УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.10.2023 року м.Одеса

Слідчий суддя Київського районного суду міста Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в м.Одесі клопотання слідчого СВ ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000053 від 28.09.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.368 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з клопотання сторони обвинувачення про арешт майна, відділом розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності слідчого управління ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000053 від 28.09.2023 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.368 КК України.

Нагляд за додержанням законів під час здійснення досудового розслідування у формі процесуального керівництва здійснюється Спецалізованою прокуратурою у сфері оборони Південного регіону.

Досудовим розслідуванням встановлено, що згідно ст.1 Закону України «Про оборону України», воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози та забезпечення національної безпеки, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Відповідно до указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №64/22 від 24.02.2022, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 №2102-ІХ, в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який у подальшому було послідовно продовжено відповідними Указами Президента України та, який триває по теперішній час.

Наказом командувача Сил територіальної оборони Збройних Сил України №357 від 25.09.2023 підполковника ОСОБА_5 , старшого офіцера відділення по роботі з добровольчими формуваннями військової частини НОМЕР_1 призначено на посаду начальника відділення по роботі з добровольчими формуваннями військової частини НОМЕР_1 , ВОС-0210002.

Відповідно до ст. ст. 3, 21, 68 Конституції України, людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними, кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Згідно із ст. ст. 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, військовослужбовець зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бездоганно і неухильно додержуватись порядку правил, встановлених військовими статутами та іншим законодавством України, поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків, поважати честь і гідність кожної людини.

Відповідно п. 10 додатку 14 Положення про Регіональне управління Сил територіальної оборони « ІНФОРМАЦІЯ_1 », затвердженого наказом начальника Регіонального управління Сил територіальної оборони «Південь» Збройних Сил України від 08.06.2023 № 24 начальник відділення по роботі з добровольчими формуваннями зобов`язаний:

-дотримуватися та діяти в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, Статутами Збройних Сил України;

-забезпечувати в межах наданих повноважень ефективне виконання завдань і функцій відділення по роботі з добровольчими формуваннями;

-здійснювати свої повноваження безпосередньо та у взаємодії із іншими структурними підрозділами Регіонального управління, Командування Сил територіальної оборони, Генерального штабу, іншими органами військового управління Збройних Сил України;

-організовувати взаємодію між військовими частинами Регіонального управління та добровольчими формуваннями територіальних громад, у тому числі, щодо охорони та оборони об`єктів критичної інфраструктури та підготовки населення до національного спротиву;

-в межах наданих повноважень організовувати та безпосередньо приймати участь у плануванні територіальної оборони у військово-сухопутній зоні відповідальності Регіонального управління;

-забезпечувати розробку та вжиття заходів, які є необхідними та обґрунтованими для запобігання і протидії корупції, виявлення та припинення її проявів.

Згідно з п. 11 додатку 14 до вказаного вище Положення начальник відділення по роботі з добровольчими формуваннями має право:

-за дорученням керівництва Регіонального управління представляти відділення по роботі з добровольчими формуваннями у структурних підрозділах органів державної влади та місцевого самоврядування з питань, що належать до його компетенції;

-працювати з відомостями у цілому щодо Регіонального управління про місця тимчасового розміщення військових частин (підрозділів), навчальних закладів та установ, підприємств оборонно-промислового комплексу, райони розосередження особового складу в період дії правового режиму воєнного стану.

Начальник відділення по роботі з добровольчими формуваннями у межах своїх повноважень видає накази та контролює їх виконання.

Відповідно до примітки ст. 364 КК України службовими особами у статтях 364, 368, 368-5, 369 цього Кодексу є особи, які постійно, тимчасово чи за спеціальним повноваженням здійснюють функції представників влади чи місцевого самоврядування, а також обіймають постійно чи тимчасово в органах державної влади, органах місцевого самоврядування, на державних чи комунальних підприємствах, в установах чи організаціях посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських функцій, або виконують такі функції за спеціальним повноваженням, яким особа наділяється повноважним органом державної влади, органом місцевого самоврядування, центральним органом державного управління із спеціальним статусом, повноважним органом чи повноважною особою підприємства, установи, організації, судом або законом., а тому ОСОБА_5 , являється службовою особою.

Згідно зі ст.6 Податкового кодексу України (далі ПК України) податком є обов`язковий, безумовний платіж до відповідного бюджету або на єдиний рахунок, що справляється з платників податку відповідно до цього Кодексу.

Платниками податку на доходи фізичних осіб є фізична особа - резидент, яка отримує доходи як з джерела їх походження в Україні, так і іноземні доходи (162.1.1. ПК України);

Об`єктом оподаткування резидента є загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід (163.1.1. ПК України);

Загальний оподатковуваний дохід - будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду (164.1. ПК України).

До загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включаються доходи у вигляді заробітної плати, нараховані (виплачені) платнику податку відповідно до умов трудового договору (контракту) (164.2.1. ПК України).

Податок сплачується (перераховується) до відповідного бюджету під час виплати оподатковуваного доходу єдиним платіжним документом (168.1.2. ПК України).

Податок, утриманий з доходів резидентів та нерезидентів, зараховується до відповідних бюджетів згідно з Бюджетним кодексом України (168.4.1. ПК України).

Відповідно до ст.63 Бюджетного кодексу України (далі БК України) місцевий бюджет містить надходження і витрати на виконання повноважень органів влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій та органів місцевого самоврядування. Ці надходження і витрати становлять єдиний баланс відповідного бюджету.

Згідно із ст. 64 БК України до доходів загального фонду бюджетів сільських, селищних, міських територіальних громад належать: 60 відсотків податку на доходи фізичних осіб (крім податку на доходи фізичних осіб, визначеного пунктом 1-1 частини другої статті 29 цього Кодексу), що сплачується (перераховується) згідно з ПК України на відповідній території (крім території міст Києва та Севастополя).

Незважаючи на обізнаність з вимогами наведених вище нормативно-правових актів, у ОСОБА_5 в невстановлений досудовим розслідуванням час та місце, виник злочинний намір, пов`язаний з одержанням неправомірної вигоди від голови Добровеличківської селищної ради Кіровоградської області, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 за невчинення ним дій з використанням його службового становища.

Так, 27.09.2023 близько 10:30 під час телефонної розмови з головою Добровеличківської селищної ради Кіровоградської області ОСОБА_6 , ОСОБА_5 виказав останньому прохання надати йому неправомірну вигоду за невчинення дій з використанням свого службового становища, спрямованих на зміну місця реєстрації, зареєстрованих на території зазначеної селищної ради окремих бригад ТрО № 121 та № 124 з метою збереження надходження до місцевого бюджету податку на доходи фізичних осіб (ПДФО), відрахованого із грошового забезпечення військовослужбовців зазначених окремих бригад.

Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, направлений на одержання неправомірної вигоди, 29.09.2023 приблизно о 15 годин 00 хвилин в ході зустрічі з ОСОБА_6 в приміщенні кафе АЗС «БРСМ», розташованого на трасі Е95 на повороті в смт.Голованівськ, ОСОБА_5 , діючи умисно, з корисливих мотивів, повторно висловив останньому прохання надати неправомірну вигоду в сумі 1 000 000 гривень за невчинення ним дій з використанням службового становища в інтересах ОСОБА_6 , спрямованих на зміну місця реєстрації на території зазначеної селищної ради окремих бригад ТрО №121 та №124.

Водночас, ОСОБА_5 зазначив, що порядок та місце передачі неправомірної вигоди ним буде визначено пізніше.

Призначивши завчасно час та місце зустрічі, 09.10.2023 приблизно о 14 годин 40 хвилин, перебуваючи біля будівлі, розташованої за адресою: м. Одеса, вул. Старопортофранківська,11, знаходячись в салоні автомобіля марки Hуundai модель Н-1 номер державної реєстарції НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_6 , ОСОБА_5 особисто одержав від голови Добровеличківської селищної ради Кіровоградської області ОСОБА_6 неправомірну вигоду у вигляді грошових коштів у сумі 1 000 000 (один мільйон) гривень, що відповідно до примітки 1 до ст.368 КК України у п`ятсот і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян та є особливо великим розміром, за не вчинення ним, ОСОБА_5 , в інтересах ОСОБА_6 , як того, хто надає неправомірну вигоду дій з використанням свого службового становища, а саме: невжиття ОСОБА_5 заходів, передбачених його функціональними обов`язками, щодо ініціювання та здійснення зміни місця юридичної реєстрації окремих підрозділів 121 та 124 бригад Територіальної оборони України, які на час вчинення злочину розташовані на території Добровеличківської селищної ради Кіровоградської області, та не перешкоджання у такий спосіб подальшому надходженню до бюджету зазначеного органу місцевого самоврядування податку з доходів фізичних осіб - військовослужбовців зазначених бригад.

09.10.2023 ОСОБА_5 було затримано в порядку ст.208 КПК України, чим припинено протиправну діяльність останнього.

09.10.2023 14:42 ОСОБА_5 повідомлено про його затримання за підозрою у вичненні кримінального правопрушення, передбаченого ч.4 ст.368 КК України в порядку ст. 208 КК України. Слідчому достеменно відомо, що у вказаний час підозрюваний при собі мав мобільний телефон. Разом з цим, коли о 18:16, після завершення слідчої дії - огляд місця, за участю підозрюваного, був здійснений особистий обшук підозрюваного, в ході якого, серед інших особистих речей ОСОБА_5 , його мобільний телефон виявлений не був.

За період з 14:42 до 18:16 підозрюваний ОСОБА_5 один раз виходив за межі поля зору слідчого, близько 16:00 повідомивши, що йому необхідно відвідати вбиральню. Він був супроводжений до вбиральні (вуличний біо-туалет, розташований біля будівлі №8 по вул.Старопортофранківській в м.Одеса) працівками Управління СБУ в Одеській області.

В подальшому, маючи достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 вчинив активні дії, спрямовані на знищення важливого речового доказу у кримінальному провадженні, - а саме його мобільного телефону, який імовірно містить інформацію про обставини вчинення злочину та коло осіб учасників, 09.10.2023 в період з 19:27 до 19:45 був здійснений огляд кабінок біотуалетів, розташованих біля будівлі №8 по вул.Старопортофранківській в м.Одеса, де було виявлено і вилучено мобільний телефон марки iPhone в корпусі чорного кольору, упакований в сейф-пакет PSP 3227005.

Вилучений мобільний телефон, визнаний речовим доказом по кримінальному провадженню №0000053 від 28.09.2023 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.368 КК України.

Слідча звертається з клопотанням про арешт майна з метою збереження речових доказів.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання про арешт майна, приходить до висновку про необхідність повернення даного клопотання прокурору для усунення недоліків з наступних підстав.

Положеннями ст.2, ст.7 КПК України визначені завдання кримінального судочинства, відповідно до яких, зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких зокрема відносяться: верховенство права, недоторканність права власності, забезпечення права на захист, доступ до правосуддя, забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності.

Одним із методів державної реакції на порушення, що носять кримінально-правовий характер, є заходи забезпечення кримінального провадження, передбачені ст.131 КПК України, які виступають важливим елементом механізму здійснення завдань кримінального провадження при розслідуванні злочинів. Одним з таких заходів є арешт майна у кримінальному провадженні.

Частиною другою ст.173 КПК України встановлено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно з ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Частиною другою статті 170 КПК України встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення : 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У відповідності до ч.2 ст.171 КПК України, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

Слідчим суддею встановлено, що в клопотанні слідчою не зазначено індивідуально визначених ознак майна, а саме: вилученого 09.10.2023 в ході огляду кабінок біотуалетів, розташованих біля будівлі №8 по вул.Старопортофранківській в м.Одеса, мобільного телефону марки iPhone в корпусі чорного кольору.

За наявних недоліків клопотання та долучених до нього матеріалів слідчий суддя позбавлений можливості повно, всебічно та об`єктивно розглянути його.

Згідно з ч.3 ст.172 КПК України слідчий суддя, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.

З урахуванням вищенаведеного, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність повернення клопотання про арешт майна прокурору, який погоджував таке клопотання, для усунення вказаних в ухвалі слідчого судді недоліків, надавши для цього прокурору строк 72 години з моменту отримання копії цієї ухвали.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.170-172, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000053 від 28.09.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.368 КК України повернути прокурору.

Встановити строк для усунення недоліків в сімдесят дві години.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1