Провадження № 1-кп/947/1261/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.10.2023 року Київський районний суду м. Одеси у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4

розглянувши в залі суду у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Одесі кримінальне провадження, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000935 від 17.07.2023 року відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка м. Луцьк, громадянка України, з середньою спеціальною освітою, тимчасово не працююча, незаміжня, яка зареєстрована та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судима,-

обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Так, 16 липня 2023 року близько 15 години 57 хвилин, ОСОБА_5 керуючи технічно-справним автомобілем марки «Chevrolet Bolt EV» реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , при необмеженій видимості, у денну пору доби, при ясній погоді, в умовах сухої проїзної частини, здійснювала рух у крайній лівій смузі трьохрядного руху по ділянці проїзної частини з круговим рухом, позначеній дорожнім знаком 4.10 ПДР України «Круговий рух», на 7-й Станції Люстдорфської дороги у м. Одесі.

В цей же час, в попутному напрямку, у середній смузі кругового руху, керуючи технічно-справним самокатом марки «Crosser T4 Turbo», здійснював рух водій ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В подальшому, водій ОСОБА_5 , маючи намір з`їхати з кругового руху в напрямку вул. Львівська, перед початком виконання маневру перестроювання праворуч, на смугу руху самокату, не переконалась, що це буде безпечним та не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам дорожнього руху, не надала дорогу самокату, який рухався у правій смузі, по круговому руху, у попутному з нею напрямку, почала здійснювати маневр перестроювання праворуч, та виїхавши на смугу руху самокату, де правою бічною частиною керованого нею автомобіля допустила зіткнення з лівою бічною частиною самоката під керуванням ОСОБА_4 .

Своїми діями водій ОСОБА_5 , порушила вимоги п.п. 1.5, 2.3 б), п. 10.3 «Правил дорожнього руху» України (введені в дію 01.01.2002 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001), якими передбачено:

- п. 1.5 «Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків»;

- п. 2.3 «Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:

б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі»;

- п. 10.3 «У разі перестроювання водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що рухаються в попутному напрямку по тій смузі, на яку він має намір перестроїтися. За одночасного перестроювання транспортних засобів, що рухаються в одному напрямку, водій, який знаходиться ліворуч, повинен дати дорогу транспортному засобу, що знаходиться праворуч.».

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, відповідно до висновку судово-медичної експертизи, потерпілому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , спричинені наступні тілесні ушкодження: закрита черепно-мозкова травма у формі забою головного мозку середнього ступеня, яка супроводжувалась геморагічним забоєм в лобній частці правої гемісфери, субарахноїдальним крововиливом справа, садна голови та обличчя, забійні садна ділянки лівого плечового суглоба, які спричинили тривалий розлад здоров`я строком понад 21 день і за цим критерієм, згідно п.п. 2.2.2 та та 4.6 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995 р., відносяться до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості.

Відповідно до висновку судової автотехнічної експертизи, водій автомобіля марки «Chevrolet Bolt EV» р.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_5 , виконуючи вимоги п. 10.3 Правил дорожнього руху України, мала технічну можливість запобігти настанню даної події.

В діях водія автомобіля марки «Chevrolet Bolt EV» р.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_5 вбачаються невідповідності вимогам п. 10.3 Правил дорожнього руху України, які створювали необхідні і достатні умови для настання дорожньо-транспортної пригоди і перебували у причинному зв`язку з її настанням.

Дії обвинуваченої ОСОБА_5 кваліфіковані за ч.1 ст.286 КК України за ознаками: порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Обвинувачена ОСОБА_5 просила звільнити її від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням з потерпілим ОСОБА_4 на підставі ст. 46 КК України, та закрити кримінальне провадження відносно неї у зв`язку з тим, що вона примирився з потерпілим, відшкодувала завдані збитки у повному обсязі.

Потерпілий ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримав заявлене раніше письмове клопотання про закриття кримінальне провадження відносно ОСОБА_5 за примирення з ним, матеріальних та моральних вимог до ОСОБА_5 у нього не має, ОСОБА_5 в повному обсязі відшкодувала йому збитки.

Прокурор не заперечував проти звільнення обвинуваченої ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності, у зв`язку з її примиренням з потерпілим та закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_5 , оскільки вона вперше вчинила нетяжкий злочин, після його вчинення щиро розкаялася у вчиненому, з потерпілим примирилася, відшкодувала спричиненні потерпілому збитки в повному обсязі.

Вислухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали обвинувального акту, суд вважає, що клопотання потерпілого ОСОБА_4 та обвинуваченої ОСОБА_5 про звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності за ч.1 ст. 286 КК України на підставі ст. 46 КК України, проти задоволення якого не заперечував прокурор, є законним та відповідає вимогам діючого законодавства, а тому підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч.2 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

За наслідками вивчення матеріалів справи та пояснень сторін, судом встановлено, що 16.07.2023 року близько 15 годин 57 хвилин мав наїзд автомобілем під керуванням водія ОСОБА_5 на самокат марки «Crosser T4 Turbo», яким керував потерпілий ОСОБА_4 , внаслідок чого потерпілий ОСОБА_4 отримав тілесні ушкодження середньої тяжкості.

Обвинувачена ОСОБА_5 визнала вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, за ознаками: порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження, фактичні обставини кримінального правопорушення обвинувачена ОСОБА_5 не оспорювала, щиро кається у вчиненому, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданих збитків, просила суд звільнити її від кримінальної відповідальності, відповідно до ст. 46 КК України, у зв`язку з примиренням з потерпілим та відшкодуванням у повному обсязі завданої шкоди.

Положеннями ст. 46 КК України передбачено, що особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Умовою звільнення особи (обвинуваченого) від кримінальної відповідальності, у зв`язку з примиренням із потерпілим, є вчинення нею вперше нетяжкого злочину.

У відповідності до ст.12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 286 КК України, віднесено до категорії нетяжких злочинів.

При цьому, звільнення винної особи від кримінальної відповідальності та закриття провадження, у зв`язку з примиренням із потерпілим, можливе тільки в разі відшкодування завданих збитків або усунення заподіяної шкоди (п. 4 постанови Пленуму Верховного суду України від 23.12.2005 року №12 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності»).

Обвинуваченій ОСОБА_5 судом було роз`яснено, що звільнення особи від кримінальної відповідальності із закриттям провадження по справі, на підставі ст. 46 КК України, є нереабілітуючою підставою, між тим, обвинувачена ОСОБА_5 підтримала заявлене клопотання.

Враховуючи те, що обвинувачена ОСОБА_5 вперше вчинила злочин невеликої тяжкості, щиро кається у вчиненому, заподіяну шкоду відшкодувала потерпілому ОСОБА_4 у повному обсязі та з потерпілим примирилася, у потерпілого відсутні претензії матеріального та морального характеру до обвинуваченої, вони примирилися, тому згідно ст.46 КК України обвинувачену ОСОБА_5 можливо звільнити від кримінальної відповідальності, у зв`язку з примиренням з потерпілим, а кримінальне провадження за її обвинуваченням підлягає закриттю.

Згідно з ч. 1 ст. 126 КПК України питання щодо процесуальних витрат суд вирішує у вироку суду або ухвалою.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 118 КПК України встановлено, що процесуальні витрати складаються, зокрема, із витрат, пов`язаних із залученням потерпілих, свідків, спеціалістів, перекладачів та експертів.

Процесуальні витрати виникають та пов`язані зі здійсненням кримінального провадження, є матеріальними витратами органів досудового розслідування, прокуратури, суду та інших учасників кримінального провадження.

Так, згідно до постанови Великої Палати Верховного Суду від 17.06.2020 у справі № 598/1781/17 КПК не обмежує процесуальну форму вирішення питання щодо розподілу процесуальних витрат виключно обвинувальним вироком. Суд, ухвалюючи остаточне рішення за результатами розгляду кримінального провадження (вирок або ухвалу), вирішує питання щодо розподілу процесуальних витрат. Суд повинен вирішити питання про розподіл процесуальних витрат у будь-якому рішенні, яким завершується розгляд кримінального провадження по суті, у тому числі й в ухвалі про закриття кримінального провадження у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Так, враховуючи, що кримінальне провадження відносно ОСОБА_5 закривається за нереабілітуючими підставами, а тому процесуальні витрати за залучення експертів Одеського НДІСЕ МЮ України, в загальному розмірі 10 515 гривень 12 копійок повинно бути відшкодовані ОСОБА_5 .

Прокурором Київської окружної прокуратури м. Одеси радником юстиції ОСОБА_3 , заявлено цивільний позов про відшкодування збитків понесених на стаціонарне лікування потерпілого, на загальну суму 13 268 гривень 44 копійок.

Відповідно до п. 7 Постанови пленуму ВСУ від 31.03.1989 №3 «Про практик застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином і стягнення безпідставно нажитого майна» у разі закриття справи з передбачених законом підстав цивільний позов не розглядається. Вимоги позивача про відшкодування матеріальної шкоди у цьому разі можуть бути вирішені в порядку цивільного судочинства.

При цьому, у разі закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, цивільний позов не розглядається, а має бути залишений без розгляду.

Разом з цим, суд вважає за необхідне зазначити, що позовні вимоги прокурором в інтересах держави можуть бути вирішені в порядку цивільного судочинства, оскільки закриття провадження на підставах, зазначених у п.1 ч.2 ст. 284 КПК України, не звільняє особу від обов`язку відшкодувати заподіяну її діями шкоду. З урахуванням того, що провадження щодо ОСОБА_5 закрито з нереабілітуючих підстав, прокурор має право вирішити питання про відшкодування збитків понесених на стаціонарне лікування ОСОБА_4 в порядку цивільного судочинства.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 284 ч. 2, 369, 372 КПК України, ст. 46 КК України, суд,

УХВАЛИВ:

Звільнити ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 286 КК України, у зв`язку з примиренням з потерпілим на підставі викладеного у мотивувальній частині ухвали.

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000935 від 17.07.2023 року відносно ОСОБА_5 , обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,- закрити.

Цивільний позов прокурора Київської окружної прокуратури м. Одеси про відшкодування збитків понесених на стаціонарне лікування потерпілого ОСОБА_4 в розмірі 13268 гривень 44 копійок, залишити без розгляду.

Процесуальні витрати за залучення експертів Одеського НДІСЕ МЮ України, в загальному розмірі 10 515гривень 12 копійок стягнути з ОСОБА_5 .

Скасувати арешт накладений ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 21.07.2023 року на автомобіль марки «Chevrolet Bolt EV», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 та самокат марки «Crosser T4 Turbo» чорного кольору.

Речові докази: автомобіль марки «Chevrolet Bolt EV», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 та самокат марки «Crosser T4 Turbo» чорного кольору, повернути за належністю власникам.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом семи діб з дня її проголошення.

Головуючий ОСОБА_1