н/п 1-кс/953/559/24
"17" січня 2024 р. м.Харків
Слідчий суддя Київського районного суду м. Харкова - ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,
- банківську карту «ПриватБанк» № НОМЕР_1 ;
- грошові кошти у сумі 620 грн, купюрами номіналом: 200 грн 1 шт., 100 грн. 2 шт.; 50 грн 4 шт., 20 грн 1 шт.;
- мобільний телефон «Redmi 9» imei 1: НОМЕР_2 ; imei 2: НОМЕР_3 , з сім-картками « НОМЕР_4 », « НОМЕР_5 »;
- піпетку скляну з нашаруванням коричневого кольору;
- трубку дерев`яну для куріння з нашаруваннями;
- прилади для куріння «наперстки», у кількості 8 шт. з нашаруванням;
- грошові кошти в сумі 2 500 грн: номіналом 500 грн ЄИ 3916568; номіналом 500 грн АМ 9125883; номіналом 500 грн АИ 2819716; номіналом 200 грн ТБ 6486646; номіналом 200 грн УС 6643080; номіналом 200 грн ЄГ 4795882; номіналом 200 грн ЄЯ 2709312; номіналом 200 грн ХЄ 5335447.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 11 липня 2023 року до СУ ГУНП в Харківській області надійшли матеріали з правоохоронних органів, що група осіб займається незаконним збутом наркотичного засобу «метадон» на території м. Харкова та Харківської області, зокрема безконтактно збувають наркотичний засіб шляхом «закладок», використовуючи для цього мережу Інтернет.
Під час подальшого досудового розслідування задокументовано 4 факти незаконного збуту особливо небезпечної психотропної речовини, вчинених за попередньою змовою групою осіб у складі ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_4
21 грудня 2023 року у період часу з 13 години 08 хвилин до 14 години 45 хвилин на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Харкова за місцем реєстрації ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 , проведений обшук, під час якого виявлено та вилучено: банківську карту «ПриватБанк» № НОМЕР_1 ; грошові кошти в сумі 620 грн, купюрами номіналом: 200 грн 1 шт., 100 грн. 2 шт.; 50 грн 4 шт., 20 грн 1 шт.; мобільний телефон «Redmi 9» imei 1: НОМЕР_2 ; imei 2: НОМЕР_3 , з сім-картками « НОМЕР_4 », « НОМЕР_5 »; піпетку скляну з нашаруванням коричневого кольору; трубку дерев`яну для куріння з нашаруваннями; прилади для куріння «наперстки», у кількості 8 шт. з нашаруванням; грошові кошти в сумі 2 500 грн: номіналом 500 грн ЄИ 3916568; номіналом 500 грн АМ 9125883; номіналом 500 грн АИ 2819716; номіналом 200 грн ТБ 6486646; номіналом 200 грн УС 6643080; номіналом 200 грн ЄГ 4795882; номіналом 200 грн ЄЯ 2709312; номіналом 200 грн ХЄ 5335447.
Прокурор вказує, що тимчасово вилучене майно, зокрема: вилучений мобільний телефон використовувався ОСОБА_4 для спілкування з особами, яким він незаконно збував особливо небезпечну психотропну речовину. Вилучена банківська картка використовуватись ОСОБА_4 для отримання грошових коштів за незаконний збут психотропних речовин. Вилучені грошові кошти в сумі 2 500 грн були отримані ОСОБА_4 21 грудня 2023 року під час здійснення останнім незаконного збуту особливо небезпечної психотропної речовини під час проведення контролю за вчиненням злочину в формі оперативної закупки. Вилучені грошові кошти в сумі 620 грн, які належать ОСОБА_4 , у майбутньому можуть бути використані для реалізації вироку суду в частині конфіскації майна, оскільки санкція ч. 2 ст. 307 КК України передбачає такий вид покарання.
З урахуванням викладеного, є достатні підстави вважати, що предмети, вилучені під час проведення обшуку, відповідають вимогам ст. ст. 98, 170 КПК України з наведених вище підстав та з метою забезпечення збереження речових доказів, які мають значення для кримінального провадження, у органу досудового розслідування виникла необхідність у накладенні арешту на вказане майно.
Прокурор ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд клопотання без його участі, в якій просив клопотання задовольнити.
Власник майна ОСОБА_4 у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, в якій просив клопотання про арешт майна розглядати за його відсутності, щодо задоволення клопотання не заперечував.
Відповідно до ст. 172 КПК України неприбуття у судове засідання викликаних осіб не перешкоджає розгляду клопотання.
Оскільки учасники кримінального провадження у судове засідання не з`явились, відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснювалося.
Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання дійшов такого висновку.
Зі змісту протоколу обшуку від 21 грудня 2023 року вбачається, що 21 грудня 2023 року у період часу з 13 години 08 хвилин до 14 години 45 хвилини на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 18 грудня 2023 року за місцем реєстрації ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 проведений обшук, під час якого виявлено та вилучено: банківську карту «ПриватБанк» № НОМЕР_1 ; грошові кошти в сумі 620 грн, купюрами номіналом: 200 грн 1 шт., 100 грн. 2 шт.; 50 грн 4 шт., 20 грн 1 шт.; мобільний телефон «Redmi 9» imei 1: НОМЕР_2 ; imei 2: НОМЕР_3 , з сім-картками « НОМЕР_4 », « НОМЕР_5 »; піпетку скляну з нашаруванням коричневого кольору; трубку дерев`яну для куріння з нашаруваннями; прилади для куріння «наперстки», у кількості 8 шт. з нашаруванням; грошові кошти в сумі 2 500 грн: номіналом 500 грн ЄИ 3916568; номіналом 500 грн АМ 9125883; номіналом 500 грн АИ 2819716; номіналом 200 грн ТБ 6486646; номіналом 200 грн УС 6643080; номіналом 200 грн ЄГ 4795882; номіналом 200 грн ЄЯ 2709312; номіналом 200 грн ХЄ 5335447.
21 грудня 2023 року у вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.
Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 27 грудня 2023 року вказане клопотання повернуто прокурору з наданням йому строку у 72 години для приведення клопотання у відповідність до вимог ст. 171 КПК України, яка була отримана 11 січня 2024 року.
Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 15 січня 2024 року вказане клопотання повернуто прокурору з наданням йому строку у 72 години для приведення клопотання у відповідність до вимог ст. 171 КПК України, яка була отримана 16 січня 2024 року.
З урахуванням викладеного, слідчий суддя вважає, що прокурор звернувся з клопотанням про арешт майна, поданим до Київського районного суду м. Харкова 16 січня 2024 року на виконання ухвали Київського районного суду м. Харкова від 15 січня 2024 року, з дотриманням встановленого законом строку.
При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти відповідно до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно зі ст.ст. 94, 132, 173 КПК України повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність та співмірність обмеження прав власності завданням кримінального провадження.
Відповідні дані мають міститись у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з клопотанням про арешт майна.
Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Згідно з ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.
Поряд з цим необхідність арешту майна зумовлюється обґрунтованою підозрою вважати, що незастосування цього заходу зумовить труднощі чи перешкоджатиме встановленню істини внаслідок того, що таке майно може бути приховане, відчужене чи пошкоджене.
Відповідно до ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися під час обшуку, огляду.
Тимчасове вилучення електронних інформаційних систем, комп`ютерних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку для вивчення фізичних властивостей, які мають значення для кримінального провадження, здійснюється лише у разі, якщо вони безпосередньо зазначені в ухвалі суду.
Забороняється тимчасове вилучення електронних інформаційних систем, комп`ютерних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку, крім випадків, коли їх надання разом з інформацією, що на них міститься, є необхідною умовою проведення експертного дослідження, або якщо такі об`єкти отримані в результаті вчинення кримінального правопорушення чи є засобом або знаряддям його вчинення, а також якщо доступ до них обмежується їх власником, володільцем або утримувачем чи пов`язаний з подоланням системи логічного захисту.
У разі необхідності слідчий чи прокурор виготовляє за допомогою технічних, програмно-технічних засобів, апаратно-програмних комплексів копії інформації, що міститься в інформаційних (автоматизованих) системах, електронних комунікаційних системах, інформаційно-комунікаційних системах, комп`ютерних системах, їх невід`ємних частинах. Копіювання такої інформації здійснюється із залученням спеціаліста.
Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 18 грудня 2023 року надано дозвіл на проведення обшуку за місцем реєстрації ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у квартирі, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , з метою відшукання та вилучення: засобів зв`язку (мобільних телефонів), сім-карток мобільних операторів, записних книжок, чорнових записів, банківських карток, грошей, здобутих злочинним шляхом, наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.
Зазначене свідчить про правомірність вилучення майна, яке було відшукане під час обшуку.
Прокурор, звертаючись із клопотанням про накладення арешту на тимчасово вилучене під час обшуку майно, посилається на мету збереження цього майна як речових доказів та конфіскацію майна як виду покарання.
Положеннями ст. 170 КПК України встановлено, що арешт з метою збереження речових доказів накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Згідно з ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, дійшов висновку, що тимчасово вилучене майно, на яке прокурор просить накласти арешт зберегло сліди вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, тобто відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України. Отже відповідно до ст. 91 КПК України вказане майно, на яке прокурор просить накласти арешт, має важливе доказове значення в рамках цього кримінального провадження.
Окрім того, враховуючи, що майно, на яке прокурор просить накласти арешт, зокрема мобільний телефон та грошові кошти, належать на праві приватної власності підозрюваному ОСОБА_4 , та з урахуванням того, що арешт спрямований на забезпечення конфіскації майна як виду покарання, санкція статті кримінального закону, за якою ОСОБА_4 повідомлено про підозру, передбачає покарання у виді конфіскації майна, слідчий суддя вважає наявними передбачені п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України підстави для арешту належного на праві власності підозрюваному майна.
Згідно з ч. 4 ст. 173 КПК України слідчий суддя при задоволенні клопотання про арешт майна, зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаться на інтересах інших осіб.
Слідчий суддя зауважує, що питання щодо визначення місця зберігання арештованого майна входить до дискреційних повноважень органу досудового розслідування у визначених законодавством межах та відповідно до положень Інструкції про порядок вилучення, обліку, зберігання та передачі речових доказів у кримінальних справах, цінностей та іншого майна органами дізнання, досудового слідства і суду, затвердженої наказом Генеральної прокуратури України, Міністерства внутрішніх справ України, Державної податкової адміністрації України, Служби безпеки України, Верховного Суду України, Державної судової адміністрації України від 27 серпня 2010 року № 51/401/649/471/23/125.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 98, 131-132, 170-173 КПК України, слідчий суддя
Накласти арешт на тимчасово вилучене під час проведення 21 грудня 2023 року обшуку за місцем реєстрації ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 , а саме:
- банківську карту «ПриватБанк» № НОМЕР_1 ;
- грошові кошти у сумі 620 грн, купюрами номіналом: 200 грн 1 шт., 100 грн. 2 шт.; 50 грн 4 шт., 20 грн 1 шт.;
- мобільний телефон «Redmi 9» imei 1: НОМЕР_2 ; imei 2: НОМЕР_3 , з сім-картками « НОМЕР_4 », « НОМЕР_5 »;
- піпетку скляну з нашаруванням коричневого кольору;
- трубку дерев`яну для куріння з нашаруваннями;
- прилади для куріння «наперстки», у кількості 8 шт. з нашаруванням,
які належать ОСОБА_4 ;
- грошові кошти в сумі 2 500 грн: номіналом 500 грн ЄИ 3916568; номіналом 500 грн АМ 9125883; номіналом 500 грн АИ 2819716; номіналом 200 грн ТБ 6486646; номіналом 200 грн УС 6643080; номіналом 200 грн ЄГ 4795882; номіналом 200 грн ЄЯ 2709312; номіналом 200 грн ХЄ 5335447, які є власністю держави.
Майно, на яке накладено арешт, зберігати у встановленому законодавством порядку.
Роз`яснити, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою, яка не була присутньою під час її постановлення, у той самий строк з моменту отримання копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1