СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кс/759/7132/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2023 року слідчий суддя Святошинського районного суду м.Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні скаргу представника власника майна ОСОБА_3 подану адвокатом ОСОБА_4 в порядку ст. 303 КПК України,-

ВСТАНОВИВ:

20.11.2021 р. до суду надійшла вказана скарга, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна.

Скарга обґрунтована тим, що 18.06.2023 р. слідчим Солом`янського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_5 було оглянуто та вилучено автомобіль марки "Форд Мустанг", д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова (VIN) НОМЕР_2 на підставі акту огляду та затримання транспортного засобу та поміщено на майданчик тимчасового утримання транспортних засобів за адресою: м. Київ, вул. Г.Хоткевича,20б. Вказаний автомобіль належить на праві власності ОСОБА_3 . Згідно отриманої інформації від слідчого Святошинського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_6 , арешт на автомобіль слідчим суддею накладено не було. 17.11.2023 р. заявник отримав відмову від слідчого ОСОБА_6 Святошинського УП ГУНП в м. Києві, про задоволення клопотання від 05.11.2023 р. про повернення тимчасово вилученого майна. Посилаючись на те, що автомобіль має статус тимчасово вилученого мана, арешт на нього не накладався, просив зобов`язати слідочого, в провадженні якого перебуває кримінальне провадження, повернути власнику тимчасове вилучене майно вищезазначений транспортний засіб.

В судове засідання представник власника майна ОСОБА_3 - адвокат ОСОБА_4 не з`явився, подав до суду заяву про розгляд клопотання за його відсутності.

В судове засідання слідчий, в провадженні якого перебуває кримінальне провадження і дії якого оскаржуються, не з`явився, причини неявки не відомі, клопотань про відкладення не надходило.

Слідчий суддя, розглянувши скаргу, дослідивши матеріали клопотання, приходить до наступних висновків.

Статтею 131 КПК України передбачено вичерпний перелік видів заходів забезпечення кримінального провадження, серед яких є арешт майна.

Згідно положень ч.1 ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним його майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасово вилучити майно може кожен, хто законно затримав особу в порядку, передбаченому статтями 207, 208, 298-2 цього Кодексу. Кожна особа, яка здійснила законне затримання, зобов`язана одночасно із доставленням затриманої особи до слідчого, прокурора, іншої уповноваженої службової особи передати їй тимчасово вилучене майно. Факт передання тимчасово вилученого майна засвідчується протоколом. Тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Так, стаття 169 КПК України містить положення щодо порядку припинення тимчасово вилученого майна. Так, таке майно повертається особі, у якої воно було вилучено: 1) за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; 2) за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; 3) у випадках, передбачених ч. 5 ст. 171, ч.6 ст.173 цього Кодексу; 4) у разі скасування арешту.

Згідно до п.1 ч.1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена зокрема, бездіяльність слідчого, прокурора, що полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 КПК України, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Автомобіль марки "Форд Мустанг", д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова (VIN) НОМЕР_2 надежить ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу.

18.06.2023 р. слідчим Солом`янського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_5 було оглянуто та вилучено автомобіль марки "Форд Мустанг", д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова (VIN) НОМЕР_2 на підставі акту огляду та затримання транспортного засобу та поміщено на майданчик тимчасового утримання транспортних засобів за адресою: м. Київ, вул. Г.Хоткевича, 20-б.

31.10.2023 р. представник власника майна адвокат ОСОБА_4 звернувся до слідчого СВ Святошинського УП ГУНП в м. Києві з клопотанням про повернення вилученого майна.

Слідчим Святошинського УП ГУНП в м. Києв, ОСОБА_6 відмовлено в задоволенні клопотання про повернення майна, також зазначено, що клопотання про арешт автомобіля не було погоджено прокурором, тому арешт не накладено, однак повернення речового доказу негативно вплине на подальше досудове розслідування.

Як стверджував у скарзі представник власника майна транспортний засіб має статус тимчасово вилученого майна, а оому підлягає поверненню власнику. Протилежного слідчому судді не надано.

У третьому абзаці ст. 41 Конституції України встановлено, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

До однієї з основних засад кримінального провадження відноситься недоторканність права власності, яка визначена у ст. 16 КПК.

Частина перша цієї норми імперативно встановлює, що позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Натомість, частина друга цієї статті визначає, що на підставах та в порядку, передбаченому цим Кодексом, допускається тимчасове вилучення майна без судового рішення.

Отже, згідно ст. 16 КПК України лише судовим рішенням особу може бути позбавлено права власності та лише судовим рішенням обмежується право власності. Без судового рішення згідно ч. 2 ст. 16 КПК можливе обмеження права власності лише шляхом застосування процедури тимчасового вилучення майна, яка визначена статтями 167-169 КПК України.

Виходячи зі змісту ст. 16 КПК про те, що позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, єдиним таким судовим рішенням, передбаченим КПК, яке призначене обмежувати право власності у кримінальному провадженні є ухвала про арешт майна.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 169 КПК України тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 171, частиною шостою статті 173 цього Кодексу.

Отже на даний час власник майна всупереч вимогам Конституції України, Цивільного кодексу України, позбавлений права користування своїм майном, хоча судом такої заборони не встановлено, чим завдається власнику майна істотної шкоди.

Відповідно до п. 3 ч. 2. ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: зобов`язання вчинити певну дію.

На підставі викладеного, слідчий суддя приходить до висновку про задоволення скарги.

Керуючись ст. ст. 167, 169-171, 236, 303 - 309 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу представника власника майна ОСОБА_3 , подану адвокатом ОСОБА_4 в порядку ст. 303 КПК України,- задовольнити.

Зобов`язати слідчого Слідчого управління ГУНП в Київській області у кримінальному провадженні №0002340 від 21.06.2023 року повернути майно, яке було вилучено 18.06.2023 р. слідчим Солом`янського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_5 , а саме: автомобіль марки "Форд Мустанг", д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова (VIN) НОМЕР_2 , на підставі акту огляду та затримання транспортного засобу та поміщено на майданчик тимчасового утримання транспортних засобів за адресою: м. Київ, вул. Г.Хоткевича, 20-б, його власнику ОСОБА_3 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1