ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №766/1485/23

02.11.2023 року м. Херсон

Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000399 від 18.02.2023 року, за яким обвинувачений

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Херсон, громадянин України, не працюючий, не одружений, на обліках в лікарня нарколога та психіатра не перебуваючий, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий, зокрема 26.07.2016 року Херсонським міським судом Херсонської області за ч. 1 ст. 122, ч. 2 ст. 186, із застосуванням положень ст. ст. 70, 71 КК України до остаточної міри покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки 6 місяців, звільнений 12.02.2017 року умовно-достроково, не відбутий термін 1 рік 3 місяці 24 дні; 06.07.2023 Малиновським районним судом м. Одеси за ч. 4 ст. 185 КК України до покарання 5 років 6 місяців позбавлення волі, початок строку відбування покарання з 06.07.2023 року із зарахуванням строку попереднього ув`язнення з 04.04.2023 року по 06.04.2023 року та з 18.04.2023 року по 05.07.2023 року із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 та ч. 3 ст. 357 КК України,

за участю сторін кримінального провадження

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 (в режимі відеоконференції),

установив:

1.Формулювання обвинувачення, визнане судом доведеним.

На підставі Указу Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президенту України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 №2102-ІХ із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан строком на 30 діб, який неодноразово постійно продовжувався в установленому законом порядку, зокрема Указом Президента України № 58/2023 від 06.02.2023 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 19 лютого 2023 року строком на 90 діб.

Так, 17.02.2023, близько 10.00 год., ОСОБА_3 , переслідуючи прямий умисел та корисливий мотив, спрямований на порушення права власності особи, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, шляхом вільного доступу до місця відстоювання маршрутних автобусів, шляхом натискання на кнопку аварійного відкриття дверей проник до маршрутного автобусу «ЕТАЛОН» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який в той час не перебував на маршруті та стояв біля правого краю проїзної частини по вул. Космічна біля кута будинку, що знаходиться за адресою: м. Херсон, вул. Безроднього, 43, діючи в умовах воєнного стану, таємно, повторно, викрав грошові кошти у сумі 2500 гривень, мобільний телефон «SAMSUNG» моделі «GALAXY J6 (SM-J 600F/DS), вартість якого відповідно до висновку судової товарознавчої експертиз №СЕ- 19/122-23/278-ТВ від 06.03.2023 складає 962 грн. 50 коп., що належить потерпілому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , після чого розпорядився викраденим майном на власний розсуд, спричинивши потерпілому матеріальну шкоду на суму 3462 грн. 50 коп.

Окрім цього, 17.02.2023, близько 10.00 год., ОСОБА_3 , переслідуючи прямий умисел, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, шляхом вільного доступу до місця відстоювання маршрутних автобусів, шляхом натискання на кнопку аварійного відкриття дверей проник до маршрутного автобусу «ЕТАЛОН» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який в той час не перебував на маршруті та стояв біля правого краю проїзної частини по вул. Космічна біля кута будинку, що знаходиться за адресою: м. Херсон, вул. Безроднього, 43 розуміючи, що паспорт, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, посвідчення водія та довідка про присвоєння ідентифікаційного номеру є важливими особистими документами, втрата яких істотно ускладнює реалізацію особою своїх прав, свобод та законних інтересів, діючи умисно, з особистих мотивів та з метою незаконного заволодіння вказаними документами, таємно, викрав із салону вказаного автобусу паспорт громадянина України серії НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що є власністю держави Україна, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу «OPEL VECTRA» реєстраційний номер НОМЕР_3 , що належить ОСОБА_5 , посвідчення водія на ім`я ОСОБА_5 серії НОМЕР_4 та довідку про присвоєння ідентифікаційного номера ОСОБА_5 . Після чого місце вчинення правопорушення залишив, розпорядившись викраденими документами на власний розсуд.

2.Статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений.

Відповідно до ч. 4 ст. 185 КК України передбачено кримінальну відповідальність за таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у сховище, вчинене в умовах воєнного стану.

Відповідно до ч.3 ст.357 КК України передбачено кримінальну відповідальність за незаконне заволодіння будь-яким способом паспортом та іншим важливим особистим документом.

Законом України № 2102-IX від 24.02.2022 затверджено указ Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні». З 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан, який в подальшому постійно продовжувався, зокрема Указом Президента України № 58/2023 від 06.02.2023 з 05 години 30 хвилин 19 лютого 2023 року строком на 90 діб.

3.Позиції сторін та інших учасників судового провадження.

Прокурор в судовому засіданні вказав на доведеність винуватості ОСОБА_3 , просив призначити покарання за ч. ч. ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на п`ять років, за ч. 3 ст. 357 КК України у виді 3 місяців арешту, та призначити покарання шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим у виді п`яти років позбавлення волі. Остаточне покарання просила визначити із застосуванням положень ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом часткового приєднання покарання призначеного за попереднім вироком, у вигляді позбавлення волі строком на шість років.

Як на обставини, що пом`якшують покарання, послався на щире каяття обвинуваченого, активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень та добровільне відшкодування заподіяної шкоди.

Обвинувачений ОСОБА_3 вину у вчиненні кримінальних правопорушень за вищевстановлених судом обставин визнав повністю, розкаявся у вчиненому, щодо позиції прокурора в частині виду та міри покарання заперечень не надав.

Потерпілий в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку. Надав суду заяву, якою просив проводити розгляд справи за його відсутності якою також зазначив про відсутність матеріальних претензій до ОСОБА_3 , а при вирішенні питання щодо призначення покарання покладався на позицію прокурора.

4.Докази на підтвердження встановлених судом обставин, а також мотиви неврахування окремих доказів.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 повідомив, що він дійсно 17.02.2023 року близько 10.00 год., проникнувши непомітно, шляхом натискання кнопки аварійного відкриття дверей, до автобусу, який стояв припаркований, викрав сумку, яка стояла на торпеді, у якій перебували мобільний телефон та документи, які він забрав собі додому, де зберігав. Мобільним телефоном користувався сам. Згодом телефон та документи у нього були вилучені співробітниками поліції. Із визначеною експертами оцінкою викраденого телефону а також із переліком привласнених ним документів в суді погодився.

Відповідно до приписів ч. 3 ст. 349 КПК України суд, за згодою учасників судового провадження, визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються.

При цьому суд встановив, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст викладених в обвинувальному акті обставин, їх позиція є добровільною, а також роз`яснив учасникам, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Таким чином, допитавши в судовому засіданні обвинуваченого, дослідивши інформацію, що характеризує особу обвинуваченого а також дані про судові витрати та речові докази, суд дійшов висновку про доведеність винуватості ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 та ч. 3 ст. 357 КК України а саме у таємному викрадення чужого майна (крадіжці), вчиненій повторно, поєднаній з проникненням у сховище, вчиненій в умовах воєнного стану а також у незаконному заволодінні будь-яким способом паспортом та іншим важливим особистим документом.

5.Мотиви зміни обвинувачення.

Підстав для зміни обвинувачення чи визнання частини обвинувачення необґрунтованою судом не встановлено.

6.Обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 суд визнає щире каяття, яке виразилось у висловлюванні ним у судовому засіданні жалю з приводу вчиненого, активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень, яке виразилось у визнанні ним своєї провини в ході досудового слідства та добровільному викладі обставин вчиненого а також добровільному відшкодуванні заподіяної шкоди шляхом повернення потерпілому викрадених документів та грошових коштів, про що свідчить відсутність з боку потерпілого претензій майнового характеру.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , передбачених ст. 67 КК України, судом не встановлено.

7.Мотиви призначення покарання

Згідно зі ст. 50, ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових кримінальних правопорушень. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

При призначенні покарання суд зважає на тяжкість вчинених кримінальних правопорушень, одне з яких за ч. 4 ст. 185 КК України згідно зі ст. 12 КК України є тяжким злочином, а інше, передбачене ч. 3 ст. 357 КК України, відноситься до категорії кримінальних проступків.

Обвинувачений ОСОБА_3 є особою раніше судимою за вчинення умисних злочинів зокрема проти власності, на диспансерних обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, протягом 2023 року притягувався до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушень, що посягають на громадський порядок і громадську безпеку.

Враховуючи вказані обставини, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі у межах, встановлених санкцією статті, а за ч. 3 ст. 357 КК України у виді обмеження волі строком на 1 рік.

Таке покарання є справедливим, необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_3 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

При цьому, беручи до уваги позицію прокурора, який наполягав на призначенні реального покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , дані про його особу, а саме те, що він є особою, яка раніше неодноразово притягувалась до кримінальної відповідальності за вчинення умисних корисливих злочинів, зокрема проти власності, з приводу чого також має не зняті та не погашені у встановленому законом порядку судимості, навіть із урахуванням визнання ним своєї вини, щирого каяття у вчиненому, повного відшкодування потерпілому збитків та відсутність у останнього претензій майнового характеру, суд переконаний про неможливість виправлення ОСОБА_3 без його ізоляції від суспільства.

Також, при вирішенні питання в частині призначення ОСОБА_3 остаточної міри покарання суд бере до уваги наявність вироку Малиновського районного суду м. Одеси від 06.07.2023 року стосовно ОСОБА_3 , який набрав законної сили, та яким останнього засуджено за ч. 4 ст. 185 КК України за вчинення злочинів у період після розглядуваних судом обставин, при визначенні остаточних виду та міри покарання необхідно застосувати положення ч. 4 ст. 70 КК України.

8.Підстави для задоволення цивільного позову або відмови у ньому.

Цивільний позов у кримінальному провадженні потерпілим не пред`явлено, збитки відшкодовано шляхом повернення майна.

9.Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.

Долю речових доказів слід вирішити у порядку, визначеному ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати на залучення експерта підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави відповідно до ч. 2 ст. 124 КК України

Із урахуванням призначення судом ОСОБА_3 реальної міри покарання, та відсутності запобіжного заходу в рамках розглядуваного кримінального провадження, до набрання вироком законної сили до ОСОБА_3 слід застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Керуючись статтями 368, 370, 371, 374, 376, ч. 15 ст. 615 КПК України, суд

ухвалив:

Визнати ОСОБА_3 винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України та ч. 3 ст. 357 КК України та призначити йому покарання

за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 років,

за ч. 3 ст. 357 КК України у виді арешту на строк 3 місяці.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України визначити ОСОБА_3 покарання, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, у виді 5 років позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, шляхом часткового складання покарань призначених за вироком Малиновського районного суду м. Одеси від 06.07.2023 року за ч. 4 ст. 185 КК України та за цим вироком, остаточно визначити ОСОБА_3 покарання у виді 6 (шести) років позбавлення волі.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили обрати - тримання під вартою, який рахувати з часу постановлення вироку, тобто з 02.11.2023 року.

Зарахувати ОСОБА_3 в строк призначеного покарання частково відбуте покарання за вироком Малиновського районного суду м. Одеси від 06.07.2023 року за ч. 4 ст. 185 КК України за період з 06.07.2023 року по 01.11.2023 року включно, із урахуванням строку попереднього ув`язнення на підставі вимог ч. 5 ст. 72 КК України з 04.04.2023 року по 06.04.2023 року та з 18.04.2023 року по 05.07.2023 року із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі .

Стягнути з ОСОБА_3 судові витрати на користь держави на загальну суму 566,34 (п`ятсот шістдесят шість) грн. 34 коп. в рахунок відшкодування судових витрат у кримінальному провадженні за проведення по справі експертиз.

Речові докази та документи, а саме викрадені та якими незаконно заволоділи згідно встановлених судом обставин, які були передані під зберігальну розписку від 20.02.2023 року потерпілому, а саме: посвідчення водія ОСОБА_5 , номер та серія « НОМЕР_4 »; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу номер НОМЕР_5 ; ламіновану довідку про присвоєння ідентифікаційного номера ОСОБА_5 НОМЕР_6 ; паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , серія та номер НОМЕР_2 ; мобільний телефон жовтого кольору «SM-J 600F/DS» - вважати такими, що повернуті ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 ..

Вирок може бути оскаржений до Херсонського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Херсонський міський суд Херсонської області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції, якщо його не буде скасовано.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору а також надіслати потерпілому .

СуддяОСОБА_1