Справа № 495/980/24
№ провадження 1-кс/495/262/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2024 року м. Білгород - Дністровський

Слідчий суддя Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1 ,при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Білгород-Дністровському клопотання дізнавача СД Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно, -

В С Т А Н О В И В:

До Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області 05.02.2024 року надійшло клопотання дізнавача СД Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно, яке було надано в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000047 від 02 лютого 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.

Виклад обставин, зазначених у клопотанні.

01.02.2024 до Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області надійшло повідомлення зі служби «102» про те, що 01.02.2024 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи на пункті пропуску «СТАРОКОЗАЧЕ», що розташований на території Старокозацької ОТГ Білгород-Дністровського району, Одеської області, надав для перевірки документи з ймовірними ознаками підробки, а саме: тимчасове посвідчення військовозобов`язаного серії НОМЕР_1 від 12.06.2023, видане ІНФОРМАЦІЯ_2 та довідку військово-лікарської комісії №2309 від 12.06.2023 видану ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Так, 01 лютого 2024 року в період часу з 17 годин 05 хвилин по 17 годину 24 хвилин за адресою: Одеська область, Білгород-Дністровський район у приміщенні ПП «Старокозаче» було проведено огляд місця події, в ході якого було виявлено документи, а саме: тимчасове посвідчення військовозобов`язаного серії НОМЕР_1 від 12.06.2023 видане ІНФОРМАЦІЯ_2 , довідку військово - лікарської комісії №2309 від 12.06.2023 видане ІНФОРМАЦІЯ_3 , на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , які вилучено та упаковано до спец. пакету НПУ № PSP 2109492 із зазначенням вмісту.

Дізнавач зазначив, що з метою встановлення істини по кримінальному провадженню, об`єктивності та повноти досудового розслідування, неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження, надання їм належної правової оцінки та прийняття законного процесуального рішення в передбачені кримінальним процесуальним законодавством строки, а також враховуючи те, що вилучене майно має значення речового доказу по даному кримінальному провадженню, на підставі чого просив клопотання задовольнити.

Позиції сторін та явка учасників.

Згідно з ч.1 ст.172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

В судове засідання дізнавач не з`явився, надав матеріали кримінального провадження №0000047 та відповідь ІНФОРМАЦІЯ_4 від 02.02.2024.

Представник власника майна в судове засідання не з`явився, надав заперечення на клопотання про накладення арешту за № 3925/24-Вх у якому зазначив, що відсутні підстави для накладення арешту на вказані документи, оскільки згідно відповіді начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 вказані документи видавалась ОСОБА_4 .

Мотивація суду.

Із матеріалів клопотання вбачається, що досудове розслідування здійснюється у кримінальному провадженні №0000047 від 02 лютого 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, тобто використання завідомо підробленого документу.

Відповідно до ч.1 ст.131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Пунктом 7 ч.2 ст.131 КПК України передбачено такий вид заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна.

Частиною 1 ст.170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ч.2 ст.167 КПК України, а саме: є достатні підстави вважати, що предмети, зокрема, підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберігали на собі його сліди.

Згідно з ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п.1 ч.2 ст.170 КПК України); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність; 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна; 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Як вбачається з протоколу огляду місця події від 01.02.2024 у період часу з 17 год. 05 хв. по 17 год. 14 хв. за проведено огляд місця події за адресою: Одеська область, Білгород-Дністровський район у приміщенні ПП «Старокозаче» в ході якого було виявлено документи, а саме:

- тимчасове посвідчення військовозобов`язаного серії НОМЕР_1 від 12.06.2023, видане ІНФОРМАЦІЯ_2 ,

- довідку військово - лікарської комісії №2309 від 12.06.2023 видане ІНФОРМАЦІЯ_3 , на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , які вилучено та упаковано до спец. пакету НПУ № PSP 2109492 із зазначенням вмісту.

В ході дослідження наданих дізнавачем СД Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області матеріалів кримінального провадження встановлено, що згідно відповіді начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 за вих. №7/512 від 02.02.2024 тимчасове посвідчення військовозобов`язаного серії НОМЕР_1 від 12.06.2023 та довідка військово - лікарської комісії №2309 від 12.06.2023 видавались ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до частини першої статті 1 Першого протоколу до Конвенції кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Згідно з положеннями статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Дослідивши надані матеріали клопотання слідчий суддя приходить до висновку, що слідчим не зазначено завдання, для виконання (досягнення) якого він просить суд накласти арешт, не міститься посилання на докази, що свідчать про намір власника чи іншої особи знищити майно.

В ході дослідження клопотання слідчий суддя приходить до висновку, що слідчим не доведено мету накладення арешту. Досудове розслідування здійснюється за фактом носіння, виготовлення, ремонту або збуту кинджалів, фінських ножів, кастетів чи іншої холодної зброї без передбаченого законом дозволу. Однак в ході розгляду питання про накладення арешту на майно, не встановлено з якою саме метою необхідно накласти арешт на авто, не обґрунтовано вірогідність його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року зазначено, що право на вмотивованість судового рішення є складовою права на справедливий суд та процесуальною гарантією доступу до суду. Виходячи зі змісту цієї статті справедливість судового рішення вимагає, аби такі рішення достатньою мірою висвітлювали мотиви, на яких вони ґрунтуються. В клопотанні слідчим зазначено, що необхідно накласти арешт на майно з метою збереження речових доказів, які мають суттєве значення для кримінального провадження.

Слідчий суддя при вирішенні питання про накладення арешту на майно зазначає, що слідчий не надав достатніх і належних доказів тих обставин, на які послався у клопотанні, у кримінальному провадженні не призначено проведення експертиз з вказаним майном.

Враховуючи те,що орган досудового розслідування у розумінні ст.132 КПК України не надав достатніх і належних доказів тих обставин, на які послався у клопотанні, зокрема щодо необхідності збереження речового доказу, а також не надав оцінку правовим підставам арешту майна документи, слідчий суддя прийшов до висновку про необхідність відмовити у задоволенні клопотання.

Керуючись ст.ст. 98, 132, 170, 171, 172, 173 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання дізнавача СД Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно, яке було надано в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000047 від 02 лютого 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти діб з дня проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1