У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.12.2023 Справа №607/24970/23

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області клопотання слідчого слідчого відділу Управління Служби безпеки України в Тернопільській області ОСОБА_3 , за погодженням із прокурором відділу Тернопільської обласної прокуратури ОСОБА_5 про здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000103 від 14.04.2023 року за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.7 ст.111-1 КК України ,-

В С Т А Н О В И В :

Слідчий слідчого відділу Управління Служби безпеки України в Тернопільській області ОСОБА_3 , за погодженням із прокурором відділу Тернопільської обласної прокуратури ОСОБА_5 , звернувся до слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області в рамках кримінального провадження №0000103 від 14.04.2023 року за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.7 ст.111-1 КК України.

Як зазначив слідчий у поданому клопотанні, не пізніше червня 2022 року в громадянина України ОСОБА_6 , як радикально налаштованої проти дій органів державної влади України особи, виник злочинний умисел, направлений на добровільне зайняття посади в незаконних правоохоронних органах, створених на тимчасово окупованій території Херсонської області.

При цьому ОСОБА_6 був обізнаний, що 24 жовтня 1945 року набув чинності Статут Організації Об`єднаних Націй, підписаний 26 червня 1945 року, яким фактично створено Організацію Об`єднаних Націй (далі ООН).

До складу ООН входять Україна, російська федерація та ще 49 країн-засновниць, а також інші країни світу.

Відповідно до частини 4 статті 2 Статуту ООН, усі Члени вказаної організації утримуються в своїх міжнародних відносинах від погрози силою або її застосування як проти територіальної недоторканності або політичної незалежності будь-якої держави, так і будь-яким іншим чином, несумісним із Цілями Об`єднаних Націй.

Декларацією Генеральної Асамблеї ООН № 36/103 від 09 грудня 1981 року про недопустимість інтервенції та втручання у внутрішні справи держав та резолюціями № 2131 (ХХ) від 21 грудня 1965 року, що містить Декларацію про неприпустимість втручання у внутрішні справи держав та про захист їх незалежності та суверенітету; № 2625 (XXV) від 24 жовтня 1970 року, що містить Декларацію про принципи міжнародного права, що стосуються дружніх відносин і співробітництва між державами відповідно до Статуту ООН; № 2734 (ХХV) від 16 грудня 1970 року, що містить Декларацію про зміцнення міжнародної безпеки, та № 3314 (ХХІХ) від 14 грудня 1974 року, що містить визначення агресії, установлено, що жодна з держав не має права здійснювати інтервенцію чи втручання у будь-якій формі або з будь-якої причини у внутрішні та зовнішні справи інших держав. Цими ж міжнародними документами закріплено обов`язок держав: утримуватися від озброєної інтервенції, підривної діяльності, військової окупації, здійснення сприяння, заохочення чи підтримки сепаратистської діяльності; не допускати на власній території навчання, фінансування та вербовки найманців чи засилання таких найманців на територію іншої держави.

Крім того, принципи суверенної рівності, поваги прав, притаманних суверенітету, незастосування сили чи погрози силою, непорушності кордонів, територіальної цілісності держав, мирного врегулювання спорів та невтручання у внутрішні справи держав були закріплені також у Заключному акті Наради з безпеки та співробітництва в Європі від 01 серпня 1975 року, який підписаний СРСР, правонаступником якого є російська федерація.

Статтями 1 та 2 III Конвенції про відкриття воєнних дій від 18 жовтня 1907 року, яка вступила в дію 26 січня 1910 року та 07 березня 1955 року визнана СРСР, правонаступником якого є російська федерація, передбачено, що військові дії між державами не повинні починатися без попереднього та недвозначного попередження у формі або мотивованого оголошення війни, або ультиматуму з умовним оголошенням війни. Про існування стану війни має бути без зволікання оповіщено нейтральним державам, і він матиме для них дійсну силу лише після отримання оповіщення.

У преамбулі Декларації про державний суверенітет України від 16 липня 1990 року (далі Декларація) вказано, що Верховна Рада Української Радянської Соціалістичної Республіки проголошує державний суверенітет України як верховенство, самостійність, повноту і неподільність влади Республіки в межах її території та незалежність і рівноправність у зовнішніх зносинах.

Відповідно до розділу V Декларації, територія України в існуючих кордонах є недоторканною і не може бути змінена та використана без її згоди.

24 серпня 1991 року Верховною Радою Української Радянської Соціалістичної Республіки схвалено Акт проголошення незалежності України, яким урочисто проголошено незалежність України та створення самостійної української держави України. Згідно з указаним документом, територія України є неподільною та недоторканною.

Незалежність України визнали держави світу, серед яких і російська федерація.

Згідно з пунктами 1, 2 Меморандуму про гарантії безпеки, у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї від 5 грудня 1994 року, російська федерація, Сполучене Королівство Великої Британії та Північної Ірландії і Сполучені Штати Америки підтвердили Україні своє зобов`язання згідно з принципами Заключного акту Наради з безпеки та співробітництва в Європі від 1 серпня 1975 року поважати незалежність і суверенітет та існуючі кордони України, зобов`язалися утримуватися від загрози силою чи її використання проти територіальної цілісності чи політичної незалежності України, і що ніяка їхня зброя ніколи не буде використовуватися проти України, крім цілей самооборони, або будь-яким іншим чином згідно зі Статутом ООН.

Відповідно до пунктів 3, 8 Меморандуму про підтримку миру та стабільності в Співдружності Незалежних Держав від 10 лютого 1995 року, що укладений між державами СНД, серед яких є Україна та російська федерація, держави підтвердили непорушність існуючих кордонів один одного та зобов`язалися виступати проти будь-яких дій, що підривають їхню непорушність, а також вирішувати усі суперечки, що виникають з питань кордонів і територій, тільки мирними засобами. Держави також зобов`язалися не підтримувати на території інших держав-учасниць сепаратистські рухи, а також сепаратистські режими, якщо такі виникнуть; не встановлювати з ними політичних, економічних та інших зв`язків; не допускати використання ними територій і комунікацій держав-учасниць Співдружності; не надавати їм економічної, фінансової, військової та іншої допомоги.

31 травня 1997 року, відповідно до положень Статуту ООН і зобов`язань згідно із Заключним актом Наради з безпеки і співробітництва в Європі, Україна та російська федерація уклали Договір про дружбу, співробітництво і партнерство між Україною і російською федерацією (ратифікований Законом України від 14 січня 1998 року №13/98-ВР та Федеральним Законом російської федерації від 02 березня 1999 року № 42ФЗ). Відповідно до статей 2 3 зазначеного Договору, російська федерація зобов`язалася поважати територіальну цілісність України, підтвердила непорушність існуючих між ними кордонів та зобов`язалася будувати відносини одна з одною на основі принципів взаємної поваги, суверенної рівності, територіальної цілісності, непорушності кордонів, мирного врегулювання спорів, незастосування сили або погрози силою, у тому числі економічні та інші способи тиску, права народів вільно розпоряджатися своєю долею, невтручання у внутрішні справи, додержання прав людини та основних свобод, співробітництва між державами, сумлінного виконання взятих міжнародних зобов`язань, а також інших загальновизнаних норм міжнародного права.

Статтями 1 2 Конституції України визначено, що Україна є суверенною і незалежною, демократичною, соціальною, правовою державою. Суверенітет України поширюється на всю її територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною.

Згідно зі статтею 5 Конституції України, носієм суверенітету та єдиним джерелом влади в Україні є народ. Народ здійснює владу безпосередньо і через органи державної влади та органи місцевого самоврядування.

Право визначати і змінювати конституційний лад в Україні належить виключно народові і не може бути узурповане державою, її органами або посадовими особами.

Відповідно до статті 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Статтею 73 Конституції України визначено, що виключно всеукраїнським референдумом вирішуються питання про зміну території України.

Відповідно до статей 132134 Конституції України територіальний устрій України ґрунтується на засадах єдності та цілісності державної території. До складу України входять: Автономна Республіка Крим, Вінницька, Волинська, Дніпропетровська, Донецька, Житомирська, Закарпатська, Запорізька, Івано-Франківська, Київська, Кіровоградська, Луганська, Львівська, Миколаївська, Одеська, Полтавська, Рівненська, Сумська, Тернопільська, Харківська, Херсонська, Хмельницька, Черкаська, Чернівецька, Чернігівська області, міста Київ та Севастополь. Місто Севастополь має спеціальний статус, Автономна Республіка Крим (далі - АР Крим) є невід`ємною складовою частиною України і в межах повноважень, визначених Конституцією України, вирішує питання, віднесені до її відання.

24 лютого 2022 року, у порушення вищевказаних умов міжнародних договорів, російською федерацією (далі - рф) здійснено повномасштабне військове вторгнення на територію України та розпочато ведення агресивної війни і захоплення її територій.

Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», введено воєнний стан на всій території України, який у подальшому було неодноразово продовжено.

Крім того, ОСОБА_6 було відомо, що після незаконного вторгнення російської федерації на територію України та окупації частини її території, зокрема селища міського типу Чаплинка Каховського району Херсонської області, представниками збройних сил та інших державних органів рф взято під контроль будівлі і споруди, що забезпечують діяльність органів державної влади України з метою перешкоджання їх нормальній роботі, а також створено незаконні органи влади та окупаційні адміністрації.

При цьому, ОСОБА_6 знав, що не пізніше червня 2022 року, точну дату встановити не виявилось можливим, представниками окупаційних органів влади рф в смт Чаплинка Каховського району Херсонської області створено так званий «отдел министерства внутренних дел по Чаплинскому МО ГУМВД Херсонской области», з метою незаконного виконання країною агресором правоохоронних функцій на території вказаного населеного пункту. Пізніше вказане утворення було перейменоване в «отдел министерства внутренних дел по Чаплинскому МО ГУМВД Херсонской области», а в лютому 2023 року в «ОМВД РФ «Чаплинское» ГУМВД РФ по Херсонской области».

Реалізуючи свій злочинний умисел, 28 червня 2022 року ОСОБА_6 , маючи досвід участі у НЗФ терористичної організації «ДНР», а саме в так званому «Ясиноватскому ГО МВД ДНР» умисно, добровільно приєднався до складу незаконного правоохоронного органу, створеного на тимчасово окупованій території Херсонської області «ГУМВД Херсонской области», згідно з наказом №14л/с обійнявши посаду «вр.и.о. начальника Чаплынского районного отделения полиции Каховского районного отдела полиции», де йому було видано табельну вогнепальну зброю (тип зброї досудовим розслідуванням встановити не вдалося).

Перебуваючи у складі вказаного незаконного правоохоронного органу, 16 серпня 2022 року ОСОБА_6 , для досягнення злочинної мети окупаційної адміністрації держави-агресора та виявлення громадян України, які не підтримують рф, на території одного з ринків м. Херсона, розташованого на вул. Потьомкінській, 51, виявляв осіб, які розраховувалися за придбані покупки гривнею, де поміж інших, він зупинив громадянина Молдови ОСОБА_7 . Перевіривши його документи, ОСОБА_6 провів особистий обшук останнього та попередив його про недопущення розрахунків українською валютою в подальшому.

Надалі, ОСОБА_6 не пізніше листопада 2022 року, продовжуючи свою злочинну діяльність, умисно, добровільно обійняв посаду «начальника отдела министерства внутренних дел по Чаплинскому МО ГУМВД Херсонской области».

На вказаній посаді ОСОБА_6 , у період з листопада 2022 року по лютий 2023 року, відповідно до своїх функціональних обов`язків, спільно із представниками окупаційної влади російської федерації, виконував злочинні завдання незаконного правоохоронного органу у селищі міського типу Чаплинка Каховського району Херсонської області.

Так, 11 листопада 2022 року ОСОБА_6 , усвідомлюючи свою злочинну діяльність, в приміщенні так званого «ОМВД по Чаплинскому МО ГУМВД Херсонской области», розташованого за адресою: Херсонська область, смт Чаплинка, вул. Грушевського, 46, здійснював конвоювання незаконно затриманої громадянки України ОСОБА_8 з камери та назад для проведення її допиту.

Окрім того, під час всього терміну незаконного позбавлення волі ОСОБА_8 у вказаному «ОМВД» протягом 5 днів, ОСОБА_6 та інші невстановлені його спільники, здійснювали до неї заходи психологічного впливу, погрожували фізичною розправою, примушували вчити гімн росії, а під час прогулянки заставляли справляти природні потреби на вулиці у присутності інших затриманих й так званих «поліцейських».

15 листопада 2022 року ОСОБА_6 , звільняючи громадянку ОСОБА_8 з місця незаконного позбавлення волі, не повернувши їй всі відібрані у неї особисті речі, примусив останню написати на його ім`я та підписати заяву про відсутність будь-яких претензій до так званих співробітників «отдела министерства внутренних дел по Чаплинскому МО ГУМВД Херсонской области».

Також, 13 листопада 2022 року ОСОБА_6 , для досягнення злочинної мети окупаційної адміністрації країни агресора, віддав вказівку своїм підлеглим «фізично розібратися» з продавцями базару смт Чаплинка, які відмовлялися приймати під час продажу своєї продукції російські рублі. Окрім того ОСОБА_6 , забороняв так званим «працівникам поліції» реагувати на численні факти мародерства та фізичних розправ представниками збройних сил рф над мешканцями Чаплинської громади.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_6 31 січня 2023 року, підписав та направив як «начальник отдела министерства внутренних дел по Чаплинскому МО ГУМВД Херсонской области» на адресу так званого «прокурора Херсонской области» ОСОБА_9 , зареєстрований у вказаному незаконному правоохоронному органі супровідний лист №73 з копією постанови про порушення кримінальної справи від 31.01.2023 за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 228 кримінального кодексу російської федерації, відносно громадянина ОСОБА_10 .

Діючи аналогічним чином, 3 лютого 2023 року ОСОБА_6 , підписав та направив як «начальник отдела министерства внутренних дел по Чаплинскому МО ГУМВД Херсонской области» на адресу так званого «прокурора Херсонской области» ОСОБА_9 , зареєстрований у вказаному незаконному правоохоронному органі супровідний лист №87 з копією постанови про порушення кримінальної справи від 03.02.2023 за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 228 кримінального кодексу російської федерації, відносно громадянина ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Крім цього ОСОБА_6 , виконуючи свої функції у незаконному правоохоронному органі, 06.02.2023 підписав та направив як «начальник ОМВД РФ «Чаплинское» ГУ МВД РФ Херсонской области» на адресу так званого «прокурора Херсонской области» ОСОБА_9 супровідний лист №94 з копією постанови про порушення кримінальної справи від 06.02.2023 за ознаками злочину, передбаченого п. «в» ч. 2 ст. 158 кримінального кодексу російської федерації («крадіжка»), відносно невстановленої особи.

Як зазначив орган досудового розслідування, громадянин України ОСОБА_6 умисно, добровільно, з 28 червня 2022 року по 27 вересня 2023 року у незаконному правоохоронного органі «Главном управлении МВД Херсонской области» займав посаду «вр.и.о. начальника Чаплынского районного отделения полиции Каховского районного отдела полиции», та «начальника отдела министерства внутренних дел по Чаплинскому МО», а з 06.02.2023 «начальника ОМВД РФ «Чаплинское» ГУМВД РФ по Херсонской области», створеному на тимчасово окупованій території Херсонської області.

ОСОБА_6 , 27.09.2023 в порядку ст. 135 та ч. 1 ст. 278 КПК України повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України.

28.09.2023, через засіб масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження «Урядовий кур`єр» та офіційний веб-сайт Офісу Генерального прокурора, ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України та викликано на 09.10.2023, 10.10.2023 та 11.10.2023 до слідчого відділу УСБУ в Тернопільській області для отримання письмового повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України, допиту як підозрюваного та проведенні інших слідчих та процесуальних дій за участі підозрюваного. Однак, будучи належним чином повідомленим про виклик, ОСОБА_6 до слідчого відділу не з`явився, про причини неявки не повідомив.

ОСОБА_6 ухиляється від слідства та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності.

12.10.2023 слідчим відділом УСБУ в Тернопільській області ОСОБА_6 оголошено у розшук, у зв`язку з тим, що останній перебуває на тимчасово окупованій території України, де переховується від органів слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності.

Таким чином, притягнути ОСОБА_6 до кримінальної відповідальності у загальному порядку, передбаченому кримінально-процесуальним законодавством, не надається можливим, але при цьому наявні достатні підстави для проведення у даному кримінальному провадженні стосовно підозрюваного спеціального досудового розслідування злочину, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України.

У судовому засіданні слідчий ОСОБА_3 клопотання підтримав з мотивів, у ньому наведених та просив його задовольнити.

Захисник ОСОБА_4 у судовому засіданні щодо задоволення клопотання покладалася на думку суду, оскільки правоохоронними органами не були вжиті всі заходи для повідомлення ОСОБА_6 та вручення йому підозри.

Заслухавши пояснення учасників справи, вивчивши клопотання, додані до нього матеріали, слідчий суддя враховує наступне.

За змістом ч. 8 ст. 135 КПК України, повістка про виклик особи, стосовно якої існують достатні підстави вважати, що така особа виїхала та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою агресором, у випадку обґрунтованої неможливості вручення їй такої повістки згідно з частинами першою, другою, четвертою сьомою цієї статті, публікується в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному вебсайті Офісу Генерального прокурора.

Особа, зазначена в абзаці першому цієї частини, вважається такою, яка належним чином повідомлена про виклик, з моменту опублікування повістки про її виклик у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному вебсайті Офісу Генерального прокурора.

У випадку наявності в особи, зазначеної в абзаці першому цієї частини, захисника (захисників) копія повістки про її виклик надсилається захиснику (захисникам).

Відповідно до ч. 5 ст. 139 КПК України ухилення від явки на виклик слідчого, прокурора чи судовий виклик слідчого судді, суду (неприбуття на виклик без поважної причини більш як два рази) підозрюваним, обвинуваченим та оголошення його у міждержавний та/або міжнародний розшук є підставою для здійснення для спеціального досудового розслідування чи спеціального судового провадження.

Глава 241 КПК України встановлює особливості спеціального досудового розслідування кримінальних правопорушень.

Відповідно до ст. 2971 КПК України спеціальне досудове розслідування (in absentia) здійснюється стосовно одного чи декількох підозрюваних згідно із загальними правилами досудового розслідування, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цієї глави.

Спеціальне досудове розслідування здійснюється на підставі ухвали слідчого судді у кримінальному провадженні щодо злочинів, передбачених статтями 109, 110, 1102, 111, 1111, 1112, 112, 113, 114, 1141, 1142, 115, 116, 118, частиною другою статті 121, частиною другою статті 127, частинами другою і третьою статті 146, статтями 1461, 147, частинами другою п`ятою статті 191 (у випадку зловживання службовою особою своїм службовим становищем), статтями 209, 255258, 2581, 2582, 2583, 2584, 2585, 348, 364, 3641, 365, 3652, 368, 3682, 3683, 3684, 369, 3692, 370, 379, 400, 408, 436, 4361, 437, 438, 439, 440, 441, 442, 443, 444, 445, 446, 447 Кримінального кодексу України, стосовно підозрюваного, крім неповнолітнього, який переховується від органів слідства та суду на тимчасово окупованій території України, на території держави, визнаної Верховною Радою України державоюагресором, з метою ухилення від кримінальної відповідальності та/або оголошений у міжнародний розшук.

Згідно ст. 2972 КПК України з клопотанням про здійснення спеціального досудового розслідування до слідчого судді має право звернутися прокурор або слідчий за погодженням з прокурором.

18.09.2023 в порядку ст.ст. 133, 135 КПК України, в тому числі через засіб масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження «Урядовий кур`єр» та офіційний веб-сайт Офісу Генерального прокурора, ОСОБА_6 викликано на 10 год. 00 хв. 27 вересня 2023 року до слідчого відділу УСБУ в Тернопільській області для отримання письмового повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України, та допиту у якості підозрюваного. Однак, будучи належним чином повідомленим про виклик, ОСОБА_6 у слідчий відділ УСБУ в Тернопільській області не з`явився, про причини неявки не повідомив.

В подальшому, 02.10.2023 через засіб масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження «Урядовий кур`єр» та офіційний веб-сайт Офісу Генерального прокурораОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення та викликано на 10 год. 00 хв. 09.10.2023, 10.10.2023 та 11.10.2023 до слідчого відділу УСБУ в Тернопільській області для допиту як підозрюваного та проведенні інших слідчих та процесуальних дій за участі останнього. Однак, будучи належним чином повідомленим про виклик, ОСОБА_6 до слідчого відділу не з`явився, про причини неявки не повідомив.

ОСОБА_6 органом досудового розслідування підозрюється у добровільному зайнятті громадянином України посади в незаконному правоохоронному органі, створеному на тимчасово окупованій території, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України, за вчинення якого законом передбачено покарання у вигляді позбавленням волі на строк від дванадцяти до п`ятнадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк від десяти до п`ятнадцяти років та з конфіскацією майна або без такої.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що зазначені у клопотанні обставини підозри ОСОБА_6 можуть мати місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних та доказів.

Постановою слідчого слідчого відділу УСБУ в Тернопільській області ОСОБА_3 від 12 жовтня 2023 року, оголошено розшук підозрюваногоОСОБА_6 , у зв`язку з тим, що останній перебуває на тимчасово окупованій території Херсонської області, де переховується від органів слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності.

16 жовтня 2023 року слідчим суддею Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави.

Відтак, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що підозрюваний ОСОБА_6 умисно переховується від слідства та суду на тимчасово окупованій території України.

Отож, враховуючи встановлені обставини, вважаю, щоОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 1111 КК України, органом досудового розслідування вжито достатньо заходів, для того, щоб прийти до висновку про те, що підозрюваний переховується від органів слідства з метою уникнення кримінальної відповідальності.

З наведених підстав, вважаю за доцільне клопотання слідчого задовольнити та надати дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування стосовно підозрюваного ОСОБА_6 у кримінальному провадженні №0000103 від 14.04.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 1111 КК України.

На підставі вищевикладеного, ст. ст. 135, 139, 29712974, 309, 376 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання слідчого відділу Управління Служби безпеки України в Тернопільській області ОСОБА_3 , за погодженням із прокурором відділу Тернопільської обласної прокуратури ОСОБА_5 про здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000103 від 14.04.2023 року за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.7 ст.111-1 КК України, задовольнити.

Надати дозвіл на здійснення у кримінальному провадженні №0000103 від 14.04.2023 року спеціального досудового розслідування стосовно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця Азербайджанської республіки, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого у АДРЕСА_2 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.7 ст.111-1 КК України.

Роз`яснити, що відомості щодо підозрюваних, стосовно яких слідчим суддею постановлено ухвалу про здійснення спеціального досудового розслідування, невідкладно, але не пізніше 24 годин після постановлення ухвали, вносяться до Єдиного реєстру досудових розслідувань і публікуються в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному вебсайті Офісу Генерального прокурора.

Ухвала є остаточною, оскарженню не підлягає, заперечення проти неї може бути подане під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1