Справа № 405/4112/23
провадження № 1-кс/405/1983/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.08.2023 м. Кропивницький

Ленінський районний суд м. Кіровограда у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

з участю слідчого ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у судовому засіданні у м. Кропивницькому клопотання старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_7 , яке погоджене прокурором Кропивницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_8 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кіровограда Кіровоградської області, громадянина України, не одруженого, працює офіцером механізованого батальйону у військовій частині НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000636 від 10.06.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До Ленінського районного суду м. Кіровограда від старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_7 надійшло клопотання, у якому слідчий просить застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

Обґрунтовуючи клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий зазначив, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України, наявність ризиків, які передбачені п.п. 1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України та неможливість їх запобігання в разі застосування менш суворого запобіжного заходу. Також слідчий просить при визначенні альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави встановити її розмір 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Прокурор та слідчий в судовому засіданні підтримали клопотання про застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за обставин, які викладені в клопотанні. Просили його задовольнити.

Захисник заперечував щодо задоволення клопотання про застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, в обґрунтування чого вказав, що підозрюваний не буде переховуватись, впливати на свідків та потерпілих, підозрюваний хоче залишитись на свободі, щоб працювати та відшкодовувати шкоду потерпілим, утримувати своїх неповнолітніх дітей та батьків; підозрюваний визнає свою винуватість, та сприяє досудовому розслідуванню; у нього після ДТП важкий стан здоров`я, він потребує медичного лікування не в умовах ізоляції. Просив застосувати до підозрюваного запобіжний захід, не пов`язаний з позбавленням волі.

Підозрюваний підтримав позицію захисника та додав, що щиро розкаюється, вину визнає, буде відшкодовувати шкоду потерпілим, у нього на утриманні перебуває двоє неповнолітніх дітей та батьки, з батьками він проживає спільно; на теперішній час проходить реабілітацію після ДТП.

Слідчий суддя заслухавши доводи прокурора, слідчого, думку підозрюваного, захисника, дослідивши клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та матеріали, якими воно обґрунтовується, дійшов до наступних висновків.

Слідчим суддею встановлено, що відділом розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № за № 0000636 від 10.06.2023 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України.

11.06.2023 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України, відповідно до змісту якої: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , будучи військовослужбовцем Збройних Сил України, проходячи військову службу на посаді офіцера механізованого батальйону у військовій частині НОМЕР_1 , діючи з недбалістю, в порушення вимог ст.ст. 3, 65, 68 Конституції України, ст.ст. 11, 13 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, 10.06.2023 в світлу пору доби керував автомобілем «Ford Focus», іноземний реєстраційний номер НОМЕР_2 , та здійснював рух по автомобільній дорозі М-30 Стрий-Умань-Дніпро-Ізварине з боку м. Знам`янка у напрямку м. Олександрія. Рухаючись у зазначеному напрямку, водій ОСОБА_5 проявив власну необережність до забезпечення елементарних вимог безпеки дорожнього руху, чим грубо порушив вимоги п.п. 1.5, 2.3 (б) і (д) Правил дорожнього руху України (далі ПДР; п. 1.5 Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків; п. 2.3. Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну… і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі; д) не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху), затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, позбавив себе можливості вірно оцінювати дорожню обстановку та безпечно керувати автомобілем, щоб не наражати на небезпеку себе та інших учасників дорожнього руху.

Цілеспрямовано порушуючи законодавство України у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, продовжуючи рух на вказаному транспортному засобі, у вказаному напрямку, близько о 16 годині 53 хвилин, рухаючись на території Олександрійського району Кіровоградської області, водій ОСОБА_5 не переконався у відсутності транспортного засобу на смузі зустрічного руху та грубо порушуючи вимоги п.п. 1.2, 10.1 та 12.1 ПДР (п. 1.2. В Україні установлено правосторонній рух транспортних засобів; п. 10.1. Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху; п.12.1 Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, … і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним), змінив напрямок руху керованого ним автомобіля та виїхав на смугу зустірчного руху. У подальшому, без нагальної на те потреби, не пов`язаної із забезпеченням дорожнього руху України, діючи з протиправною недбалістю, не передбачаючи можливості настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння, хоча повинен був і міг їх передбачити, здійснивши виїзд на зустрічну смугу руху, водій ОСОБА_5 на відстані 5,02 м до краю дороги та 154,6 м до кілометрового стовпчика, який позначає 787 км вказаної автодороги, допустив зіткнення із автомобілем ВАЗ 2105.

Тобто, грубе порушення водієм ОСОБА_5 вищевказаних вимог ПДР перебувають у прямому причинно-наслідковому зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою, що сталась та в результаті якої водій зустрічного транспортного засобу ОСОБА_9 та його пасажир ОСОБА_10 від отриманих тілесних ушкоджень загинули на місці дорожньо-транспортної пригоди.

За практикою Європейського суду з прав людини розумна підозра у вчиненні кримінального правопорушення, про яку йдеться у статті 5 (підпункт «с» пункту 1) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин. Також ЄСПЛ у своїй практиці неодноразово зазначав, що факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи висунення обвинувачення.

Вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення, відповідно обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Термін «обґрунтована підозра», згідно практики ЄСПЛ у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011 року, означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа про яку йдеться мова, могла вчинити правопорушення.

Для цілей повідомлення особі про підозру стандарт «достатніх підстав (доказів)» передбачає наявність доказів, які лише об`єктивно пов`язують підозрюваного з певним кримінальним правопорушенням (демонструють причетність до його вчинення) і є достатніми, щоб виправдати подальше розслідування для висунення обвинувачення або спростування такої підозри (рішення ЄСПЛ у справах «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28.10.1994 та «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990).

Надані слідчим докази, а саме: протокол огляду місця ДТП від 10.06.2023; протокол огляду трупа ОСОБА_9 від 12.06.2023; лікарське свідоцтво про смерть ОСОБА_9 від 12.06.2023; протокол огляду трупа ОСОБА_10 від 12.06.2023; лікарське свідоцтво про смерть ОСОБА_10 від 12.06.2023, у сукупності свідчать про обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_5 підозри за ч. 3 ст. 286 КК України.

Оскільки на даному етапі кримінального провадження на стадії вирішення питання про застосування запобіжного заходу не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду по суті, а саме питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні злочину, слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів лише визначив про причетність ОСОБА_5 до вчинення злочину, в якому він підозрюється, а пред`явлена підозра, є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього запобіжного заходу.

Слідчий суддя також вважає, що прокурором та слідчим обґрунтовано наведений перелік ризиків, що передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, який відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до тяжкого злочину, а тому ризик втечі для підозрюваного у цьому випадку може бути визнаним як менш небезпечним, ніж покарання та процедура його відбування. Такий висновок слідчого судді узгоджується із позицією ЄСПЛ у справі Ilijkov v. Bulgaria від 26.06.2001 (§ 80, заява № 33977/96), за якою суворість можливого вироку є відповідним елементом в оцінці ризику ухилення, а погляд на серйозність обвинувачення проти заявника давав уповноваженим органам можливість обґрунтовано вважати, що такий початковий ризик був встановлений.

Наявність ризиків, які передбачені п.п. 3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України прокурором та слідчим не доведено, що свідчить про їх необґрунтованість.

Відповідно до вимог ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК Кодексу.

Згідно ч. 4 ст. 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті (наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення та наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, на які вказує слідчий, прокурор), але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті (недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні), слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід ніж той, який зазначений у клопотанні.

Під час вирішення про достатній та необхідний запобіжний захід, що може забезпечити належну процесуальну поведінку та запобігти встановленим ризикам, слідчий суддя враховує, що підозрюваний ОСОБА_5 раніше не судимий, обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, офіційно працевлаштований, має постійне місце проживання, роботи, має двох неповнолітніх дітей, яких утримує, один з яких є інвалідом, є добровольцем добровольчого формування Кропивницької територіальної громади Кіровоградської області, здійснює перевезення гуманітарної допомоги та медикаментів, позитивно характеризується за місцем проживання, стан здоров`я після ДТП - переломи ребер, вивих лівого стегна, нагороджений грамотою командувача військ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_3 » за старанність, розумну ініціативу, сумлінне виконання службових обов`язків, виявлену витримку та мужність, відданість військовій присязі та українському народові у захисті державного суверенітету та територіальної цілісності України, відсічі і стримуванні збройної агресії рф, що свідчить про його міцні соціальні зв`язки в місці його постійного проживання, тяжкість можливого покарання.

При вирішенні клопотання суд враховує, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Європейським судом з прав людини у рішенні по справі «Белчев проти Болгарії» наголошено на тому, що обґрунтування будь-якого періоду позбавлення свободи повинно бути переконливо доведено державними органами.

Кримінальний процесуальний закон покладає аналогічний обов`язок на сторону обвинувачення, зазначаючи, що остання має довести суду, крім обґрунтованості підозри та наявності ризиків не процесуальної поведінки особи, ще й неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Сама по собі тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється особа не може бути безумовною підставою для обрання щодо цієї особи запобіжного заходу у вигляді взяття під варту (рішення у справі «Ніколова проти Болгарії»). Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини по справі «Ноймайстер проти Австрії» позбавлення волі особи (тримання під вартою) не повинно перетворюватися на своєрідну прелюдію до завчасного відбування можливого у майбутньому вироку про позбавлення волі.

Отже, прокурором під час розгляду клопотання доведено наявність обґрунтованої підозри та ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, проте, не доведені обставини, передбачені п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК України, а саме недостатності застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою для запобігання встановленим ризикам, які б давали змогу об`єктивному спостерігачу переконатись в тому, що запобігти вказаним ризикам можливо виключно застосувавши запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

На переконання слідчого судді достатнім запобіжним заходом, який забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного, за вказаного вище обґрунтування, є домашній арешт з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

На підставі викладеного, слідчий суддя прийшов до висновку про часткове задоволення клопотання слідчого та застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, який в сукупності із встановленими конкретними обставинами кримінального провадження в повній мірі відповідає практиці Європейського суду з прав людини та статті 5 Конвенції, положення якої вказують, що кожен має право на свободу та особисту недоторканність, нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

На підставі викладеного, керуючись вимогами статей 40, 131, 132, 176-178, 182-184, 194, 196 - 197, 309, 395 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_7 , яке погоджене прокурором Кропивницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_8 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до ОСОБА_5 - задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з 22.08.2023 по 11.09.2023 включно, в межах строку досудового розслідування.

Покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки:

- не залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 , з 23.00 год. до 04.00 год. наступного дня без дозволу слідчого, прокурора чи суду;

- прибувати до слідчого, прокурора або суду за кожною вимогою;

- не відлучатись із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора чи суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну місця свого проживання та місця роботи;

- утриматися від спілкування зі свідками в даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідного територіального органу Управління Державної міграційної служби у Кіровоградській області паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Контроль за виконанням ОСОБА_5 покладених на нього обов`язків покласти на ГУНП в Кіровоградській області.

Вручити копію цієї ухвали прокурору, підозрюваному, захиснику негайно після її оголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_11