№ 336/5788/20
пр. № 1-кп/336/158/2023
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2023 року Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника - адвоката ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, з повною середньою освітою (11 класів), одруженого, непрацевлаштованого, батька п`яти дітей, 2004, 2006, 2008, 2012, 2015 років народження, що зареєстрований та проживає за адресою : АДРЕСА_1 , судимого:

- вироком Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 26.06.1990 року за ч. 2 ст. 140, ч. 2 ст. 141 КК України в редакції 1960 року до двох років позбавлення волі, звільненого з місць позбавлення волі 2 листопада 1992 року у зв`язку з відбуттям строку покарання;

- вироком Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 06.12.1993 року за ч. 3 ст. 140 КК України в редакції 1960 року до чотирьох років позбавлення, звільненого з місць позбавлення волі 5 травня 1997 у зв`язку з відбуттям строку покарання;

- вироком Жовтневого суду м. Запоріжжя від 12.12.1997 року за ч. 1 ст. 106, ч. 2 ст. 140 КК України в редакції 1960 року до п`яти років позбавлення волі, звільненого з місць позбавлення волі 14 вересня 1999 року у зв`язку із застосуванням Закону України «Про амністію» від 16.07.1999 року;

- вироком Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 01.04.2003 року за ч. 2 ст. 140, ч. 2 ст. 141, ч. 2 ст. 142 КК України в редакції 1960 року, ч. 1 ст. 263 КК України до семи років позбавлення волі, на підставі постанови Вільнянського районного суду Запорізької області від 08.08.2005 року позбавлення волі замінено на більш м`яке покарання;

- вироком Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 20.01.2009 року за ст. 118, ч. 4 ст. 185 КК України з застосуванням ст. ст. 70, 71 КК України до трьох років шести місяців позбавлення волі, звільненого з місць позбавлення волі 11 березня 2010 року умовно-достроково з невідбутим строком покарання в три місяці п`ятнадцять днів;

- вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 17.11.2011. року за ч. 2 ст. 185 КК України до трьох років позбавлення волі, звільненого від відбування покарання з випробуванням тривалістю в три роки;

- вироком Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 16.04.2013 року за ч. 3 ст. 186 КК України з застосуванням ст. 71 КК України до трьох років трьох місяців позбавлення волі, звільненого з місць позбавлення волі 24 квітня 2014 року умовно-достроково з невідбутим строком покарання в один рік тринадцять днів;

- вироком Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 11.02.2016 року за ч. 2 ст. 185 КК України до двох років позбавлення волі, звільненого від відбування покарання з випробуванням тривалістю в один рік;

- вироком Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 08.05.2018 року за ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 187 КК України з застосуванням ч. 4 ст. 70, ч. 1 ст. 71 КК України до дев`яти років позбавлення волі з конфіскацією майна, звільненого від відбування покарання 13 квітня 2020 року умовно-достроково з невідбутим строком покарання в один рік вісім місяців двадцять п`ять днів;

- обвинуваченого за ч. 2 ст. 187 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений, який має судимості за вчинення корисливих злочинів проти чужої власності, вчинив два розбійних напади, один з яких - під час невідбутої частини покарання за попереднім вироком, за таких обставин.

23 липня 2020 року, приблизно о 13 годині 20 хвилин, ОСОБА_5 , керуючись умислом на заволодіння чужим майном шляхом розбійного нападу, на першому поверсі під`їзду № 1 будинку АДРЕСА_2 наніс один удар кулаком руки в область потилиці потерпілого ОСОБА_6 , від чого останній впав на підлогу, а обвинувачений наніс ще один удар ногою по обличчю потерпілого, що зумовило короткочасну втрату потерпілим свідомості.

Описаними діями потерпілому спричинені тілесні ушкодження у виді садна в потиличній ділянці та рани на верхній губі, які є легкими тілесними ушкодженнями.

Обвинувачений, продовжуючи дії з реалізації злочинного наміру, після того, як подавив волю потерпілого до опору, заволодів належними йому мобільним телефоном «Nokia 1616-2» в корпусі чорного кольору, імей: НОМЕР_1 , з сім-картою мобільного оператора «Київстар» вартістю 204 грн. 33 коп., банківськими картками акціонерного товариства «Ощадбанк», акціонерного товариства «ПриватБанк», акціонерного товариства «Райффайзен банк Аваль», які не представляють для потерпілого майнової цінності, та грошовими коштами у розмірі 2000 грн.

Описаними діями потерпілому ОСОБА_6 спричинено майнову шкоду в сумі 2204 грн. 33 коп.

Продовжуючи вчинення корисливих посягань проти чужої власності, приблизно о 12-00 годині 5 серпня 2021 року ОСОБА_5 , керуючись умислом на заволодіння чужим майном шляхом розбою, на першому поверсі під`їзду № 1 будинку АДРЕСА_3 , підійшов до потерпілого ОСОБА_7 ззаду та наніс один удар кулаком руки в область потилиці, який зумовив падіння потерпілого на підлогу, після чого обвинувачений наніс ще не менше трьох ударів рукою в область обличчя потерпілого.

Описаними діями обвинувачений завдав потерпілому тілесні ушкодження у виді:

-синця в центральній частині тім`яної ділянки, синців з саднами над лівою бровою, крововиливів на слизових оболонках верхньої губи праворуч, синців над верхньою губою праворуч з розповсюдженням на кайму верхньої губи, синців на каймі нижньої губи праворуч, які є легкими тілесними ушкодженнями;

-перелому кісток носу, синця в області носу з розповсюдженням на праву та ліву навколоочні ділянки зі збереженою функцією носового дихання з обох сторін, які є легкими тілесними ушкодженнями, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Подавивши таким чином волю потерпілого до опору, обвинувачений заволодів належними потерпілому грошовими коштами у сумі 2000 грн. та 30 Євро, що еквівалентні 958 грн., паспортом громадянина України на ім`я ОСОБА_7 , зв`язкою ключів, мобільним телефоном «Samsung SM-J500HZDDSEK» в корпусі золотистого кольору, імей1: НОМЕР_2 , імей 2: НОМЕР_3 , вартістю 1000 грн., які витягнув з кишені штанів потерпілого.

Описаними діями потерпілому ОСОБА_7 спричинено майнову шкоду на загальну суму 3958 грн.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений винуватість у вчиненні інкримінованих йому епізодів розбійних нападів не визнав і дав такі показання.

Щодо епізоду розбійного нападу на потерпілого ОСОБА_6 , ОСОБА_5 показав, що вранці того дня, до якого відноситься подія злочину, близько 07-00 години він вийшов із свого житла в будинку АДРЕСА_4 разом з донькою, які відвів до дитсадочку, і повернувся додому приблизно в 09-30 годин. Біля 11 години 30 хвилин він зустрівся з ОСОБА_8 , яка доводиться тіткою його близькому приятелю і з якою у обвинуваченого склалися теплі стосунки, для того, щоб супроводити її до стоматологічної клініки, куди через підвищений тиск та незадовільне загальне самопочуття вона не наважувалась їхати самостійно в транспорті загального користування. Про зустріч вони домовились напередодні, а саме: 22 липня 2020 року, по телефону. Він допомагає цій жінці в організації її життєдіяльності, виконує на прохання роботи по господарству, допомагає в догляді за тваринами, яких утримують ОСОБА_8 та її донька ОСОБА_9 , є другом родини. В той день він зустрівся з ОСОБА_10 на зупинці транспорту загального користування «Вул. Заводська» по вул. Чарівній в м. Запоріжжі і на автобусі по маршруту № 65 по вони поїхали до клініки лікаря Чертова, що знаходиться в багатоповерховому будинку в районі Міськтопу, де біля клініки він очікував свою супутницю, а вона самостійно пішла до лікарні, звідки вийшла близько 12 години 30 хвилин, після чого вони поїхали у зворотному напрямку на автобусі № 65 до зупинки «Вул. Заводська». Приїхавши в означене місце, вони зробили покупки і по вулиці Магістральній пішли додому до ОСОБА_8 , де були вже о 13-00 годині. В житлі ОСОБА_8 він пообідав, подивився телевізор, вигуляв собак. Біля 17-00 він пішов додому. У дворі зустрів трьох своїх дочок, що гуляли, зателефонував дружині, після чого відчув удар по голові та під коліна, внаслідок яких на певний час втратив свідомість. Отямився, коли на нього одягали кайданки співробітники поліції, згодом його привезли до районного відділу поліції. Після застосованого до нього насильства у нього було закривавлене обличчя, вибито два зуби, «Швидку допомогу» викликали лише за наполяганням адвоката ОСОБА_11 .

Він є непричетним до вказаного епізоду, це переконання поліцейських та прокурора, які прямо вказували потерпілому ОСОБА_6 на нього як на людину, що вчинила щодо потерпілого насильницькі дії, зумовили впізнання потерпілим обвинуваченого, хоча з об`єктивної точки зору такого впізнання не могло статися, так як потерпілий: по-перше, перебував в стані алкогольного сп`яніння і не міг запам`ятати особу, що вчинила напад; по-друге, нападник діяв, знаходячись позаду потерпілого, що також виключає можливість не лише запам`ятати, а, навіть, побачити особу; по-третє, потерпілий через зухвалість нападу одразу зазнав удару, що позбавив його свідомості, тому він не міг за допомогою органів почуттів оцінювати навколишню обстановку.

По епізоду розбійного нападу на потерпілого ОСОБА_7 , показав, що також має алібі, оскільки в цей день, а саме: 5 серпня 2021 року, знаходився в селищі міського типу Кушугумі, де спілкувався з приватним підприємцем ОСОБА_12 з приводу працевлаштування в суб`єкті господарювання, який належить цій особі. ОСОБА_12 займається пошиттям одягу, має швацьку майстерню і дала згоду на його працевлаштування в якості наладчика обладнання. В той день він не працював, а лише обговорював з потенційним роботодавцем основні умови праці. Розмова відбувалась на зупинці маршрутного таксі, куди він приїхав із Запоріжжя. В розмові брав участь чоловік ОСОБА_12 , який доводиться другом ОСОБА_5 В Кушугумі обвинувачений перебував до 16-00 години, а близько 17-00 години вже був в районі свого будинку, де погуляв з дітьми та пішов додому. О 22 годині 30 хвилин знаходився у ванній кімнаті, коли до квартири з`явилися співробітники поліції і затримали його за підозрою. Показав, що під час допиту потерпілого ОСОБА_7 слідчим суддею прокурор прямо вказав потерпілому на підозрюваного як на особу, що вчинила розбій відносно потерпілого.

Через відсутність в його діях ознак складу кримінальних правопорушень, просить виправдати його за частиною статті обвинувачення, що інкримінована йому.

Під час звернення до суду з останнім словом обвинувачений заявив, що дійсно заволодів майном потерпілого ОСОБА_6 , проте його діям надано невірну правову оцінку, оскільки ознак розбійного нападу вони не містили, тому їх треба кваліфікувати як грабіж.

Заяви обвинуваченого про непричетність до вчинення розбійних нападів спростовують такі досліджені в судовому засіданні фактичні дані, які підтверджують винуватість ОСОБА_5 в обсязі обвинувачення, визнаного судом доведеним.

По епізоду розбійного нападу на потерпілого ОСОБА_6 .

За протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 23.07.2020 року, прийнятої оперуповноваженим СКП Шевченківського відділення поліції Дніпровського відділу поліції ГУНПМИ в Запорізькій області, ОСОБА_6 просить притягнути до кримінальної відповідальності невідомого чоловіка, який 23 липня 2020 року в денний час доби в під`їзді № 1 будинку АДРЕСА_2 наніс потерпілому удар по голові та заволодів грошовими коштами в сумі 2000 грн., мобільним телефоном «Нокіа» та банківськими картками (а. с. 174 т. 1).

Про обставини, за яких він позбавився свого майна внаслідок розбійного нападу 23 липня 2020 року, потерпілий ОСОБА_6 розказав суду.

Зокрема, потерпілий показав, що біля 13-00 години він відлучився з будинку АДРЕСА_2 , де він постійно проживає, щоб зняти з банківської картки гроші в банкоматі, що знаходиться неподалік від його житла. Обвинуваченого помітив, коли той від банкомату почав рухатися за потерпілим аж до хвіртки, яка оснащена замком і забезпечує проникнення на прибудинкову територію, що огороджена парканом. Обвинувачений біля хвіртки стояв за ним, виказуючи намір проникнути на огороджену територію та в будинок, тому потерпілий з міркувань етикету запропонував пройти йому першим, від чого той з ввічливою посмішкою відмовився, надавши дорогу ОСОБА_6 . Такий самий діалог відбувся між ними біля під`їзду, і знову обвинувачений пропустив потерпілого першим. Зайшовши в під`їзд разом з обвинуваченим, який рухався за потерпілим, останній одразу відчув сильний удар по голові, від якого впав, а потім зазнав ще кілька ударів від чоловіка, що супроводжував його, які той наніс ногою по обличчю ОСОБА_6 . Після вказаних ударів він втратив свідомість, тоді як зловмисник заволодів його майном. Певний час він пролежав без свідомості на підлозі в під`їзді в калюжі крові, доки сусіди не визвали «Швидку допомогу» та поліцію. Коли він прийшов до тями ще до приїзду медиків та поліції, він піднявся до своєї квартири, двері куди йому відкрила донька. Показав, що в день, коли стався розбійний напад, зловмисник, що переслідував його і якого він беззаперечно визнає в обвинуваченому, був вдягнений в шорти, футболку сірого чи синього кольору, кепку, на ньому були сонцезахисні окуляри. Потерпілий пояснив, що впевнено впізнавав обвинуваченого під час досудового розслідування в ході його пред`явлення для впізнання поряд з іншими особами, як впізнає і в суді, оскільки перш, ніж зазнати з його боку насильства, він спілкувався з ОСОБА_5 , як біля входу до прибудинкової ділянки, так і біля входу до під`їзду.

Такі ж самі показання про обставини вчинення щодо нього протиправних дій дав потерпілий під час слідчого експерименту з його участю на місці пригоди, як свідчить протокол цієї слідчої дії, що тривала з 17 години 08 хвилин до 17 години 16 хвилин 27 серпня 2020 року (а. с. 1-5 т. 2).

Свідок ОСОБА_13 пояснив суду, що проживає з потерпілим в одному й тому самому під`їзді. В день, коли ОСОБА_6 зазнав розбійного нападу, свідок приїхав до будинку за кермом авто. Коли він заїжджав у двір, з воріт вийшов незнайомий молодий чоловік. Свідок направився до під`їзду, а коли зайшов туди, побачив сусіда ОСОБА_6 який, хитаючись, намагався підвестися з підлоги на першому поверсі. Голова ОСОБА_6 була закривавлена, кров текла з голови та обличчя.

За показаннями свідка ОСОБА_14 , вдень 23 липня 2020 року вона знаходилася біля п`ятого під`їзду будинку АДРЕСА_2 , коли у двір за кермом автомобіля заїхав її чоловік ОСОБА_13 . Вона направилась до чоловіка, і вони разом зайшли до під`їзду № 1, де проживають. Коли вони зайшли до приміщення, їхній сусід ОСОБА_6 підводився з підлоги і сказав подружжю, що його вдарили по голові та заволоділи його грошима. Кров текла з рани на голові сусіда, на підлозі утворилася калюжа крові.

Про обставини повернення ОСОБА_6 додому після застосування до нього насильства 23 липня 2020 року розказала суду свідок ОСОБА_15 , яка пояснила, що доводиться донькою потерпілому. 23 липня 2020 року вона попросила батька дати їй грошей для оплати операції, у зв`язку з чим він відлучився до банкомату «Ощадбанку», щоб зняти з картки грошові кошти. Батька не було близько двадцяти хвилин, і оскільки банкомат розташований в кількох метрах від дома, вона почала переживати за нього. Вона вирішила піти йому назустріч і лише відкрила двері, як побачила батька на порозі побитого та скривавленого. ОСОБА_6 наказав їй викликати поліцію, так як, з його слів, на нього напали. Свідок повідомила, що батько є майстром спорту міжнародного класу з боксу, як і вона. Розуміючись на тому, як виглядають нанесені за допомогою фізичної сили рук удари, стверджує, що зловмисник напевно застосовував кастет, оскільки на темені ушкодження такого характеру, яке виникло у батька, може утворитися лише від дії металевого предмету.

Факт спричинення насильства щодо потерпілого ОСОБА_6 під час розбійного нападу та ступінь тяжкості отриманих ним ушкоджень підтверджує висновок експерта № 826 від 28.07.2020 року, за змістом якого під час огляду потерпілого у нього виявлені в центральній ділянці потиличної частини садно з коричневою виступаючою поверхнею невизначеної форми розмірами 2х1,5 см, а також рана невизначеної форми з нерівними краями з закругленими кінцями з коричневою підсохлою поверхнею над рівнем шкірних покровів розміром - 1,5х0,2 см, які є легкими тілесними ушкодженнями, що утворилися від дії тупих предметів в строк, що не суперечить тому, який зазначений в постанові слідчого і на який вказує потерпілий (а. с. 218-219 т. 1).

З протоколу огляду місця події, який було проведено в день вчинення кримінально караного діяння, а саме: з 17 години 02 хвилин до 17 години 20 хвилин 23 липня 2020 року, слідує, що місцем огляду є під`їзд № 1 будинку АДРЕСА_2 , де на відстані близько 10 сантиметрів від входу в напрямку сходів виявлено нашарування речовини бурого кольору у формі плями розміром 13 см х5 см (а. с. 175-182 т. 1).

Фототаблиці до протоколу вказаної слідчої дії містять детальні зображення місця події, зокрема, входу в під`їзд, а також приміщення під`їзду і калюжку крові на підлозі (а. с. 183 т. 1).

У відповідності до протоколу про визнання речовим доказом змив речовини бурого кольору та контроль до нього визнані речовими доказами в кримінальному провадженні (а. с. 164 т. 1).

За висновками судової експертизи № 2751 від 15.09.2020 року, не виключається походження крові, що виявлено на бетонній підлозі в під`їзді № 1 будинку АДРЕСА_2, від потерпілого ОСОБА_6 за наявності у нього тілесних ушкоджень з зовнішньою кровотечею (а. с. 233-236 т. 2).

З відеозапису з камер зовнішнього відеоспостереження, яким оснащений будинок АДРЕСА_2 , відтвореного в судовому засіданні випливає, як чоловік, одягнений в брюки та сорочку з коротким рукавом, яким є потерпілий ОСОБА_6 , підходить до хвіртки з боку вулиці о 13 годині 21 хвилині 2 секунди, вводить код та відкриває хвіртку і в цей момент до нього наближається чоловік, чиї антропометричні дані схожі на антропометричні дані обвинуваченого, одягнений у футболку сірого кольору з білими смужками, чорні шорти, окуляри чорного кольору, кепку чорного кольору, літні туфлі (босоніжки) коричневі, з сумкою чорного кольору, та за чоловіком, який відкрив хвіртку входить до огородженої території двору. З другого відеозапису слідує, як потерпілий, відкривши за допомогою ключів вхідні двері, входить до під`їзду, а за ним слідує особа, що за антропометричними даними схожа на обвинуваченого, яка за спливом 29 секунд виходить з під`їзду і швидко направляється до виходу з двору будинку. Вийшовши з воріт, особа повертає праворуч (а. с. 202-205, 210).

На ОСОБА_5 як на особу, що здійснила на нього напад в під`їзді будинку, де проживає потерпілий, та заволоділа майном, що знаходилось в кишенях його брюк, вказав потерпілий під час пред`явлення особи для впізнання, що відбувалось наступного дня після вчинення розбою щодо ОСОБА_6 , а саме: 24 липня 2020 року (а. с. 207-209 т. 1). Обставини пред`явлення осіб для впізнання підтверджує відтворений в суді відеозапис вказаної слідчої дії (а. с. 210 т. 1).

Одяг ОСОБА_5 , описаний потерпілим в ході його допиту (шорти, футболку сірого кольору, кепка чорного кольору, сонцезахисні окуляри), співпадає з речами, в які був вдягнений ОСОБА_5 під час його затримання в порядку ст. 208 КПК України (а. с. 185-188 т. 1).

Оглянуті в присутності потерпілого ОСОБА_6 в проміжок часу з 10 години 35 хвилин по 11-00 годину 29 липня 2020 року предмети одягу, взуття, що були на ОСОБА_5 в момент затримання за підозрою у вчиненні злочину, а саме: о 18 годині 30 хвилин 23 липня 2020 року, а також наявні при ньому аксесуари (футболку сірого кольору з білими смугами із написом Selected/Нomme; шорти чорні з написом Nike Dri-Fit, окуляри сонцезахисні з написом Ray Ban, кепку чорного кольору з написом Nike; сумку чорного кольору з написом Hollypack, босоніжки коричневого кольору без маркування) впізнав потерпілий як такі, що були на особі, яка скоїла на нього напад в під`їзді № 1 будинку АДРЕСА_2 (а. с. 232 т.1).

Під час огляду відеозапису з камер зовнішнього відеоспостереження, яким оснащений будинок АДРЕСА_2, з участю потерпілого ОСОБА_6 останній пояснив, що відеозапис містить інформацію про чоловіка, який його переслідував в день, коли стався розбійний напад, під час його потрапляння до двору будинку АДРЕСА_2 , до під`їзду № 1 вказаного будинку і який скоїв на нього напад та заволодів його майном, як випливає з протоколу огляду від 30.07.2020 року (а. с. 237-241 т. 1).

Вартість мобільного телефону «Nokia 1616-2» з урахуванням його зносу на момент протиправного заволодіння ним, що також становить предмет доказування в кримінальному провадженні, підтверджує висновок судової товарознавчої експертизи (а. с. 244-248 т.1).

Свідок ОСОБА_16 , що служить оперуповноваженим сектору кримінальної поліції № 3 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області, пояснив суду, що отримавши інформацію про реєстрацію відомостей про розбій в одному з будинків по проспекту Моторобудівників в м. Запоріжжі, він та його співробітник ОСОБА_17 направилися на затримання обвинуваченого. Так як ОСОБА_5 підпадав під описання зловмисника, і співробітникам поліції була відома його адреса, вони поїхали до місця його проживання, де у дворі будинку АДРЕСА_4 був виявлений ОСОБА_5 . Підійшовши до нього, співробітники назвалися, продемонстрували службові посвідчення, і тоді він почав вчиняти опір та намагався втекти від поліцейських. Для запобігання втечі поліцейські застосували фізичну силу, вдягли на руки зловмисника кайданки, поклали його на землю. Під час одягнення кайданок затриманий чинив опір, намагався вирватися, гучно кричав та кликав по допомогу.

Про обставини затримання обвинуваченого 23 липня 2020 року розповів суду свідок ОСОБА_18 , який показав, що близько 17-00 години 23 липня 2020 року він з компанією прогулювався по вулиці, коли до нього підійшли співробітники поліції та запропонували йому та його супутнику ОСОБА_19 взяти участь в якості понятих при затриманні обвинуваченого, яке відбувалося біля будинку № 12 по вул. Пархоменка в м. Запоріжжі, де знаходиться спортивний майданчик та школа № 63. Усі дії поліцейських фіксувалися на відеокамеру. На обвинуваченому були шорти, кепка, при ньому була сумка, з якої були вилучені телефон, розкладний ніж, цукерки, чотки. Затриманий нервував, лаявся, намагався визволитися. Співробітники поліції жодного насильства щодо затриманого не застосовували.

Під час пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, яке відбувалося 29 вересня 2020 року, свідок ОСОБА_20 в особі на фото з порядковим номером 4, яке містить зображення ОСОБА_5 , впізнав особу, у якої 23 липня 2020 року на ринку «Меркурій» по вул. Чарівній в м. Запоріжжі за 50 грн. придбав телефон «Nokia 1616-2» (а. с. 94-96).

Свідок ОСОБА_21 показав суду, що в одному з кіосків на ринку по вул. Анголенка в м. Запоріжжі влітку 2020 року купив телефон «Нокіа» в чорному корпусі застарілої моделі з мінімальним обсягом функцій. Через два дні до нього приїхали співробітники поліції та вилучили телефон, так як він був викрадений. Не пам`ятає, в якому місяці 2020 року, у відділенні поліції йому було пред`явлено чотири фотографії осіб, серед з яких фото особи, в якої він придбав цей телефон.

Вказані обставини підтверджує зміст протоколу впізнання особи за фотографіями від 24.09.2020 року, у відповідності до якого свідок ОСОБА_21 в особі на фото № 4, яка містить зображення свідка ОСОБА_20 , впізнав чоловіка, у якого 23 серпня 2020 року на ринку по вул. Анголенка в м. Запоріжжі за 150 грн. придбав телефон «Nokia 1616-2» (а. с. 191-193 т. 2).

За змістом протоколу огляду мобільного телефона «Nokia 1616-2», вилученого у свідка ОСОБА_21 , потерпілий ОСОБА_6 впізнає в ньому за сукупними ознаками та подряпинами на корпусі мобільний телефон, який бу викрадений у нього під час розбійного нападу 23 липня 2020 року (а. с. 244-246 т. 2).

По епізоду розбійного нападу на потерпілого ОСОБА_7 .

За змістом протоколу огляду місця події, який проводився 5 серпня 2021 року з 15 години 40 хвилин до 16 години 35 хвилин, місцем огляду є сходинковий майданчик на першому поверсі під`їзду № 1 будинку АДРЕСА_3 , де на третій сходині виявлено речовину бурого кольору, яку за результатами вказаної слідчої дії вилучено з місця події та визнано речовим доказом (а. с. 1-6, 9 т. 4).

Детальне зображення входу до під`їзду № 1 будинку АДРЕСА_3 , а також нашарування речовини бурого кольору на сходах першого поверху містять фототаблиці до протоколу огляду місця події (а. с. 7-8 т. 4).

Потерпілий ОСОБА_7 суду показав, що в день, коли він зазнав нападу, зранку пройшов вакцинацію проти коронавірусной хвороби. Повертаючись з медичного закладу на транспорті загального користування, вийшов на найближчій до житла зупинці, відвідав магазин «Петриківка» та почав рух до свого будинку. Коли він йшов, то чув, що хтось за ним слідує. Таке ж саме відчуття було, коли він проходив вздовж свого будинку. Двері до під`їзду, де він проживає, потерпілий відкрив ключем і, зайшовши в під`їзд, обернувся та побачив за собою незнайомого чоловіка років сорока. Після цього він став підніматися по сходинах і одразу відчув сильний удар по потилиці, від якого впав на сходини. Після його падіння чоловік, що переслідував його, почав наносити йому удари по обличчю, від яких він втратив свідомість на нетривалий час, а коли отямився, побачив, що цей чоловік обшукує кармани його штанів та витягує його гроші та мобільний телефон, а він при цьому намагався утримати чоловічу ногу, вдягнену в шорти. Проте втримати його не вдалося, і той побіг. Після цього потерпілий зібрався з силами та підвівся і з допомогою дівчини, що зайшла у під`їзд, підійшов до ліфта. Внаслідок нападу він позбавився грошей у сумі 2000 грн. та 30 Євро, паспорту громадянина України, зв`язки ключів, мобільного телефону «Samsung SM-J500HZDDSEK», що знаходилися в кишені його брюк.

З протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, яке проводилося 5 серпня 2021 року, випливає, що в особі, зображеній на фото № 3, яке містить зображення ОСОБА_5 , потерпілий за рисами обличчя, зачісці, формі носу впізнає особу, що напала на нього в під`їзді № 1 будинку АДРЕСА_3 та заволоділа його майном (а. с. 120-121).

Про візит ОСОБА_7 в день, коли потерпілий зазнав насильства та протиправно позбавився свого майна, розказав суду свідок ОСОБА_22 , який доводиться сином потерпілому. За показаннями свідка, одразу після нападу батько прийшов до нього весь закривавлений, з гематомою на голові, ледь стояв на ногах. Він розказав, що на нього в під`їзді напав чоловік в шортах з залисинами на голові, скинув зі сходів, побив, заволодів наявними у нього в кишені грошима та мобільним телефоном. Свідок одразу ж викликав поліцію та «Швидку допомогу», які незабаром приїхали. Поліцейські бажали одразу стати до допиту батька, проте медики не дозволили, пояснивши це дуже важким станом здоров`я потерпілого. Описані події свідок пов`язує з тяжкими наслідками, що виразилися в різкому погіршенні стану здоров`я батька, який згодом переніс інсульт. В теперішній час готується до операції з викачування рідини з гематоми, що утворилася на голові після удару нападника.

Факт отримання потерпілим ОСОБА_7 тілесних ушкоджень та ступінь їх тяжкості підтверджений висновком судової медичної експертизи № 1764/к від 24.09.2021 року, за умовиводами якої перелом кісток носу, синець в області носу з розповсюдженням на праву та ліву навколоочні ділянки зі збереженою функцією носового дихання з обох сторін є легкими тілесними ушкодженнями, що спричинили короткочасний розлад здоров`я; синець в центральній частині тім`яної ділянки, синці з саднами над лівою бровою, крововиливи на слизових оболонках верхньої губи праворуч, синці над верхньою губою праворуч з розповсюдженням на кайму верхньої губи, синці на каймі нижньої губи праворуч є легкими тілесними ушкодженнями, що утворилися за механізмом тупої травми, давність утворення усього комплексу яких не суперечить вказаному в матеріалах справи та медичній документації строку (а. с. 48-52 т. 4).

Під час огляду відеозаписів з камер зовнішнього відеоспостереження, якими оснащений будинок АДРЕСА_3 , що здійснювався у присутності свідка ОСОБА_23 5 серпня 2021 року, свідок в особі, яка переслідує свідка ОСОБА_7 під час руху останнього вздовж будинку АДРЕСА_3 , впізнала свого чоловіка ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ходою, статурою, зростом, сумкою через плече, одягом, в якому він пішов з дому 5 серпня 2021 року (а. с. 11-14 т. 4).

Таку ж саму заяву про те, що саме її чоловік рухається за особою, яка є потерпілим ОСОБА_7 , під час руху останнього вздовж будинку АДРЕСА_3 , зробила ОСОБА_23 під час відтворення з її участю відеозапису з камер зовнішнього відеоспостереження, якими оснащене відділення ломбарду «Ломбард Капітал», яке знаходиться в будинку № 121 по вул. Чарівній в м. Запоріжжі (а. с. 17-21 т. 4).

З вказаних відеозаписів, відтворених в судовому засіданні випливає, як чоловік, одягнений в світлі брюки та сорочку з коротким рукавом, яким є потерпілий ОСОБА_7 , рухається вздовж будинку АДРЕСА_3 , а на дуже близькій відстані від нього йде чоловік, чиї антропометричні дані схожі на антропометричні дані обвинуваченого, одягнений у футболку білого кольору, чорні шорти, з сумкою чорного кольору через плече.

Обставини злочинного посягання об`єктивно підтверджені протоколом проведення слідчого експерименту з участю потерпілого ОСОБА_7 , який тривав з 14 години 23 хвилин до 14 години 35 хвилин 24 вересня 2021 року і під час якого потерпілий розповів про обставини вчинення щодо нього кримінально караного діяння, та доданим до протоколу відеозаписом вказаної процесуальної дії (а. с. 125-129 т. 2).

Одяг, в якому знаходився обвинувачений під час вчинення розбійного нападу на потерпілого ОСОБА_7 , а саме: футболка чорного кольору з білими написами «Jack & Sones», шорти зеленого кольору з написом «Nike», кепку білого кольору з написом сірого кольору 2XU, вилучений в його житлі під час обшуку, що проводився 27 серпня 2020 року, як свідчить протокол обшуку та відеозапис цієї слідчої дії, відтворений в судовому засіданні (а. с. 227-231 т. 2).

Вартість мобільного телефону «Samsung SM-J500HZDDSEK» з урахуванням його зносу на момент протиправного заволодіння ним, що також становить предмет доказування в кримінальному провадженні, підтверджує висновок судової товарознавчої експертизи (а. с. 221-226 т. 2).

Про отримання інформації про вчинення розбою щодо потерпілого ОСОБА_7 на початку серпня 2021 року та обробку цієї інформації розповів суду свідок ОСОБА_24 , за показаннями якого по мірі отримання вказаної інформації він як оперуповноважений сектору кримінальної поліції відділу поліції № 3 прибув в товаристві співробітників сектору до місця події, а саме: до будинку АДРЕСА_3 , де вони відпрацювали територію, оглянули відеозаписи з камер відеоспостереження, якими оснащений будинок. На відеозапису побачили дідуся, що рухався вздовж будинку, а за ним - обвинуваченого, якого свідок знає безпосередньо як ОСОБА_25 , особу, схильну до вчинення грабежів та розбоїв щодо літніх людей і в затриманні якого свідок брав участь неодноразово. Впізнав ОСОБА_5 беззаперечно, так як часто бачив його на території Шевченківського району в тому ж самому одязі.

В силу п. 2 ч. 3 ст. 374 КПК України у разі визнання особи винуватою у мотивувальній частині вироку зазначаються формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення; докази на підтвердження встановлених судом обставин.

Обставини, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, зазначені в статті 91 КПК України, встановлюються на підставі безпосередньо досліджених судом фактичних даних (доказів).

Перелічені судом докази підтверджують фактичні обставини, що утворюють зміст обвинувачення, визнаного судом доведеним.

Вказані фактичні дані послідовні, не містять протиріч та не викликають сумнівів щодо їх достовірності, логічно поєднуються одне з одним, об`єктивно відтворюють події злочинів.

Сукупність наведених судом фактичних даних, які належні до цього провадження, достовірні, добуті у встановленому законом порядку, тому є допустимими, відтворюють обставини, що підлягають доказуванню в цьому провадженні, і можуть бути використані для визнання обвинувачення доведеним.

Дійшовши висновку, що винні дії обвинуваченого ОСОБА_5 утворюють диспозицію частини статті Закону про кримінальну відповідальність, а сукупність зазначених фактичних даних може бути використана судом при прийнятті процесуального рішення на користь обвинувачення, суд виходить з висловленого висновку про достатність та взаємозв`язок досліджених доказів, оцінку яких навів суд.

До процесуальних джерел доказів в силу ст. 84 КПК України відносяться і показання обвинуваченого, тому суд вважає за необхідне оцінити їх у відповідності до ст. 94 КПК України у співставленні з іншими фактичними даними, посилання на які зробив.

Заяви обвинуваченого під час судового розгляду про непричетність до кримінально караних дій, що утворюють обвинувачення, спростовуються наведеними судом фактичними даними, сукупність яких підтверджує ґрунтовність обвинувачення.

Приймаючи згадані процесуальні джерела на користь визнаного доведеним обвинувачення, суд, як вже зазначено, бере до уваги їхній взаємозв`язок, а також ту обставину, що вказані докази як у сукупності, так і кожний окремо, спростовують показання обвинуваченого, містять інформацію про обставини, що підлягають доказуванню та об`єктивно відтворюють подію злочину, неспростовно свідчать на користь підтвердження обвинувачення під час судового розгляду.

Твердження обвинуваченого про те, що він не скоював інкримінованих йому злочинів, спростовані в суді показаннями потерпілих, що послідовно вказують на ОСОБА_5 як на особу, яка вчинила щодо них заволодіння майном шляхом розбою; співробітників поліції, що розкривали вказані злочини та впізнали обвинуваченого в особі, рух якого поряд з потерпілими безпосередньо перед вчиненням злочинів містять відеозаписи з камер відеоспостереження, якими оснащені будинки, де трапились пригоди; відтвореними судом відеозаписами з камер відеоспостереження з місць вчинення злочинів, що містять інформацію про особу з такими ж, що і у ОСОБА_5 антропометричними ознаками; категоричними твердженнями свідка ОСОБА_23 під час огляду вказаних відеосюжетів про те, що особа, яка переслідує потерпілого ОСОБА_7 , є її чоловіком, вдягненим в той самий одяг, в якому він зранку залишив житло; показаннями свідка ОСОБА_21 , який впізнав особу, що продала йому належний потерпілому ОСОБА_6 телефон «Nokia 1616-2».

ОСОБА_5 , заявляючи про свою повну непричетність до інкримінованих йому дій, абсолютно самостійний в обстоюванні своєї правової позиції та наданні суду фактичних даних на підкріплення цієї позиції, надав суду версії про наявність у нього алібі як на момент вчинення розбою щодо ОСОБА_6 , так і на момент розбійного нападу на потерпілого ОСОБА_7 .

Дослідивши надані на обґрунтування означених версії докази, суд не вбачає підстав піддавати сумніву ті процесуальні джерела, які навів на користь обвинувачення, визнаного судом доведеним, виходячи з такого.

Заявляючи про непричетність до злочинного посягання проти майна та здоров`я ОСОБА_6 , ОСОБА_5 повідомив суду про його перебування в час, до якого відноситься подія злочину, та аж до 17-00 години цього дня в товаристві свідка ОСОБА_8 , яку за показаннями обвинуваченого та свідка, він супроводжував до стоматологічної клініки лікаря ОСОБА_26 .

Означену версію, на думку обвинуваченого, покликані підтримати показання свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_27 .

Проаналізувавши показання зазначених осіб, суд не вбачає в них неспростовної та достеменної інформації на підтвердження алібі ОСОБА_5 .

Оцінюючи показання свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_27 , суд не вбачає в них інформації, яка свідчить на корить алібі обвинуваченого, оскільки означені особи показують, що ОСОБА_5 після повернення після 13-00 години з ОСОБА_8 із стоматологічної клініки весь час знаходився в їх товаристві, тому з урахуванням того, що їх інформація про час скоріш за все має похибки, суд не може прийняти їх свідчення як об`єктивне підтвердження відсутності ОСОБА_5 в місті вчинення злочину, що достовірно підтверджено наведеними судом процесуальними джерелами.

Показання ж свідка ОСОБА_8 про те, що ОСОБА_5 супроводжував її до клініки, також не містять неспростовних відомостей про неможливість вчинення обвинуваченим кримінально караних дій, що утворюють вказаний епізод обвинувачення, оскільки сама свідок показує, що в клініці знаходилась протягом години, а саме: з 10-45 години до 11-45 години 23 липня 2020 року, при цьому ОСОБА_5 до приміщення медичного закладу не заходив, так як, за словами свідка, він виглядав не достатньо респектабельно, тому вона порекомендувала йому чекати її на вулиці.

Факт того, що в приміщення медичного закладу ОСОБА_5 не заходив, не оспорює і сам обвинувачений; ці обставини підтверджені і відеозаписом з камер відеоспостереження, якими оснащена клініка, відтвореним в судовому засіданні, що не містить жодної інформації про проникнення до лікарні або вихід з неї обвинуваченого протягом періоду часу з 12-00 години до 13 години 30 хвилин 23 липня 2020 року (а. с. 229-231 т. 1).

У зв`язку з викладеним суд оцінює показання свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_27 , з якими у обвинуваченого існують тривалі дружні стосунки, про те, що обвинувачений перебував в їх товаристві майже до 16 години 45 хвилин 23 липня 2020 року, як такі, що покликані допомогти ОСОБА_5 уникнути відповідальності за вчинені протиправні діяння.

Разом з тим, як вже зазначав суд, ці показання не містять інформації, яку можна було б протиставити тим фактичним даним, що беззаперечно викривають ОСОБА_5 .

Заявляючи, що з ранку до 16-00 години 5 серпня 2021 року він провів в с. м. т. Кушугум, тому не мав можливості вчинити кримінально карані дії щодо потерпілого ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , хоча й не зобов`язаний в силу засад кримінального процесуального законодавства доводити свою невинуватість, проте абсолютно самостійний в обстоюванні своєї правової позиції та наданні суду фактичних даних на підкріплення цієї позиції, не протиставив наведеним судом доказам, що викривають його по цьому епізоду обвинувачення, жодних фактичних даних.

За вказаних обставин такі показання обвинуваченого, вільного від самовикриття, є виявом позиції захисту від пред`явленого обвинувачення, яка застосовується особами, підданими кримінальному переслідуванню, на власний розсуд.

Між тим під час судових дебатів і в останньому слові обвинувачений визнав винуватість у вчиненні кримінально караних дій щодо потерпілого ОСОБА_6 , проте вважає, що ці дії містять ознаки іншого складу злочину, а саме: грабежу.

У зв`язку з вказаними обставинами суд вважає за необхідне оцінити такі заяви крізь призму наявності або відсутності в діях обвинуваченого ознак нападу з метою заволодіння чужим майном, і виходить з такого.

Об`єктивну сторону розбою становлять дії з нападу на потерпілого, метою якого є заволодіння майном особи, що піддана нападу, що поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, тоді як диспозицією грабежу охоплюється відкрите заволодіння чужим майном.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в в пунктах 6,12 Постанови № 10 від 06.11.2009 року «Про судову практику справах про злочини проти власності», розбій як злочин проти власності (стаття 187 КК) - це напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, або з погрозою застосування такого насильства. Під нападом за статтею 187 КК слід розуміти умисні дії, спрямовані на негайне вилучення чужого майна шляхом застосування фізичного або психічного насильства, зазначеного в частині першій цієї статті. Розбій вважається закінченим з моменту нападу, поєднаного із застосуванням насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, або з погрозою застосування такого насильства, незалежно від того, заволоділа винна особа майном потерпілого чи ні.

Твердження обвинуваченого про неправильно застосований закон України про кримінальну відповідальність в частині кваліфікації його дій як розбій, а не як грабіж, є безпідставними, з огляду на таке.

Як зазначено, за загальним визначенням розбій, як злочин проти власності, це напад із метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, або з погрозою застосування такого насильства.

Отже, в разі вчинення розбою посягання відбувається на два об`єкти - власність та життя і здоров`я потерпілої особи.

При грабежі, поєднаному із застосуванням насильства до потерпілого, основним об`єктом посягання виступає власність, і незважаючи на те, що у момент вчинення грабежу відбувається вплив на потерпілого, однак він є незначним, тому й не може бути мови про існування ще одного об`єкту - життя і здоров`я особи.

Однією ж з характеризуючих ознак розбою є саме насильство, метою якого є намір одразу подолати опір потерпілого й упередити його протидію нападу. Агресивність й спрямованість таких дій на подолання опору по відношенню до особи, яка зазнала нападу, є відмінною ознакою від грабежу.

При розмежуванні грабежу та розбою визначальним є не тільки наслідки, що настали в результаті застосування насильства до потерпілого, але й сам спосіб дії винних осіб.

Наведені висновки містяться в постанові Верховного Суду в справі № 235/164/16-к від 24.04.2018 року, і їх враховує суд при розв`язанні питання про правову оцінку дій обвинуваченого по вказаному епізоду.

За встановлених у даному провадженні фактичних обставин, за яких потерпілий, який є особою похилого віку, опинившись в ізольованому приміщенні та не передбачаючи для себе заздалегідь вчинення насильницьких дій з боку обвинуваченого, зазнав удару в життєво важливий орган - голову, нанесеного ззаду, що також свідчить на користь неможливості надати опір вказаній агресії з боку обвинуваченого, від якого був поваленим, а нападник продовжував застосування насильства шляхом нанесення удару ногою по обличчю потерпілого, від якого той втратив свідомість, у суду є всі підстави для констатації того, що в даному випадку мав місце саме напад, призваний миттєво подолати волю потерпілого до супротиву, тому суд відкидає вказані твердження обвинуваченого.

Разом з тим наведені заяви обвинуваченого, зроблені хоча й не під час з`ясування обставин справи та перевірки їх доказами, свідчать про визнання ним винуватості по вказаному епізоду та узгоджуються з іншими фактичними даними, що використані судом на користь визнання доведеним обвинувачення в цій частині.

В силу вимог кримінального процесуального закону підозра, обвинувачення не можуть ґрунтуватися на доказах, добутих з порушенням закону, на зазначені обставини і не посилається сторона захисту, зокрема, обвинувачений, лише зазначаючи, що до нього було застосовано насильство під час затримання за підозрою у вчиненні злочину 23 липня 2020 року і не зауважуючи на тому, що таке насильство зумовило отримання недопустимих процесуальних джерел, проте суд в інтересах дотримання загальних прав особи, перевірив вказані твердження та не знайшов ознак посягання на права та свободи обвинуваченого, виходячи з такого.

У відповідності до висновку експерта № 828 від 28.07.2020 року внаслідок медичного дослідження обвинуваченого у нього виявлені садна в тім`яній ділянці, в лобній ділянці, на спинці носа з переходом на кінчик носа, в щічних ділянках, в ділянці лівого плечового суглобу, в ділянці лівого ліктьового суглобу, в ділянках колінних суглобів, в ділянках гомілок, які утворилися в межах трьох-п`яти діб на момент огляду, що мав місце 27 липня 2020 року (а. с. 225-226 т. 1).

Судом досліджені показання свідка ОСОБА_16 , який як співробітник поліції здійснював затримання обвинуваченого 23 липня 2020 року, та розповів суду про обставини затримання, за яких після пред`явлення поліцейськими службових посвідчень обвинувачений почав вчиняти опір та намагався втекти від представників влади, для запобігання чому було застосовано фізичну силу, на обвинуваченого одягнені кайданки, в процесі чого затриманий чинив опір, намагався вирватися, що змусило поліцейських покласти його на землю.

Про зухвалу поведінку обвинуваченого та намагання вчинити опір під час затримання розповів суду і свідок ОСОБА_18 , який був присутнім при затриманні в якості понятого.

За вказаних обставин суд не вбачає ознак посягання на права та свободи обвинуваченого та застосування протиправного насильства щодо особи, а ті заходи, що були вжиті співробітниками поліції оцінює як такі, що продиктовані логікою ситуації, співрозмірні обстановці, за якої особа не підпорядковується законним вимогам співробітників поліції та чинить їм фізичний опір.

Обставини, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, встановлюються на підставі доказів, тобто фактичних даних, отриманих у встановленому кримінальним процесуальним законодавством порядку, дотримання якого свідчить на користь допустимості доказів.

Дійшовши висновку про допустимість використаних на користь обвинувачення, визнаного доведеним, доказів, суд не погоджується з твердженнями захисту про недостовірність інформації, що містять певні процесуальні джерела, зокрема протоколи впізнання потерпілими обвинуваченого, виходячи з такого.

Захисник, хоча і й не посилається на недопустимість вказаних доказів, але піддає сумніву наявні в зазначених засобах фіксації кримінального провадження посилання на те, що потерпілі впізнають обвинуваченого, тому що, на думку захисника, за фактичних обставин нападів, яких вони зазнали, зловмисник знаходився позаду кожного з них, тому об`єктивної можливості не лише запам`ятати його зовнішність, а й навіть побачити його, у потерпілих не було.

Проте кожен з потерпілих, які послідовно заявляють, що добре запам`ятали зовнішність обвинуваченого, безсумнівно впізнали його як на стадії досудового розслідування, так і в суді, як свідчать досліджені судом процесуальні джерела.

При цьому потерпілий ОСОБА_6 показує, що мав можливість побачити зовнішність ОСОБА_5 ще до нападу, оскільки той переслідував його від банкомату і вони навіть ставали до діалогів між собою, коли потерпілий пропонував ОСОБА_5 першим проникнути як у двір будинку, де проживає, так і в під`їзд, де стався напад.

Що стосується потерпілого ОСОБА_7 , той ще до подання заяви поліцейським розповів своєму сину про такі особливості нападника, як залисини на голові.

Семантика ж іменника «впізнання» означає, що внаслідок цього процесу відбувається впізнавання, тобто відтворення образів, яке відбувається при їхньому повторному сприйманні.

У зв`язку з викладеним ціллю впізнання в процесуальному сенсі є впізнавання певної особи внаслідок її повторного сприймання, здійсненого за встановленою законом процедурою, і не має на меті обов`язкове запам`ятовування тих чи інших особливостей зовнішності цієї особи.

При цьому суд бере до уваги тягар кримінальної відповідальності за завідомо неправдиве повідомлення про вчинення кримінального правопорушення та завідомо неправдиві показання потерпілого, що тяжіє над потерпілим на відміну від обвинуваченого, який не є суб`єктом переслідування за заздалегідь неправдиві показання і вправі обирати позицію захисту на власний розсуд.

Відповідно до ст. 373 КПК України виправдувальний вирок ухвалюється у разі, якщо не доведено, що, зокрема, кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим.

Встановивши обставини справи на підставі наданих суду фактичних даних, суд знаходить сукупність цих даних достатньою для прийняття процесуального рішення на користь обвинувачення, що виключає ухвалення виправдувального вироку , підставою для якого, на думку сторони захисту, є відсутність даних, які неспростовно вказують на причетність обвинуваченого до інкримінованих йому дій.

Принцип презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини, які є однією з засад кримінального судочинства, внормований статтею 17 КПК України, відповідно до якої ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.

Зміст принципу «поза розумним сумнівом» сформульований у пункті 43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України».

Зокрема, доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом. Розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду всіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення.

Таким чином, суд доходить висновку про те, що обвинувачення ОСОБА_5 поза розумним сумнівом доведене в цьому провадженні.

У зв`язку з викладеним, з`ясувавши обставини справи і перевіривши їх доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими у відповідності до вимог закону, суд кваліфікує дії ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 187 КК України як розбій, тобто напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для здоров`я особи, яка зазнала нападу, вчинений особою , яка раніше вчинила розбій.

При призначенні покарання суд у відповідності до ст. 65 КК України виходить із загальних засад призначення кримінального покарання, зокрема, враховує ступінь тяжкості вчиненого діяння, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

Як випливає із змісту ч. 2 ст. 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

За змістом роз`ясненняв пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» суди при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

З наведених положень закону про кримінальну відповідальність і роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України слідує, що в усякому випадку призначення покарання суди повинні враховувати перелічені в законі обставини і керуватись лише загальними засадами призначення покарання (ст. 65 КК), призначаючи покарання конкретній особі за конкретне кримінальне правопорушення, максимально індивідуалізуючи покарання, а визначення міри покарання, що може бути призначене обвинуваченому, та потреби у його відбуванні, є важливою вимогою принципового характеру, якою передбачається, що кримінальна відповідальність персоніфікована: вона настає лише щодо певної особи, яка вчинила злочин.

З урахуванням наведених положень законодавства при призначенні покарання суд враховує, що ОСОБА_5 , який має судимості за корисливі злочини проти чужої власності, вчинені різними способами, а також за незаконне поводження зі зброєю, скоїв два тяжких злочини проти чужої власності, один з яких - під час невідбутої частини покарання, призначеного попереднім вироком.

Вказані обставини свідчать про схильність обвинуваченого до вчинення кримінально караних діянь і достатньо високий ступінь його соціальної небезпеки.

Наведені обставини не дають суду підстав для звільнення обвинуваченого від покарання з випробуванням, застосування положень Закону про кримінальну відповідальність про призначення більш м`якого покарання або покарання нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції частини статті обвинувачення.

Разом з цим суд бере до уваги і відомості про особу винного, який має сім`ю, де виховуються п`ятеро дітей, що походять від нього, що свідчить на користь здатності обвинуваченого звернутися до соціальних та духовних цінностей, наявність у нього низки хронічних захворювань, і це дає суду підстави для призначення покарання у вигляді позбавлення волі не в максимальному розмірі, передбаченому санкцією частини статті обвинувачення, і призначенні покарання за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання до призначеного покарання невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

Суд вважає, що вказані вид та розмір покарання не зашкодять реалізації цілей покарання, якими, як зазначено, є не лише кара, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів.

Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, немає.

Обставинами, що обтяжують покарання ОСОБА_5 , є рецидив злочинів, тобто наявність судимостей за інші умисні кримінально карані діяння, а також вчинення злочинів щодо осіб похилого віку.

Долю речових доказів належить вирішити у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

Цивільний позов в кримінальному провадженні не заявлений.

Звільненню з під арешту, накладеного слідчим суддею з метою забезпечення збереження доказів, підлягають певні речові докази, що були піддані арешту.

Процесуальні витрати з оплати експертних досліджень у відповідності до вимог ст. 124 КПК України належить стягнути з обвинуваченого на користь держави.

Керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 визнати винуватим за ч. 2 ст. 187 КК України та призначити покарання у вигляді восьми років позбавлення волі з конфіскацією майна.

У відповідності до ч. 1 ст. 71 КК України до покарання, призначеного за цим вироком, частково приєднати покарання, не відбуте за вироком Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 08.05.2018 року, встановивши строк, що підлягає відбуттю, у вісім років шість місяців позбавлення волі з конфіскацією майна.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили не змінювати.

Початок строку покарання обчислювати з моменту затримання ОСОБА_5 за підозрою у вчиненні злочину, а саме: з 6 серпня 2021 року.

Зарахувати до призначеного покарання строк попереднього тримання ОСОБА_5 з 23 липня 2020 року по 31 липня 2021 року включно.

Речовий доказ - змив речовини бурого кольору з поверхні бетонної підлоги та контроль до нього, які знаходяться в камері схову відділу поліції № 3 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області, - знищити.

Речові докази - паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , серії НОМЕР_4 , копію ідентифікаційного номеру НОМЕР_5 на ім`я ОСОБА_5 , хрестик з металу срібного кольору, які зберігаються в камері схову відділу поліції № 3 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області, - повернути ОСОБА_5 .

Речові докази - футболку сірого кольору з білими смугами із написом Selected/Нomme; шорти чорні з написом Nike Dri-Fit, окуляри сонцезахисні з написом Ray Ban, кепку чорного кольору з написом Nike, сумку чорного кольору з написом Hollypack, літні туфлі коричневого кольору, шнурок чорного кольору, футболку чорного кольору з білими написами Jack S Jones, кепку білого кольору з написом сірого кольору 2XU, шорти зеленого кольору з написом Nike, чотки чорного кольору, пачку цигарок Rothmans Royals, дві запальнички, пачка жувальної гумки «Orbit лісова суниця», шість цукерок, предмет, схожий на розкладний ніж, із дерев`яною вставкою на ручці та написом на лезі Stainless, вилучені під час обшуку при затриманні ОСОБА_5 , згідно протоколу затримання від 23.07.2020 року, які зберігаються в камері схову Шевченківського відділу поліції № 3 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області, - знищити.

Речові докази - диск формату DVD-R об`ємом 4,7 GB з відеозаписом з камер спостереження у дворі будинку АДРЕСА_2 , диск формату DVD-R об`ємом 4,7 GB з відео-файлом під назвою IMG_3753, диск формату DVD-R об`ємом 4,7 GB з відео-файлом під назвою IMG_3754, які зберігаються в матеріалах кримінального провадження, - залишити в матеріалах кримінального провадження.

Речовий доказ - коробку з мобільного телефону «Nokia», моделі 1616, імеі: НОМЕР_1 , яка передана на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_6 , залишити останньому за належністю.

Речовий доказ - мобільний телефоном «Nokia 1616-2» в корпусі чорного кольору, імей: НОМЕР_1 , який зберігається в камері схову відділу поліції № 3 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області, - повернути потерпілому ОСОБА_6 .

Речові докази - кепку чорного кольору, сумку чоловічу кольору хакі, шорти та футболку чорного кольору, які вилучені у ОСОБА_5 та зберігається в камері схову відділу поліції № 3 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області, - знищити.

Речові докази - мобільний телефон «Samsung» з сім-картою та флеш накопичувачем, який передано на відповідальне зберігання ОСОБА_8 , мобільний телефон «HUAWEI» в корпусі сірого кольору, ІМЕІ 1: НОМЕР_6 , ІМЕІ 2: НОМЕР_7 з сім-карткою «Водафон», що зберігається в камері схову відділу поліції № 3 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області, - передати в дохід держави в рахунок конфіскації майна обвинуваченого.

Звільнити з під арешту, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 29.07.2020 року, футболку сірого кольору з білими смугами із написом Selected/Нomme; шорти чорні з написом Nike Dri-Fit, окуляри сонцезахисні з написом Ray Ban, кепку чорного кольору з написом Nike; сумку чорного кольору з написом Hollypack, босоніжки коричневого кольору, вилучені під час обшуку при затриманні ОСОБА_5 23 липня 2020 року згідно протоколу затримання від 23.07.2020 року.

Стягнути з ОСОБА_5 у дохід держави витрати з проведення судових експертиз у сумі 833 грн. 59 коп. (343 грн. 24 коп. + 490 грн. 35 коп.).

На вирок суду може бути подана апеляція до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим, який перебуває під вартою, - в той же строк з дня отримання ним копії вироку.

Учасникам кримінального провадження, які не були присутні в судовому засідання, копію вироку буде направлено не пізніше наступного дня після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1