Справа №203/392/24
Провадження №1-кс/0203/498/2024
УХВАЛА

29 січня 2024 року Кіровський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу військової частини НОМЕР_1 на бездіяльність третього слідчого відділу (з дислокацією у АДРЕСА_1) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві,

у с т а н о в и в:

1. 16 січня 2024 року заявник поштовим зв`язком звернувся до суду зі скаргою на бездіяльність третього СВ (з дислокацією у м. Дніпрі) ТУ ДБР, розташованого у м. Полтаві. Заявлені вимоги обґрунтовані тим, що заявник звернувся до органу досудового розслідування із заявами про вчинення кримінальних правопорушень, проте орган досудового розслідування не вчинив дії, передбачені процесуальним законом, а саме не вніс відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та не вжив заходів до проведення такого розслідування. Заявник просить суд зобов`язати орган досудового розслідування внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань (а.с.а.с. 1 - 7, 17).

2. Представник заявника до суду не з`явився, звернувшись із заявою про розгляд справи за його відсутності.

3. Представник органу досудового розслідування до суду також не з`явився, був повідомлений належним чином.

4. Вирішуючи питання щодо розгляду скарги по суті за відсутності представника заявника попри приписи частини 3 статті 306 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), суд зважає на те, що військова частина у зв`язку з військовою агресією російської федерації у повному складі виконує бойові завдання та здійснює заходи із забезпечення національної безпеки України та Українського народу, що є об`єктивною перешкодою для розгляду справи як за безпосередньої участі представника у судовому засіданні в суді, так і в умовах відеоконференції.

5. Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

6. Судом встановлено, що 18.10.2023 заявник звернувся до ТУ ДБР, розташованого у м. Полтаві, з повідомленнями про вчинення військовослужбовцями ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 кримінальних правопорушень, передбачених частиною 5 статті 407 Кримінального кодексу України. Правопорушення, на думку заявника, полягають у самовільному залишення військової частини або місця служби (а.с.а.с. 10 - 16).

7. Відповідно до статті 214 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) підставою для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань та початку досудового розслідування є подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або самостійне виявлення слідчим, прокурором з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

8. Слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

9. Разом з цим слідчий, прокурор після прийняття та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, виходячи з їх змісту, має перевірити достатність даних, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, за наслідками чого ним ухвалюється рішення про початок досудового розслідування шляхом внесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

10. Таким чином, підставою початку досудового розслідування є не будь-які прийняті та зареєстровані заяви, повідомлення, а лише ті з них, з яких вбачаються вагомі обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, короткий виклад яких разом із прізвищем, ім`ям, по батькові (найменуванням) потерпілого або заявника, серед іншого, вноситься до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

11. Аналогічного висновку дійшов Касаційний кримінальний суд у складі Верховного Суду у постанові від 30.09.2021 №100109396 (справа №556/450/18).

12. Між тим, суд не вбачає у доводах, викладених у заявах про вчинення кримінальних правопорушень, жодних вагомих обставин, що можуть свідчити про їх вчинення.

13. Так, згідно з частиною 5 статті 407 Кримінального кодексу України відповідальність за нею настає в разі самовільного залишення військової частини або місця служби військовослужбовцем, а також нез`явлення його вчасно на службу без поважних причин, вчинених в бойовій обстановці, а так само тих самих дій тривалістю понад три доби, вчинених в умовах воєнного стану.

14. Між тим, зміст повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення взагалі не відображає періоду часу, протягом якого зазначені вище військовослужбовці були відсутні на службі, що позбавляє такі діяння одного з елементів об`єктивної сторони правопорушення.

15. З огляду на викладене суд не знаходить підстав для задоволення заявленої у справі скарги.

16. Керуючись статтями 303, 306, 307, 369 - 372 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя

у х в а л и в:

Скаргу військової частини НОМЕР_1 на бездіяльність третього слідчого відділу (з дислокацією у АДРЕСА_1) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, залишити без задоволення.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1