Cправа № 750/8711/23
Провадження № 1-кп/750/449/23
У Х В А Л А

23 жовтня 2023 року м. Чернігів

Деснянський районний суд міста Чернігова в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

з участю прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника - ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду в місті Чернігові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000802 від 07.03.2023 по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

19 жовтня 2023 року від захисника адвоката ОСОБА_4 через канцелярію суду надійшло клопотання, в якому останній просить змінити обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на більш м`який запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

В обґрунтування заявленого клопотання захисник посилається на недоведеність та необгрунтованість ризиків переховування від суду, незаконного впливу на потерпілих та свідків, продовження вчинення аналогічних кримінальних правопорушень, з огляду на те, що сам по собі факт інкримінованого обвинуваченому правопорушення, ймовірність призначення йому суворого покарання, за відсутності конкретних фактів ухилення його від суду, не свідчить про недостатність запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання; матеріали справи не містять доказів повідомлення йому про підозру, обвинувальних актів чи вироків суду в інших кримінальних правопорушеннях, всі потерпілі та свідки, показання яких суперечать між собою, вже допитані в ході судового розгляду, а наявні у справі докази не доводять винуватості обвинуваченого у вчиненні інкримінованих йому злочинів.

В судовому засіданні захисник, обвинувачений ОСОБА_5 підтримали клопотання про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на особисте зобов`язання.

Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання захисника про зміну обвинуваченому запобіжного заходу з тримання під вартою на особисте зобов`язання, посилаючись на необгрунтованість клопотання та актуальність ризиків, зазначених в ухвалі суду про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд вважає, що у задоволенні клопотання захисника про зміну обвинуваченому запобіжного заходу з тримання під вартою на особисте зобов`язання слід відмовити, з наступних підстав.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 13.09.2023 було продовжено строк тримання під вартою ОСОБА_5 до 10 листопада 2023 року, з подальшим триманням в ДУ «Чернігівський слідчий ізолятор».

Мотивуючи прийняття такого рішення, суд зазначив, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочинів, які відповідно до ст. 12 КК України відносяться до категорії тяжких злочинів, що передбачають безальтернативне покарання у виді позбавлення волі від п`яти до восьми років, усвідомлюючи тяжкість покарання, що загрожує йому в разі визнання винуватим, може переховуватися від суду, а враховуючи систематичний характер інкримінованих йому злочинів, перебуваючи на волі, може продовжувати вчиняти аналогічні кримінальні правопорушення. Обізнаність обвинуваченого ОСОБА_5 про місце перебування потерпілих, а також свідків у кримінальному провадженні, які не були допитані в судовому засіданні в сукупності з показаннями, допитаних в судовому засіданні потерпілих, які категорично стверджували, що обвинувачений їх переслідував через що вони боялися виходити з дому, може становити істотний ризик того, що перебуваючи на волі, обвинувачений незаконно впливатиме на вже допитаних потерпілих та недопитаних в судовому засіданні свідків з метою залякати їх та спонукати до дачі вигідних для себе показань. При цьому суд не вбачає підстав для зміни запобіжного заходу на більш м`який або зменшення розміру застави.

За змістом вимог ч.3 ст. 331 КПК України за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу ( ч.2 ст. 331 КПК України).

Відповідно до ч.1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років (п.4 ч.2 ст. 183 КПК України).

З системного аналізу положень частин третьої та п`ятої статті 199 КПК України, слід зробити висновок, що клопотання про продовження строку тримання під вартою підлягає задоволенню у тому разі, якщо прокурор доведе обставини, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

У своєму клопотанні захисник фактично вдався до оцінки доказів досліджених в судовому засіданні і надавав їм власну інтерпретацію, прийшовши до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 є недоведеною. Суд зазначає, що відповідно до законодавчих положень статті 199 КПК України доведеність винуватості обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 156 КК України, не враховується судом при вирішенні питання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Тим більше, що відповідно до ч.1 ст. 17 КПК України вина особи у вчиненні певного кримінального правопорушення встановлюється обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. А оцінка доказів у відповідності до ч.1 ст. 89 КПК України на предмет їх допустимості відбувається в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення. На думку суду, сторона захисту помилково вважає, що ризик незаконного впливу на потерпілих та свідків автоматично зникає після їх допиту в суді, оскільки такий ризик за наявності, наведених в ухвалі суду від 13.09.2023 підстав, зберігає свою актуальність протягом усього часу судового розгляду. Тим більше, що під час судового засідання сам обвинувачений ОСОБА_5 не приховує того факту, що переслідував потерпілих, щоб дізнатися, в якій квартирі вони мешкають. Не втратив своєї актуальності і ризик можливості продовження вчинення обвинуваченим ОСОБА_5 аналогічних правопорушень та ухилення від суду, зважаючи на те, що інкриміновані останньому правопорушення є тяжкими, носять систематичний характер, місцем їх вчинення є житло за місцем мешкання обвинуваченого.

Враховуючи викладене, а також те, що жоден з наведених в ухвалі Деснянського районного суду м. Чернігова від 13.09.2023 ризиків не втратив своєї актуальності на теперішній час, тому у задоволенні клопотання захисника адвоката ОСОБА_4 про зміну обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на більш м`який запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177-178, 179, 201, 331 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні клопотання захисника ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_5 , з тримання під вартою на особисте зобов`язання - відмовити.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Суддя Руслан ГРИГОР`ЄВ