Справа № 487/7060/23
Провадження № 1-кс/487/4155/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.11.2023 року Слідчий суддя Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Миколаєва клопотання слідчого СУ ГУНП в Херсонській області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0001628 від 06.09.2023 року за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України про накладення арешту на тимчасово вилучене майно,

ВСТАНОВИВ:

11.10.2023 року слідчий СУ ГУНП в Херсонській області лейтенант поліції ОСОБА_3 , за погодження із прокурором відділу Херсонської обласної прокуратури ОСОБА_4 в рамках здійснення досудового розслідування кримінального правопорушення, відомості про вчинення якого 06.09.2023 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001628 звернулася до слідчого судді із клопотанням, у якому просила задовольнити дане клопотання і постановити ухвалу про накладення арешту на майно (речові докази, предмет злочину), оскільки наявні остатні підстави вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації, з забороною користування та відчуження, а саме: предмет ззовні схожий на ручний гранатомет на корпусі якого мається маркування «РШГ 1 56-4-20 ЛП 30Т ОКФОЛ У 505 533 3 20 10/1 ТР ВА 1 20 К 6Г392669 1 20», який упаковано в два поліетиленові мішки, зшито між собою, скріплено контрольним талоном з пояснювальними написами та печаткою «Для пакетів №37.1», який у ході проведення оперативної закупки, було придбано у гр. ОСОБА_5 за грошові кошти у сумі 12000 (дванадцять тисяч) гривень.

Клопотання мотивовано тим, що застосування заходів забезпечення кримінального провадження шляхом накладення арешту на вищевказані предмети, обумовлено тим, що його незастосування призведе до їх відчуження, знищення тощо, що може бути вчинене з метою приховання злочинної діяльності.

Слідчий до судового засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд клопотання за її відсутності, клопотання підтримала у повному обсязі та просила його задовольнити.

В судовому засіданні власник майна був відсутній. Його неприбуття, згідно положень частини 1 статті 172 КПК України, не перешкоджає розгляду клопотання.

Вивчивши клопотання, матеріали, якими прокурор мотивував його доводи, слідчий суддя дійшов наступного.

СУ ГУНП в Херсонській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001628 від 06.09.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 06.09.2023 до ЧЧ ГУНП в Херсонській області надійшов рапорт начальника УКР ГУНП в Херсонській області полковника поліції ОСОБА_6 про те, що працівниками УКР ГУНП в Херсонській області спільно з працівниками СКП ВП №1 Бериславського РВП ГУНП в Херсонській області отримано оперативну інформацію відносно особи, яка на території Херсонської області вчиняє тяжкі злочини пов'язані з незаконним збутом вогнепальної зброї та незаконним зберіганням боєприпасів та вибухівки.

09.10.2023 у період часу з 16:00 години до 16:08 години було проведено оперативну закупку у громадянина ОСОБА_5 , в ході чого було вилучено предмет ззовні схожий на ручний гранатомет на корпусі якого мається маркування «РШГ 1 56-4-20 ЛП 30Т ОКФОЛ У 505 533 НОМЕР_1 », який упаковано в два поліетиленові мішки, зшито між собою, скріплено контрольним талоном з пояснювальними написами та печаткою «Для пакетів №37.1». Даний предмет у ході проведення оперативної закупки, було придбано у гр. ОСОБА_5 за грошові кошти у сумі 12000 (дванадцять тисяч) гривень.

09.10.2023 слідчим у кримінальному провадженні слідчим СУ ГУНП в Херсонській області лейтенантом поліції ОСОБА_3 вилучене майно визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завдання арешту майна є запобігання можливості його приховання, пошкодження псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно ч.ч.2,3 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. У цьому випаду, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завдання арешту майна є запобігання можливості його приховання, пошкодження псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. У цьому випаду, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 цього Кодексу.

Вищевказані речі, вилучені в ході проведення вищевказаного огляду, мають доказове значення у кримінальному провадженні, згідно ч. 7 ст. 237 КПК України, вважаються тимчасово вилученим майном.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення. Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду (ч. 2 ст. 168 КПК України).

Частиною 5 ст. 171 КПК України визначено, що клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути повернуто особі, у якої його було вилучено.

Згідно з п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження.

Частиною 1 ст. 170 КПК України визначено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

За приписами ч. 1 ст. 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Частиною 3 статті 170 КПК України визначено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Як передбачено ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Частиною 3 ст. 170 КПК України визначено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

З клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач. У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: підстави і мету відповідно до положень статті 170 КПК України та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; перелік і види майна, що належить арештувати; документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 КПК України. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання (ч.ч. 1, 2 ст. 171 КПК України).

Відповідно до ч.2 ст. 173 КПК України при розгляді клопотання про арешт майна слідчий суддя повинен врахувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженню; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Вказане у своїй сукупності свідчить про обґрунтованість клопотання та наявність достатніх підстав для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту вказаних у клопотанні речей.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 132, 170-172 Кримінального процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СУ ГУНП в Херсонській області ОСОБА_3 задовольнити.

Накласти арешт у кримінальному провадженні № 0001628 від 06.09.2023 року за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України на майно, а саме: предмет ззовні схожий на ручний гранатомет на корпусі якого мається маркування «РШГ 1 56-4-20 ЛП 30Т ОКФОЛ У 505 533 3 20 10/1 ТР ВА 1 20 К 6Г392669 1 20», який упаковано в два поліетиленові мішки, зшито між собою, скріплено контрольним талоном з пояснювальними написами та печаткою «Для пакетів №37.1», який у ході проведення оперативної закупки, було придбано у гр. ОСОБА_5 за грошові кошти у сумі 12000 (дванадцять тисяч) гривень.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня оголошення відповідно до пункту 9 частини 1 статті 309 Кримінального процесуального кодексу України.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, інший власник майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Слідчий суддя ОСОБА_1