У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2023 року слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву адвоката ОСОБА_3 про відвід слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_4 від участі у розгляді клопотання про накладення арешту на майно в кримінальному провадженні № 0002299 від 08.08.2023 року (справа №760/20077/23),

В С Т А Н О В И В:

07 листопада 2023 року адвокат ОСОБА_3 в судовому засіданні заявив відвід слідчому судді Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_4 від участі у розгляді клопотання про накладення арешту на майно в кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0002299 від 08.08.2023 року.

Заява мотивована тим, що в провадженні слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_4 перебуває клопотання про накладення арешту на майно в кримінальному провадженні № 0002299 від 08.08.2023 року, адвокат ОСОБА_3 у судовому засіданні заявив клопотання про ознайомлення з матеріалами клопотання про накладення арешту на майно, але слідчий суддя ОСОБА_4 дозволила ознайомитись лише із самим клопотанням про накладення арешту на майно, без долучених до нього додатків. Такі дії слідчого судді ОСОБА_4 , на його думку викликають сумнів в її неупередженості.

Прокурор ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду заяви повідомлений належним чином, подав до суду заяву про розгляд заяви без його участі, просив відмовити у задоволенні заяви.

Слідчий суддя ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилась, правом надання пояснень, у тому числі письмових, не скористалась.

Заявник ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився про дату, час та місце розгляду заяви був повідомлений належним чином.

Дослідивши заяву про відвід судді та додані до неї документи, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Як вбачається із заяви, в провадженні слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_4 перебуває клопотання про накладення арешту на майно в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0002299 від 08.08.2023 року.

07 листопада 2023 року адвокатом ОСОБА_3 в судовому засіданні було заявлено відвід слідчого судді від розгляду вказаного клопотання.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 КПК України, у разі заявлення відводу судді, який здійснює судове провадження одноособово, його розглядає інший суддя цього ж суду, визначений у порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу.

Згідно положень ст. 80 КПК України, за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, суддя зобов`язаний заявити самовідвід. За цими ж підставами йому може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні. Заяви про відвід можуть бути заявлені як під час досудового розслідування, так і під час судового провадження. Заяви про відвід під час судового провадження подаються до початку судового розгляду. Подання заяви про відвід після початку судового розгляду допускається лише у випадках, якщо підстава для відводу стала відома після початку судового розгляду. Відвід повинен бути вмотивованим.

Статтею 75 КПК України визначено обставини, що виключають участь судді в кримінальному провадженні, а саме: якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи. У складі суду, що здійснює судове провадження, не можуть бути особи, які є родичами між собою.

Також, згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі "Мироненко і Мартенко проти України" (рішення від 10 грудня 2009 року), наявність безсторонності має визначатися для цілей п. 1 ст. 6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (див., зокрема, рішення у справах "Фей проти Австрії" (Fey v. Austria), рішення від 24 лютого 1993 року, серія А, № 255, с. 12, п. 27, 28 і 30, та "Веттштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland, заява № 33958/96, п. 42, ЄСПЛ 2000-XII). У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (див. рішення у справі "Пуллар проти Сполученого Королівства" Pullar v. the United Kingdom), рішення від 10 червня 1996 року, Reports 1996-III, с. 794, п. 38). Особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного (див. згадане вище рішення у справі Веттштайна Wettstein), п. 43).

У своєму рішенні по справі "Фельдман проти України" Європейський суд з прав людини порушенням ст. 6 Конвенції визнав незабезпечення суддею достатніх гарантій для виключення будь-якого розумного сумніву з приводу його безсторонності (див. рішення у справі "Фельдман проти України", заяви N 76556/01 та 38779/04, рішення від 8 квітня 2010 року, п.97).

Заявник підставами для відводу зазначає те, що він подавав клопотання про ознайомлення з матеріалами клопотання про накладення арешту на майно, однак слідчим суддею в судовому засіданні було відмовлено у задоволені його клопотання в частинні ознайомлення з додатками до клопотання про накладення арешту. Такі дії слідчого судді ОСОБА_4 , на його думку, викликають сумнів в її неупередженості.

Слідчий суддя зазначає, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення (пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція).

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини наявність безсторонності відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями.

Згідно із суб`єктивним критерієм беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

Стосовно об`єктивного критерію, то це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.

Особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного (справа «Білуха проти України» від 09 листопада 2006 року, пункти 49, 50).

Суддя вважається безстороннім, поки не доведено зворотного.

Крім того, сумніви мають бути застосовані на фактичних обставинах, а не на припущеннях про можливий розвиток подій.

Презумпція особистої неупередженості судді діє допоки не з`являться докази на користь протилежного.

Необхідно зазначити, що учасники справи не можуть використовувати інститут відводу суддів з метою схиляння суду до ухвалення бажаного для них процесуального рішення.

Необґрунтоване усунення судді від участі у розгляді певної справи є так само порушенням права на справедливий суд, як і незадоволення обґрунтованої заяви про відвід судді.

Адвокатом ОСОБА_3 також не надано жодних доказів на підтвердження підстав відводу.

КПК України не передбачає права суду, який розглядає відвід перевіряти законність прийнятих рішень суддею, якому заявлено відвід, аналізувати порядок їх прийняття чи надавати оцінку доказам у кримінальному провадженні.

Отже, передбачених п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України обставин, які б виключали участь слідчого судді ОСОБА_4 у розгляді клопотання про накладення арешту не встановлено.

Слідчий суддя зазначає, що незгода з процесуальними діями слідчого судді, не є підставою для його відводу оскільки вона не дає підстав стверджувати про упередженість судді, а є лише підставою для оскарження судового рішення в апеляційному порядку.

Разом з тим, обставини, на які посилається заявник, як на підстави відводу слідчого судді статтею 75 КПК України не передбачені, а вказані в даному випадку мотиви фактично свідчать про незгоду заявника з діями слідчого судді в судовому засіданні під час розгляду клопотання про накладення арешту.

З урахуванням викладеного, слідчий суддя дійшов висновку про необґрунтованість заяви адвоката ОСОБА_3 про відвід слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_4 .

Керуючись ст. 75, 80-81 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви адвоката ОСОБА_3 про відвід слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_4 - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1