продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою останнього. Обвинувачений ОСОБА_6 не заперечив щодо продовження йому запобіжного заходу тримання під вартою.

Захисник ОСОБА_5 заперечив щодо продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_7 , просив відмовити у задоволенні клопотання прокурора. Подав суду клопотання про зміну обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт. Звернув увагу суду, що клопотання про продовження запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_7 від 19.01.2024 є ідентичним попереднім клопотанням та враховує виключно тяжкість інкримінованих ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, при цьому прокурором не доведено існування ризиків, на які він посилається, а виключно тяжкість обвинувачення не може бути підставою для тримання під вартою обвинуваченого. При вирішення питання щодо запобіжного заходу ОСОБА_7 просив врахувати визнання ОСОБА_7 обставин кримінальних правопорушень, наявність постійного місця проживання, проходження останнім курсу лікування від наркоманії, наявність фактичних шлюбних відносин та фактичне визнання ним батьківства щодо 1-річної дитини, позитивні характеристики за місцем проживання.

Обвинувачений ОСОБА_7 підтримав захисника ОСОБА_5 .

Вислухавши сторін, вивчивши матеріали кримінального провадження з цього приводу, в тому числі дані, що характеризують ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , їх вік, стан здоров`я та майновий стан, наявність постійного місця проживання, міцність соціальних зв`язків, репутацію обвинуваченого ОСОБА_6 , який раніше не судимий (інше кримінальне провадження щодо нього за ч.3 ст.307 КК України на даний час розглядається Івано-Франківським міським судом Івано-Франківської області), та ОСОБА_7 , що раніше судимий вироком Дарницького районного суду м. Києва від 17.02.2022 за ч.1 ст.309 КК України до покарання у виді штрафу, який сплачено, суд враховує, що кримінальні правопорушення, інкриміновані обвинуваченому ОСОБА_6 є тяжкими (ч.2 ст.307 КК України) та особливо тяжкими злочинами (ч.3 ст.307 КК України); інкриміновані ОСОБА_7 є особливо тяжкими злочинами (ч.3 ст.307 КК України) та нетяжким злочином (ч.2 ст.309 КК України), на даний час існують ризики, передбачені ст.177 КПК України, щодо можливого незаконного впливу на свідків, що ще не допитувалися під час судового розгляду, а також вчинення інших кримінальних правопорушень, з урахуванням того, що обвинувачений ОСОБА_7 вже притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, пов`язаного з незаконним обігом наркотичних засобів; переховування від суду з метою уникнення покарання; перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.

Крім того, суд враховує, що ризик у свою чергу не є визначеною подією, а по суті представляє ймовірність отримання несприятливих для судового провадження подій, визначених у ч.1 ст.177 КПК України.

Приймаючи до уваги вищенаведене, суд також приймає до уваги практику ЄСПЛ, згідно якої, зокрема, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26.07.2001 ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

У справі «Летельє проти Франції» вказано, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

За змістом ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один з ризиків, передбачених статтею 177 цього кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Кримінальне провадження перебуває на стадії судового провадження, що обумовлює наявність певних особливостей. Зокрема, на стадії судового провадження такий стандарт доказування як «обґрунтована підозра» втрачає свою актуальність і при оцінці доказів повинен бути застосований критерій доведеності «поза розумним сумнівом», який випливає із сукупності ознак чи неспростованих презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Однак, цей критерій може бути застосований тільки під час ухвалення остаточного судового рішення, яким кримінальне провадження буде розглянуто по суті.

На даний час дослідження доказів у цьому кримінальному провадженні триває.

За таких обставин, на переконання суду, застосування більш м`якого запобіжного заходу є недостатнім для забезпечення виконання ОСОБА_6 та ОСОБА_7 покладених на них обов`язків. Запобіжні заходи у виді тримання під вартою ОСОБА_6 та ОСОБА_7 є співмірними і доцільними задля забезпечення дієвості даного кримінального провадження.

З огляду на викладене, суд вважає, що обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_7 слід продовжити запобіжний захід у виді тримання під вартою, що запобігатиме ризику переховування обвинувачених від суду, впливу на свідків та вчинення іншого кримінального правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.176-178, 183, 331, 369-372, ч.2 ст.392 КПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_6 задовольнити. Застосування запобіжного заходу щодо обвинуваченого ОСОБА_6 у виді тримання під вартою продовжити до 21 березня 2024 року включно.

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_7 на домашній арешт відмовити.

Клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_7 задовольнити. Застосування запобіжного заходу щодо обвинуваченого ОСОБА_7 у виді тримання під вартою продовжити до 21 березня 2024 року включно.

Копію ухвали для виконання направити начальнику ДУ «Івано-Франківська установа виконання покарань (№12)» та вручити обвинуваченим і прокурору негайно після її оголошення, інші сторони мають право отримати її копію в суді.

Ухвалу може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_8