справа № 381/3556/17
провадження № 1-кп/362/223/24
ВИРОК

Іменем України

16.01.2024

Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в місті Василькові кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08 липня 2017 року за № 0000705, щодо

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Фастові Київської області, громадянин України, має середню спеціальну освіту, працює покрівельником рулонних покрівель із штучних матеріалів 4 розряду в КП «Фастівська ЖЕК», одружений, зареєстрований і проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий

за обвинуваченням у вчиненні злочинів, передбачених частиною 1 статті 263, частиною 2 статті 15, частиною 1 статті 115 КК України.

У судовому розгляді взяли участь:

прокурор ОСОБА_4 ;

потерпілий ОСОБА_5 ;

обвинувачений ОСОБА_3 ;

захисник ОСОБА_6 .

Суд установив:

І. Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним

1. ОСОБА_3 , маючи умисел на незаконне придбання вогнепальної зброї і бойових припасів, у 1999 році по вул. Строкова в м. Фастові Київської області, без передбаченого законом дозволу, в невстановленого чоловіка, придбав гвинтівку моделі ТОЗ-8М і патрони до нарізної вогнепальної зброї калібру 5,6 мм, які в подальшому зберігав за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 .

08 липня 2017 року о 02:30 під час проведення обшуку в домоволодінні ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_1 , працівниками Фастівського відділення поліції Васильківського відділу поліції ГУНП в Київській області виявлено та вилучено вищевказані гвинтівку моделі ТОЗ-8М та патрони до нарізної вогнепальної зброї в кількості 101 шт.

Згідно з висновком судово-балістичної експертизи предмет, вилучений у підозрюваного ОСОБА_3 08 липня 2017 року під час обшуку відноситься до нарізної вогнепальної зброї та придатна до стрільби. Предмет, вилучений у ОСОБА_3 08 липня 2017 року під час обшуку, виготовлений промисловим способом на Тульському збройовому заводі у 1961 році. Предмет, вилучений у підозрюваного ОСОБА_3 08 липня 2017 року під час обшуку, є спортивною гвинтівкою моделі «ТОЗ -8М» калібру 5,6 мм № НОМЕР_1 .

Відповідно до висновку судово-балістичної експертизи надані на дослідження патрони в кількості 101 штука, які було вилучено в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , належать до боєприпасів до нарізної вогнепальної зброї - є гвинтівочними спортивно-мисливськими патронами кільцевого запалення, калібру 5,6 мм (.22 «Long Rifle» (LR), що виготовлені промисловим способом, торгова марка «Vostok», Клімовський патронний завод, СРСР. З числа наданих на дослідження патронів: 96 патронів до стрільби придатні, 3 патрони придатні до стрільби (постріли відбулись з 3 спроби), 2 патрони до стрільби не придатні у зв`язку з розкладенням ініціюючого складу та метального заряду. Надані на дослідження патрони призначені для стрільби зі зброї калібру 5,6 мм (.22 «Long Rifle» (LR), а саме карабінів «ТОЗ 8», «ТОЗ 8 01», «ТОЗ 17 01», «ТОЗ 18 01», «ТОЗ 78», «Walther G22» та пістолету «Марголіна» (даний перелік не є вичерпним).

2. 07 липня 2017 року приблизно о 21:19 ОСОБА_3 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння по вул. Петра Дорошенка в м. Фастові Київської області, помиляючись в об`єкті, оскільки перед цим у нього виник конфлікт з ОСОБА_8 , який приїхав у якості пасажира в автомобілі свого знайомого ОСОБА_5 марки «Daewoo Nexia», реєстраційний номер НОМЕР_2 , вирішив завдати йому тілесні ушкодження, вважаючи, що саме він керує вказаним транспортним засобом.

Для реалізації свого злочинного умислу ОСОБА_3 , взявши з дому рушницю моделі «ТОЗ-8М» № НОМЕР_1 калібру 5.6 мм, споряджену гвинтівочними спортивно-мисливськими патронами кільцевого запалення, калібру 5,6 мм, вийшов з подвір`я свого будинку АДРЕСА_2 .

У цей час ОСОБА_8 , попрощавшись з ОСОБА_5 , пішов до подвір`я будинку ОСОБА_9 , розташованого по АДРЕСА_2 , а ОСОБА_5 , сівши до свого автомобіля марки «Daewoo Nexia», реєстраційний номер НОМЕР_2 , почав рухатись по проїжджій частині вулиці.

У подальшому, коли ОСОБА_5 на власному автомобілі марки «Daewoo Nexia», реєстраційний номер НОМЕР_2 , наблизився до подвір`я ОСОБА_3 , останній, реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на нанесення тілесних ушкоджень, тримаючи в руках рушницю моделі «ТОЗ-8М» № НОМЕР_1 , калібру 5,6 мм, споряджену гвинтівочними спортивно-мисливськими патронами кільцевого запалення, калібру 5.6 мм, помиляючись в об`єкті, тобто вважаючи, що ОСОБА_8 , а не інша особа, керує автомобілем, здійснив два прицільних постріли з невеликої відстані. Внаслідок другого пострілу куля влучила в ліве бічне скло передніх дверей автомобіля «Daewoo Nexia», реєстраційний номер НОМЕР_2 , чим пошкоджено скло водійських і передніх пасажирських дверей автомобіля, при цьому водій автомобіля ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження у вигляді ран на щоці, шиї і плечі з ліва, а також мілко точкових саден на лівому плечі, які відносяться до категорії: рани на щоці і плечі - легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я; поверхневі рани на шиї, плечі і садна - легких тілесних ушкоджень.

ІІ. Докази на підтвердження встановлених судом обставин

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину у вчиненні передбаченого частиною 1 статті 263 КК України кримінального правопорушення визнав повністю та надав показання, відповідно до яких придбав рушницю ТОЗ та патрони до неї, кількість не пам`ятає, 2 коробки, у 199-х роках у нині покійного сусіда, яку зберігав удома за адресою: АДРЕСА_1 . Зброю виявлено під час обшуку працівниками поліції у липні 2017 року за вказаною адресою. Дозволу на зброю не мав і не має, до відповідних органів з цього питання не звертався.

Щодо обвинувачення у вчиненні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 15, частиною 1 статті 115 КК України, ОСОБА_3 вину не визнав і надав показання, відповідно до яких 06 чи 07 липня 2017 року під вечір за адресою буд. АДРЕСА_2 він перебував у своєму дачному будинку та до нього прийшов сусід ОСОБА_10 по кукурудзу. Разом із ОСОБА_11 випили небагато горілки. Після цього виявив відсутність грошей (1 тис. грн., які в подальшому знайшлися) і, запідозривши сусіда ОСОБА_11 , десь о 15:00 пішов до нього з`ясувати це питання. Сусіда на місці не було, була його сестра, ОСОБА_9 , яка почала його відштовхувати, а він відштовхнув її у відповідь, після чого він приблизно пішов додому та приліг відпочивати. Прокинувся від того, що його б`ють дерев`яними бітами ОСОБА_8 і ОСОБА_5 . Він утратив свідомість і пізніше отямився. Вже нікого поруч не було. Він вийшов на подвір`я закрити ворота та, вийшовши з-за кута, побачив, що особи стоять поруч із будинком, на відстані через 2 будинки від його домоволодіння, 80-100 метрів, і дивляться на нього, махають руками, кричать, хтось із них сів у машину. Він, подумавши, що зараз вони можуть під`їхати до нього і знову будуть бити його. Він повернувся до будинку, взяв у будинку пневматичну рушницю, та знову вийшов на подвір`я. Перебуваючи на подвір`ї будинку він побачив, що машина під`їжджає до його будинку та призупиняється, і тоді він злякався, оступився та натиснув на гачок рушниці. Зауважив, що здійснив лише один випадковий неприцільний постріл, без мети вбити когось чи завдати поранень. Відстань від нього до автомобіля була орієнтовно 45-50 метрів. Куди влучила куля він не бачив. Зауважив, що наміру вбити когось або завдати шкоди не мав. Після цього машина поїхала далі та зупинилась, проїхавши невелику відстань вперед. Автомобіль не наздоганяв, пішов у протилежному напрямку. Надалі він пішов додому в АДРЕСА_1 . Дорогою додому він заховав пневматичну рушницю в посадці. Прибув додому пізно ввечері. Пізніше до нього додому прийшли працівники поліції та почали обшук. Вдома у нього була малокаліберна гвинтівка ТОЗ та патрони до неї, які виявлені та вилучені під час обшуку.

Допитаний у судовому засіданні потерпілий ОСОБА_5 надав показання, відповідно до яких 5-6 років потому, точно не пам`ятає, він підвозив свого знайомого ОСОБА_8 на власному автомобілі «Daewoo Nexia» до приватного сектору в м. Фастові, точної адреси не пам`ятає. По дорозі ОСОБА_8 розповідав, що ОСОБА_3 побив його жінку. ОСОБА_5 його привіз, ОСОБА_8 пішов до будинку, а він ( ОСОБА_5 ) був біля машини, приблизно хвилин 20. У цей час ОСОБА_8 заходив до свого будинку, де жила його жінка. Жінка його також підходила до нього, бачив її вперше, з нею побалакав, а де був ОСОБА_8 у той час не знає. Пізніше попрощались і ОСОБА_5 поїхав назад. У той час, коли ОСОБА_5 їхав назад, боковим зором побачив, що стоїть людина зі зброєю та цілиться в бік автомобіля, після чого почув постріл. Відстань від людини, що стріляла, до автомобіля була невелика, 1-3 метри. Відразу він не зрозумів що трапилося, був гул, працював кондиціонер. Потім відбувся шум, писк у вухах, він побачив що пішла кров з обличчя, та він поїхав вперед. Він від`їхав трохи вперед і зупинився біля передостаннього будинку по вулиці, попросив людей викликати швидку допомогу та поліцію. В нього було поранено обличчя, лікар вийняв металеву стружку. Куля пройшла через два скла автомобіля і в обличчі була металева стружка, в машині пробито два скла, на панелі теж металева стружка. Щодо зброї зазначив, що така була довгоствольна, скільки дул мала зброя, він не бачив. Додатково зазначив, що коли вони їхали з ОСОБА_8 вони ніде не зупинялися, за кермом автомобіля постійно був він ( ОСОБА_5 ). Не знає, чи хотів ОСОБА_3 його вбити, але куля увійшла в скло зі сторони водія, а вийшла через пасажирське скло. Зауважив, що претензій до обвинуваченого не має, завдану йому шкоду відшкодовано (її відшкодувала дружина ОСОБА_3 в грошовому еквіваленті через 2-3 тижня після скоєного). Щодо міри покарання обвинуваченому поклався на розсуд суду, на суворому покаранні не наполягав.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_12 надав показання, відповідно до яких із обвинуваченим ОСОБА_3 він проживає по сусідству. Знає що в нього були претензії до ОСОБА_13 , і що потім він ходив вибачатися. Коли приїхав її співмешканець ОСОБА_8 , то все відбулося: його ( ОСОБА_3 ) спочатку побили, а потім була стрілянина. Він не був присутній і лише бачив, що ОСОБА_3 був побитий і потім виявилося, що саме він стріляв. Все це відбувалося вдень, місяця та дня не згадає, але це було влітку. Він не бачив, як стріляв обвинувачений у автомобіль, моменту коли їхала машина також не бачив, пострілу не чув. Після обіду бачив ОСОБА_3 , який був вже побитий. Все це відбувалося по АДРЕСА_3 .

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_14 надав показання, відповідно до яких він був присутнім у якості понятого в будинку ОСОБА_3 . А саме, років 5-6 тому, ввечері, часу не пам`ятає, він йшов по вулиці та його запросили бути понятим. Під час обшуку був присутній слідчий, 2 працівники поліції та ще один понятий, захисника не було. Під час обшуку був присутній ОСОБА_3 , тілесних ушкоджень на нього не бачив. Під час обшуку в домоволодінні знайдено гвинтівку та патрони до неї.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_15 надав показання, відповідно до яких у 2017-2018 році, за запрошенням працівників поліції був присутнім у якості понятого в будинку неподалік Молодіжного парку в м. Фастові Київської області. Під час обшуку знайдена зброя та кулі, яка саме зброя та який розмір куль він не пам`ятає. Під час обшуку були присутні ОСОБА_3 , працівники поліції, ще один понятий. Адвокат під час обшуку не залучався Підтвердив, що підпис на протоколі належить йому.

Допитана слідчим суддею Фастівського міськрайонного суду Київської області в порядку статті 225 КПК України свідок ОСОБА_9 надала показання, відповідно до яких вдень 07 липня 2017 року вона перебувала вдома за адресою АДРЕСА_4 , і до неї прийшов сусід ОСОБА_3 у стані алкогольного сп`яніння та почав вимагати у неї гроші, кидатись на неї, після чого вона викликала поліцію та побігла до сусіда ОСОБА_12 . Останній вийшов і вони разом із ОСОБА_3 врегулювали конфлікт, з`ясувавши, де гроші, щодо яких останній мав претензії. Пізніше приїхав її ( ОСОБА_9 ) співмешканець ОСОБА_8 на автомобілі сірого кольору, марку та модель не пам`ятає, за кермом якого перебував його друг ОСОБА_5 . Вони поспілкувались поряд з будинком і ОСОБА_5 сів за кермо та поїхав назад. У той час, коли ОСОБА_5 проїжджав поряд з будинком ОСОБА_3 , останній вийшов з будинку на дорогу з гвинтівкою в руках, пролунав постріл, після чого він присів, імовірно перезаряджаючи гвинтівку, потім встав і здійснив постріл у бік автомобіля зі сторони водія з відстані 5-6 метрів. Автомобіль від`їхав далі, а дядя ОСОБА_16 ( ОСОБА_3 прим.) з гвинтівкою в руках потім пішов містом (т.1 а.с.187-194, 198).

При цьому під час судового розгляду встановлено, що свідки ОСОБА_9 і ОСОБА_8 тривалий час перебувають за кордоном, що унеможливило їх допит у судовому засіданні.

З-поміж іншого, під час судового розгляду безпосередньо досліджені такі надані стороною обвинувачення докази:

- рапорти слідчих (т.1 а.с. 82-83);

- заява потерпілого ОСОБА_5 (т.1 а.с. 84-85);

- протокол огляду місця події від 08 липня 2017 року (по вул. П. Дорошенка, 4, м. Фастів (т.1 а.с. 86-85);

- протокол обшуку від 08 липня 2017 року за адресою АДРЕСА_1 (т.1 а.с. 108-120), ухвала слідчого судді від 10 липня 2017 року щодо його легалізації (т.1 а.с. 107);

- висновок СМЕ від 17 липня 2017 року № 10, відповідно до якого при судово-медичній експертизі гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виявлено рани на щоці, шиї і плечі зліва, при чому на шиї частина на плечі поверхневі, а також мілкоточкові садна на лівому плечі, що виникли в результаті дії тупого(их) предмета (ів) з обмеженою контактуючою поверхнею, враховуючи їх локалізацію і характер, могли виникнути за обставин, вказаних в постанові і обстежуваним (дія заряду у вигляді металевої стружки при пострілі з вогнепальної зброї), близько 3-5-ти діб до моменту обстеження і відносяться до категорії: рани на щоці і плечі - легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я; поверхневі рани на шиї, плечі і садна - легких тілесних ушкоджень. Враховуючи локалізацію і характер ушкоджень, травмуюча сила діяла прямолінійно, зліва направо відносно лівої поверхні тіла обстежуваного (т.1 а.с. 121-122);

- висновок СМЕ від 17 липня 2017 року № 9 (т.1 а.с. 123-124);

- висновок судово-балістичної експертизи від 24 липня 2017 року № 8-5/1008, відповідно до якого надані на дослідження патрони в кількості 101 штука, які було вилучено в ході проведення обшуку 08 липня 2017 року у гр. ОСОБА_3 за адресою АДРЕСА_1 , належать до боєприпасів до нарізної вогнепальної зброї є гвинтівочними спортивно-мисливськими патронами кільцевого запалення, калібру 5,6 мм (.22 «LongRifle» (LR), що виготовлені промисловим способом, торгова марка «Vostok», Клімовський патронний завод, СРСР. З числа наданих на дослідження патронів: 96 патронів до стрільби придатні. З патрони придатні до стрільби (посіріли відбулись з 3 спроби). 2 патрони до стрільби не придатні у зв`язку з розкладенням ініціюючого складу та метального заряду. Надані на дослідження патрони призначені для стрільби зі зброї калібру 5,6 мм (.22 «LongRifle» (LR), а саме карабінів «ТОЗ 8», «ТОЗ 8 01», «ТОЗ 17 01», «ТОЗ 18 01», «ТОЗ 78», «Walther G22» та пістолету «Марголіна» (даний перелік не є вичерпним) (т.1 а.с.126-131);

- висновок балістичної експертизи від 31 липня 2017 року № 8-5/1098, відповідно до якого предмет, вилучений у підозрюваного ОСОБА_3 08 липня 2017 року під час обшуку відноситься до нарізної вогнепальної зброї та придатний до стрільби; , вилучений у підозрюваного ОСОБА_3 08 липня 2017 року під час обшуку виготовлений промисловим способом на Тульському збройовому заводі у 1961 році; предмет, вилучений у підозрюваного ОСОБА_3 08 липня 2017 року під час обшуку є спортивною гвинтівкою моделі «ТОЗ-8М» калібру 5,6 мм № НОМЕР_1 (т.1 а.с.133-136);

- висновок судово-психіатричного експерта від 09 серпня 2017 року № 441 щодо ОСОБА_3 (т.1 а.с.147-148);

- копія протоколу медичного огляду для встановлення факту вживання психоактивної речовини та стану сп`яніння від 08 липня 2017 року № 62 щодо ОСОБА_3 , згідно з яким констатовано його перебування в стані алкогольного сп`яніння (0,96 проміле) (т.1 а.с.149);

- протокол проведення слідчого експерименту від 14 вересня 2017 року із ОСОБА_3 і захисником, у присутності двох потятих, на якому ОСОБА_3 підозрюваний показав, як він 07 липня 2017 року взяв малокаліберну рушницю, вийшов з дверей на вулицю та здійснив постріли в напрямку автомобіля, який рухався по дорозі, думав, що в ньому їде сусід, мав намір пострілом його злякати, вбивати не хотів; кількість пострілів не пам`ятає, з відстані приблизно 30 метрів до автомобіля, який призупинився поруч із будинком і після пострілів поїхав далі, після чого він пішов додому, забравши гвинтівку із собою (т.1. а.с. 172-175, 197);

- протокол проведення слідчого експерименту від 25 серпня 2017 року із потерпілим ОСОБА_5 (т. 1, а.с.180-183, 196);

- заява ОСОБА_8 від 20 липня 2017 року про надання слідчому DVD-диску з відеозаписом, протокол огляду предметів від 27 серпня 2017 року, DVD-диск (т.1 а.с.184-185, 195);

- висновок судової балістичної експертизи від 06 вересня 2019 року, згідно з яким, зокрема, надана на дослідження гвинтівка «ТОЗ-8М» № 18865 калібру 5,6мм (22LR) є однозарядною, дозволяє проведення одного пострілу без її перезаряджання.

Сторона захисту доказів суду не надала.

Проаналізувавши всі наявні матеріали кримінального провадження на предмет дотримання вимог закону, суд констатує, що при отриманні та фіксації доказів у даному кримінальному проваджені істотних порушень вимог кримінального процесуального закону чи іншого законодавства не допущено.

Не дивлячись на наявність протиріч між показаннями обвинуваченого та потерпілого, свідків, незалучення захисника під час проведення обшуку, суд вважає зібрані по справі та представлені докази належними, допустимими, достовірними і достатніми у взаємозв`язку для правильного вирішення справи по суті, у зв`язку з чим вважає за можливе покласти їх в основу обвинувального вироку.

При цьому суд критично оцінює показання ОСОБА_3 щодо виду зброї, відстані до автомобіля під час пострілу, а також напрямку пострілу, та вважає їх спростованими іншими дослідженими під час судового розгляду доказами, а саме: протоколом обшуку від 08 липня 2017 року, наданих ОСОБА_8 . DVD-диском з відеозаписом, протоколом огляду місця події від 08 липня 2017 року, а також показаннями потерпілого, зокрема, зважаючи на характер і локалізацію, а саме місця розташування вхідного та вихідного отвору від кулі (див. зокрема т.1. а.с. 96), кут їх утворення, а також заважаючи на наявність тонувальної плівки на стеклах автомобіля, неможливість такого руху звичайної кулі пневматичної гвинтівки.

ІІІ. Мотиви зміни обвинувачення, підстави визнання частини обвинувачення необґрунтованою

Відповідно до пред`явленого обвинувачення за епізодом, кваліфікованим за частиною 2 статті 15, частиною 1 статті 115 КК України, 07 липня 2017 року приблизно о 21:19 ОСОБА_3 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння по вул. Петра Дорошенка в м. Фастові Київської області, помиляючись в об`єкті, оскільки перед цим у нього виник конфлікт з ОСОБА_8 , який приїхав у якості пасажира в автомобілі свого знайомого ОСОБА_5 марки «Daewoo Nexia», реєстраційний номер НОМЕР_2 , вирішив вчинити умисне вбивство ОСОБА_8 , вважаючи, що саме він керує вказаним транспортним засобом.

Для реалізації свого злочинного умислу ОСОБА_3 , взявши з дому рушницю моделі «ТОЗ-8М» № НОМЕР_1 калібру 5.6 мм, споряджену гвинтівочними спортивно-мисливськими патронами кільцевого запалення, калібру 5,6 мм, вийшов з подвір`я свого будинку АДРЕСА_2 .

У цей час ОСОБА_8 , попрощавшись з ОСОБА_5 , пішов до подвір`я будинку ОСОБА_9 , розташованого по АДРЕСА_2 , а ОСОБА_5 , сівши до свого автомобіля марки «Daewoo Nexia», реєстраційний номер НОМЕР_2 , почав рухатись по проїжджій частині вулиці.

У подальшому, коли ОСОБА_5 на власному автомобілі марки «Daewoo Nexia», реєстраційний номер НОМЕР_2 , наблизився до подвір`я ОСОБА_3 , останній, реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на позбавлення життя людини, тримаючи в руках рушницю моделі «ТОЗ-8М» № НОМЕР_1 , калібру 5,6 мм, споряджену гвинтівочними спортивно-мисливськими патронами кільцевого запалення, калібру 5.6 мм, помиляючись в об`єкті, тобто вважаючи, що ОСОБА_8 , а не інша особа, керує автомобілем, усвідомлюючи, що стріляючи з нарізної вогнепальної зброї у напрямку бічного скла водія автомобіля, він зможе уразити життєво важливі органи людини, а саме голову та тулуб, бажаючи настання саме таких наслідків у вигляді смерті ОСОБА_8 , з близької відстані здійснив два прицільних постріли у ліве бічне скло дверей автомобіля «Daewoo Nexia», реєстраційний номер НОМЕР_2 , внаслідок чого пошкодив скло водійських і пасажирських дверей автомобіля, при цьому водій автомобіля ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження у вигляді ран на щоці, шиї і плечі з ліва, а також мілко точкових саден на лівому плечі, які відносяться до категорії: рани на щоці і плечі - легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я; поверхневі рани на шиї, плечі і садна - легких тілесних ушкоджень.

Досліджуючи питання щодо правильності кваліфікації стороною обвинувачення за частиною 2 статті 15, частиною 1 статті 115 КК України, суд виходить з такого.

Як вже зазначено, обвинувачений наголошував на відсутності бажання позбавляти кого-небудь життя.

Вирішуючи питання щодо конкуренції версій сторін обвинувачення та захисту стосовно подій інкримінованого кримінального правопорушення, суд зауважує на нижченаведеному.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Статтею 62 Конституції України гарантовано, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Зазначені права і свободи мають своє відображення й у загальних засадах кримінального провадження, а саме у презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини, яка відповідно до частини 1 статті 17 КПК України полягає у тому, що особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.

Конституційний Суд України у Рішенні від 26 лютого 2019 року № 1-р/2019 зауважив, що елементом принципу презумпції невинуватості є принцип «indubioproreo», згідно з яким при оцінюванні доказів усі сумніви щодо вини особи тлумачаться на користь її невинуватості. Презумпція невинуватості особи передбачає, що обов`язок доведення вини особи покладається на державу.

Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що суди при оцінці доказів керуються критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою (див. Рішення у справах «Ірландія проти Сполученого Королівства», «Яременко проти України», «Нечипорук і Йонкало проти України», «Кобець проти України»).

Розумний сумнів це такий непереборний сумнів, який залишається у слідчого, прокурора, слідчого судді, суду щодо винуватості підозрюваного чи обвинуваченого після всебічного, повного і об`єктивного дослідження обставин справи. Наявність розумного сумніву щодо обґрунтованості обвинувачення не дозволяє будь-якій неупередженій людині, яка міркує з належним розумом і сумлінням, визнати обвинуваченого винним.

Своєю чергою, виконуючи свій професійний обов`язок, передбачений статтею 92 КПК України, обвинувачення має довести перед судом за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, що існує єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити факти, встановлені в суді, а саме винуватість особи у вчиненні кримінального правопорушення, щодо якого їй пред`явлено обвинувачення.

При цьому поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння: як тих, що утворюють об`єктивну сторону діяння, так і тих, що визначають його суб`єктивну сторону (див. постанову Верховного Суду від 09 квітня 2020 року у справі № 761/43930/17).

Частиною 1 статті 115 КК України передбачено відповідальність за умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, а частиною 2 статті 125 цього Кодексу відповідальність за умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Під час кваліфікації злочинів проти життя і здоров`я особи питання про наявність чи відсутність умислу на вбивство необхідно вирішувати з огляду на сукупність усіх обставин вчиненого діяння.

Залежно від характеру передбачення суспільно небезпечних наслідків виділяють умисел конкретизований і неконкретизований. Конкретизований умисел - це умисел, за якого особа передбачає конкретний характер суспільно небезпечних наслідків свого діяння, а неконкретизований - за якого особа передбачає можливість настання альтернативних суспільно небезпечних наслідків. Дії винуватого кваліфікуються як замах лише за наявності конкретизованого (визначеного) умислу.

Відповідно до пункту 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 07 лютого 2003 року № 2 «Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи» замах на злочин може бути вчинено лише з прямим умислом (коли особа усвідомлює суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачає його суспільно небезпечні наслідки і бажає їх настання).

Отже, якщо винний діяв з непрямим умислом, він не може нести відповідальність за замах на вбивство.

Також злочин не може бути кваліфікований як замах на вбивство у випадках, коли винний діє з неконкретизованим умислом, допускаючи можливість як заподіяння будь-якої шкоди здоров`ю, так і настання смерті. Відповідальність у цих випадках повинна наставати лише за наслідки, які фактично були заподіяні.

Відтак, для кваліфікації безпосереднє і вкрай важливе значення має встановлення виду прямого умислу за ступенем конкретизації у свідомості суб`єкта злочину передбачення можливості настання суспільно небезпечних наслідків, до яких відносять визначений, альтернативний і невизначений умисел, оскільки вчинене може бути кваліфіковане як замах на злочин лише за умови встановлення прямого визначеного умислу, де особа має конкретне, точне уявлення про індивідуально визначений результат свого діяння, передбачає можливість (неминучість) настання конкретних суспільно небезпечних наслідків.

На відміну від нього за альтернативного або невизначеного умислу свідомість винного охоплює можливість настання двох або більше конкретно визначених наслідків (альтернативний) або широкого спектру негативних наслідків у межах одного виду шкоди чи різних її видів, що, хоча і охоплюються передбаченням винного, але індивідуально не визначені в його свідомості (невизначений). За невизначеного умислу, різновидом якого є альтернативний умисел, кваліфікація здійснюється залежно від тих наслідків, які були фактично заподіяні потерпілому.

Суд, проаналізувавши всі представлені докази та показання потерплого, свідків та обвинуваченого, незважаючи на їх часткову суперечливість, беручи до уваги подальшу посткримінальну поведінку обвинуваченого, суд вважає недоведеною з боку сторони обвинувачення наявність у нього прямого умислу на заподіяння смерті потерпілому.

Враховуючи всі досліджені під час судового розгляду докази, показання обвинуваченого, потерпілого та свідків, оцінюючи їх у сукупності та взаємозв`язку, зокрема, не встановлення під час судового розгляду беззаперечної визначеності у обвинуваченого саме умислу та мети вбивства людини (відсутність погроз, інших висловлювань тощо як до, під час, так і після пострілу в бік автомобіля), дійшовши висновку про те, що за фактичних обставин даного кримінального провадження сам по собі постріл у водійське вікно автомобіля не свідчить про наявність прямого умислу на вбивство потерпілого, суд дійшов висновку про те, що у випадку, що розглядається, обвинувачений під час здійснення пострілу в бік автомобіля діяв із неконкретизованим (невизначеним) умислом, а тому має нести відповідальність за наслідки, які фактично ним були заподіяні.

До того ж, як уже зазначено, за версією обвинувачення ОСОБА_3 здійснив у ліве бічне скло дверей автомобіля «Daewoo Nexia», реєстраційний номер НОМЕР_2 , два прицільних постріли з близької відстані. Однак, суд зауважує, що відсутні належні та допустимі докази того, що перший постріл був прицільним (відсутні будь-які фактичні відомості щодо того, куди саме влучила куля та які такий постріл здійснювався), а показання потерпілого та свідків щодо відстані другого пострілу суттєво різняться, становлять від 1 до 6 метрів.

З огляду на викладене, інкриміноване ОСОБА_3 діяння за епізодом завдання тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_5 суд кваліфікує за частиною 2 статті 125 КК України як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

У решті суд вважає висунуте обвинувачення повністю обґрунтованим і доведеним за стандартом доведення «поза розумним сумнівом».

IV. Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання

Обставинною, що пом`якшує покарання, суд визнає добровільне відшкодування потерпілому завданого збитку.

Обставиною, яка обтяжує покарання, суд визнає вчинення кримінального правопорушення особою, яка перебуває в стані алкогольного сп`яніння.

V. Мотиви суду щодо призначення покарання

Відповідно до статті 65 КК України та пункту 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» під час призначення покарання у кожному конкретному випадку суди мають враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження вчиненню нових злочинів. Згідно зі статтею 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Кримінальне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 263 КК України, є тяжким злочином; кримінальне правопорушення, передбачене частиною 2 статті 125 КК України, є кримінальним проступком.

Обвинувачений має середню спеціальну освіту, працює покрівельником рулонних покрівель із штучних матеріалів 4 розряду в КП «Фастівська ЖЕК», одружений, зареєстрований і проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку лікарів нарколога та/або психіатра не перебуває, до кримінальної відповідальності притягується вперше.

Підстави для застосування статей 69, 69-1 КК України відсутні.

З урахуванням усіх фактичних обставин кримінального провадження, ступеня тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, їх наслідків, особи обвинуваченого, з огляду на наявність обставини, яка пом`якшує покарання, й обставини, яка його обтяжує, виходячи з загальних засад призначення покарання законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_3 покарання:

- за частиною 1 статті 263 КК України у виді позбавлення волі на строк п`ять років;

- за частиною 2 статті 125 КК України у виді обмеження волі на строк два роки.

Суд вважає, що таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень і таким чином сприятиме досягненню визначеної у статті 50 КК України мети загальної і спеціальної превенції.

При цьому згідно з пунктом 2 частини 1 статті 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Особа також може бути за вироком суду звільнена від покарання на підставах, передбачених статтею 49 цього Кодексу (частина 5 статті 74 КК України).

Відповідно до протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, й ухвал слідчих суддів, постановлених Фастівським міськрайонним судом Київської області у цьому кримінальному провадженні, обвинуваченого затримано 07 липня 2017 року, йому обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та згідно з ухвалою від 03 жовтня 2017 року звільнено з-під варти.

Отже, відповідно до статті 72 КК України у строк покарання ОСОБА_3 належить зарахувати строк його попереднього ув`язнення за період з дня затримання по день звільнення з-під варти з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Разом із цим, ураховуючи особу обвинуваченого, позицію потерпілого, який не наполягав на суворому та/або реальному покаранні обвинуваченому, беручи до уваги його вік, ураховуючи наслідки вчиненого, суд уважає за можливе, застосувавши статтю 75 КК України, звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням із встановленням йому обов`язків, передбачених статтею 76 КК України.

VІ. Інші питання

Цивільний позов не заявлявся.

На підставі частини 2 статті 124 КПК України з обвинуваченого на користь держави належить стягнути документально підтверджені процесуальні витрати.

Питання щодо речових доказів суд вирішує відповідно до статті 100 КПК України.

Підстави для обрання запобіжного заходу відсутні.

Керуючись статтями 100, 124, 369-371, 373, 374, 377 КПК України, суд

ухвалив:

1. Визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 125 КК України, та призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк два роки.

2. На підставі пункту 2 частини 1 статті 49, частини 5 статті 74 КК України звільнити ОСОБА_3 від покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 125 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності.

3. Визнати ОСОБА_3 винним у вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 263 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років.

4. За правилами статті 72 КК України зарахувати ОСОБА_3 у строк відбування покарання строк його попереднього ув`язнення за період з 07 липня 2017 року по 03 жовтня 2017 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

5. Відповідно до статті 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років з випробуванням та встановити йому іспитовий строк три роки, який обчислювати з моменту проголошення вироку.

6. В порядку частин 1, 2 статті 76 КК України покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

7. Роз`яснити ОСОБА_3 , що згідно з частиною 2 статті 78 КК України якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.

8. Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати в сумі 9 118 (дев`ять тисяч сто вісімнадцять) гривень 08 копійок.

9. Речові докази:

- передані на зберігання до Фастівського відділення поліції Васильківського відділу поліції ГУНП в Київській області: пошкоджене скло водійських дверей автомобіля марки «Daewoo Nexia», реєстраційний номер НОМЕР_2 , та пошкоджене скло передніх пасажирських дверей автомобіля марки «Daewoo Nexia», реєстраційний номер НОМЕР_2 , які знаходяться в двох опечатаних експертних пакетах № 4166407, 4164606; спортивну гвинтівку моделі «ТОЗ-8М» калібру 5,6 мм, № НОМЕР_1 , первинна упаковка, які знаходиться в опечатаному прозорому полімерному пакеті, скріпленому пластиковою пломбою з індивідуальним номером «7585844»; гвинтівочні спортивно-мисливські патрони кільцевого запалення, калібру 5,6 мм до нарізної вогнепальної зброї в кількості 85 шт., 14 експерементально стріляних гільз, 2 патрони з наколотою закраїною, первинна упаковка, які знаходяться в опечатаному експертному пакеті № 2962426; шорти, футболка, пара капців, які знаходяться в картонній коробці опечатаній печатками Фастівського відділення поліції Васильківського відділу поліції ГУНП в Київській області; марлеві тампони зі змивами з обличчя, лівої та правої рук ОСОБА_3 , контрольний марлевий тампон, первинні упаковки, які знаходяться в опечатаному експертному пакеті № 3761272, знищити;

- автомобіль «Daewoo Nexia», номерний знак НОМЕР_2 , залишити у власності ОСОБА_5 ;

- DVD-R диск із відео, аудіо записом і фотознімком, знятими та записаними на мобільний телефон ОСОБА_8 , зберігати в матеріалах кримінального провадження № 0000705 (судової справи № 381/3556/17).

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана до Київського апеляційного суду через Васильківський міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасники судового провадження мають право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження, обвинувачений і захисник подати клопотання про помилування. Копію вироку негайно після його проголошення вручити присутнім учасникам кримінального провадження.

Суддя ОСОБА_1