ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 531/2361/22 Номер провадження 11-кп/814/1705/23Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2023 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського

апеляційного суду в складі:

Головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтава матеріали кримінального провадження №0000448 від 09.09.2022 за апеляційною скаргою прокурора відділу Полтавської обласної прокуратури ОСОБА_9 на вирок Карлівського районного суду Полтавської області від 27.01.2023 відносно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Мар`янвка Карлівського району Полтавської області,, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта середня-спеціальна, вдівця, дітей на утриманні не маючого, працюючого трактористом в ПП «Ланна-Агро», не судимого,

ВСТАНОВИЛА:

Цим вироком ОСОБА_8 засуджено за ч.2 ст. 286 КК України на 3 роки позбавлення волі, без позбавлення права керувати транспортними засобами, зі звільненням від призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік 6 місяців.

Відповідно до ст.100 КПК України вирішено долю речових доказів.

Згідно вироку суду, ОСОБА_8 обвинувачується в тому, що він 09 вересня 2022 року, о 13 годині 07 хвилині, в світлий час доби, керуючи автомобілем марки ВАЗ-2107, н.з. НОМЕР_1 , рухався по автодорозі Карлівка-Попівка-Нижня Ланна від с. Попівка Полтавського (Карлівського) району у напрямку с. Нижня Ланна Полтавського (Карлівського) району та, проїхавши с. Попівка, у районі електроопори №67, змінив напрямок руху ліворуч, виїхав за межі проїзної частини із подальшим з`їздом в лівий, по ходу свого руху, кювет та допустив наїзд передньою частиною автомобіля на дерево.

У результаті недотримання водієм ОСОБА_8 п. 10.1 Правил дорожнього руху України, його дружина ОСОБА_10 , яка була пасажиром автомобіля ВАЗ-2107, отримала тяжкі тілесні ушкодження, від яких остання ІНФОРМАЦІЯ_2 померла у КНП «Карлівська лікарня ім. Л.В. Радевича».

В апеляційній скарзі прокурор не оспорюючи фактичні обставини справи та доведеність вини у вчиненні інкримінованого ОСОБА_8 злочину, просить вирок суду скасувати та постановити новий вирок, в якому ОСОБА_8 призначити покарання за ч.2 ст. 286 КК України у виді 3 років позбавлення волі, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_8 від основного покарання з іспитовим строком на 1 рік 6 місяців.

В обґрунтування апеляційних вимог вказує, що суд призначаючи покарання ОСОБА_8 , обрав надто м`яке покарання, не застосувавши до нього додаткове покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, не врахувавши що від дій обвинуваченого настали непоправні наслідки у виді смерті потерпілої.

Заслухавши доповідь судді, прокурора на підтримку апеляційної скарги, заперечення проти апеляційної скарги обвинуваченого та його захисника, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, викладені у апеляційній скарзі, суд апеляційної інстанції дійшов до наступного висновку.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати вирок повністю чи частково та ухвалити новий вирок.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 409 КПК України однією з підстав для скасування судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Згідно з ч. 2 ст. 409 КПК України підставою для скасування вироку суду першої інстанції може бути також невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

Висновок суду про винуватість ОСОБА_8 у вчиненні злочину передбаченого за ч.2 ст.286 КК України ґрунтується на належних та допустимих доказах, є правильним і ніким із учасників провадження не оспорюється.

Призначення обвинуваченому ОСОБА_8 основного покарання, у виді позбавлення волі строком на 3 роки, у поданій апеляційній скарзі не оскаржується, а тому вирок в цій частині не переглядається.

На думку колегії суддів, доводи апеляційної скарги прокурора про необхідність застосування до обвинуваченого додаткового покарання, передбаченого санкцією ч.2 ст.286 КК України у виді позбавлення права керувати транспортними засобами на певний строк є обґрунтованими, виходячи з такого.

Так, суд першої інстанції, мотивуючи не призначення ОСОБА_8 додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами на певний строк, послався на обставини справи, поведінку обвинуваченого під час скоєння кримінального правопорушення і після цього, його позитивні характеристики.

Згідно ст. ст. 50, 65 КК України суд призначає покарання в межах санкції статті Особливої частини КК України, відповідно до положень Загальної частини КК України, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Як вбачається із наведеної норми закону, не призначаючи додаткового покарання, суд першої інстанції недостатньо врахував тяжкість вчиненого злочину та непоправні наслідки, які настали від дій обвинуваченого у виді смерті потерпілої, а також недостатньо врахував те, що обвинувачений у нескладній дорожній ситуації грубо порушив вимоги Правил дорожнього руху.

А тому, доводи апеляційної скарги про необхідність скасування вироку суду в частині призначеного покарання у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості, є обґрунтованими.

Враховуючи ступінь тяжкості кримінального правопорушення, особу винного, який раніше не судимий, вину визнав, щиро розкаявся у вчиненому злочині, місцем проживання характеризується позитивно, відсутність обставин, що обтяжують покарання, колегія суддів вважає, що необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових правопорушень буде призначення останньому основного покарання у виді та розмірі, визначеному судом першої інстанції зі звільненням від його відбування на підставі ст.75 КК України, із призначенням додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами в межах санкції ч.2 ст.286 КК України.

За таких обставин, апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а вирок суду першої інстанції - скасуванню в частині призначення покарання, з ухваленням нового вироку.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 409, 420 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора відділу Полтавської обласної прокуратури ОСОБА_9 задовольнити.

Вирок Карлівського районного суду Полтавської області від 27.01.2023 відносно ОСОБА_8 в частині призначення покарання, скасувати.

Ухвалити в цій частині новий вирок, яким ОСОБА_8 призначити покарання за ч.2 ст.286 КК України у виді 3 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_8 від відбування призначеного основного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік 6 місяців.

Згідно ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_8 обов`язки протягом іспитового строку: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

В іншій частині вирок суду залишити без змін.

Вирок суду набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржений безпосередньо до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня його проголошення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4