Справа № 699/1475/23
Номер провадження № 1-кс/699/7/24
УХВАЛА

про відмову у задоволенні скарги

25.01.2024 м. Корсунь-Шевченківський

Слідчий суддя Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність службових осіб Відділення поліції № 1 Черкаського районного управління поліції Головного управління національної поліції в Черкаській області стосовно невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

УСТАНОВИВ:

15.12.2023 до Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області порядку ст. 303 КПК України найшла скарга ОСОБА_3 на бездіяльність службових осіб Відділення поліції № 1 Черкаського районного управління поліції Головного управління національної поліції в Черкаській області стосовно невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Положеннями КПК України не визначена територіальна підсудність скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора під час досудового розслідування, оскарження яких регламентоване главою 26 цього Кодексу.

Однак, виходячи зі змісту положень п. 18 ч. 1 ст. 3, ч. 6 ст. 9, ч. 2 ст. 132 КПК України, скарги в порядку ст. 303 КПК України подаються до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування кримінального провадження, якого стосується скарга.

Зі скарги вбачається, що 29.11.2023 ОСОБА_3 звернувся до поліції (електронний номер 108564740) за фактом того, що працівники Городищенського РЕМ незаконно прийшли до його подвір`я та проводили огляди без дозволу власників, а після шантажували та погрожували відключенням електропостачання.

Однак всупереч положенням ст. 214 КПК України станом на дату подачі скарги скаржник не отримав від правоохоронного органу повідомлення про внесення відповідних відомостей до ЄРДР.

За змістом прохальної частини скарги ОСОБА_3 просить:

- зобов`язати слідчого відповідно до вимог ст. 214 КПК України внести до ЄРДР відповідні дані та розпочати досудове розслідування за ознаками ч. 2 ст. 162, ч. 4 ст. 189 КК України та повідомити його номер;

- прийняти окрему ухвалу щодо незаконних дій слідчого поліції;

- розглянути подану скаргу у термін, передбачений вимогами КПК України;

- розглянути скаргу без його присутності, так як у державі воєнний стан.

Відповідно до протоколу автоматичного визначення слідчого судді від 15.12.2023 указану скаргу передано на розгляд слідчого судді Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області ОСОБА_1 .

Ухвалою суду від 19.01.2024 відмовлено у задоволенні заяви про самовідвід слідчого судді ОСОБА_1 від розгляду поданої скарги.

Слідчому судді ОСОБА_1 за раніше виданим наказом голови суду були надані дні відпочинку в період з 16.01.2024 до 23.01.2024 включно.

Тому ухвалою від 24.01.2024 ОСОБА_3 поновлено строк для подачі скарги та відкрито провадження з розгляду даної скарги, її розгляд призначено на 25.01.2024 та зобов`язано начальника ВП № 1 ЧРУП ГУНП в Черкаській області надати суду до початку судового засідання всі наявні документи, які стосуються зазначеної скарги (заява від 29.11.2023 електронний номер 108564740).

У встановлений слідчим суддею строк відділення поліції надало необхідні для розгляду скарги документи.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 306 КПК України розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого, дізнавача чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого, дізнавача чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

У судове засідання були викликані скаржник та слідчий, проте до суду вони не з`явилися.

ОСОБА_3 у скарзі зазначав, що просить її розгляд здійснювати без його участі.

Представник ВП № 1 ЧРУП ГУНП в Черкаській області в судове засідання не з`явився, причини неявки не повідомив, надавши до суду документи, які стосуються скарги.

У зв`язку з неприбуттям в судове засідання осіб, які беруть участь у судовому провадженні, відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснювалося.

Перевіривши надані матеріали скарги, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

З наданих відділенням поліції матеріалів вбачається, що ОСОБА_3 28.11.2023 звернувся на лінію 102 зі скаргою на дії працівників РЕМ, які повідомили йому про необхідність заміни лічильника та після його незгоди з цим погрожували заявнику відключенням електропостачання.

Після надходження повідомлення ОСОБА_3 у той же день працівники поліції відібрали у скаржника письмову заяву про кримінальне правопорушення або таке, що готується та пояснення, за змістом яких 28.11.2023 о 15.00 год до скаржника подзвонив працівник РЕМ ОСОБА_4 , який повідомив про необхідність заміни електричного лічильника. ОСОБА_4 також повідомив, що працівники РЕМ приїдуть у п`ятницю. Коли ОСОБА_3 повернувся додому він переглянув камери відеоспостереження та виявив, що три невідомі особи ходили по його подвір`ю та оглядали подвір`я. У подальшому працівники РЕМ знову приїхали щоб замінити лічильника. Проте ОСОБА_3 мав термінові справи та відмовив їм у заміні лічильника. Після чого працівники РЕМ, натякаючи на становище товариства на ринку електроенергії, погрожували заявнику відключенням подачі електроенергії.

З письмових пояснень начальника комерційної служби Городищенської філії відокремленого структурного підрозділу «Черкаські електричні мережі» ПАТ «Черкасиобленерго» ОСОБА_4 вбачається, що 28.11.2023 о 15.00 год працівники філії проводили позапланову перевірку приладу обліку електричної енергії в домоволодінні ОСОБА_3 і в грубій формі отримали від нього відмову в доступі до приладу. Контролера, закріпленого за даною дільницею, також неодноразово не допущено для виконання своїх посадових обов`язків, чим порушено п. 6 Договору на розподіл електричної енергії.

У поясненнях зазначено, що на підставі вказаного договору працівники Городищенської філії відокремленого структурного підрозділу «Черкаські електричні мережі» ПАТ «Черкасиобленерго» мають право проходити на територію домоволодіння користувачів електроенергії з метою обслуговування приладів обліку та подачі електроенергії.

У результаті проведення перевірки за заявою ОСОБА_3 працівники поліції встановили відсутність ознак адміністративного чи кримінального правопорушення, про що скаржнику було повідомлено письмово.

Положеннями ч. 1 ст. 303 КПК України визначено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового провадження.

Зокрема, у вказаному порядку може бути оскаржено бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Відповідно до ч. 1 ст. 304 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, передбачені ч. 1 ст. 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого, дізнавача чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Внесення відомостей до ЄРДР врегульовано Положенням про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, затвердженим наказом Генерального прокурора України № 298 від 30.06.2020, згідно з пунктом 2 глави 1 розділу ІІ «Порядок формування та ведення Реєстру» якого, відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела, повинні відповідати вимогам пункту 4 частини п`ятої статті 214 КПК України, зокрема мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Разом з тим, зміст ч. 1 ст. 214 КПК України дає підстави для висновку, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення та можуть об`єктивно свідчити про вчинення особою такого кримінального правопорушення. Якщо ж зі змісту заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення є очевидним, що обставини, викладені в ньому, не свідчать про те, що існує ймовірність вчинення будь-якого кримінального правопорушення і ці обставини для отримання зазначеного вище висновку не потребують перевірки засобами кримінального процесу, то такі повідомлення не мають вноситися до ЄРДР і це слугує гарантією для кожної особи від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу.

Таким чином, закон передбачає необхідність попередньої оцінки (аналізу) слідчим, прокурором, слідчим суддею (у разі оскарження заявником бездіяльності уповноваженої особи щодо невнесення відомостей до ЄРДР) змісту заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення на предмет викладення в ньому інформації саме про кримінальне правопорушення.

Відповідно до висновку, що викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30.01.2019 у справі № 818/1526/18 у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Так, положеннями ч. 2 ст. 162 КК України передбачена відповідальність за незаконне проникнення до житла чи до іншого володіння особи, незаконне проведення в них огляду чи обшуку, а так само незаконне виселення чи інші дії, що порушують недоторканність житла громадян, вчинені службовою особою або із застосуванням насильства чи з погрозою його застосування.

Об`єктом злочину є право людини на недоторканність житла та іншого володіння.

Його предметом може бути житло або інше володіння особи.

Потерпілим від цього злочину може бути тільки фізична особа громадянин України, особа без громадянства або іноземець. Порушення встановленого законом порядку проникнення до приміщення, яке належить на праві власності юридичній особі, не утворює склад злочину, передбачений ст. 162. Такі дії за наявності для того підстав можуть розцінюватись як самоправство, перевищення влади чи службових повноважень або інший злочин.

З об`єктивної сторони порушення недоторканності житла може бути вчинене у формі: 1) незаконного проникнення до житла чи іншого володіння особи; 2) незаконного проведення в них огляду чи обшуку; 3) незаконного виселення; 4) інших дій, що порушують недоторканність житла громадян.

Під незаконним проникненням до житла чи іншого володіння особи слід розуміти будь-яке вторгнення у житло (інше володіння), здійснене всупереч волі законного володільця, за відсутності визначених законом підстав чи в порушення встановленого законом порядку.

Суб`єкт злочину загальний.

З суб`єктивної сторони злочин характеризується лише прямим умислом. Винний усвідомлює, що порушує недоторканність житла громадян шляхом вчинення вказаних вище дій, і бажає їх вчинити.

Кваліфікуючими ознаками розглядуваного злочину є вчинення його: 1) службовою особою; 2) із застосуванням насильства чи з погрозою його застосування.

Частиною 4 ст. 189 КК України передбачена відповідальність за вимагання, що завдало майнової шкоди в особливо великих розмірах, або вчинене організованою групою чи в умовах воєнного або надзвичайного стану, або поєднане із заподіянням тяжкого тілесного ушкодження.

Основним безпосереднім об`єктом вимагання є право власності, а його додатковими обов`язковими об`єктами виступають психічна та фізична недоторканність особи, її особиста свобода, здоров`я. Додатковим факультативним об`єктом злочину можуть бути честь, гідність, право на таємницю приватного життя та інші права громадян.

Предметом злочину може бути як майно, так і право на нього, а також будь-які дії майнового характеру.

З об`єктивної сторони вимагання характеризується двома взаємопов`язаними діями: 1) пред`явленням майнової вимоги; 2) погрозою застосування насильства, знищення або пошкодження майна, заподіяння іншої шкоди.

Вимога як ознака вимагання означає викладену в рішучій формі пропозицію винного до потерпілого (власника, особи, у віданні чи під охороною яких перебуває майно) про передачу майна, права на майно або вчинення останнім інших дій майнового характеру. Пред`явлена суб`єктом майнова вимога утворює ознаку об`єктивної сторони цього злочину тільки за умови, що вона є завідомо протиправною. При вимаганні винна особа прагне заволодіти не належним їй майном чи правом на таке майно або бажає вчинення на її користь дій майнового характеру.

Суб`єктом злочину може бути осудна особа, яка на момент його вчинення досягла 14-річного віку.

Суб`єктивна сторона вимагання характеризується прямим умислом. Вимагання - це корисливий злочин. При його вчиненні винний має за мету незаконно одержати чуже майно, право на нього або домогтися вчинення потерпілим інших дій майнового характеру.

Кваліфікованими видами злочину закон визнає завдання майнової шкоди в особливо великих розмірах, або вчинення вимагання організованою групою чи в умовах воєнного або надзвичайного стану, або поєднане із заподіянням тяжкого тілесного ушкодження.

Зі скарги ОСОБА_3 не вбачається, у чому саме полягала протиправність дій приватного підприємства, щодо яких він просить розпочати досудове розслідування.

Оцінивши обставини справи, слідчий суддя дійшов висновку, що заява ОСОБА_3 не містить відомостей, які б вказували на вчинення конкретного злочину за вказаних ОСОБА_3 обставин. Заява не містить фактичних обставин вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 162, ч. 4 ст. 189 КК України, та достатніх даних на підтвердження вчинення неправомірних дій, а містить лише оціночні судження скаржника щодо певних обставин, реальність яких встановити не надається можливим.

Зважаючи на викладене, скарга ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого не підлягає задоволенню.

Водночас, щодо прийняття слідчим суддею окремої ухвали щодо незаконних дій працівників поліції, слід зазначити, що положеннями чинного КПК України ухвалення такого виду судового рішення не передбачено.

Керуючись ст. 38, 303-307, 309, 392, 395 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність службових осіб Відділення поліції № 1 Черкаського районного управління поліції Головного управління національної поліції в Черкаській області стосовно невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відмовити.

Копію ухвали невідкладно направити скаржнику та Відділенню поліції № 1 Черкаського районного управління поліції Головного управління національної поліції в Черкаській області.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Черкаського апеляційного суду. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання копії судового рішення.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, установленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1