Справа № 570/1706/23
номер провадження 1-кп/570/101/2024
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 лютого 2024 року м. Рівне

Рівненський районний суд Рівненської області

в особі судді ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000126 про обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Клевань, Рівненського району Рівненської області, громадянина України, який має професійно-технічну освіту, непрацюючого, зареєстрований та фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , який є раніше судимий 28.06.2022 року Рівненським районним судом Рівненської області за ч. 2 ст. 246 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк три роки, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України

в с т а н о в и в :

ОСОБА_5 26 лютого 2023 року приблизно о 07 годині 30 хвилин, діючи в умовах воєнного стану, введеного Указом Президента України та Верховного головнокомандувача Збройних сил України ОСОБА_7 від 24.02.2022 № 64/2022 та Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-ХІ на всій території України та який в подальшому продовжено, перебуваючи у будинку за адресою: АДРЕСА_2 , під час розмови з ОСОБА_4 , діючи з корисливих мотивів, з метою власного матеріального збагачення, маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, шляхом ривка, відкрито викрав з правої руки ОСОБА_4 мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi 9С» вартістю 1362 грн. 00 коп., після чого покинув місце події, чим завдав потерпілій майнову шкоду у вказаному розмірі.

Потерпіла в судовому засіданні підтвердила обставини, викладені в обвинувальному акті. Після свого допиту звернулася до суду із заявою про розгляд справи у її відсутність. В зв`язку з передачею їй мобільного телефону на відповідальне зберігання під час судового розгляду зазначила, що матеріальних претензій до обвинуваченого не має.

Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, у грабежі, тобто відкритому викраденні чужого майна, вчиненому в умовах воєнного стану не визнав. В судовому засіданні зазначив, що кримінального правопорушення він не вчиняв, повністю заперечуючи факт вчинення ним будь-яких протиправних дій. Суду показав, що 26 лютого 2023 року приблизно о 07 годині 30 хвилин, перебуваючи у будинку за адресою: АДРЕСА_2 шляхом ривка, відкрито викрав з правої руки ОСОБА_4 мобільний телефон. Під час дачі показань ОСОБА_5 суду вказав, що не погоджується із кваліфікацією вчиненного ним діяння та пояснив суду, що того дня він забрав телефон у ОСОБА_4 для того, щоб її син ОСОБА_8 віддав велосипед, який він позичив останньому. Також при допиті ОСОБА_5 вказав, що він віддав би телефон, якби йому повернули велосипед.

Показання ОСОБА_5 є суперечливими та не узгоджуються із іншими дослідженими в судовому засіданні доказами.

Позиція сторони захисту, викладена у судових дебатах та полягає у тому, що на думку захисника ОСОБА_5 вчинив самоправство. У зв`язку з тим, що це є кримінальним правопорушенням приватного звинувачення, захисник просила кримінальне провадження закрити у зв`язку з наявністю згоди потерпілої на зміну кваліфікації діяння вчиненого обвинуваченим та згоди на закриття кримінального провадження із звільненням обвинуваченого від кримінальної відповідальності.

Суд погоджується з кваліфікацією прокурором дій ОСОБА_5 , які полягали у відкритому викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому в умовах воєнного стану, за ч. 4 ст. 186 КК України. Суд не знаходить підстав для кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_5 як самоправство, оскільки вказане кримінальне правопорушення передбачає об`єктом посягання авторитет органів державної влади, органів місцевого самоврядування, об`єднань громадян та діяльність журналістів. Окрім того, стороною захисту не доведено будь-яким доказом існування факту надання обвинуваченим в тимчасове користування свого велосипеда сину потерпілої.

Вина ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доводиться сукупністю зібраних доказів у справі, зокрема, було допитано потерпілу та свідків у даному кримінальному провадженні, показання яких у своїй сукупності із письмовими доказами та показаннями свідків є належними, допустимими, доказами та такими, що не суперечать один одному.

Потерпіла ОСОБА_4 розповіла суду, що приблизно о 07 годині 30 хвилин вона вийшла з будинку на вулицю, щоб сходити в туалет який знаходиться на вулиці. Після чого зайшла у будинок і побачила в дверях раніше знайомого ОСОБА_5 . Вона помітила, що останній якийсь не адекватний, від відразу почав кричати: «Де мій ровер, віддайте мені ровера!». Потерпіла запитала: «Про що ти говориш, давай поговоримо, про який ровер ти говориш?». Після цього вони разом ходили у господарстві та ніякого велосипеду не виявили. Тоді потерпіла пішла в будинок взяла свій мобільний телефон та почала дзвонити до свого старшого сина ОСОБА_9 , щоб дізнатися, що взагалі сталося та про який велосипед говорить ОСОБА_10 . Син по телефону сказав, що він на роботі. На запитання чи не знає він про який велосипед говорить ОСОБА_11 , син повідомив, що вперше чує за якийсь велосипед та нічого про це не знає. Розмова по телефону відбувалася у веранді будинку на гучномовці в присутності ОСОБА_12 . В цей момент в ході розмови, ОСОБА_11 правою рукою, з її правої руки вихватив її телефон та вийшов з будинку, потерпіла просила його віддати телефон, однак ОСОБА_5 крикнув: «Попробуй дожени». В цей момент потерпіла побігла в кімнату, та побачила, що син ОСОБА_13 вже проснувся та сказала йому, що ОСОБА_10 вкрав телефон, після чого ОСОБА_13 вибіг на вулицю за ОСОБА_10 , однак ОСОБА_10 в цей момент вже побіг в сторону вулиці Клубна.

Свідок ОСОБА_14 повідомив, що приблизно о 07 годині 30 хвилин він перебував вдома, коли до нього забігла мама ОСОБА_4 та сказала, що ОСОБА_15 викрав в неї телефон та втік. ОСОБА_14 відразу вибіг на вулицю та побачив вже на дорозі ОСОБА_12 , який біжить в напрямку вул. Клубна, в смт. Клевань. ОСОБА_14 вибіг за ворота та почав кричати віддай телефон він крикнув «Доганяй», однак він не став бігти за ним, тому що ОСОБА_10 був від нього вже приблизно за 50-60 метрів.

Після чого ОСОБА_14 відразу забіг у будинок та зателефонував на лінію «102». Приблизно через 10 хвилин приїхали працівники поліції та запитали чи зможе він його впізнати. ОСОБА_14 відповів ствердно, після чого сів до них в автомобіль та вони поїхали шукати ОСОБА_12 . Так проїжджаючи по вул. Незалежності, поряд буд. 52, смт. Клевань, вони побачили ОСОБА_12 , який побачивши службове авто, відразу побіг на внутрішнє подвір`я даного будинку. Поліцейські зупинилися біля даного будинку та побігли за ним, однак ОСОБА_10 забіг у під`їзд будинку, двері якого зачинилися на кодовий замок. Після чого ОСОБА_14 лишився чекати біля автомобіля з іншої сторони будинку, щоб ОСОБА_10 не вибіг з вікна. Так через 5-7 хв. до автомобіля підійшли ОСОБА_10 з поліцейськими. В ході спілкування ОСОБА_10 повідомляв, що ніякого телефону в нього немає.

Також свідок ОСОБА_14 розповів, що з даного приводу він в подальшому спілкувався з братом ОСОБА_16 , однак той казав, що взагалі не знає ні про який велосипед, також не знає чому до мами приходив ОСОБА_11 .

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_8 повідомив, що він ніякого велосипеда у ОСОБА_5 не брав.

При цьому після допиту обвинуваченого, потерпілої, свідків події жодних доказів на підтвердження того, що між обвинуваченим ОСОБА_5 та сином потерпілої існували цивільно-правові відносини, той позичив у ОСОБА_5 велосипед судом не встановлено.

Оскільки у доказах, зібраних у кримінальному провадженні та досліджених судом першої інстанції, відсутні дані про наявність у діях родича потерпілої самоправства щодо майна, яке належало обвинуваченому, Верховний Суд у вироку Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 29.05.2018 визнав безпідставними доводи засудженого про необхідність перекваліфікації його дій Текст зазначеної постанови розміщено в ЄДРСР за реєстраційним номером 89396981.

Обставини вчинення грабежу ОСОБА_5 та його винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується також дослідженими в судовому засіданні доказами.

Витяг з ЄРДР протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення свідчать про те, що ОСОБА_4 26 лютого 2023 року звернулася до поліції із заявою про відкрите викрадення у неї мобільного телефону під час воєнного стану.

Відповідно до протоколу огляду місця події від 26.02.2023 за адресою: АДРЕСА_2 з фототаблицями встановлено, що ніякого ніякого велосипеду виявлено не було.

Згідно протоколу огляду місця події від 26.02.2023 за адресою: АДРЕСА_3 та фототаблиці до нього вказують, що було виявлено чохол від викраденого телефону, який у подальшому впізнала потерпіла.

Відповідно до протоколу огляду місця події від 27.02.2023 ОСОБА_5 видав викрадений телефон, зазначивши, що вказаний мобільний йому дала ОСОБА_17 .

Відповідно до висновку товарознавчої експертизи №878Е вартість мобільного телефону марки «Xiaomi Redmi 9С» складає 1362 грн. 00 коп.

Досліджені в судовому засіданні також дані, які характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_5 вказують на те, що обвинувачений характеризується негативно, неодноразово судимий, вказане кримінальне правопорушення вчинив під час іспитового строку, має незняту та непогашену судимість, що не дозволяє суду застосувати положення ст.75 КК України.

Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого, потерпілого, врахувавши показання свідків, дослідивши докази, а також беручи до уваги матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.

Обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого судом не встановлені. Обтяжуючі покарання обставини в судовому засіданні прокурором не заявлено, а судом не встановлено.

За положеннями ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. При обранні виду та визначенні міри покарання суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності скоєного кримінального правопорушення, який відповідно до ст.12 КК України є тяжкими злочином.

Виходячи з наведених негативних характеристик обвинуваченого, зважаючи на те, що він вказаний злочин вчинив, будучи раніше судимим, суд погоджується з пропозицією прокурора щодо призначення покарання та приходить до висновку, що виправлення та перевиховання ОСОБА_5 неможливе без ізоляції від суспільства. При призначенні покарання суд враховує думку потерпілої, яка просила суворо не карати обвинуваченого.

При призначенні покарання за сукупністю вироків суд виходить з того, що кримінальне правопорушення ОСОБА_5 вчинено під час іспитового строку, встановленого судом відповідно до ст. 75 КК України. Отже, відповідно до положень ч. 3 ст. 78 КК України суд призначає покарання у такому випадку засудженому за правилами, передбаченими в статтях 71.

Питання про судові витрати, що підтверджені документально, суд вирішує відповідно до ст. 124 КПК України, питання про долю речових доказів - на підставі ст. 100 КПК України.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд -

у х в а л и в:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 7 (сім) років.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України остаточне покарання за сукупністю вироків ОСОБА_5 призначити шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком Рівненського районного суду Рівненської області від 28 червня 2022 року. Остаточне покарання ОСОБА_5 призначити у виді позбавлення волі строком на сім років один місяць.

Строк покарання засудженому ОСОБА_5 рахувати з моменту набрання вироком законної сили.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта за проведення судової товарознавчої експертизи - 4779(чотири тисячі сімсот сімдесят дев`ять) гривень 60 копійок.

Скасувати арешт, накладений на майно ухвалами Рівненського районного суду Рівненської області від 03 березня 2023 року.

Речові докази по справі мобільний телефон "Xiaomi" моделі "Redmi" синього кольору з наліпкою, на якій наявні написи "М2006С3МNG Xiaomi Communications Co.Ltd Made in China, ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 ", з наявною в телефоні сім-карткою "Київстар" з а/н НОМЕР_3 , чохол для телефону типу книжечка зеленого кольору повернути потерпілій, змив з поверхні чохла - знищити.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Вирок може бути оскаржений до Рівненського апеляційного суду через Рівненський районний суд Рівненської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1