ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 січня 2024 року

м. Хмельницький

Справа № 677/1311/23

Провадження № 11-кп/4820/191/24

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду у складі:

судді-доповідача ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Хмельницькому у режимі відеоконференції апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу Красилівського районного суду Хмельницької області від 18 грудня 2023 року у кримінальному провадженні №0001067, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05 липня 2023 року, про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , раніше судимого, обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, та

В С Т А Н О В И Л А:

Короткий зміст оскаржуваного судового рішення та встановлені судом обставини

У провадженні Красилівського районного суду Хмельницької області з 31.08.2023 перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05 липня 2023 року за №0001067 за обвинуваченням ОСОБА_6 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.185 КК України.

За клопотанням прокурора від 15 грудня 2023 року ухвалою Красилівського районного суду Хмельницької області від 18 грудня 2023 року продовжено дію обраного щодо обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 15 лютого 2024 року включно.

Визначений ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 07.07.2023 року розмір застави 50 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 134200 грн. постановлено вважати достатнім для забезпечення виконання обвинуваченим ОСОБА_6 обов`язків, визначених КПК України. Вказаний розмір застави обвинувачений або заставодавець мають право внести у будь-який момент протягом дії даної ухвали.

У задоволенні клопотання обвинуваченого та захисника про зміну запобіжного заходу на більш м`який відмовлено.

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі захисник обвинуваченого ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 просить ухвалу Красилівського районного суду Хмельницької області від 18 грудня 2023 року в частині продовження строку дії запобіжного заходу стосовно обвинуваченого ОСОБА_6 у виді тримання під вартою до 15.02.2024 включно та залишення в силі визначеного ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 07.07.2023 розміру застави 50 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 134 200 грн., скасувати та ухвалити нову ухвалу, якою змінити застосований щодо обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжний захід на більш м`який запобіжний захід - у виді домашнього арешту та зменшити розмір застави до 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 53 680 грн.

Вважає, що прокурором у підготовчому судовому засіданні та клопотанні не було надано та не доведено суду жодного доказу про наявність та існування, наведених у ст. 177 КПК України, спроб та ризиків, чим грубо порушено вимоги ст. 184 КПК України

Звертає увагу на те, що ОСОБА_6 мав і має постійне місце проживання де офіційно зареєстрований та фактично проживав з матір`ю ОСОБА_8 та малолітньою донькою ОСОБА_9 , тому будь - якого умислу переховуватися від суду, а також вчиняти інші кримінальні правопорушення в нього немає і не буде в подальшому, тому застосування стосовно обвинуваченого ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу у виді домашнього арешту, унеможливить вчинення ним інших кримінальних правопорушень або інших суспільно небезпечних діянь і гарантуватиме подальшу безпеку потерпілих та інших осіб.

Окремо зазначає, що мати ОСОБА_6 є особою з інвалідністю 3 групи загального захворювання довічно та потребує постійного стороннього догляду. Крім того, дружина ОСОБА_6 перебуває на військовій службі по мобілізації в ЗСУ та є учасником бойових дій. Також ОСОБА_6 на своєму утриманні має малолітню доньку ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка в даний час перебуває з бабусею ОСОБА_8 тому фактично може залишитися без батьківського піклування.

Також звертає увагу на те, що обвинувачений ОСОБА_6 не працює та утримується в державній установі «Хмельницький слідчий ізолятор» і тому в нього нема фінансової можливості внести заставу 50 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 134 200 грн. Згідно інкримінованих обвинуваченому ОСОБА_6 кримінальних правопорушень збитки завдані потерпілим становлять лише 35 858 грн.

Враховуючи особу обвинуваченого ОСОБА_6 та усі вищевикладені обставини у їх сукупності, захисник вважає, що в суду першої інстанції були усі законні підстави для задоволення клопотання сторони захисту та можливість зменшити визначений ОСОБА_6 розмір застави до 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 53 680 грн., який буде достатнім для забезпечення виконання ним обов`язків, визначених КПК України.

Позиції учасників судового провадження

Обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник ОСОБА_7 підтримали апеляційні вимоги, просили оскаржувану ухвалу суду скасувати, змінити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на домашній арешт та зменшити розмір застави до 53 680 грн., з наведених в апеляційній скарзі підстав.

Обвинувачений ОСОБА_6 підтвердив, що має судимості, стверджував, що на час затримання працював неофіційно, ОСОБА_8 , 1971р.н. є його тещею, донці це не виповнилось трьох років, але вони з дружиною так вирішили, що вона продовжить службу за контрактом, а він буде вдома з дитиною.

Прокурор в судовому засіданні просив залишити ухвалу суду без змін, вважав доцільним продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 , оскільки інші запобіжні заходи, на його думку, не зможуть запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України та забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого, який під час дії воєнного стану обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину. Також прокурор звертав увагу на те, що ОСОБА_6 неодноразово судимий , у тому числі за вчинення злочинів проти власності, крім того також притягнутий до кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень передбачених ст.ст.185, 186, 357 КК України.

Заслухавши суддю-доповідача, обвинуваченого та його захисника, думку прокурора, який не визнав вимоги апеляційної скарги, вважає ухвалу суду першої інстанції від 18 грудня 2023 року законною і обґрунтованою, апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 просив залишити без задоволення, перевіривши надані матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Мотиви суду

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Водночас, при здійсненні апеляційного перегляду колегія суддів керується Законом України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» № 3477 від 23.02.2006 року, з наступними змінами, статтями 2, 17 якого передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини, як обов`язкове джерело права.

Основним джерелом правозастосовної діяльності ЄСПЛ є Конвенція «Про захист прав людини та основоположних свобод», якою на міжнародному рівні закріплені головні принципи права на свободу та особисту недоторканість, за яким особа може бути позбавлена свободи виключно на підставах передбачених законом, права на справедливий публічний розгляд справи незалежним та безстороннім судом, права на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі.

Таким чином, норми Конституції України, національного законодавства, в тому числі і кримінального процесуального законодавства мають узгоджуватися з нормами Конвенції та рішеннями ЄСПЛ.

Згідно зі статтею 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Сторона захисту оскаржує ухвалу суду про продовження строку тримання під вартою до 15 лютого 2024 року включно, бо вважає, що прокурор у клопотанні не довів існування ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, а суд в ухвалі не обґрунтував, чому саме для обвинуваченого ОСОБА_6 не є достатнім застосування менш суворого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, а саме у вигляді домашнього арешту, а також оскаржує розмір застави.

Відповідно до вимог статті 315 ч.3 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.

Так, під час підготовчого судового засідання 18.12.2023 року прокурор заявив клопотання про продовження строків тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 на 60 діб, оскільки існують ризики, передбачені ст.177 КПК України, та у зв`язку з неможливістю закінчити судовий розгляд на поточному етапі.

Ухвалою Красилівського районного суду Хмельницької області від 18 грудня 2023 року клопотання прокурора задоволено та продовжено строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 до 15 лютого 2024 року включно.

Судом було встановлено, що ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 07.07.2023 щодо підозрюваного ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, а також визначено розмір застави 50 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 134200 грн., 01.09.2023 та 26.10.2023 ухвалами Красилівського районного суду Хмельницької області було продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 до 30.10.2023 включно та до 24.12.2023 включно, відповідно.

На даний час на розгляді інших судів України перебувають кримінальні провадження по обвинуваченню ОСОБА_6 : в Корсунь-Шевченківському районному суді Черкаської області кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 185, ч.3 ст.357, ч.3 ст.186 КК України, у Бахмацькому районному суді Чернігівської області кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185, ч.1 ст.357 КК України, в Зарічному районному суді м.Суми кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України, у Солом`янському районному суді м. Києва перебуває кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України.

Ухвалюючи рішення за клопотанням прокурора щодо продовження строку тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_6 , суд першої інстанції, з урахуванням особи обвинуваченого, який обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, який за своїм характером становить велику суспільну небезпеку та за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 8 років, а також те, що ризики, на підставі яких раніше було обрано запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою, та в подальшому продовжено, не зменшились, стосовно якого є ще й інші кримінальні провадження у суді, дійшов висновку, що продовжують існувати визначені ст.177 КПК України ризики, тому застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою сприятиме запобіганню спробам ОСОБА_6 переховуватися від суду чи вчиняти інші правопорушення.

З наведених підстав суд відхилив клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу на більш м`який та зменшення розміру застави.

Відтак, колегія суддів вважає, що вирішуючи питання доцільності продовження строку тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_6 суд першої інстанції обґрунтував своє рішення щодо необхідності продовження застосування саме цього заходу забезпечення кримінального провадження.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду.

Згідно з положеннями статі 199 КПК України, під час розгляду клопотання про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні; те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

Слідчий суддя, суд зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор не доведе, що обставини, зазначені у частині третій статті 199 КПК України, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 185 КК України, з зібраними у кримінальному провадженні доказами переданий до Красилівського районного суду Хмельницької області, судове провадження триває та доведеність або не доведеність вини обвинуваченого буде встановлюватися вироком суду.

До того ж, запобіжний захід є превентивним заходом та має на меті припинити та запобігти ймовірним ризикам у майбутньому. Стороною обвинувачення такі ризики доведені, які в сукупності з обґрунтованим обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні тяжкого злочину, стали підставою для продовження строку дії запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою, що відповідає характеру суспільного інтересу в цьому випадку.

Відповідно до частини 2 статті 8 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Окрім цього, відповідно до частини 5 статті 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства. Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.

Тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя.

При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій її переслідують та міжнародними контактами.

Таким чином, колегія суддів вважає доведеним ризики, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може переховуватись від суду, оскільки ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні тяжкого умисного корисливого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років, і суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків; вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки ОСОБА_6 є неодноразово судимим, у тому числі за вчинення злочинів проти власності та обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень у той період, коли в провадженні суду щодо нього перебувають на розгляді інші кримінальні провадження, тому наведені ризики є доведеними, окрім того. ризики, на підставі яких раніше було обрано запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою, та в подальшому продовжено, не зменшились.

Доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_6 щодо відсутності обґрунтування неможливості застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, спростовуються матеріалами кримінального провадження. Судом першої інстанції, як і колегією суддів апеляційної інстанції розглядалась можливість обрання іншого, менш суворого запобіжного заходу, однак з огляду на сукупність наявних ризиків, передбачених ст.177 КПК України, з урахуванням конкретних обставин кримінального провадження, даних про особу ОСОБА_6 , який раніше неодноразово судимий, не працює офіційно, щодо нього в провадженні інших судів також перебувають на розгляді кримінальні провадження, застосування до обвинуваченого ОСОБА_6 іншого, менш суворого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не забезпечить належної процесуальної поведінки на даній стадії судового розгляду.

Як у суді першої інстанції, так і під час апеляційного перегляду кримінального провадження прокурор довів, що застосування щодо ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, не зможе запобігти наявним ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Твердження про те, що під час продовження запобіжного заходу ОСОБА_6 суд не врахував положення ч. 1 ст. 178 КПК України, апеляційний суд до уваги не бере, оскільки вказані обставини були враховані місцевим судом при продовженні запобіжного заходу. Разом з тим, слід зазначити, що такі обставини як: наявність постійного місця проживання, дружини, наявність на утримання дитини та тещі, яка є інвалідом 3 групи загального захворювання не є визначальною підставою для зміни запобіжного заходу, оскільки враховуються в сукупності з конкретними обставинами провадження та наявними ризиками. Окрім того, перебування вказаних осіб на утриманні обвинуваченого не доведено, враховуючи, що ОСОБА_6 не працевлаштований та не має офіційного джерела доходу.

Що стосується апеляційних вимог захисника про зменшення розміру застави до 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 53 680 грн., то колегія суддів вважає, що вони не підлягають задоволенню, оскільки ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні тяжкого корисливого злочину, раніше був судимий за вчинення умисних, корисливих кримінальних правопорушень, тому з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану обвинуваченого, даних про його особу, наявних ризиків, передбачений статтею 177 КПК України, визначений слідчим суддею та залишений без змін при продовжені дії запобіжного заходу розмір застави буде сприяти належній процесуальній поведінці обвинуваченого, застава у меншому розмірі не здатна забезпечити виконання ОСОБА_6 покладених на нього обов`язків.

Колегія суддів апеляційної інстанції зважає на гарантії презумпції невинуватості, однак наявність стосовно ОСОБА_6 одночасно дев`яти кримінальних проваджень, інші з яких кваліфіковано за ч.2,3 ст.185, ч.3 ст.186, ч.1,3 ст.357 КК України, наявність інших кримінальних проваджень стосовно ОСОБА_6 сторона захисту не заперечує, свідчить про очевидні ознаки його суспільної небезпечності, а відтак колегія суддів вважає, що ризики, визначені статтею 177 КПК України, заявлені прокурором, мають місце та виправдовують подальше тримання обвинуваченого ОСОБА_6 під вартою.

З урахуванням наданих матеріалів справи і встановленого в ході апеляційного розгляду, колегія суддів вважає, що на теперішній час продовжують існувати обставини, які свідчать про те, що не зменшилися заявлені ризики, передбачені статтею 177 КПК України, які виправдовують тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 у цьому кримінальному провадженні, відсутня інформація про те, що обвинувачений не може утримуватися в умовах слідчого ізолятора або про те, що з`явились нові обставини, що свідчать про необхідність зміни запобіжного заходу.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що з урахуванням встановленого, конкретних обставин кримінального правопорушення, стадії судового розгляду, зміна або застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого ОСОБА_6 та виключити ризики, пов`язані зі звільненням з-під варти.

З урахуванням наданих матеріалів справи і встановленого в ході апеляційного розгляду, колегія суддів вважає правильним висновок суду про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 на 60 днів, а саме до 15 лютого 2024 року включно, із залишенням без змін визначений розмір застави - 50 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, у цьому випадку обмеження права обвинуваченого на свободу є виправданим і необхідним, через неможливість у жодний інший спосіб забезпечити належне виконання ним своїх процесуальних обов`язків.

На підставі викладеного вище, колегія суддів дійшла висновку, що істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б були підставою для скасування або зміни ухвали у цьому провадженні не встановлено. Отже, апеляційні вимоги сторони захисту є необґрунтованими і не підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 404, 405, 407, 422-1 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу Красилівського районного суду Хмельницької області від 18 грудня 2023 року про продовження строку тримання під вартою до 15 лютого 2024 року із визначенням розміру застави стосовно ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 185 КК України, залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3