У Х В А Л А

15 листопада 2023 року м. Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суду м. Полтави ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві клопотання прокурора Полтавської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно в кримінальному провадженні № 0000728 від 11 листопада 2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,

в с т а н о в и в:

До провадження слідчого судді надійшло вищезазначене клопотання про накладення арешту на вилучений в ході огляду мобільний телефон POCO сірого кольору з подряпинами на кришці телефону, IMEI: 1) НОМЕР_1 , з позбавленням права на його відчуження, розпорядження та користування.

В обґрунтування клопотання зазначив, що СД Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000728 від 11 листопада 2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, за фактом того, що 11 листопада 2023 року під час огляду місця події в м. Полтава по вул. Київське Шосе, 33, неподалік магазину «Помідор», на відкритій ділянці місцевості в ОСОБА_4 виявлено та вилучено згорток, обмотаний липкою стрічкою чорного кольору з невідомою речовиною всередині.

11 листопада 2023 року в ході проведення огляду на відкритій ділянці місцевості в м. Полтава по вул. Київське Шосе, 33, неподалік магазину «Помідор» у ОСОБА_4 було виявлено та вилучено мобільний телефон POCO сірого кольору з подряпинами на кришці телефону, IMEI: 1) НОМЕР_1 .

Постановою дізнавача від 11 листопада 2023 року вказаний мобільний телефон визнаний речовим доказом, так як вказаний телефон є матеріальним об`єктом, який може бути використаний як доказ факту та обставин, які встановлюються під час кримінального провадження.

З огляду на викладене, зважаючи на те, що вказаний мобільний телефон має значення речового доказу, і може бути використаний як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, з метою запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, задля проведення ряду експертних досліджень, виникла необхідність у накладенні на нього арешту.

В судове засідання прокурор ОСОБА_3 не з`явився, надіслав до суду заяву про розгляд клопотання без його участі, в якій клопотання підтримав в повному обсязі

.

Зважаючи на неявку в судове засідання всіх осіб, які беруть у ньому участь, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді на підставі ч. 4 ст. 107 КПК України не здійснюється.

Заслухавши думку слідчого, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до такого висновку.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Речовим доказом у розумінні положень ст. 98 КПК України є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст.131 КПК України арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження.

Згідно ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Відповідно до п. п. 1, 2, 5 і 6 ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно положень ч. ч. 5 і 7 ст. 237 КПК України при проведенні огляду дозволяється вилучення лише речей і документів, які мають значення для кримінального провадження, та речей, вилучених з обігу. Усі вилучені речі і документи підлягають негайному огляду і опечатуванню із завіренням підписами осіб, які брали участь у проведенні огляду. У разі якщо огляд речей і документів на місці здійснити неможливо або їх огляд пов`язаний з ускладненнями, вони тимчасово опечатуються і зберігаються у такому вигляді доти, доки не буде здійснено їх остаточні огляд і опечатування.

Вилучені речі та документи, що не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Відповідно до ч. 1 і п. 1 ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом.

Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.

Як слідує зі змісту клопотання, метою арешту майна є збереження речових доказів.

Аналізуючи матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до висновку, що слідчим доведено, що вилучений 11 листопада 2023 року в ході проведення огляду мобільний телефон має значення для забезпечення даного кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є доказом злочину, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України. Вказане майно підлягає арешту, так як не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню. На виконання вимог ч. 1 ст. 173 КПК України прокурор довів необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 170 КПК України.

На підставі викладеного, зважаючи на принципи розумності та співмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна, слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав для арешту майна.

Керуючись ст. ст. 98, 131, 132, 170 173, 372 КПК України, слідчий суддя,

у х в а л и в:

Клопотання прокурора задовольнити.

Накласти арешт на вилучений 11 листопада 2023 року в ході огляду мобільний телефон POCO сірого кольору з подряпинами на кришці телефону, IMEI: 1) НОМЕР_1 , шляхом позбавлення права на відчуження, розпорядження та користування до скасування арешту майна у встановленому положеннями КПК України порядку.

Після проведення всіх необхідних слідчих та процесуальних дій визначити місцем зберігання вилученого майна камеру зберігання речових доказів Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_5