КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ

Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві 21 листопада 2023 року апеляційну скаргу прокурора відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 07 вересня 2023 року,

за участі: прокурора ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИЛА:

Вказаною ухвалою відмовлено у задоволенні клопотання прокурора відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0001269 від 23 листопада 2022 року.

Не погоджуючись з таким рішенням, прокурор відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу з доповненнями до неї, в якій просить поновити строк апеляційного оскарження, скасувати ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 07 вересня 2023 року та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання прокурора та накласти арешт на майно, яке вилучене 08 червня 2023 року в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 в офісному приміщенні, яке використовується ОСОБА_7 .

Щодо строку апеляційного оскарження, то прокурор зазначає, що судове засідання відбулося за його відсутності, копію постановленого рішення отримав 14 вересня 2023 року.

Прокурор вважає ухвалу слідчого судді незаконною та необґрунтовано, у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, невідповідністю висновків суду фактичним обставинам провадження та неповнотою судового розгляду.

Зокрема, зазначає, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України за процесуального керівництва Офісу Генерального прокурора розслідується кримінальне провадження № 0001269 від 23 листопада 2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

08 червня 2023 року на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 в офісному приміщенні, яке використовується ОСОБА_7 під час якого виявлено та вилучено банківські картки та мобільні телефони.

Стверджує про наявність достатніх підстав вважати, що вищевказані речові докази являється майном яке придбано на гроші набуті кримінально протиправним шляхом, відповідають критеріям, зазначеним у п.п. 2, 3, 4 ч. 2 ст. 167 КПК України, та мають суттєве значення для встановлення обставин у кримінальному провадженні.

Після проведення обушків у порядку, визначеному Кримінальним процесуальним кодексом України, до Печерського районного суду міста Києва подано клопотання про арешт вищевказаного тимчасово вилученого майна.

У подальшому, прокурором отримано ухвалу слідчого судді про повернення відповідного клопотання для усунення недоліків, оскільки у клопотанні зініціювалося питання щодо арешту майна, вилученого за результатами проведення двох різних обшуків.

За таких обставин, на усунення недоліків прокурор звернувся до суду з двома клопотаннями щодо арешту на майно, вилученого за кожною з адрес, окремо.

Ухвалою слідчого судді від 07 вересня 2023 року відмовлено у задоволенні клопотання прокурора. При цьому, прокурор не викликався у судове засідання.

У зв`язку з не повідомленням про дату та час засідання прокурору не представилось за можливе з`явитись у судове засідання, повідомити позицію обвинувачення, надати додаткові матеріали щодо інформації, яка містить вилучені електронні носії інформації та мають доказове значення. Окрім того, слідчий суддя не врахував, що строк для усунення недоліків було встановлено на 72 години з моменту отримання ухвали.

Наголошує, що незастосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, може призвести до його приховування від органу досудового розслідування.

Власник майна у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання завчасно проінформований, тому колегія суддів вирішила за можливе розглянути дане провадження за його відсутності, що не суперечить положенням ч. 4 ст. 405 КПК України.

Заслухавши доповідь судді, виступ прокурора, який підтримав доводи викладені в апеляційній скарзі та просив її задовольнити, вивчивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги з доповненнями до неї, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Згідно з вимогами ст. 395 КПК України, ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення, а у випадку якщо ухвалу суду було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

З матеріалів справи видно, що ухвала слідчого судді постановлена за відсутності прокурора, копію постановленого рішення останній отримав 14 вересня 2023 року і 18 вересня 2023 року направив апеляційну скаргу, тому колегія суддів вважає, що у даному випадку строк апеляційного оскарження прокурором не пропущений.

Як убачається з матеріалів судового провадження, Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке 23 листопада 2022 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0001269, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Досудовим розслідуванням виявлено, що на території міста Києва діє група осіб, яка шахрайськими механізмами за допомогою розгалуженої мережі «кол-центрів», шляхом електронних маніпуляцій та введення в оману, а також шляхом продажу фіктивних бінарних опціонів та створення шахрайських пірамід заволодівають коштами фізичних та юридичних осіб, приховуючи свою діяльність під виглядом ІТ-компаній.

08 червня 2023 року на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 30 травня 2023 року проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 в офісному приміщенні, яке використовується ОСОБА_7 , під час якого виявлено та вилучено наступне майно: банківські карти №№ НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , НОМЕР_6 , НОМЕР_7 , НОМЕР_8 , НОМЕР_9 , НОМЕР_10 , мобільні телефони: марки «Samsung А03», у корпусі синього кольору, ІМЕ1 НОМЕР_11 , ІМЕ2 НОМЕР_12 , номер телефону зазначений у додатку «Вотсап» НОМЕР_13 , мобільний телефон марки «Iphone XR», у корпусі чорного кольору; марки «Iphone 12»,серійний номер - НОМЕР_14 , ІМЕ1 НОМЕР_15 , ІМЕІ2- НОМЕР_16 , СІМ- карта № НОМЕР_17 ; марки «Iphone 7», серійний номер - НОМЕР_18, ШЕИ-НОМЕР_23, СІМ-карта НОМЕР_19 (вотсап); марки «Iphone 8», ІМЕІ НОМЕР_20 , серійний номер - НОМЕР_21 , СІМ-карта НОМЕР_22 ; марки «Iphone», у корпусі білого кольору, на момент вилучення заблокований; марки «Iphone», у корпусі чорного кольору, на момент вилучення заблокований; марки «Iphone 13 PRO шах», у корпусі синього кольору; марки «Samsung», на момент вилучення заблокований; марки «Iphone 8», у корпусі чорного кольору, на момент вилучення заблокований; марки «Iphone XS», у корпусі білого кольору, на момент вилучення заблокований; марки «Iphone 14 PRO», заблокований; марки «Iphone7», у корпусі чорного кольору, на момент вилучення заблокований; марки «Iphone 13», у корпусі чорного кольору, заблокований.

30 серпня 2023 року прокурор відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді Печерського районного суду міста Києва з клопотанням про накладення арешту на вищевказане майно, яке вилучено в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 в офісному приміщенні, яке використовується ОСОБА_7 .

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 07 вересня 2023 року у задоволенні клопотання прокурора відмовлено.

В обґрунтування прийнятого рішення слідчий суддя зазначив, що 27 червня 2023 року прокурору було повернуто клопотання про арешт майна та надано сімдесяти двох годинний строк на усунення недоліків з дня отримання ухвали. Однак, відомостей щодо дати отримання прокурором зазначеної ухвали матеріали клопотання не містять, як і не містять детального обґрунтування (із зазначенням дат) неможливості звернення із клопотанням в межах встановлених слідчим суддею строків, що позбавило суд можливості перевірити клопотання на відповідність вимогам ч. 5 ст. 171 КПК України.

Таке рішення слідчого судді колегія суддів вважає незаконним, необґрунтованим та невмотивованим з огляду на наступне.

Згідно зі ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Судове рішення у кримінальному провадженні є актом правосуддя, покликаним забезпечити захист гарантованих Конституцією прав і свобод людини, правопорядку та здійснення проголошеного Конституцією принципу верховенства права. Тому слід неухильно додержувати вимог про законність, обґрунтованість та вмотивованість ухвали в кримінальному провадженні.

Обов`язковою умовою прийняття законного, обґрунтованого та справедливого судового рішення є неухильне дотримання вимог кримінально-процесуального законодавства в процесі судового розгляду. Порушення, які перешкоджають суду повно та всебічно з`ясувати обставини кримінального провадження та постановити судове рішення, яке відповідає вимогам, встановленим КПК, визнаються істотними і тягнуть за собою його зміну або скасування.

Істотними порушеннями кримінального процесуального закону вважаються незастосування або неправильне застосування вимог КПК, що перешкодило або могло перешкодити суду повно та всебічно з`ясувати обставини кримінального провадження, встановити істину, забезпечити права і законні інтереси учасників кримінального провадження й ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Істотне порушення вимог кримінального процесуального закону є підставою як для скасування вироку або ухвали, так і для їх зміни.

Статтею 22 КПК України визначено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Оскільки засада змагальності знаходить свій прояв у реалізації протилежних за своїм змістом функцій обвинувачення і захисту, сторони для відстоювання своїх інтересів наділяються правами, які урівнюють їх процесуальні можливості. Рівноправність сторін означає, що кожна з них користується однаковим обсягом процесуальних прав для здійснення своїх функцій і жодна із сторін не має перед судом переваг у доведенні переконливості своєї позиції, заявлені та задоволенні клопотань, поданні скарг, доказів тощо. Реалізація сторонами їхніх процесуальних прав дає можливість ефективно виконувати властиву їм процесуальну функцію.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

У відповідності ч. 1 ст. 172 КПК України, клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Дослідивши матеріали судового провадження, колегія суддів дійшла висновку, що слідчим суддею вищевказані вимоги кримінального провадження не дотримані.

Так, з матеріалів судового провадження убачається, що клопотання про арешт майна розглянуто слідчим суддею без повідомлення прокурора про дату, час та місце судового засідання, зважаючи на відсутність в матеріалах справи відповідного повідомлення. Також, не встановлено і належного повідомлення власника майна, оскільки наявна у справі повістка про виклик останнього до суду містить лише прізвище, ім`я та по батькові особу, якій направлено повідомлення, однак не містить найменування адреси, відсутнє і підтвердження відправлення такої повістки.

На думку колегії суддів, відмовляючи у задоволенні клопотання прокурора з підстав відсутності у матеріалах клопотання необхідних даних для можливості перевірки клопотання на відповідність вимогам ч. 5 ст. 171 КПК України, слідчий суддя не вжив заходів для з`ясування таких обставин, та розглянувши клопотання, зокрема, без повідомлення та у відсутності прокурора, не перевірив викладені у клопотанні прокурора доводи щодо строку звернення із клопотанням.

Крім того, згідно з ч. 1 ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що слідчий суддя, не розглянувши викладенні у клопотанні прокурора доводи та не надавши оцінки викладеним у клопотанні обставинам щодо необхідності накладення арешту, дійшов передчасного висновку про відмову у задоволенні такого клопотання по суті з підстав відсутності обґрунтування строку звернення із клопотанням, що не передбачено вимогами ч. 1 ст. 173 КПК України.

Наведені порушення, колегія суддів вважає істотними і такими, що перешкодили слідчому судді повно та всебічно з`ясувати обставини провадження, забезпечити права і законні інтереси учасників кримінального провадження й ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, у зв`язку з чим ухвала слідчого судді, у даному конкретному випадку, на підставі п. 3 ч. 1 ст. 409 КПК підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду у суді першої інстанції, а апеляційна скарга прокурора - частковому задоволенню.

У зв`язку зі встановленням вказаних порушень колегія суддів апеляційного суду позбавлена можливості перевірити інші доводи апеляційної скарги прокурора.

Під час нового розгляду слідчому судді необхідно врахувати наведене, всебічно, повно та об`єктивно дослідити усі обставини провадження й ухвалити законне, обґрунтоване та вмотивоване судове рішення.

На підставі вищевикладених обставин, керуючись ст. ст. 170, 171, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 , задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 07 вересня 2023 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання прокурора відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0001269 від 23 листопада 2022 року, скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою призначити новий розгляд клопотанняпрокурора відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 про накладення арешту майно, яке вилучено 08 червня 2023 року за адресою: АДРЕСА_1 в офісному приміщенні, яке використовується ОСОБА_7 , в суді першої інстанції.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Унікальний номер справи 757/38268/23-к Справа №11-сс/824/6105/2023 Категорія: ст.170 КПК УкраїниГоловуючий у першій інстанції - ОСОБА_8 Доповідач: ОСОБА_1