ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/3853/23 Справа № 199/6205/23 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2023 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції)

захисника ОСОБА_8

потерпілої ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 на вирок Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 10 жовтня 2023 року щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, з середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період, на посаді командира 3 розвідувального відділення розвідувального взводу 2 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «старший сержант», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, останній раз:

- 27.08.2020 вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська за ч.2 ст.187 КК України до 7 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна; звільнився 01.03.2022 з Криворізької ВК Дніпропетровської області (№80) на підставі Указу Президента України про помилування;

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України

Встановила:

Вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 10 жовтня 2023 року ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

Строк відбування покарання ОСОБА_7 ухвалено рахувати з дня звернення вироку до виконання після набрання законної сили.

Вирішено долю речових доказів та судових витрат.

Вказаним вироком ОСОБА_7 визнано винуватим у тому, що він 20.03.2023 року, у період часу з 06:30 год. до 10:00 год., більш точний час не встановлено, достовірно знаючи, що на всій території України у зв`язку зі збройною агресією Російської Федерації проти України Указом Президента України №64/2022 із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року введено воєнний стан, який Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 01 травня 2023 року № 254/2023, затвердженого Законом України «Про продовження строку дії воєнного стану в України» від 16 листопада 2022 року № 2738-ІХ, продовжено до 18 серпня 2023 року, перебуваючи за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , де проживає спільно з матір`ю ОСОБА_9 , побачив у кімнаті на столі ноутбук ТМ «HP Pavilion g6 ІЗ-2370 4Gb/500Gb», який належить останній та який він визначив об`єктом свого злочинного посягання. Впевнившись, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає та він діє таємно, ОСОБА_7 взяв з поверхні стола вищевказаний ноутбук та, тримаючи викрадене майно при собі у руках, залишив місце вчинення злочину. Того ж дня, 20 березня 2023 року, близько 10:00 години, скориставшись можливістю розпоряджатися викраденим майном на власний розсуд, ОСОБА_7 відніс до ломбарду ПТ Ломбард «ОНІКС» Анохіна, Яценко», розташованому за адресою: вул. Калинова, буд. 70, в м. Дніпро, та залишив там ноутбук ТМ «HP Pavilion g6 іЗ-2370-Gb/500Gb», який належить ОСОБА_9 , за що отримав кошти в розмірі 1431,00 грн., чим спричинив потерпілій матеріальну шкоду на суму 2650,00 грн.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_7 - адвокат ОСОБА_8 не погодився з рішенням суду. В апеляційній скарзі просить вирок змінити за суворістю призначеного ОСОБА_7 покарання та призначити йому покарання за ч.4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 років. На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання з випробуванням на строк 3 роки та покладенням відповідних обов`язків, згідно ст. 76 КК України.

В іншій частині вирок залишити без змін.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що суд першої інстанції не в повній мірі встановив та врахував обставини, що передбачають звільнення від відбування покарання з випробуванням, а також безпідставно не застосував положення ст. 75 КК України.

Вказує, що в судовому засіданні було встановлено, що обвинувачений вину визнав повністю, щиро покаявся, потерпіла претензій на має та цивільний позов не заявляла. На думку захисника, обвинувачений ОСОБА_7 став на шлях виправлення і його виправлення можливе без ізоляції від суспільства.

Під час апеляційного розгляду обвинувачений, його захисник та потерпіла підтримали вимоги апеляційної скарги, просили їх задовольнити, а вирок змінити в частині призначення обвинуваченому покарання.

Прокурор заперечувала проти задоволення апеляційної скарги сторони захисту, вважала вирок щодо ОСОБА_7 законним та обґрунтованим.

В судових дебатах учасники кримінального провадження підтримали свої позиції.

Заслухавши суддюдоповідача, думки учасників судового засідання, дослідивши та перевіривши надані матеріали, співставивши їх з доводами апеляції, колегія суддів прийшла до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги захисника обвинуваченого, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбаченим цим кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Перевіркою наявних матеріалів встановлено, що суд першої інстанції вказаних вимог дотримався у повному обсязі.

Згідно з вимогами ст. 404 КПК в апеляційному порядку вирок суду першої інстанції перевіряється в межах апеляційної скарги.

Суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини скоєного ОСОБА_7 кримінального правопорушення та вірно визначив його кваліфікацію за ч.4 ст. 185 КК України, що не оскаржуються стороною захисту.

Перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає доводи захисника, викладені в апеляційній скарзі щодо невідповідності призначеного ОСОБА_7 покарання - необґрунтованими.

Колегія суддів не може погодитися з апеляційними доводами про неналежну оцінку судом першої інстанції даних про особу обвинуваченого та всім обставинам, що пом`якшують його покарання та про необхідність застосування до ОСОБА_7 вимог ст.ст. 75, 76 КК України.

Відповідно до ст. 75 КК України, якщо суд при призначенні покарання у вигляді позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини, прийде до висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення його від відбування покарання з випробуванням.

Із роз`яснень, які містяться в п. 3 постанови №7 Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» вбачається, що суди визначаючи ступінь тяжкості скоєного злочину, зобов`язанні виходити з класифікації злочинів, а також з особливостей конкретного злочину та обставин його скоєння (форма вини, мотив, спосіб скоєння, кількість епізодів, характер та ступінь тяжкості наслідків та інше).

Так, судом враховано тяжкість вчиненого ОСОБА_7 кримінального правопорушення, яке згідно ст. 12 КК України відноситься тяжких злочинів проти власності, обставини його вчинення та дані про особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий,у тому числі за вчинення умисних корисливих злочинів, брав участь в антитерористичній операції в період з 13.07.2014 року до 13.09.2014 року, був призваний до військової служби під час мобілізації на особливий період на посаді командира 3 розвідувального відділення розвідувального взводу 2 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «старший сержант», однак наказом командира військової частини від 22.08.2022 року № 235 увільнений з займаної посади, а наказом від 05.11.2022 року № 212-РС йому призупинено строк військової служби, вислугу років та виключено зі списків особового складу з 30.08.2022 року, за місцем служби характеризується негативно, перебував на лікуванні з 09.08.2022 року до 31.08.2022 року з приводу ЗЧМТ, струсу головного мозку, акубаротравми, на обліках у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває.

До обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_7 судом віднесено щире каяття.

Обставиною, що обтяжує покарання рецидив злочинів.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України при призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу засудженого та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення обвинуваченого, особі яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Колегія суддів вважає, що призначене ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі, є необхідним і достатнім для його виправлення, попередження нових правопорушень та узгоджується з правовими позиціями Конституційного Суду України про те, що окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину. Категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного.

Посилання сторони захисту на необхідність призначення обвинуваченому покарання з іспитовим строком, відповідно до вимог ст. 75 КК України, на думку колегії суддів не заслуговують на увагу. Дані, на які посилається сторона захисту, а саме: щире каяття обвинуваченого, відсутність претензій до останнього з боку потерпілої - було враховано судом при призначенні ОСОБА_7 покарання в сукупності з іншими обставинами по справі.

Процесуальні порушення, які б потягли за собою безумовне скасування судового рішення, по справі не встановлено.

Враховуючи вищевикладене, підстав для задоволення апеляційної скарги та зміни або скасування вироку суду першої інстанції щодо ОСОБА_7 колегія суддів не вбачає, тому апеляційну скаргу захисника слід залишити без задоволенню, а вирок суду - без змін.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 - залишити без задоволення.

Вирок Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 10 жовтня 2023 року щодо ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з дня її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку відповідно до ст. 426 КПК України до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді:

____________________ ____________________ ____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4