У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 грудня 2023 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції в Закарпатській області підполковника поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у виді домашнього арешту відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с.Стеблівка Хустського району, мешканця АДРЕСА_1 , одруженого, тимчасово непрацюючого, раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 240 Кримінального кодексу України -

в с т а н о в и в:

З клопотання та доданих до нього матеріалів встановлено, що слідчими Головного управління Національної поліції в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000139 від 2 червня 2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 240 Кримінального кодексу України (далі КК України).

В обґрунтування клопотання слідчий зазначає, що ОСОБА_4 , не маючи будь-яких погоджених проектів на розробку русла регульованих та руслоочисних робіт річки Тиса чи будь-яких інших спеціальних дозвільних документів на користування надрами з урахуванням особливостей, передбачених статтями 19, 20, 23 Кодексу України про надра, керуючись корисливим мотивом спрямованим на особисте протиправне збагачення, за попередньою змовою з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , під видом проведення робіт в межах с. Стеблівка, Хустського району, Закарпатської області, у порушення ст. ст. 50, 51 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» від 25.06.1991, ст. 86 Водного кодексу України, ст. 19 Кодексу України «Про надра» від 27.07.1994 року, ст. ст. 7, 9, 11 Закону України «Про архітектурну діяльність» від 20.05.1999 року, ст. ст. 31, 32 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17.02.2011 року, ст.ст. 2-5, 7, 9 Закону України «Про оцінку впливу на довкілля» від 03.05.2017 року, положень Постанови КМУ від 11.07.2007 року № 903 «Про авторський та технічний нагляд під час будівництва об`єкта архітектури», положень «Порядку затвердження проектів будівництва і проведення їх експертизи», затвердженого постановою КМУ від 11.05.2011 року №560, з невстановленого досудовим розслідуванням часу та дати до 10 год. 30 хв. 28.06.2023, за допомогою екскаватора марки «LIEBHERR 902», д.н.з. НОМЕР_1 та вантажний автомобіля самоскид марки «НЗАС» (УРАЛ), модель 495101, д.н.з. НОМЕР_2 , які перебували у користуванні ОСОБА_4 та ОСОБА_4 , здійснювали незаконне видобування піщано-гравійної суміші, що відноситься до корисних копалин загальнодержавного значення з берегової смуги русла річки Тиса, в с. Стеблівка, Хустського району, за координатами 48.0789529, 23.4061320 та в подальшому транспортували її на місце складування (зберігання) в с. Стеблівка, Хустського району, за координатами 48.0874531, 23.4134769, де незаконно реалізовували громадянам за грошову винагороду, як річкові наноси.

Окрім цього, 28.06.2023 приблизно о 10 годині 00 хвилин, ОСОБА_4 за попередньою змовою із ОСОБА_4 , з метою незаконного збагачення, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, взявши наявні у них в користуванні спеціально облаштовані для видобування та перевезення піщано-гравійної суміші, екскаватор марки «LIEBHERR 902», д.н.з. НОМЕР_1 та вантажний автомобіль самоскид марки «НЗАС» модель 495101, д.н.з. НОМЕР_2 , направились до берегової смуги русла річки Тиса, в с. Стеблівка, Хустського району, за координатами 48.0789529, 23.4061320, де за допомогою екскаватора марки «LIEBHERR 902», д.н.з. НОМЕР_1 завантажили корисною копалиною загальнодержавного значення - піщано-гравійною сумішшю вантажний автомобіль марки «КАМАЗ», модель 65115, д.н.з. НОМЕР_3 під керуванням власника вказаного транспортного засобу - ОСОБА_7 , який не був обізнаний про злочинний умисел ОСОБА_4 та ОСОБА_4 , після чого о 10 год. 30 хв. були викриті працівниками поліції на місці вчинення злочину.

За таких обставин, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 240 КК України, тобто незаконне видобування корисних копалин загальнодержавного значення, вчинене за попередньою змовою групи осіб.

Клопотання мотивоване тим, необхідність у обранні запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту ОСОБА_4 викликана метою забезпечення виконання ним належної процесуальної поведінки та покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання його спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити нове кримінальне правопорушення в тому числі, щодо організації незаконного використання добутої піщано-гравійної суміші. З огляду на що слідчий просить задовольнити подане клопотання.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, просив таке задовольнити.

У судовому засіданні захисник заперечував проти задоволення поданого клопотання, просив обрати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання. Зазначив, клопотання слідчого ґрунтується лише на підставі врахування тяжкості злочину. Однак, лише тяжкість злочину в якому підозрюється особа не може слугувати тим ризиком, який би підтверджував необхідність і виправданість ізоляції особи від суспільства. Такі висновки зазначені не тільки у відповідних нормах КПК України, а і у рішеннях ЄСПЛ.

Вважає, що застосування запобіжного заходу відносно підозрюваного у домашнього арешту є безпідставним так як не має на меті запобігти ризикам, наведеним у ч. 1 ст. 177 КПК України. Підозрюваний весь цей час не переховувався від органів досудового розслідування та/або суду; не знищував, не переховував, не спотворював будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; не впливав незаконно на інших учасників справи; не перешкоджав кримінальному провадженню іншим чином; не вчиняв інших кримінальних правопорушень, крім того постійно приходив до слідчого та цікавився своєю справою.

Зазначив, що підстави вважати, що відносно підозрюваного існує хоча б один ризик, визначений у ст.177 КПК України, на сьогоднішній день є необґрунтованими та нічим не підкріплені. В процесі досудового слідства, сторона обвинувачення не надала жодного доказу того, що є підстави сумніватися в належній поведінці, що він може незаконно впливати на учасників процесу або знищити речові докази, що він має намір переховуватися від органів досудового слідства або суду. В матеріалах досудового розслідування не міститься жодного доказу того, що будь-кому погрожував, здійснював тиск або скоював дії, які б свідчили про його намір змінити місце проживання.

Підозрюваний підтримав свого захисника.

Заслухавши пояснення учасників кримінального провадження, дослідивши та оцінивши докази, якими обґрунтовуються клопотання, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Як встановлено слідчим суддею, слідчими Головного управління Національної поліції в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000139 від 2 червня 2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 240 КК України.

7 грудня 2023 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 240 КК України, а саме: у незаконному видобуванні корисних копалин загальнодержавного значення, вчиненому за попередньою змовою групи осіб.

Відповідно до ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно з ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ).

Відповідно до позиції Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182), те що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

При дослідженні доданих до клопотання доказів, не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій, суд приходить до висновку про наявність обґрунтованої підозри про причетність ОСОБА_4 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 240 КК України. Обґрунтованість підозри стверджується наявними в долучених на обґрунтування клопотання документах даними, зокрема, протоколом огляду місця події від 28.06.2023 року, а саме берегової смуги р. Тиса з координатами 48.0789529, 23.4061320, В С. Стеблівка, Хустського району, протоколом огляду місця події від 28.06.2023 року, а саме земельної ділянки, в с. Стеблівка, Хустського району, де складує (зберігає) видобувану породу подібну до піщано-гравійної ОСОБА_4 з координатами 48.0874531, 23.4134769, висновком судової експертизи грунтів від 25.09.2023 року №КСЕ-19/109-23/8003, висновком судової інженерно-екологічної експертизи від 25.09.2023 року №КСЕ-19/109-23/8003, постановою про проведення візуального спостереження за місцем від 26.06.2023, протоколом про результати проведення візуального спостереження за публічно доступним місцем від 19.09.2023, протоколом допиту свідка ОСОБА_8 , протоколом допиту свідка ОСОБА_9 , протоколом допиту свідка ОСОБА_10 , протоколом допиту свідка ОСОБА_7 , відповіддю на запит із державної служби геології та надр України та іншими матеріалами справи, які на даній стадії процесу є достатніми для висновку про обґрунтованість підозри.

Слідчий суддя враховує, що запобіжні заходи у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканність, гарантовані ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року, а тому можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК, з урахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ). Також слідчим суддею враховано обставини вчинення інкримінованого діяння та його суспільну небезпечність.

В той же час, слідчий суддя вважає за необхідне роз`яснити, що згідно з ст. 198 КПК України, висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінального проваджень.

Згідно з ч. 1 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Згідно з ч. 1 ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, враховуються в сукупності всі обставини, в тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Також при обранні виду запобіжного заходу враховуються й вимоги п. п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Як встановлено слідчим суддею, клопотання не містить переконливого обґрунтування припущень слідчого про наявність у підозрюваного наміру перешкоджати ходу досудового розслідування у такий спосіб, що застосування більш м`якого запобіжного заходу буде недостатнім для запобігання ризикам, передбаченими ст. 177 КПК України.

Слідчий суддя бере до уваги дані щодо особи підозрюваного ОСОБА_4 в їх сукупності, проаналізувавши всі надані сторонами докази, слідчий суддя не знаходить підстав для задоволення клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Зважаючи на необхідність дотримання цілей кримінального провадження, загальних засад кримінального провадження, слідчий суддя, з метою забезпечення виконання підозрюваним, покладених на нього процесуальних обов`язків, у зв`язку з тим що в ході розгляду клопотання доведено обґрунтованість підозри та наявність існування ризиків з урахуванням стадії досудового розслідування, передбачених ст. 177 КПК України, приходить до висновку про наявність підстав для застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання. А також покладення на ОСОБА_4 обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 181, 183, 186, 193, 196, 205, 309 КПК України, слідчий суддя, -

п о с т а н о в и в:

У задоволенні клопотання слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції в Закарпатській області підполковника поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у виді домашнього арешту відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - відмовити.

Застосувати відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

На підставі ч. 5 ст. 194 КПК України, покласти на підозрюваного ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду за першою вимогою;

- не відлучатися за межі Хустського району Закарпатської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- утримуватись від спілкування зі свідками в даному кримінальному провадженні;

- повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- здати на зберігання до Головного управління Державної міграційної служби України в Закарпатській області свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Строк дії обов`язків, покладених на підозрюваного - до 4 лютого 2023 року.

Роз`яснити підозрюваному, що в разі невиконання вищезазначених обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Контроль за виконанням обраного запобіжного заходу доручити начальнику Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали оголошено 11 грудня 2023 року о 16 год. 30 хв.

Слідчий суддя ОСОБА_1