Справа №487/2938/22
Провадження №1-кп/487/680/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.11.2023 Заводський районний суд м. Миколаєва у складі: головуючого судді - ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 , перекладача - ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому засіданні в залі суду в м. Миколаєві кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 369 КПК України

за участю:

зі сторони обвинувачення - прокурора ОСОБА_5 ,

зі сторони захисту - обвинуваченої ОСОБА_4 , її захисників - ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

В С Т А Н О В И В:

14.07.2023 з Миколаївської обласної прокуратури до Заводського районного суду м. Миколаєва надійшов обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 369 КПК України.

Ухвалою від 07.08.2023 призначене підготовче судове засідання.

У підготовчому засіданні прокурор вважав за можливе призначити дане кримінальне провадження до судового розгляду, оскільки вважає, що обвинувальний акт відповідає вимогам КПК України, підстав для закриття провадження чи повернення обвинувального акту немає, і провадження підсудне цьому суду. Просив доручити органу пробації скласти досудову доповідь.

15.09.2023 захисниками обвинуваченої ОСОБА_6 і ОСОБА_7 до суду подано клопотання про закриття кримінального провадження, у зв`язку із закінченням строків досудового розслідування, визначених у ст. 219 КПК України, на підставі пункту 10 частини 1 статті 284 КПК України.

В клопотання зазначили, що 01.07.2022 ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 369 КК України у кримінальному провадженні №000140 від 22.06.2022. 29.08.2022 строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні було продовжено заступником керівника Миколаївської обласної прокуратури на 3 місяця, тобто до 01.10.2022. Прокурор 20.09.2022 склав повідомлення про надання доступу до матеріалів кримінального провадження, із зазначенням про завершення досудового розслідування. 27.09.2022 прокурором вручено обвинувальний акт ОСОБА_6 та 29.09.2022 обвинувальний акт надійшов до Заводського районного суду м. Миколаєва.

12.12.2022 ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва обвинувальний акт повернуто прокурору, ухвала залишена в силі ухвалою Миколаївського апеляційного суду від 25.05.2023.

Обвинувальний акт Заводським районним судом м. Миколаєва направлено до Миколаївської обласної прокуратури 23.06.2023 та отримано прокуратурою 03.07.2023.

12.07.2023 було складено переклад обвинувального акту. 14.07.2023 прокурором вручено обвинувальний акт ОСОБА_6 та в той же день скеровано до суду. Тобто з часу повернення обвинувального акту прокурору 03.07.2023 строк досудового розслідування продовжився.

В той же час, ОСОБА_4 було повідомлено 20.09.2022 про завершення досудового розслідування без залучення перекладача та її захисника ОСОБА_6 , але враховуючи, що обвинувачена не в достатній мірі володіє українською мовою, участь захисника була обов`язковою, відповідно до ст.. 52 ч.2 п. 4 КПК України, що є підставою для визнання вказаної процесуальної дії незаконною. Захисника ОСОБА_6 було повідомлено про звершення досудового розслідування 23.09.2022, відповідно до КПК України.

Тому період з 24.09. по 26.09.2022, строк ознайомлення сторони захисту з матеріалами кримінального провадження, не включається у строк досудового розслідування. Період з 27.09.2022 по 29.09.2022 включається у строки досудового розслідування. Станом на 03.07.2023 залишок строку досудового розслідування становив 5 днів ( з 24.09. по 26.09.2022 та з 30.09.202 по 01.10.2022). За таких обставин строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні тривав до 08.07.2023 та ця дата є кінцевою датою трьохмісячного строку досудового розслідування, проте переклад обвинувального акту складено лише 12.07.2023 та направлено до суду 14.07.2023, тобто після закінчення строку до судового розслідування.

15.09.2023 захисник обвинуваченої ОСОБА_7 до суду продано клопотання про повернення обвинувального акту прокурору з підстав того, що 14.07.2023 прокурором було затверджено новий обвинувальний акт на російської мові та скеровано до суду, інші документи на російську мову перекладені не були, зокрема повідомлення про підозру ОСОБА_4 , тому протягом усього часу досудового розслідування обвинувачена не знала суті пред`явленого обвинувачення. При цьому текст підозри та обвинувальний акт містять суттєві розбіжності, а саме складені різними мовами, що унеможливлює стороною захисту та суду достовірно встановити відповідність фактичних обставин справи, викладених у обвинувальному акті, обставинам у підозрі. 14.07.2023 ОСОБА_4 було укладено договір про надання правової допомоги з адвокатом ОСОБА_7 про що прокурору ОСОБА_5 було подано клопотання про ознайомлення з матеріалами кримінального провадження, яке останнім було проігноровано та направлено обвинувальний акт до суду, без надання його під розписку ОСОБА_7 .

15.09.2023 захисник ОСОБА_6 подав до суду клопотання про зміну обвинуваченої ОСОБА_4 запобіжного заходу на особисте зобов`язання з покладенням обов`язків, передбчанних ст.. 194 КПК України, з повернення застави заставодавцю посилаючись на те, що ОСОБА_4 04.07.2022 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави 198480 грн., з покладення обов`язків до 26.08.2022, передбчанних ч.5 ст. 194 КПК України. 05.07.2022 була внесена застава та ОСОБА_4 була звільнена з-під варти. ОСОБА_4 виконує покладені на неї обов`язки без існування жодного запобіжного заходу, раніше не судима, перебуває у фактичних шлюбних відносинах з ОСОБА_9 , родина мешкає у власному будинку, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, тобто має міцні соціальні зв`язки за місцем проживання, позитивно характеризується за місцем проживання.

15.09.2023 захисник ОСОБА_10 подав до суду клопотання про надання тимчасового доступу до документів ( в тому числі електронних), які перебувають у володінні операторів телекомунікації (мобільного зв`язку) - ТОВ «лайфселл», ОСОБА_8 та ОСОБА_6 , саме інлформації: про вхідні та вихідні з`єднання абонентського номеру: НОМЕР_1 , вказавши їх тип, дату, час, тривалість дзвінків, у тому числі нульової тривалості, номера учасників з`єднання, унікальний ідентифікатор сим-карток (IMSI) , мобільних базових станцій за період з 22.06. по 30.06.2022 включно, про місце знаходження (адреси розташування базових станцій, азимути ретрансляційних антен), серійні номери (ІМЕІ) мобільних терміналів учасників з`єднань (абонентів Б) абонентських номеру НОМЕР_1 . В клопотанні посилався на те, що т.в.о. начальника СД МРУП ОСОБА_11 30.06.2022, після закінчення допиту свідка ОСОБА_4 та залишення нею управління, зі свого мобільного телефону НОМЕР_1 зателефонував на мобільний телефон співмешканця ОСОБА_4 - ОСОБА_9 та під час розмови з ОСОБА_4 , сказав, щоб вона пришла к 15:00 год. 30.06.2022 до будівлі МРУП та надала йому неправомірну винагороду у розмірі 2000 доларів США, вказане свідчить про наявність підбурювання ОСОБА_4 до надання йому неправомірної винагороди. Під час досудового розслідування захист неодноразово намагався в законний спосіб та в межах своїх повноважень здійснити тимчасовий доступ до інформації про вхідні/вихідні дзвінки з`єднання абонентського номеру: НОМЕР_1 , яким користується ОСОБА_12 , але в надані доступу було відмовлено. 29.08.2022 захисник звертався із клопотанням про надання тимчасового доступу до слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва, яке не було розглянуто.

15.09.2023 захисник ОСОБА_6 подав до суду дві скарги

В підготовчому судовому засіданні захисники ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та обвинувачена ОСОБА_4 підтримали заявлені клопотання та скарги, просили про їх задоволення, з підстав зазначених у письмових клопотаннях, та вважали відсутні підстави для призначення обвинувального акту до судового розгляду.

Захисник ОСОБА_7 , також зазначив, що обвинувальний акт перекладений неправильно, на 3 арк. зазначено «обвинительное заключение», не першому аркуші відсутні слова «печатка», «підпис прокурора», «підпис слідчого».

Прокурор проти заявленого клопотання про закриття кримінального провадження, у зв`язку із закінченням строків досудового розслідування, заперечив, зазначивши, що повернення обвинувального акта не відновлює досудове розслідування і подальше тривання строку досудового розслідування, тому в цьому аспекті значення має час надходження першого обвинувального акту до суду в межах чи поза межами строку досудового розслідування. Новий обвинувальний акт не складався, а лише здійснено переклад на російську мову обвинувального акту. Крім того, Заводським районним судом м. Миколаєва обвинувальний акт направлено на адресу: м. Миколаїв вул. Нікольська, 73, а адреса Миколаївської обласної прокуратури:м. Миколаїв вул. Спаська, 28, тому обвинувальний акт Миколаївською обласною прокуратурою отримано лише 05.07.2023. Статтею 219 КПК України визначено, що до строку досудового розслідування не включається час ознайомлення сторони захисту з матеріалами досудового розслідування, а не окремо захисника та підозрюваної. 20.09.2022 ОСОБА_4 повідомлено про початок ознайомлення з матеріалами досудового розслідування, 27.09.2022 ОСОБА_4 та її захисник ОСОБА_6 ознайомились з матеріалами досудового розслідування, обвинувальний акт складено 27.09.2022 та 29.09.2022 направлено до суду. Отже, період з 20.09.2022 по 27.09.2022 не враховується в строк досудового розслідування, також залишаються два дні до закінчення строку досудового розслідування 30.09.2022 і 01.10.2022, а всього 10 днів. Обвинувальний акт повернуто та отримано Миколаївською обласною прокуратурою 05.07.2023, який не враховується, тобто строк досудового розслідування починається з 06.07.2022 та 14.07.2023 обвинувальний акт направлено до суду, тобто в межах строку досудового розслідування.

Прокурор просив відмовити у клопотанні щодо повернення обвинувального акту, посилаючись на те, що новий обвинувальний акт не складався, було лише його переклад на російську мову, тому досудове розслідування було закінчено, тому були відсутні підстави для ознайомлення захисника з матеріалами досудового розслідування. Крім того, клопотання ОСОБА_7 про ознайомлення з матеріалами досудового розслідування подано ОСОБА_4 14.07.2023 о 17:25 год., після закінчення робочого дня, він прийняв клопотання, яке було зареєстровано канцелярією прокуратури 17.07.2023, відповідь ОСОБА_7 надано 18.07.2023, а обвинувальний акт направлено до суду 14.07.2023.

Прокурор заперечував проти задоволення клопотання про зміну запобіжного заходу посилаючись на те, що ризики, які були встановлені під час обрання запобіжного заходу на теперішній час продовжують існувати, обвинувачена не працює, не судима в силу ст.. 89 КК України, але притягувалась до кримінальної відповідальності, за місцем проживання характеризується негативно, зловживає спиртними напоями, спілкується з особами, які ведуть антисоціальний спосіб життя, є громадянкою РФ, тому з метою уникнення покарання, враховуючи ведення воєнного стану, може виїхати за межі України.

Прокурор заперечував поти задоволення клопотання про надання тимчасового доступу стороні захисту, посилаючись на те, що клопотання не обґрунтоване, на даній стадії судового розгляду, не передбачено розгляд даного клопотання, стороною захисту надані суду докази, які не були досліджені судом.

Прокурор просив в задоволенні скарг стороні захисту відмовити посилаючись на те, що зазначені стороною захисту рішення слідчого не підлягають оскарженню.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, перевіривши обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування, суд дійшов наступного висновку:

Щодо клопотання сторони захисту про закриття кримінального провадження:

Положеннями кримінального процесуального закону закріплених у ст.ст.219, 294-295 КПК України, законодавець визначив строки досудового розслідування, порядок їх обчислення та продовження.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 3 КПК України досудове розслідування - стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується направленням до суду обвинувального акта.

Аналогічні положення містяться у ч. 2 ст. 283 КПК України, де передбачено обов`язок прокурора у найкоротший строк після повідомлення особі про підозру здійснити одну з таких дій: закрити кримінальне провадження, звернутися до суду з клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності, звернутися до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру.

Положенням п. 10 ч. 1 ст. 284 КК України встановлено, що кримінальне провадження закривається в разі, якщо після повідомлення особі про підозру закінчився строк досудового розслідування, визначений статтею 219 цього Кодексу.

Так, з реєстру матеріалів досудового розслідування вбачається, що відомості про кримінальне правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 369 КК України внесено до ЄРДР 22.06.2022 та розпочато досудове розслідування.

Відповідно до ч. 1 ст. 113 КПК України процесуальні строки - це встановлені законом або відповідно до нього прокурором, слідчим суддею або судом проміжки часу, у межах яких учасники кримінального провадження зобов`язані (мають право) приймати процесуальні рішення чи вчиняти процесуальні дії.

Отже згідно із ст.ст. 5, 110, 115, ч. 1 ст. 291 та ч. 2 ст. 283 КПК України, прокурор має право приймати процесуальні рішення у кримінальному провадженні виключно в межах процесуальних строків, зокрема, складати, затверджувати та направляти обвинувальний акт у кримінальному провадженні у межах строку досудового розслідування.

Частиною 1 статті 219 КПК України, імперативно визначено, що строк досудового розслідування обчислюється з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань або винесення постанови про початок досудового розслідування у порядку, встановленому статтею 615 цього Кодексу, до дня звернення до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності або до дня ухвалення рішення про закриття кримінального провадження.

Статусу «підозрюваного» за положеннями КПК України, згідно відомостей з реєстру матеріалів досудового розслідування, ОСОБА_4 набула 30.06.2022, тобто з моменту її затримання.

01.07.2022 підозрюваної ОСОБА_4 та її захиснику ОСОБА_13 вручене повідомлення про підозру.

Пунктом 4 частини третьої ст. 219 КПК України передбачено, що досудове розслідування повинно бути закінчено зокрема протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину.

Таким чином, строк досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні, з дня повідомлення ОСОБА_4 про підозру, відповідно до п.4 ч.3 ст. 219 КПК України розпочався 01.07.2022 та мав закінчитись 01.09.2022.

Відповідно до п.3 ч.4 ст. 219 КПК України строк досудового розслідування може бути продовжений, в порядку передбаченому параграфом 4 глави 24 цього Кодексу. При цьому загальний строк досудового розслідування не може перевищувати 12 місяців у разі повідомлення особі про підозру у вчиненні тяжкого злочину.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 369 КК України, у вчиненні якого повідомлено про підозру ОСОБА_4 , відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином.

Постановою заступника керівника Миколаївської обласної прокуратури від 29.08.2022 продовжено строк досудового розслідування до трьох місяців, з дня повідомлення особі про підозру, тобто до 01.10.2022, відповідно до положень КПК України.

Відповідно до положень ч. 5 ст. 219 КПК України, строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування сторонами кримінального провадження в порядку, передбаченому ст. 290 цього Кодексу, не включається в строки, передбачені цією статтею.

Згідно даних реєстру матеріалів досудового розслідування, 20.09.2022 стороні захисту повідомлено про завершення досудового розслідування та надано доступ до матеріалів досудового розслідування, а саме підозрюваної ОСОБА_4 20.09.2022 та її захиснику ОСОБА_6 - 23.09.2022, з матеріалами досудового розслідування підозрювана ОСОБА_4 та захисник ОСОБА_6 ознайомлені 27.09.2022.

Період часу з 21.09.2022 по 27.09.2022, тобто час ознайомлення з матеріалами досудового розслідування стороною захисту, не включається в строки досудового розслідування та також в строк досудового розслідування зараховується два дні 30.09.2022 і 01.10.2022, отже строк до судового продовжився до 06.10.2022 включно.

Частиною третьою ст. 115 КПК України встановлено, що при обчисленні строків днями строк закінчується о двадцять четвертій годині останнього дня строку.

27.09.2022 обвинувальний акт складено та затверджено прокурором, в той же день 27.09.2022 обвинувальний акт вручено ОСОБА_4 та захиснику ОСОБА_6

29.09.2022 обвинувальний акт направлено та отримано Заводським районним судом м. Миколаєва , тобто в межами строку досудового розслідування.

Посилання захисника, що повідомлення про звершення досудового розслідування слід рахувати з 23.09.2022, суд вважає безпідставним та таким, що не узгоджується з вимогами ст. 219 КПК України.

Ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва від 12.12.2022 обвинувальний акт повернуто прокурору, ухвала залишена в силі ухвалою Миколаївського апеляційного суду від 25.05.2023.

Обвинувальний акт Заводським районним судом м. Миколаєва направлено до Миколаївської обласної прокуратури 23.06.2023 вих. 487/2938/22/9607/2023 та отримано Миколаївською обласною прокуратурою 05.07.2023 вх. 14922, відповідно реєстрації вхідної кореспонденції на супровідному листі

12.07.2023 було складено переклад обвинувального акт, копію обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування отримано ОСОБА_4 та захисником ОСОБА_6 14.07.2022.

14.07.2023 обвинувальний акт скеровано до Заводського районного суду м. Миколаєва поштовим відправленням та отримано судом 20.07.2023.

Отже, після повернення обвинувального акту прокурору, в подальшому обвинувальний акт направлено до суду в межах строку досудового розслідування.

Відповідно до п.2 ч.3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу.

Таким чином, під час підготовчого судового засідання, судом не встановлено підстав, передбачених п.10 ч.1 ст. 284 КПК України, щодо закриття кримінального провадження, оскільки обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України, складений та скерований прокурором до суду в межах строку досудового розслідування, в зв`язку з чим клопотання захисників ОСОБА_6 та ОСОБА_7 задоволенню не підлягає.

Щодо клопотання сторони захисту про повернення обвинувального акту прокурору:

Відповідно до ч.4 ст.110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування.

Відповідно до ст. 314 ч. 3 п. 3 КПК України у підготовчому судовому засідання суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Отже, підставою для повернення обвинувального акту є його невідповідність вимогам Кримінально процесуального кодексу України. Інші недоліки, допущені органом досудового розслідування та прокурором під час досудового розслідування, не можуть бути підставою для повернення обвинувального акту прокурору.

Вимоги до обвинувального акта визначено ст. 291 КПК України. Зокрема, відповідно до ч. 1 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт складається слідчим, після чого затверджується прокурором. Обвинувальний акт може бути складений прокурором, зокрема якщо він не погодиться з обвинувальним актом, що був складений слідчим.

Згідно п.3 ч.2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити такі відомості: 1) найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; 2) анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 3) анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 3-1) анкетні відомості викривача (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 4) прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; 5) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; 6) обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; 7) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; 7-1) підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими; 8) розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування); 8-1) розмір пропонованої винагороди викривачу; 9) дату та місце його складення та затвердження.

12.12.2022 ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва обвинувальний акт повернуто прокурору, для перекладу та вручення обвинуваченої обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування на тій мові, якою вона володіє в достатній мірі для розуміння суті обвинувачення, яке їй висунуто, ухвала залишена в силі ухвалою Миколаївського апеляційного суду від 25.05.2023.

12.07.2023 було складено переклад обвинувального акт, копію обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування отримано ОСОБА_4 та захисником ОСОБА_6

14.07.2023 обвинувальний акт скеровано до Заводського районного суду м. Миколаєва.

При цьому у даному кримінальному провадженні новий обвинувальний акт не складався, здійснювався лише переклад обвинувального акту та реєстру на російську мову.

Судом встановлено, що обвинувальний акт в даному кримінальному провадженні, відповідає вимогам ст. 291 КПК України, у ньому повно та послідовно викладені фактичні обставини інкримінованого діяння щодо обвинуваченого, які прокурор вважає встановленими, тобто прокурором сформульовано обвинувачення та дано правову кваліфікацію, яка дає повне уявлення стосовно кожного з елементів складу кримінального правопорушення та дає змогу зрозуміти суть пред`явленого обвинувачення в даному кримінальному провадженні, тому зазначені захисником підстави для повернення обвинувального акту, ніяким чином не перешкоджає суду розглянути справу по суті.

В обвинувальному акті викладене те обвинувачення, яке прокурор вважає встановленим.

Отже вказані доводи сторони захисту не можуть бути підставою для повернення обвинувального акту прокурору, тому в задоволенні клопотання слід відмовити.

Суд,вивчивши обвинувальний акт, вважає, що кримінальне провадження підлягає призначенню до судового розгляду з наступних підстав:

Обвинувальний акт складений відповідно до вимог КПК України, прокурором дотримані вимоги територіальної підсудності, тому дане кримінальні провадження підсудне Заводському районному суду м. Миколаєва.

Угод про визнання винуватості чи про примирення у порядку ст.ст. 468-475 КПК України до суду не надійшло.

Обвинувальний акт відповідає вимогам кримінально-процесуального законодавства і підстав для їхнього повернення прокурору не вбачається. Підстав, передбачених п.п. 4-8 частини першої та частиною другою статті 284 КПК України, для закриття провадження немає.

Відтак суд приходить до висновку про необхідність призначення кримінального провадження за обвинувальним актом відносно ОСОБА_4 до судового розгляду.

Судовий розгляд, з урахуванням принципу гласності та відкритості судового провадження слід проводити відкрито, обмеження щодо цього, передбачені частиною 2 ст.27 КПК України відсутні.

Суд, під час підготовки до судового розгляду, визначивши дату і місце проведення судового розгляду, з`ясувавши необхідність проведення судового розгляду у відкритому судовому засіданні, з`ясувавши питання про склад осіб, які братимуть участь у судовому розгляді, вчинивши всі необхідні дії, завершує підготовку до судового розгляду.

Таким чином, наявні достатні підстави для призначення даного кримінального провадження до судового розгляду.

Відповідно до ч.1 ст. 314-1 КПК України з метою забезпечення суду інформацією, що характеризує обвинуваченого, а також прийняття судового рішення про міру покарання представник уповноваженого органу з питань пробації складає досудову доповідь за ухвалою суду.

Відповідно до ч.2 ст. 314-1 КПК України досудова доповідь складається щодо особи, обвинуваченої у вчиненні злочину невеликої або середньої тяжкості, або тяжкого злочину, нижня межа санкції якого не перевищує п`яти років позбавлення волі.

Частиною четвертою ст. 314-1 КПК України передбачені випадки, коли досудова доповідь не складається. В судовому засіданні не встановлено передбачених вказаною нормою підстав для не складання досудової доповіді.

Враховуючи, що відповідно до ст. 19 Закону України « Про пробацію» права, обов`язки, відповідальність, правовий та соціальний захист персоналу органу пробації визначаються Законом України «про Державну кримінально- виконавчу службу України» та цим Законом, а тому складання досудової доповіді слід доручити Заводському районному відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях.

Щодо клопотання сторони захисту про зміну обвинуваченої запобіжного заходу:

Ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 04.07.2022 до підозрюваної ОСОБА_4 за ч. 3 ст. 369 КК України, застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначення застави у розмірі 198480 грн. та покладено на нього процесуальні обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

Визначений розмір застави 05.07.2022 був внесений за підозрювану ОСОБА_4 заставодавцем ОСОБА_9 .

Отже з моменту звільнення ОСОБА_4 з-під варти у зв`язку з внесенням застави, згідно з ч. 4 ст. 202 КПК України, вона вважається такою, до якої застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

З положень ч. 1 ст. 182 КПК України, застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків.

Відповідно до ст. 201 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати суду клопотання про зміну запобіжного заходу.

Запобіжний захід може бути змінений, коли це виправдовується обставинами справи, зумовленими виникненням нових обставин після прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу, а також виявленням тих, які існували раніше, але про які не було відомо сторонам на час прийняття рішення про застосування запобіжного заходу. Тож, загальною вимогою щодо змісту клопотання про зміну запобіжного заходу є зазначення в ньому нових обставин, які не були предметом судового розгляду при застосуванні запобіжного заходу у порядку ст. 194 КПК України.

Зі змісту ч. 4 ст. 201 КПК України, клопотання про зміну запобіжного заходу розглядається згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

При цьому, відповідно до ч. 3 ст. 26 КПК України, слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

У своєму клопотанні захисник обвинуваченого просить змінити ОСОБА_4 запобіжний захід з застави на особисте зобов`язання, кошти застави повернути заставодавцю, посилаючись на те, обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України обвинуваченої не продовжено, проте, обвинувачена продовжує виконує покладені на неї обов`язки без існування запобіжного заходу, раніше не судима, перебуває у фактичних шлюбних відносинах з ОСОБА_9 , родина мешкає у власному будинку, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, тобто має міцні соціальні зв`язки за місцем проживання, позитивно характеризується за місцем проживання.

Суд, вирішуючи питання зміни обвинуваченої ОСОБА_4 запобіжного заходу, враховує наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого їй кримінального правопорушення, ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які були встановлені під час розгляду питання про застосування до неї запобіжного заходу та продовження існування яких не спростовано стороною захисту.

Суд бере до уваги виконання обвинуваченою обов`язки, те що раніше не судима, перебуває у фактичних шлюбних відносинах з ОСОБА_9 , родина мешкає у власному будинку, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, позитивно характеризується за місцем проживання.

Проте, доводи сторони захисту, на переконання суду, не можуть свідчити про відсутність ризиків, наявність яких встановлена ухвалою про застосування запобіжного заходу, в клопотанні не зазначені нові обставини, які не були предметом судового розгляду при застосуванні запобіжного заходу, а тому запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання не буде співмірним з існуючими ризиками, не відповідатиме особі обвинуваченого та не буде достатнім стримуючим засобом, який здатен забезпечити гарантії її належної процесуальної поведінки.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні клопотання про зміну обвинуваченої запобіжного заходу.

Щодо клопотання сторони захисту про надання тимчасового доступу:

У ч. 1, 2 ст. 333 КПК України встановлено, що заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються під час судового провадження згідно з положеннями розділу ІІ цього Кодексу з урахуванням особливостей, встановлених цим розділом.

Під час розгляду клопотання про надання тимчасового доступу до речей і документів суд також враховує причини, через які доступ не був здійснений під час досудового розслідування.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження є тимчасовий доступ до речей і документів.

Аналіз ст. 132, 159-166 КПК України дає можливість зробити висновок, що чинне процесуальне законодавство передбачає загальні та спеціальні умови, сукупна наявність яких є необхідною підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження. При цьому загальні умови встановлюють підстави, які стосуються всіх заходів забезпечення кримінального провадження, а спеціальні встановлюють підстави для тих заходів забезпечення кримінального провадження, для яких вони передбачені.

Відповідно до ч. 1 ст. 132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом. Аналогічне положення міститься у ч. 2 ст. 159 КПК України, в якій встановлюється, що тимчасовий доступ до речей та документів надається на підставі ухвали слідчого судді або суду, якщо відповідне клопотання подається під час судового провадження.

Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя або суд зобов`язаний врахувати можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 160 КПК України сторони кримінального провадження мають право звернутися до слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження із клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів, за винятком зазначених у статті 161 цього Кодексу. Слідчий має право звернутися із зазначеним клопотанням за погодженням з прокурором.

Відповідно до ч. 5 ст. 163 КПК України слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи: 1) перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; 2) самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні; 3) не становлять собою або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.

При цьому якщо речі та документи, про тимчасовий доступ до яких подається клопотання стороною кримінального провадження, містять охоронювану законом таємницю (ст. 162 КПК України), то у відповідності до ч. 6 ст. 163 КПК України слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів у такому разі лише, якщо сторона кримінального провадження, крім обставин, передбачених частиною п`ятою цієї статті, доведе можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів.

У системному зв`язку з ч. 6 ст. 132 КПК України, яка вимагає від сторін кримінального провадження під час розгляду питання застосування заходу забезпечення кримінального провадження подавати докази на підтвердження обставин та фактів, на які вони посилаються, суд приходить до висновку, що під час розгляду судом питання про надання тимчасового доступу до речей та документів сторони кримінального провадження на основі змагальності самостійно обстоюють свої позиції щодо поданого ним клопотання з підтвердженням їх доводів та аргументів відповідними доказами.

У той же час п. 2 ч. 5 ст. 163 КПК України вимагає, щоб речі, документи або інформація, доступ до яких запитується стороною кримінального провадження, самі по собі або у сукупності з іншими речами та документами матеріалів кримінального провадження дають можливість встановити або спростувати обставини та факти, що мають важливе значення для кримінального провадження. Тобто, стороною кримінального провадження, яка запитує доступ до певної інформації, повинно бути належним чином обґрунтовано яким саме чином запитувана інформація дасть можливість встановити важливі обставини та факти.

З наданих до клопотання доказів вбачається, що захисник обвинуваченої скориставшись своїм правом 20.07.2022 звертався до слідчого із аналогічним клопотанням про надання тимчасового доступу, в задоволенні клопотання було відмовлено згідно постанови від 25.07.2022. Захисник 28.07.2022 звернувся зі скаргою до слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва на рішення слідчого щодо відмови у задоволені клопотання та зобов`язання слідчого провести слідчі (розшукові) зазначені у клопотанні від 20.97.2022. Крім того, 29.08.2022 захисник ОСОБА_14 звернувся до слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва із аналогічним клопотанням про надання тимчасовий доступ до інформації про вхідні/вихідні дзвінки з`єднання абонентського номеру: НОМЕР_1 , яким користується ОСОБА_12 .

Отже сторона захисту під час досудового розслідування скористалась своїм правом та зверталась до слідчого та слідчого судді із клопотаннями про надання тимчасового доступу, суд ставиться критично до посилання захисника, що рішення за вказаними скаргами та клопотанням під час досудового розслідування прийняті не були, оскільки будь-яких доказів на підтвердження цього суду не надано.

Також, зі змісту самого клопотання вбачається, що сторона захисту посилається на те, що з мобільного телефону НОМЕР_1 т.в.о. начальника СД МРУП ОСОБА_12 здійснювались дзвінки на номер мобільного телефону співмешканця ОСОБА_4 - ОСОБА_9 , що на думку сторони захисту, свідчить про підбурювання останнім обвинуваченої на надання йому неправомірної вигоди.

Згідно наданих до клопотання доказів, стороною захисту надано скриншот з мобільного телефону ОСОБА_9 (так зазначено у клопотанні захисником), з якого вбачається наявність вхідного та вихідного дзвінку 30.06.2022 з номеру мобільного телефону НОМЕР_1 (як зазначає захисник належного ОСОБА_12 )

В той же час, суд зазначає, що сторона захисту не довела, що у неї наявні будь-які перешкоди звернутись до оператора мобільного зв`язку для отримання інформації про місцезнаходження 30.06.2022 мобільного телефону із відповідним ІМЕІ, який належить співмешканцю обвинуваченої - ОСОБА_9 , так як на запит власника ІМЕІ дана інформація надається безперешкодно.

Таким чином, суду не доведено, яким саме чином запитувана інформація щодо дзвінків, з`єднань, місцезнаходження, телекомунікаційних послуг за номером телефону ОСОБА_12 , дасть можливість встановити важливі обставини та факти кримінального провадження.

Суд звертає увагу, що сторона захисту просила надати доступ до відповідної інформації з період 22.06. по 30.06.2022 включно. Не вдаючись до підтвердження доводів щодо належності номеру телефону ОСОБА_12 , суд враховує, що в цей період проводилося досудове розслідування в межах даного кримінального провадження, але надання доступу до інформації за таких великий проміжок часу може призвести до отримання не тільки інформації, що стосується робочих та ділових моментів життя особи, якій належить номер телефону, але і інформації, що стосується її особистого приватного життя (номера телефонів близьких родичів, членів сім`ї, перебування у певних місцях поза робочим часом тощо), що не стосуються даного кримінального провадження.

Суд також звертає увагу, що відповідно до загальних правил застосування заходу забезпечення кримінального провадження, що передбачені ст. 132 КПК України, їх застосування має виключний та винятковий характер, внаслідок чого суд оцінює можливість встановлення обставин та фактів без застосування відповідного заходу забезпечення кримінального провадження.

У той же час на основі доводів сторони захисту та матеріалів поданого клопотання судом не встановлено наявність достатніх та розумних підстав, які свідчать про наявність виняткової та виключної необхідності надання тимчасового доступу до запитуваної інформації.

Враховуючи, що стороною захисту не доведено, що запитувана інформація може стосуватися та використана як доказ важливих обставин та фактів кримінального провадження, а також неможливість підтвердження цих обставин в інший спосіб, а також наявність поважних причин, через які не могли розглянути аналогічне клопотанням під час досудового розслідування, то у задоволенні цього клопотання про надання тимчасового доступу необхідно відмовити повністю.

Щодо скарг сторони захисту на рішення слідчого під час досудового розслідування:

Відповідно до ч. 2 ст. 303 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, можливість оскарження яких не передбачена частиною першою цієї статті, не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316КПК України.

Разом з тим, підготовче судове засідання в судовому провадженні є обов`язковою, самостійною стадією кримінального процесу, основною метою проведення якого є визначення судом можливості на законних підставах призначити кримінальне провадження до судового розгляду. Виходячи зі змісту ч. 3 ст. 314 та ст. 315 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти обмежене коло рішень та вирішити питання, пов`язані з призначенням кримінального провадження до судового розгляду.

Під час підготовчого судового засідання, суд не вправі оцінювати процесуальні дії (бездіяльність) та рішення органу досудового розслідування, в тому числі щодо не проведення органом досудового розслідування допиту свідка, оскільки відповідно до ст. 314 - 316 КПК України з`ясування таких обставин виходить за межі компетенції суду на стадії підготовчого провадження, такі обставини можуть бути досліджені під час судового розгляду. Отже, викладені у вказаних скаргах факти та обставини не можуть бути предметом дослідження судом під час підготовчого судового засідання.

З огляду на те, що сторона захисту у скаргах та у наданих суду поясненнях просить зазначені нею порушення норм кримінального процесуального закону органом досудового розглянути саме під час вирішення питання про призначення кримінального провадження до судового розгляду, суд вважає за необхідне визнати такі скарги передчасними, у зв`язку з чим відмовити у їх задоволенні. При цьому сторона захисту не позбавлена права під час судового розгляду посилатися на встановлені нею порушення КПК України, зокрема, під час дослідження доказів по справі та заявити клопотання про допит свідка. При цьому, скарга на рішення слідчого щодо не перекваліфікації їм дій підозрюваної взагалі не відноситься до рішення яке може бути оскаржене під час досудового розслідування так і під час розгляду кримінального провадження в суді.

На підставі викладеного суд приходить до висновку про відмову в задоволенні скарг захисника ОСОБА_6 .

Керуючись ст. ст.. 131, 132, 160, 163, 182, 201, 219, 284, 303-304, 314, 314-1, 315, 333, 371, 372, 616 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання захисників обвинуваченої адвокатів ОСОБА_6 і ОСОБА_7 про закриття кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України, на підставі п. 10 ч.1 ст. 284 КПК України - відмовити.

В задоволенні клопотання захисника обвинуваченої адвоката ОСОБА_7 про повернення обвинувального акту прокурору - відмовити.

Призначити кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України до судового розгляду у відкритому судовому засіданні в приміщенні Заводського районного суду м. Миколаєва (м. Миколаїв вул. Радісна, 3, зал судового засідання №1) на 17.11.2023 о 12.00 годин.

Розгляд кримінального провадження здійснювати суддею одноособово.

В судове засідання викликати учасників судового провадження.

Доручити Заводському районному відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях скласти досудову доповідь відносно обвинуваченої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянка РФ, уродженка Краснодарського краю РФ, раніше не судима, проживає та зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Роз`яснити обвинуваченої, що їй надається можливість брати участь у підготовці досудової доповіді. Участь особи у підготовці досудової доповіді полягає у наданні персоналу органу пробації інформації, необхідної для підготовки такої доповіді.

Встановити строк представлення до судової доповіді до Заводського районного суду м. Миколаєва 10.01.2024.

Зобов`язати представника персоналу органу пробації невідкладно повідомляти суд про наявність або виникнення об`єктивних обставин, що унеможливлюють підготовку або своєчасне подання досудової доповіді.

Копію ухвали надіслати начальнику органу пробації для виконання.

В задоволенні клопотання захисника обвинуваченої адвоката ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу обвинуваченої ОСОБА_4 - відмовити.

В задоволенні клопотання захисника обвинуваченої адвоката ОСОБА_6 про надання тимчасового доступу до речей і документів - відмовити.

В задоволенні скарг захисника обвинуваченої адвоката ОСОБА_6 про визнання протиправними рішення старшого слідчого СУ ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_15 - відмовити.

Ухвала остаточна та оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1