Провадження № 1-кп/734/314/23 Справа № 734/5334/23
В И Р О К

іменем України

07 грудня 2023 року смт Козелець

Козелецький районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0000122 відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ніжин Чернігівської обл., раніше не судимого в розумінні ст. 89 КК України, громадянина України, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 - водій другого відділення першого кулеметного взводу першої стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 , старший солдат, будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, у порушення вимог ст. ст. 4, 65, 68 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. ст. 11, 16, 37, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 2, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України та ст. ст. 1, 2, 3, 6, 23, 24 Закону України «Про військовий обов?язок і військову службу», діючи умисно, з метою тимчасово ухилитись від проходження військової служби, без поважних причин та без дозволу командування, в умовах воєнного стану, близько 20 год 00 хв 23 січня 2023 року самовільно залишив військову частину НОМЕР_1 , яка дислокувалися у наметовому містечку поблизу НОМЕР_2 полігону військової частини НОМЕР_3 в АДРЕСА_2 , після чого проводив час на власний розсуд, займаючись сімейними справами, за адресою свого фактичного проживання, а саме у АДРЕСА_1 , не пов?язуючи його з проходженням військової служби, та в розташування військової частини НОМЕР_1 не повернувся.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у самовільному залишенні військової частини без поважних причин, вчинене в умовах воєнного стану військовослужбовцем (крім строкової служби), тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення визнав повністю та підтвердив, що дійсно при зазначених в обвинувальному акті обставинах самовільно залишив військову частину НОМЕР_1 , без поважних причин (за сімейними обставинами) та не отримавши дозволу командування. У вчиненому щиро розкаявся.

Оскільки обвинувачений визнав свою вину повністю, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою учасників процесу судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності його позиції немає, останньому роз`яснено, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд, вислухавши показання обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, які характеризують його особу, вважає, що дії обвинуваченого повинні бути кваліфіковані за ч. 5 ст. 407 КК України як самовільне залишення військової частини без поважних причин військовослужбовцем (крім строкової служби), вчинене в умовах воєнного стану.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд виходить із загальних засад призначення покарання, передбачених ст. 65 КК України, і враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , згідно ст. 66 КК України, є з`явлення із зізнанням, щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому, відповідно дост. 67 КК України, судом не встановлено.

Враховуючи пом`якшуючі обставини, а також те, що ОСОБА_4 раніше не судимий в силу вимог ст. 89 КК України, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, суд вважає, що його виправлення та перевиховання можливі в умовах без ізоляції від суспільства, а тому призначає обвинуваченому ОСОБА_4 покарання із застосування положень ст. 75, 76 КК України.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_4 в даному кримінальному провадженні не обирався.

Цивільний позов в кримінальному провадженні не заявлений.

Речові докази відсутні.

Процесуальні витрати відсутні.

Керуючись ст. 349, 368, 370, 374, 394 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у скоєнні злочину (кримінального правопорушення), передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 /п`ять/ років.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ст. 75 КК України і звільнити його від відбування призначеного покарання, встановивши іспитовий строк 3 (три) роки.

У відповідності до ч. 1, 2 ст. 76 КК України в період іспитового строку покласти на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, навчання та місця роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляція до Чернігівського апеляційного суду через Козелецький районний суд Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України.

Копію вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченому і прокурору.

Суддя ОСОБА_5