КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ

Київського апеляційного суду в складі:

головуючого суддіОСОБА_1 ,
суддів при секретарі судового засіданняОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві 26 жовтня 2023 року апеляційну скаргу представника власника майна ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 01 травня 2023 року,

за участі:

представника власника майна адвоката ОСОБА_6

власника майна ОСОБА_5

ВСТАНОВИЛА:

Вказаною ухвалою задоволено клопотання прокурора Київської обласної прокуратури ОСОБА_7 та накладено арешт шляхом заборони його відчуження, розпорядження та користування, на тимчасово вилучене майно в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на належні ОСОБА_5 чохол чорного кольору на кнопці, в якому знаходяться 13 металевих відмичок; портативний лічильник банкнот; пневматичний пістолет Stalker (4 mm) та набої до нього в коробці; чотири печатки з назвами «ТОВ «Гліб дистрибьюшн компані», «Благодійна організація «Перший гуманітарний банк»; «ТОВ «NEO SYSTEMS», «ТОВ «Гліб дистрибьюшн компані»; пристрій для вимірювання голосу; газовий балончик «Терен-4», кайданки в коробці, чек ТРЦ «Караван» № ; чек ТОВ «Нова Пошта» №5274 від 11.03.2022; мобільний телефон «MAX COM» ММ134; мобільний телефон «Alcatel» ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 ; мобільний телефон «Samsung» рожевого кольору в чохлі; мобільний телефон «Samsung» ІМЕІ1: НОМЕР_3 , ІМЕІ2: НОМЕР_4 ; мобільний телефон «Samsung» ІМЕІ1: НОМЕР_5 ; ІМЕІ2: НОМЕР_6 сім-картами НОМЕР_7 , НОМЕР_8 ); дві сім-карти «Київстар» № НОМЕР_9 , № НОМЕР_10 ; три слот-карти мобільного оператора «Київстар» №№ НОМЕР_11 , НОМЕР_12 , НОМЕР_13 ; слот-карта «лайфселл» № НОМЕР_14 ; 3 слот-карти «ВФ Україна» №№ НОМЕР_15 , НОМЕР_8 , НОМЕР_16 ; слот-карта «ВФ Україна» без номеру; упаковка стартового пакету «Vodafon» НОМЕР_16; упаковка стартового пакета «лайфселл» НОМЕР_14; стартовий пакет з-під «Київстар»; ноутбук «LENOVO IdeaPad Flax5 s/n R91340W0»; пристрій для запису звуку та навушники до нього; бінокль 10х50WA V0JAGER2; 2 банківські картки «МАХІ Фокстрот» №№ НОМЕР_17 , НОМЕР_18 ; банківська картка «ПриватБанк для виплат» № НОМЕР_19 ; банківська картка «ПриватБанк універсальна» № НОМЕР_20 ; банківська картка «ПриватБанк для виплат» № НОМЕР_21 ; банківська картка «Монобанк» № НОМЕР_22 ; банківська картка «uniСreditCard ОСОБА_18»№ НОМЕР_23 ; банківська картка «uniСreditCard ОСОБА_18» № НОМЕР_24 ; банківська картка «Альфабанк» № НОМЕР_25 ; мобільний телефон IPhone 13ProMax з абонентським номером НОМЕР_26 ; зубна щітка.

Не погоджуючись з таким рішенням, представник власника майна ОСОБА_5 - адвокат ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу слідчого судді в частині накладення арешту на майно, яке належить ОСОБА_5 , згідно переліку зазначеного в ухвалі слідчого судді.

Щодо строку на апеляційне оскарження зазначає, що 01 травня 2023 року клопотання прокурора розглянуто без виклику власника майна, копію ухвали отримано 29 вересня 2023 року, апеляційну скаргу направлено електронною поштою 04 жовтня 2023 року.

Вважає оскаржувану ухвалу незаконною, через істотні порушення вимог кримінального процесуального закону.

Апелянт зазначає, що в даному кримінальному провадженні ОСОБА_5 є свідком, а вилучене майно не має відношення до провадження.

Зауважує, що через арешт майна ОСОБА_5 позбавлений в повній мірі здійснювати свою підприємницьку діяльність.

В судове засідання прокурор не з`явився, на електронну пошту суду надіслав клопотання про відкладення судового засідання, у зв`язку із зайнятістю у іншому судовому засіданні та проведенні процесуальних дій, доказів поважності причин не явки не надав. Хоча, про час та місце судового засідання йогоповідомлено у встановленому законом порядку. Колегія суддів вирішила за можливе розглянути дану справу за відсутності прокурора, що не суперечить положенням ч. 4 ст. 405 КПК України, зважаючи на скорочені строки розгляду справ такої категорії (ч. 2 ст. 422 КПК України).

Заслухавши доповідь судді, доводи представника власника майна та власника майна, які підтримали апеляційну скаргу та просивли її задовольнити, вивчивши матеріали провадження і перевіривши наведені апелянтом доводи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з наступних підстав.

Згідно з вимогами ст. 395 КПК України, ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення, а у випадку якщо ухвалу суду було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

З матеріалів провадження убачається, що 01 травня 2023 року клопотання прокурора розглянуто без виклику власника майна, копію ухвали отримано 29 вересня 2023 року, апеляційну скаргу направлено електронною поштою 04 жовтня 2023 року. З цих підстав, колегія суддів вважає, що строк на апеляційне оскарження не пропущено.

Як убачається з матеріалів судового провадження, слідчим управління ГУ Національної поліції в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке 04 квітня 2023 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000525, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 4 ст. 187 КК України.

У клопотанні прокурора зазначено, що у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , під час дії воєнного стану на території України, вирішили вчинити розбійний напад з метою заволодіння чужим майном, таким чином вступивши в попередню злочинну змову.

В результаті розбійного нападу ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 заволоділи наступним майном потерпілого, а саме: мобільним телефоном IPhone 6S ІМЕІ: НОМЕР_27 .

Крім того, у клопотанні зазначено про причетність ОСОБА_5 до вчиненого кримінального правопорушення, з посиланням на докази, які підтверджують вказане.

У ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_5 проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна право власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрована за ОСОБА_11

23 квітня 2023 року на підставі ухвали слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва проведено обшук домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , під час якого виявлено та вилучено належне ОСОБА_5 майно.

Постановою старшого слідчого СУ ГУНП в Київській області ОСОБА_12 від 23 квітня 2023 року вилучені речі визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000525.

24 квітня 2023 року прокурор Київської обласної прокуратури ОСОБА_7 поштовим зв`язком направив до Святошинського районного суду м. Києва клопотання про накладення арешту на вилучене під час обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , майно, з метою збереження речових доказів.

Ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 01 травня 2023 року клопотання прокурора задоволено.

Перевіряючи законність прийнятого рішення слідчим суддею, колегія суддів враховує практику Європейського суду з прав людини та дотримання ним вимог КПК України, які регулюють норми застосування заходів забезпечення кримінального провадження, у тому числі щодо накладення арешту на майно.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Вказана норма узгоджується зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.

У своїх висновках Європейський суд з прав людини неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення п. 1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а п. 2 визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів». Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції (рішення у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»).

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою, зокрема, забезпечення збереження речових доказів.

У такому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Приймаючи рішення, слідчим суддею зазначених вимог закону дотримано.

Задовольняючи клопотання, внесене в межах кримінального провадження № 0000525 про накладення арешту на майно, яке вилучене під час проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 , слідчий суддя дослідив матеріали додані до клопотання та прийшов до правильного висновку, що з метою збереження речових доказів у кримінальному провадженні необхідно накласти арешт на зазначене у клопотанні майно, оскільки незастосування таких заходів може призвести до їх відчуження або знищення.

Слідчий суддя під час розгляду клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту на майно, перевірив співрозмірність втручання у права ОСОБА_5 з потребами кримінального провадження.

З огляду на положення ч.ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України, повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто є його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Арешт майна з підстав передбачених ч.ч. 2, 3 ст. 170 КПК України по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

Тому, посилання автора апеляційної скарги на те, що слідчим суддею безпідставно накладено арешт на вказане майно, не приймаються до уваги, оскільки арешт на майно накладено з правових підстав, передбачених ч.ч. 2, 3 ст. 170 КПК України.

Колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про необхідність накладення арешту на вказане майно, з метою збереження речових доказів, оскільки прокурором доведено обставини, які підтверджують, що незастосування такого обмеження може призвести до наслідків, які можуть перешкодити досудовому розслідуванню.

Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, апелянтом не надано та колегією суддів не встановлено.

Доводи апелянта, що через накладений арешт ОСОБА_5 позбавлений в повній мірі здійснювати свою підприємницьку діяльність є необґрунтованими.

Зокрема, застосування будь-якого заходу забезпечення кримінального провадження, зокрема арешт майна, є втручанням у права і свободи власника майна, проте таке втручання можливе, якщо потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання, що у цьому випадку і мало місце.

Посилання захисника на відповідь старшого слідчого ГУ НП в Київській області ОСОБА_13 , в якій зазначено, що належне ОСОБА_5 майно досліджено та оглянуто, проведено їх експертні дослідження, а вказані об`єкти не відносяться до категорії предметів, вилучених з обігу або обіг яких обмежено, не може бути підставою для скасування оскаржуваного рішення, оскільки на час його винесення були наявні усі підстави для арешту вилученого майна.

При цьому колегія суддів також звертає увагу на те, що арешт майна є тимчасовим заходом забезпечення кримінального провадження, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження, який в подальшому може бути скасований у визначеному законом порядку. У відповідності до вимог ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Зважаючи на зазначене в сукупності з обставинами кримінального провадження, колегія суддів вважає, що слідчий суддя, накладаючи арешт на майно зазначене у клопотанні прокурора, діяв у спосіб та у межах діючого законодавства, застосував захід забезпечення кримінального провадження на засадах розумності та співмірності.

Істотних порушень вимог КПК України, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді, по справі не встановлено.

Керуючись статтями 117, 170, 171, 173, 309, 376, 404, 405, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 01 травня 2023 року, - залишити без змін, а апеляційну скаргу представника власника майна ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_6 , - без задоволення.

Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Єдиний унікальний № 759/7643/23 Слідчий суддя в 1-ій інстанції: ОСОБА_17

Провадження № 11сс/824/6409/2023 Доповідач ОСОБА_1

Категорія ст.170 КПК