печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2023 року Суддя Печерського районного суду м. Києва: ОСОБА_1 , при секретарі: ОСОБА_2 , за участю захисника ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві заяву адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_5 про відвід головуючій судді ОСОБА_6 у кримінальному провадженні №757/57238/21-к,-

В С Т А Н О В И В :

У провадження судді Печерського районного суду м.Києва ОСОБА_6 перебувають об`єднані кримінальні провадження № 0001247 від 04.08.2021, № 0001315 від 16.08.2021 та № 0000562 від 02.12.2020за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122, ч. 2 ст. 398, ч. 2 ст. 345, ч. 3 ст. 212 КК України. 19.12.2023 року надійшла заява адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_5 про відвід від участі судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_6 у здійсненні судового розгляду в кримінальному провадженні № 757/57238/21-к за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122, ч. 2 ст. 398, ч. 3 ст. 212, ч. 2 ст. 345 КК України. В судовому засіданні адвокат ОСОБА_7 заяву про відвід підтримав, просив задовольнити. В обґрунтування вказаної заяви пояснив, що 23 лютого 2021 між ОСОБА_5 з однієї сторони, та адвокатським об`єднанням «АДВОКАТ ЧЕРЕЗОВ І ПАРТНЕРИ», в особі керуючого партнера ОСОБА_8 , який діяв на підставі Статуту, з іншої сторони, укладений договір про надання правничої допомоги № 50/2021, в будь-яких справах /провадженнях/ (кримінальних, адміністративних, цивільних, господарських тощо). 05.12.2023 відповідно до додаткової угоди, ОСОБА_5 , в інтересах якого діє ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі довіреності від 18.08.2022 (посвідченої 18.08.2022 ОСОБА_10 , приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу; зареєстровано в реєстрі за № 1001), з однієї сторони, та адвокатським об`єднанням «АДВОКАТ ЧЕРЕЗОВ І ПАРТНЕРИ» в особі представника ОСОБА_11 , яка діє на підставі Статуту та Протоколу рішення Ради партнерів АО «Адвокат Черезов і Партнери» № 13 від 26.07.2023, з іншої сторони, був розірваний договір від 23.02.2021 № 50/2021 про надання правничої допомоги ОСОБА_5 . За згодою ОСОБА_5 , 05.12.2023, між мною - адвокатом ОСОБА_3 , що діє на підставі Свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю № 8788/10, виданого на підставі рішення Ради адвокатів Київської області від 07.02.2020 № 78, з однієї сторони, те ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання якого зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 , який діє, на підставі довіреності від 18.08.2022 (посвідченої 18.08.2022 ОСОБА_10 , приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу; зареєстровано в реєстрі за № 1001) в інтересах ОСОБА_5 , з другої сторони, укладено договір про надання правничої допомоги, а саме здійснювати захист прав та законних інтересів останнього, як обвинуваченого, під час судового розгляду Печерським районним судом м. Києва судового провадження № 757/57238/21-к за його обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122, ч. 2 ст. 398, ч. 3 ст. 212, ч. 2 ст. 345 КК України. 06 грудня 2023 головуюча суддя у кримінальній справі № 757/57238/21-к ОСОБА_6 (далі-Суддя) не допустила адвоката ОСОБА_3 , як захисника ОСОБА_5 , у вказаному кримінальному провадженні, мотивуючи тим, що відповідно до вимог ст. 48 КПК України захисник може у будь-який момент бути залучений, зокрема, обвинуваченим, його законним представником, а також іншими особами за проханням чи згодою обвинуваченого до участі у кримінальному провадженні, але в даному випадку, на думку Судді, така згода ОСОБА_5 відсутня. І це при тому, що ОСОБА_5 надав дозвіл на залучення адвоката ОСОБА_3 , усно, тобто в телефонному режимі, при розмові з останнім. Довіреність від 18.08.2022, яка посвідчена приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_12 , зареєстрованої в реєстрі за № 1001 в інтересах ОСОБА_5 (далі-Довіреність) на підставі якої ОСОБА_9 , уклав з адвокатом ОСОБА_3 договір від 05.12.2023 в інтересах останнього, викликає сумнів в її дійсності. За таких обставин, дії Судді викликають обгрнутовані сумніви у його неупередженості, враховуючи наступне. По-перше, на підтвердження повноважень захисника, адвокатом, суду були надані наступні документи, а саме: свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю № 8788/10 від 07.02.2020; ордер на надання правничої допомоги серії АІ № 1505872 від 05.12.0223 та договір про надання правничої допомоги від 05.12.2023. І тому, в даному випадку, з урахуванням вимог частини 2 статті 50 КПК України суд не міг встановлювати будь-які додаткові умови, зокрема, для залучення мене до участі в цьому кримінальному провадженні, оскільки законом це не допускається. Більше того, відповідно до чинного національного законодавства повноваження адвоката у кримінальному провадженні слід вважати належним чином підтвердженими, якщо захисник до свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю надав хоча б один із документів, передбачених п. 2 ч. 1 ст. 50 КПК, а саме: або ордер, виданий відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», або договір із захисником, або доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги). Вказана позиція закріплена в постанові об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного суду від 18.11.2019 у справі № 648/3629/17. На підставі вищевикладеного заявник вважає, що такими діями Судді, не допущення його до участі у справі захисника, було порушено право на захист ОСОБА_5 , передбаченого ст. 20 КПК України, що є істотним порушенням КПК України. Прокурор ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечував проти задоволення заяви про відвід судді, просив відмовити. Інші учасники судового розгляду не з`явилися, про розгляд провадження повідомлені належним чином. Так, у відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом, а також враховуючи, що про місце і час судового засідання заявник повідомлений належним чином, приймаючи до уваги принцип диспозитивності, суд визнав можливим прийняти рішення по суті заяви у відсутність не з`явившихся осіб, на підставі наданих доказів, так як наслідок відмовити у переченні судового засідання. Вивчивши матеріали провадження, суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, приходить до наступного висновку. Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, гарантовано кожному право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Згідно з практикою Європейського Суду з прав людини існування безсторонності суду для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно з: (і) суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (іі) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності. Особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного. При визначенні наявності у відповідній справі законних підстав сумніватися в безсторонності певного судді позиція особи, про яку йдеться, має важливе, але не вирішальне значення. Вирішальне значення при цьому матиме можливість вважати такі сумніви об`єктивно обґрунтованими, іншими словами, "має не лише здійснюватися правосуддя - ще має бути видно, що воно здійснюється". Адже йдеться про необхідність забезпечення довіри, яку суди в демократичному суспільстві повинні вселяти у громадськість (Рішення ЄСПЛ у справі "Мироненко і Мартенко проти України", "Олександр Волков проти України"). У висновку N 3 (2002) КРЄС для Комітету Міністрів Ради Європи підкреслюється, що мета, для досягнення якої повноваження надані суддям, - дати їм можливість здійснювати правосуддя шляхом застосування закону, забезпечуючи право кожної людини реалізовувати належні йому права та/або законні інтереси, яких вона була або може бути несправедливо позбавлена. Дійсно, право на подання заяви про відвід судді є однією з гарантій законності здійснення правосуддя і об`єктивності та неупередженості розгляду справи, оскільки статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини закріплено основні процесуальні гарантії, якими може скористатися особа при розгляді її позову в національному суді і до яких належить розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. При цьому, не можуть бути підставами для відводу колегії суддів заяви, які містять лише припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними і допустимими доказами. Вичерпний перелік підстав, за наявності яких суддя безумовно підлягає відводу, визначений ст.ст. 75, 76 КПК України. Суддя виконує свої професійні обов`язки незалежно, виходячи виключно з фактів, установлених на підставі власної оцінки доказів, розуміння закону, верховенства права, що є гарантією справедливого розгляду справи у суді, не зважаючи на будь-які зовнішні впливи, стимули, загрози, втручання або публічну критику. Так, положеннями ст. 80 КПК України розкрито поняття заяви про відвід, а саме частиною 5 вказаної статті передбачено, що відвід повинен бути вмотивованим. Статтею 75 КПК України, визначено, що суддя не може брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; 5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи. Наряду з вказаним, слід відмітити, що прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, змістом яких є не допустити судовий процес у безладний рух. Проте, всупереч вказаному, заявником не наведено будь - яких доводів, які б свідчили про упередженість судді ОСОБА_6 , що не може свідчити про упередженість судді, а вказує на незгоду заявника з процесуальними діями судді в рамках розгляду обвинувального акту. Разом з цим, під час судового розгляду даної заяви за наданими матеріали, також не встановлено наявність певної особистої заінтересованості судді, певних її прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін при розгляді заяви про відвід. Так, згідно з практикою Європейського суду з прав людини, при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект. Так у справі «Гаусшильдт проти Данії», «Мироненко і Мартиненко проти України» зазначається, що наявність безсторонності, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, має визначатися за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі «Гаусшильдт проти Данії» вказано, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки ,що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі «Мироненко і Мартиненко проти України»). Зазначену позицію Європейського суду підтримав і Верховний Суд України у справі №5-15п12 (ухвала Верховного Суду України від 01.03.2012 року, у справі №5-15п12). Таким чином, суддя вважає, що заявником на даній стадії кримінального провадження, в силу принципу змагальності сторін не доведено обґрунтованості заявленого відводу та не доведено упередженості судді ОСОБА_6 , що унеможливлювало б постановлення нею об`єктивного судового рішення, та, як наслідок, встановлено, що підстави, згідно із правилами КПК України, для відводу судді відсутні.

Керуючись ст. ст. 75, 76, 80, 81, 309 КПК України, суддя, -

У Х В А Л И В :

В задоволенні заяви адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 про відвід головуючій судді ОСОБА_6 у кримінальному провадженні №757/57238/21-к - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали буде проголошений 25.12.2023 року 13-50 року.

Суддя ОСОБА_1