Справа № 405/557/23
провадження № 1-кс/405/4099/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.12.2023 м. Кропивницький

слідчий суддя Ленінського районного суду м. Кіровограда ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кропивницькому клопотання старшого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000772 від 27.09.2022, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.307, ч.2 ст.307, ч.2 ст.310, ч.2 ст.255-1 КК України, про арешт майна,

ВСТАНОВИВ:

старший слідчий відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_3 за погодженням з прокурором відділу Кіровоградської обласної прокуратури ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді з клопотанням, в якому просить накласти арешт на земельну ділянку із кадастровим номером: :01:002:0084, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 34, адреса: АДРЕСА_1 , яка належить на праві приватної власності підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 .

В обґрунтування клопотання слідчий вказав, що відділом розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління ГУНП в Кіровоградській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000772 від 27.09.2022, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 310, ч. 2 ст. 2551 КК України.

В рамках кримінального провадження 13.07.2023 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України.

Санкцією частини 2 статті 307 Кримінального кодексу України передбачено покарання у вигляді покарання у виді позбавлення волі на строк від на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна.

Згідно п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи.

Відповідно до відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно станом на 01.12.2023 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , є власником на праві приватної власності об`єкту нерухомого майна земельна ділянка із кадастровим номером: :01:002:0084, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 34, адреса: АДРЕСА_1 .

Слідчий в клопотанні вказав, що в ході досудового розслідування виникла необхідність у накладені арешту та забороні розпоряджатися вищевказаним нерухомим майном право власності якого належить підозрюваному, оскільки його розпорядження може призвести, до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню. З метою запобігти спробам унеможливити законному арешту майна є необхідність клопотання про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, розглянути без повідомлення підозрюваного, або іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, з метою забезпечення арешту майна, відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України.

У судове засідання слідчий не з`явився, звернувся до суду з заявою про розгляд клопотання без його участі, клопотання підтримав в повному обсязі та просив задовольнити.

На підставі ч.2 ст.172 КПК України клопотання розглядається без повідомлення підозрюваних, їх представників, оскільки у разі повідомлення останніх про розгляд даного клопотання є ризик, що майно, на яке планується накласти арешт, може бути непоправно втрачене, та на підставі наявних матеріалів представлених слідчому судді стороною кримінального провадження.

Аналіз ч. 1 ст. 172 КПК України свідчить, що неявка слідчого у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання по арешт майна, а тому з урахуванням зазначених обставин слідчий суддя ухвалив здійснити розгляд клопотання про накладення арешту на майно за наявними матеріалами.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 107 КПК України, враховуючи неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів судового розгляду не здійснювалося.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, приходить до наступних висновків.

Згідно з витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань, (кримінальне провадження № 0000772 від 27.09.2022 року, правова кваліфікація кримінального правопорушення - ч. 2 ст.255-1, ч.2 ст.307, ч.2 ст.310 КК України) органом досудового розслідування даного кримінального правопорушення є ГУНП в Кіровоградській області (а.к. 6-12).

15.09.2023 13.07.2023 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України (а.к. 16-20).

Відповідно до відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно станом на 01.12.2023 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , є власником на праві приватної власності об`єкту нерухомого майна земельна ділянка із кадастровим номером: :01:002:0084, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 34, адреса: АДРЕСА_1 (а.к. 12-15).

Санкцією частини 2 статті 307 Кримінального кодексу України передбачено покарання у вигляді покарання у виді позбавлення волі на строк від на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна.

Частиною 1 статті 131 КПК України передбачено, що заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження.

Згідно до ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя відповідно до ч.2 ст. 173 КПК України, повинен врахувати: правову підставу для арешту майна; наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно ч.5 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Слідчий суддя вважає, що оскільки санкція кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна, тому наявні підстави вважати, що суд може призначити ОСОБА_5 покарання у виді конфіскації майна та з метою його збереження для виконання можливого вироку суду, існує необхідність у накладенні на нього арешту.

Таким чином, у даному випадку арешт накладається у відповідності до п.3 ч. 2 ст. 170 КПК України з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання.

За викладених обставин, враховуючи правове обґрунтування клопотання, яке відповідає положенням ст. ст. 170-173 КПК України, слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання слідчого про накладення арешту на майно підлягає задоволенню з метою забезпечення можливої конфіскації майна, задля забезпечення дієвості та об`єктивності розслідування у вказаному кримінальному провадженні, оскільки незастосування арешту може призвести до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Слідчий суддя враховує й те, що в даному випадку обмеження права власності є розумним і співрозмірним завданням кримінального провадження та обставини кримінального провадження станом на час прийняття рішення вимагають вжиття такого методу державного регулювання як накладення арешту. При цьому, доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження слідчим суддею не встановлено.

Керуючись ст.ст.170-173, 309, 369-372 КПК України,

ПОСТАНОВИВ :

клопотання слідчого задовольнити.

Накласти арешт у кримінальному провадженні № 0000772 від 27.09.2022 на земельну ділянку із кадастровим номером: :01:002:0084, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 34, адреса: АДРЕСА_1 , яка належить на праві приватної власності підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 .

Заборонити власнику розпоряджатися вищевказаним майном.

Ухвала підлягає негайному виконанню слідчим, прокурором.

Ухвала може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_6