Справа № 132/2119/23
Провадження №1-кп/132/331/23
Вирок

Іменем України

31 жовтня 2023 року місто КАЛИНІВКА

КАЛИНІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Калинівка Хмільницького району Вінницької області, матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000130 від 14 квітня 2021 року та №0000236 від 06 липня 2021 року, за обвинувальними актами, складеними у відношенні:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Комсомольське Козятинського району Вінницької області, українця, громадянина України, із базовою загальною середньою освітою, неодруженого, непрацевлаштованого, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

який обвинувачується у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185; ч.3 ст.185; ч.2 ст.186; ч.2 ст.190 КК України,

за участі сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_5 ,

обвинуваченого - ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_7 - 14 квітня 2021 року близько 03год.00хв. перебуваючи на території муніципального ринку, що розташований за адресою: Вінницька область, місто Козятин, вулиця 8-ма Гвардійська, та знаходиться за приміщенням кафе-магазину «Рідна Хата», діючи за попередньою змовою з особою, матеріали стосовно якої виділено в окреме провадження, маючи умисел, направлений на відкрите протиправне заволодіння чужим майном, підбігли до ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які знаходились між торгівельними прилавками ринку. Підбігши до ОСОБА_9 , особа, матеріали стосовно якої виділено в окреме провадження, завдав два удари по голові останнього дерев`яною палицею, яку заздалегідь взяв зі свого помешкання, завдавши при цьому тілесні ушкодження у вигляді забитої рани в ділянці верхнього повіка лівого ока, восьми саден в лобній ділянці, синця в лівій очній ділянці, які у відповідності до висновку експерта не були небезпечними для життя в момент їх заподіяння, та за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень. В цей же час, ОСОБА_7 підбіг до ОСОБА_8 , якого схопив за одяг та завдав декілька ударів кулаками рук по тулубу останнього, завдавши при цьому тілесні ушкодження у вигляді садна на задній поверхні лівого плеча, синця в ділянці лівої лопатки, синця в ділянці лівого променево-зап`ястного суглоба, які у відповідності до висновку експерта не були небезпечними для життя в момент їх заподіяння, та за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень. Залишивши ОСОБА_8 , ОСОБА_7 підбіг до присівшого на коліна ОСОБА_9 , з якого зірвав належну ОСОБА_8 сумку-рюкзак марки «Umbro», вартістю 430грн.00коп., в якій знаходились кросівки марки «Puma», вартістю 800грн.00коп., а також зірвав з останнього належну йому чоловічу сумку марки «Diverse Premium», вартістю 475грн.00коп., в якій знаходились: мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi 6A Black» 2GB RAM 16GB ROM, вартістю 1466грн.67коп., зі встановленим стартовим пакетом оператора мобільного зв`язку «Лайфселл», вартістю 100грн.00коп.; чоловічий гаманець, вартістю 300грн.00коп., всередині якого знаходились паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_9 ; кредитні картки банку «Монобанк» та «Альфабанк»; посвідчення водія-штабелера, видане уповноваженим органом Республіки Польща; та грошові кошти в сумі 200грн.00коп. Заволодівши вказаним майном, ОСОБА_7 та особа, матеріали стосовно якої виділено в окреме провадження, залишили місце вчинення кримінального правопорушення, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим завдали ОСОБА_8 матеріальної шкоди на загальну суму 1230грн.00коп., а ОСОБА_9 матеріальної шкоди на загальну суму 2541грн.67коп.

Він ж, 08 травня 2021 року о 21год.40хв. перебуваючи в салоні автомобіля ОСОБА_10 , який його привіз з міста Житомира до вулиці 8-ма Гвардійська в місті Козятині Вінницької області, у зв`язку з відсутністю грошових коштів для розрахунку за проїзд, попросив у ОСОБА_10 , мобільний телефон марки «Samsung Galaxy M30S», під приводом здійснення дзвінка до знайомих. ОСОБА_10 , довіряючи ОСОБА_7 , надав останньому свій мобільний телефон. В цей же момент у ОСОБА_7 виник умисел, направлений на протиправне заволодіння мобільним телефоном ОСОБА_10 . Діючи повторно, ОСОБА_7 маючи умисел, направлений на заволодіння чужим майном шляхом шахрайства, не маючи на меті подальшого повернення вказаного мобільного телефону, імітуючи спроби зробити дзвінок, вийшов із салону автомобіля, та з мобільним телефоном марки «Samsung Galaxy M30S», вартістю 4266грн.67коп., зі встановленим стартовим пакетом оператора мобільного зв`язку «Лайфселл», вартістю 100грн.00коп., на рахунку якого знаходились грошові кошти в сумі 03грн.00коп., а також зі встановленим стартовим пакетом оператора мобільного зв`язку «Водафон», вартістю 70грн.00коп., на рахунку якого знаходились грошові кошти в сумі 05грн.00коп., залишив місце вчинення кримінального правопорушення, розпорядився ними на власний розсуд, чим завдав ОСОБА_10 матеріальної шкоди на загальну суму 4444грн.67коп.

Він же, 27 червня 2021 року близько 12год.40хв., маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з метою особистого збагачення, прийшов до торгового контейнера, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , який належить ОСОБА_11 . Виконуючи свої злочинні дії, направленні на таємне викрадення чужого майна, з метою особистого збагачення, пересвідчившись в тому, що власниця відсутня та ніхто зі сторонніх осіб не спостерігає за його протиправними діями, ОСОБА_7 повторно викрав з прилавка мобільний телефон марки «Samsung Galaxy J4», з ІМЕІ1: НОМЕР_1 ; ІМЕІ2: НОМЕР_2 , вартістю 1933грн.00коп., з встановленою сім-картою оператора мобільного зв`язку «Київстар», вартістю 70грн.00коп, та сім-картою оператора мобільного зв`язку «Лайфселл», вартістю 70грн.00коп., без коштів на рахунку, з картою пам`яті на 16Гб, вартістю 115грн.00коп., який знаходився в прозорому силіконовому чохлі з декоративним камінням на задній стінці у вигляді півмісяця, вартістю 100грн.00коп., якими після залишення місця вчинення кримінального правопорушення, розпорядився на власний розсуд, чим завдав ОСОБА_11 матеріальної шкоди на загальну суму 2288грн.00коп.

Він же, 22 липня 2021 року близько 05год.00хв., маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з метою особистого збагачення, прийшов до будинку ОСОБА_12 , який розташований за адресою: АДРЕСА_3 . Перебуваючи на вулиці поруч з будинком, виконуючи свої злочинні дії, направленні на таємне викрадення чужого майна, з метою особистого збагачення, пересвідчившись в тому, що за його діями ніхто зі сторонніх осіб не спостерігає, ОСОБА_7 відчинив передні ліві двері автомобіля марки «ВАЗ-21011», номерний знак « НОМЕР_3 », який належить ОСОБА_13 , та який перебував у користуванні ОСОБА_12 , через які проник до середини даного автомобіля. Перебуваючи в салоні автомобіля, ОСОБА_7 продовжуючи виконувати свої злочинні дії, направлені на таємне викрадення чужого майна, з метою особистого збагачення, повторно, викрав автомагнітолу марки «LG» LAC-UA 250, вартістю 255грн.00коп. Крім того, ОСОБА_7 перебуваючи біля цього ж автомобілю, відчинив капот, звідки таємно викрав акумуляторну батарею марки «WESTA» 12B, 60Ач, 600А (EN) 100мин., вартістю 799грн.03коп. Після залишення місця вчинення кримінального правопорушення, викраденим розпорядився на власний розсуд, чим завдав ОСОБА_12 матеріальної шкоди на загальну суму 1054грн.03коп.

Обвинувачений ОСОБА_7 в судовому засіданні при розгляді вказаної справи, свою вину в інкримінованих йому кримінальних правопорушень визнав повністю, та пояснив, що дійсно він 14.04.2021 року о 03год.00хв. перебуваючи на території муніципального ринку, розташованого в місті Козятин, за попередньою змовою з особою, матеріали стосовно якої виділено в окреме провадження, маючи умисел, направлений на відкрите протиправне заволодіння чужим майном, підбігли до ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які знаходились між торгівельними прилавками ринку. Підбігши до ОСОБА_9 , особа, матеріали стосовно якої виділено в окреме провадження, почав завдавати тому удари по голові дерев`яною палицею, яку взяв зі свого помешкання. В цей же час він підбіг до ОСОБА_8 , якого схопив за одяг та завдав декілька ударів кулаками рук по тулубу останнього. Залишивши ОСОБА_8 , він підбіг до присівшого на коліна ОСОБА_9 , з якого зірвав сумку-рюкзак, в якій знаходились кросівки, а також зірвав чоловічу сумку, в якій знаходились: мобільний телефон із стартовий пакетом; чоловічий гаманець, в якому знаходились паспорт, кредитні картки, посвідчення водія, та гроші в сумі 200грн.00коп., заволодівши якими, вони залишили місце вчинення кримінального правопорушення, та розпорядились ними на власний розсуд. Окрім цього, він 08.05.2021 року о 21год.40хв. на автомобілі ОСОБА_10 приїхав з міста Житомира до міста Козятин, та у зв`язку з відсутністю у нього грошових коштів для розрахунку за проїзд, він попросив у ОСОБА_10 мобільний телефон, під приводом здійснення дзвінка до знайомих. Останній довіряючи йому, надав свій мобільний телефон, і в цей момент у нього виник умисел на його заволодіння. З цією метою, імітуючи спроби зробити дзвінок, він вийшов із салону автомобіля, після чого залишив місце вчинення кримінального правопорушення, а мобільним телефоном із стартовими пакетами, розпорядився на власний розсуд. Окрім цього, він 27.06.2021 року близько 12год.40хв. з метою таємного викрадення чужого майна прийшов до торгового контейнера, розташованого по вулиці 8-ма Гвардійська в місті Козятин, та переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, викрав з прилавка мобільний телефон із сім-картами, який знаходився в чохлі, яким після залишення місця вчинення кримінального правопорушення, розпорядився на власний розсуд. Окрім цього, він 22.07.2021 року близько 05год.00хв. маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, прийшов до будинку, розташованого по АДРЕСА_2 . Перебуваючи на вулиці поруч з будинком виявив автомобіль «ВАЗ», та переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, відчинив передні ліві двері, проник в салон автомобіля, звідки викрав автомагнітолу. Після цього, перебуваючи біля автомобіля, відчинив капот, звідки викрав акумуляторну батарею, з якими з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись за власним розсудом.

Потерпілі особі: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 в судове засідання не з`явились, надавши письмові заяви, згідно яких просили кримінальне провадження розглянути за їх відсутності, до обвинуваченого застосувати покарання згідно вимог діючого законодавства.

Враховуючи те, що обвинувачений не оспорював фактичні обставини справи і судом було встановлено, що він правильно розуміє зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності його позиції, заслухавши думку учасників судового розгляду та роз`яснивши їм положення ч.3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження інших доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Оцінюючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що винність ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень при обставинах, викладених в обвинувальних актах, доведені повністю, а його дії за ч.2 ст.185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно; за ч.3 ст.185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у сховище, вчинена повторно; за ч.2 ст.186 КК України, а саме відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинене за попередньою змовою групою осіб; та за ч.2 ст.190 КК України, а саме заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно, правильно кваліфіковані органами досудового слідства.

Положення частини 2 статті 50 КК України встановлюють, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Для досягнення законодавчо визначеної мети покарання суди мають керуватися принципами призначення покарання, до яких належать, у тому числі, принцип індивідуалізації та принцип справедливості покарання.

Відповідно до змісту статті 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Виходячи з принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації це покарання має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу. При виборі покарання мають значення і повинні братися до уваги обставини, що його пом`якшують та обтяжують.

Згідно пункту 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (стаття 12 КК України), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, тощо).

Прокурор ОСОБА_14 у своїй промові, під час виступу у судових дебатах, просила визнати ОСОБА_7 винним у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185; ч.3 ст.185; ч.2 ст.186; ч.2 ст.190 КК України та призначити йому покарання у вигляді: за ч.2 ст.185 КК України - 2 (два) роки позбавлення волі; за ч.3 ст.185 КК України - 3 (три) роки позбавлення волі; за ч.2 ст.186 КК України - 4 (чотири) роки позбавлення волі; за ч.2 ст.190 КК України - 2 (два) роки позбавлення волі. На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_7 покарання у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі. На підставі ч.5 ст.72 КК України, у строк покарання зарахувати термін перебування під вартою з 22.07.2021 року по 26.08.2022 року, а також з 02.09.2023 року по день набрання вироком законної сили. Строк відбування покарання обраховувати з дня набрання вироком законної сили.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , суд враховує ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, особу винного, обставини, що пом`якшують і обтяжують його покарання.

Обвинувачений ОСОБА_7 вчинив кримінальні правопорушення, які відповідно до ст.12 КК України відносяться до: нетяжкого злочину (ч.2 ст.185, ч.2 ст.190 КК України); тяжкого злочину (ч.3 ст.185, ч.2 ст.186 КК України).

З матеріалів кримінального провадження, а саме з відомостей персонально-довідкового обліку, отриманих з Єдиної інформаційної системи Міністерства внутрішніх справ України про притягнення осіб до кримінальної відповідальності, відсутність (наявність) судимості або обмежень, передбачених кримінально-процесуальним законодавством України від 09.07.2021 року вбачається, що ОСОБА_7 раніше не судимий.

За місцем проживання ОСОБА_7 характеризується посередньо, неодружений. Будучи особою працездатного віку, ніде не працює та суспільно-корисливою працею не займається, постійного законного джерела доходу (прибутку) не має, що і стало підґрунтям для вчинення даних кримінальних правопорушень.

На обліку у лікарів психіатра та нарколога ОСОБА_7 не перебуває.

Відповідно до статті 337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуто обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім як у випадках зміни судом правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

Згідно пункту 5 частини 1 статті 368 КПК України суд, ухвалюючи вирок, повинен вирішити питання, зокрема, чи є обставини, що обтяжують або пом`якшують покарання обвинуваченого, і які саме.

За пунктом 4 частини 1 статті 91 КПК України обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою для закриття кримінального провадження, підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.

Обов`язок доказування перелічених обставин згідно зі статтею 92 КПК України покладається на слідчого, прокурора та в установлених цим Кодексом випадках, на потерпілого.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що органом досудового розслідування обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_7 визначено щире каяття; активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень. Обставин, які обтяжують його покарання, органом досудового розслідування не встановлено.

В судовому засіданні, прокурор ОСОБА_14 просила суд виключити обставину, яка пом`якшує покарання - щире каяття, оскільки вона не знайшла свого підтвердження під час судового розгляду.

Суд погоджується з такою позицією виходячи з наступного.

Відповідно до роз`яснень, викладених в пункті 3 постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», щире розкаяння характеризує суб`єктивне ставлення винної особи до вчиненого злочину, яке виявляється в тому, що вона визнає свою провину, висловлює жаль з приводу вчиненого та бажає виправити ситуацію, що склалася.

Як зазначив Верховний Суд у своїй постанові від 10.09.2019 року у справі 761/23886/14-к (провадження № 51-8756км18), щире каяття - це обставина, яка відображає психічний стан особи, яка вчинила злочин і передбачає глибокі внутрішні переживання особою того, що сталося, моральне засудження своєї злочинної поведінки, почуття сорому, докорів сумління і готовність нести кримінальну відповідальність. Щире каяття проявляється у самозасудженні особою вчиненого злочину, його наслідків, прагненні усунути нанесену шкоду та рішенні не вчиняти більше злочинів. Вказана форма посткримінальної поведінки особи свідчить про те, що в особи відбулися суттєві позитивні зміни соціальних орієнтацій, які знижують ступінь її соціальної небезпечності. При цьому, щире каяття не є тотожним поняттям до визнання вини (визнання особою факту вчинення нею злочину).

Отже, сам факт визнання вини у вчиненні кримінального правопорушення не свідчить про щире каяття, оскільки щире каяття передбачає, окрім визнання факту вчинення кримінального правопорушення, ще й дійсне, відверте, а не уявне визнання своєї провини у вчиненому, щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки, що насамперед повинно виражатися в бажанні виправити наслідки вчиненого. Факт щирого каяття у вчиненні кримінального правопорушення (злочину) повинен знайти своє відображення в матеріалах кримінального провадження.

Натомість, у матеріалах кримінального провадження відсутні дані на підтвердження вчинення обвинуваченим ОСОБА_7 зазначених дій.

З урахуванням вимог статей 66, 67 КК України, роз`яснень щодо застосування його норм, викладених у постанові Верховного Суду від 25.07.2019 року у справі № 156/98/18 (номер провадження 51-9408км18) та рекомендацій, наведених в постанові Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», суд ретельно дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку про можливість визнання обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_7 , визначеної органом досудового розслідування в матеріалах кримінального провадження, та доведеної прокурором під час розгляду кримінального провадження - активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 , органом досудового розслідування та судом не встановлено.

Вказані відомості про особу обвинуваченого підвищують суспільну небезпечність вчинених кримінальних правопорушень і свідчать про спрямованість ОСОБА_7 на вчинення інших кримінальних правопорушень.

Зважаючи на встановлені судом обставини в сукупності з характером конкретних дій обвинуваченого ОСОБА_7 , суд вважає неможливим досягнення мети попередження вчинення нових кримінальних правопорушень і виправлення обвинуваченого без ізоляції його від суспільства.

З урахуванням наведеного, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_7 покарання за кожне кримінальне правопорушення окремо, в межах санкції статті закону, яка передбачає відповідальність за відповідне кримінальне правопорушення, та визначити йому остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, у виді позбавлення волі, яке він має відбувати реально.

Саме таке покарання, на думку суду, відповідатиме вимогам кримінального та кримінального процесуального законодавства України, є відповідним вчиненому кримінальному правопорушенню, а також за своїм видом та розміром - необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчиненню нових злочинів як ним, так і іншими особами.

Згідно частини 9 статті 100 КПК України, питання про долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили.

Речові докази, вилучені в ході розслідування кримінального провадження, а саме сліди папілярних ліній (постанова слідчого СВ відділення поліції № 2 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_15 від 23.07.2021 року), та електронний носій DVD-R диск з відеозаписами з камер відеоспостереження, розташований за адресою: Вінницька область, місто Козятин, вулиця Грушевського, 118 (постанова слідчого СВ відділення поліції № 2 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_15 від 26.07.2021 року), які визначено зберігати в матеріалах кримінального провадження, після набуття вироком законної сили, необхідно залишити в матеріалах даного кримінального провадження.

Речові докази, вилучені в ході розслідування кримінального провадження, а саме чохол з рульового колеса; кришку підлокітника; автомагнітолу марки «LG» LAC-UA 250; акумуляторну батарею марки «WESTA» 12B, 60Ач, 600А (EN) 100мин. (постанова слідчого СВ відділення поліції № 2 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_15 від 23.07.2021 року), та мобільний телефон марки «Samsung Galaxy J4», з ІМЕІ1: НОМЕР_1 ; ІМЕІ2: НОМЕР_2 (постанова слідчого СВ відділення поліції № 2 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_15 від 26.07.2021 року), які визначено передати власникам під зберігальну розписку, після набуття вироком законної сили, необхідно залишити у власників (законних володільців).

Відповідно до вимог частини 4 статті 174 КПК України, суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

Як вбачається з матеріалів даного кримінального провадження, на вилучене в ході досудового розслідування кримінального провадження майно, а саме на сліди папілярних ліній; чохол з рульового колеса; кришку підлокітника; автомагнітолу марки «LG» LAC-UA 250; акумуляторну батарею марки «WESTA» 12B, 60Ач, 600А (EN) 100мин. (ухвала слідчого судді Козятинського міськрайонного суду Вінницької області ОСОБА_16 від 26.07.2021 року у справі № 133/2303/21 (номер провадження 1-кс/133/581/21); мобільний телефон марки «Samsung Galaxy J4», з ІМЕІ1: НОМЕР_1 ; ІМЕІ2: НОМЕР_2 (ухвала слідчого судді Козятинського міськрайонного суду Вінницької області ОСОБА_17 від 27.07.2021 року у справі № 133/2318/21 (номер провадження 1-кс/133/586/21), накладено арешт.

З урахуванням вимог процесуального закону, та беручи до уваги, що в застосуванні цього заходу забезпечення кримінального провадження відпала потреба, суд вважає за необхідне скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Козятинського міськрайонного суду Вінницької області ОСОБА_16 від 26.07.2021 року у справі № 133/2303/21 (номер провадження 1-кс/133/581/21), та ухвалою слідчого судді Козятинського міськрайонного суду Вінницької області ОСОБА_17 від 27.07.2021 року у справі № 133/2318/21 (номер провадження 1-кс/133/586/21).

Частиною 2 статті 124 КПК України передбачено, що у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Згідно пункту 2 частини 4 статті 374 КПК України, у разі визнання особи винуватою, у резолютивній частині вироку зазначається рішення про відшкодування процесуальних витрат.

За роз`ясненнями, викладеними в пункті 11 постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 07.07.1995 року «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину та судових витрат», у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта. У справі, в якій засуджено декілька осіб, судові витрати мають визначатися в певних частках з урахуванням ступеня вини та майнового стану кожного із засуджених.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, наявні витрати на залучення експерта, а саме за висновками експертів від 21.04.2021 року № СЕ-19/102-21/5991-ТВ у розмірі 653грн.80коп.; від 23.04.2021 року № СЕ-19/102-21/5989-ТВ у розмірі 653грн.80коп.; від 23.04.2021 року № СЕ-19/102-21/5992-ТВ у розмірі 653грн.80коп.; від 13.07.2021 року № СЕ-19/102-21/10167-ТВ у розмірі 686грн.48коп.; від 28.07.2021 року № СЕ-19/102-21/11018-ТВ у розмірі 686грн.48коп.; від 29.07.2021 року № СЕ-19/102-21/11019-ТВ у розмірі 686грн.48коп.; від 04.08.2021 року № СЕ-19/102-21/11066-Д у розмірі 858грн.10коп.

Проте, з числа цих витрат, витрати за висновками експертів від 21.04.2021 року № СЕ-19/102-21/5991-ТВ у розмірі 653грн.80коп.; від 23.04.2021 року № СЕ-19/102-21/5989-ТВ у розмірі 653грн.80коп.; від 23.04.2021 року № СЕ-19/102-21/5992-ТВ у розмірі 653грн.80коп., понесені в рамках розслідування кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, який ОСОБА_7 вчинив 14.04.2021 року за попередньою змовою з особою, матеріали стосовно якого виділено в окреме провадження.

Виходячи із цього, вказані витрати за висновками експертів від 21.04.2021 року № СЕ-19/102-21/5991-ТВ у розмірі 653грн.80коп.; від 23.04.2021 року № СЕ-19/102-21/5989-ТВ у розмірі 653грн.80коп.; від 23.04.2021 року № СЕ-19/102-21/5992-ТВ у розмірі 653грн.80коп., які понесені в рамках розслідування кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, підлягають стягненню в рівних частках із ОСОБА_7 та особи, матеріали стосовно якої виділено в окреме провадження.

Таким чином, витрати на залучення експерта згідно висновків експерта від 21.04.2021 року № СЕ-19/102-21/5991-ТВ у розмірі 326грн.90коп.; від 23.04.2021 року № СЕ-19/102-21/5989-ТВ у розмірі 326грн.90коп.; від 23.04.2021 року № СЕ-19/102-21/5992-ТВ у розмірі 326грн.90коп.; від 13.07.2021 року № СЕ-19/102-21/10167-ТВ у розмірі 686грн.48коп.; від 28.07.2021 року № СЕ-19/102-21/11018-ТВ у розмірі 686грн.48коп.; від 29.07.2021 року № СЕ-19/102-21/11019-ТВ у розмірі 686грн.48коп.; від 04.08.2021 року № СЕ-19/102-21/11066-Д у розмірі 858грн.10коп., а всього 3898грн.24коп., підлягають стягненню з ОСОБА_7 на користь держави.

Цивільні позови потерпілими особами не заявлялися.

Відповідно до пункту 2 частини 4 статті 374 КПК України, в разі визнання особи винуватою у резолютивній частині вироку, з-поміж іншого, зазначається рішення щодо заходів забезпечення кримінального провадження, у тому числі рішення про запобіжний захід до набрання вироком законної сили; рішення про залік досудового тримання під вартою.

З матеріалів даного кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_7 відповідно до протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення від 23.07.2021 року, був затриманий 22.07.2021 року в порядку статті 208 КПК України, та відносно нього ухвалою слідчого судді Козятинського міськрайонного суду Вінницької області ОСОБА_17 від 25.07.2021 року у справі № 133/2303/21 (номер провадження 1-кс/133/583/21), застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою, із правом внесення застави у межах двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 45400грн.00коп., які були сплачені, та ОСОБА_7 звільнений з під варти - 26.08.2022 року. Вподальшому, у зв`язку з невиконанням покладених на ОСОБА_7 обов`язків, пов`язаних із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави, останній згідно ухвали Калинівського районного суду Вінницької області від 19.06.2023 року у справі № 133/2004/21, був оголошений у державний розшук, на виконання якої затриманий 02.09.2023 року, та відносно якого ухвалою Калинівського районного суду Вінницької області від 02.09.2023 року у справі № 132/2119/23, обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, без визначення розміру застави, дія якого на підставі ухвали Калинівського районного суду Вінницької області від 11.10.2023 року, продовжена до 09.12.2023 року включно.

З урахуванням цього, на підставі ч.5 ст.72 КК України, у строк відбування покарання ОСОБА_7 необхідно зарахувати строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі, починаючи з 22.07.2021 року по 26.08.2022 року, а також з 02.09.2023 року по день набрання вироком законної сили.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_7 необхідно рахувати з дня набрання вироком законної сили.

До набрання вироком законної сили, запобіжний захід ОСОБА_7 необхідно залишити тримання під вартою.

Відповідно до частин 1, 2 статті 374 КПК України, вирок суду складається зокрема зі вступної частини, у якій зазначаються дата та місце його ухвалення.

Згідно роз`яснень викладених в узагальнені Верховного Суду України від 01.08.2004 року «Про якість складання й оформлення судових рішень у кримінальних справах та справах про адміністративні правопорушення», суди повинні керуватися положенням про те, що датою постановлення вироку є день його підписання складом суду, незалежно від тривалості часу, протягом якого відбувалася нарада суддів, а місцем його постановлення - місто чи інший населений пункт, де це фактично мало місце.

Оскільки днем підписання вироку є 31 жовтня 2023 року, то датою його постановлення є саме цей день.

Керуючись ст.ст. 349, 368, 370, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_18 визнати винним у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.2 ст.186, ч.2 ст.190 КК України та призначити йому покарання у вигляді:

-за ч.2 ст.185 КК України - 2 (два) роки позбавлення волі;

-за ч.3 ст.185 КК України - 3 (три) роки позбавлення волі;

-за ч.2 ст.186 КК України - 4 (чотири) роки позбавлення волі;

-за ч.2 ст.190 КК України - 2 (два) роки позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_7 покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ч.5 ст.72 КК України, зарахувати ОСОБА_7 в строк покарання строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі, починаючи з 22.07.2021 року по 26.08.2022 року, а також з 02.09.2023 року по день набрання вироком законної сили.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_7 рахувати з дня набрання вироком законної сили.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_7 залишити утримання під вартою у слідчому ізоляторі Державної установи «Вінницька установа виконання покарань (№1)», до вступу вироку в законну силу, після чого його виконати.

Речові докази, вилучені в ході розслідування кримінального провадження, а саме сліди папілярних ліній (постанова слідчого СВ відділення поліції № 2 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_15 від 23.07.2021 року), та електронний носій DVD-R диск з відеозаписами з камер відеоспостереження, розташований за адресою: АДРЕСА_4 (постанова слідчого СВ відділення поліції № 2 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_15 від 26.07.2021 року), які визначено зберігати в матеріалах кримінального провадження, після набуття вироком законної сили, залишити в матеріалах даного кримінального провадження.

Речові докази, вилучені в ході розслідування кримінального провадження, а саме чохол з рульового колеса; кришку підлокітника; автомагнітолу марки «LG» LAC-UA 250; акумуляторну батарею марки «WESTA» 12B, 60Ач, 600А (EN) 100мин. (постанова слідчого СВ відділення поліції № 2 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_15 від 23.07.2021 року), та мобільний телефон марки «Samsung Galaxy J4», з ІМЕІ1: НОМЕР_1 ; ІМЕІ2: НОМЕР_2 (постанова слідчого СВ відділення поліції № 2 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_15 від 26.07.2021 року), які визначено передати власникам під зберігальну розписку, після набуття вироком законної сили, залишити у власників (законних володільців).

Арешт, накладений на сліди папілярних ліній; чохол з рульового колеса; кришку підлокітника; автомагнітолу марки «LG» LAC-UA 250; акумуляторну батарею марки «WESTA» 12B, 60Ач, 600А (EN) 100мин. (ухвала слідчого судді Козятинського міськрайонного суду Вінницької області ОСОБА_16 від 26.07.2021 року у справі № 133/2303/21 (номер провадження 1-кс/133/581/21); мобільний телефон марки «Samsung Galaxy J4», з ІМЕІ1: НОМЕР_1 ; ІМЕІ2: НОМЕР_2 (ухвала слідчого судді Козятинського міськрайонного суду Вінницької області ОСОБА_17 від 27.07.2021 року у справі № 133/2318/21 (номер провадження 1-кс/133/586/21) - скасувати.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта відповідно до висновків експерта від 21.04.2021 року № СЕ-19/102-21/5991-ТВ у розмірі 326грн.90коп.; від 23.04.2021 року № СЕ-19/102-21/5989-ТВ у розмірі 326грн.90коп.; від 23.04.2021 року № СЕ-19/102-21/5992-ТВ у розмірі 326грн.90коп.; від 13.07.2021 року № СЕ-19/102-21/10167-ТВ у розмірі 686грн.48коп.; від 28.07.2021 року № СЕ-19/102-21/11018-ТВ у розмірі 686грн.48коп.; від 29.07.2021 року № СЕ-19/102-21/11019-ТВ у розмірі 686грн.48коп.; від 04.08.2021 року № СЕ-19/102-21/11066-Д у розмірі 858грн.10коп., а всього 3898грн.24коп.

Вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

З підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювались під час розгляду і дослідження яких було визначено судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України, вирок суду першої інстанції не може бути оскаржений в апеляційному порядку.

Роз`яснити засудженому, що він має право подати та/або заявити клопотання про помилування, про ознайомлення із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Копію цього вироку негайно після його проголошення вручити під розписку засудженому та прокурору.

Суддя