Справа № 346/3286/23
Провадження № 1-і/346/2/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2023 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

в складі: судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

підозрюваного ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Коломия клопотання про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартоювідносно ОСОБА_4 ,

В С Т А Н О В И В:

10.11.2023 року прокурор звернувся до суду із вказаним клопотанням, в якому посилається на те, що досудовим розслідуванням встановлено, що в 13 травня 2023 року, ОСОБА_4 , будучи раніше засудженим 20.02.2023 вироком Коломийським міськрайонним судом за ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 5 років позбавлення волі, на шлях виправлення та перевиховування не став, під час непогашеної судимості, повторно вчинив злочин проти власності за наступних обставин.

ОСОБА_4 , перебуваючи в м. Коломия, а саме навпроти відділення №2 ТОВ «Нова Пошта», що по вул. Гетьманська, 12, спільно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який туди приїхав на велосипеді, з метою особистої наживи спільно із вище вказаними особами, з корисливих спонукань вирішив вчинити крадіжку відбійного молотка марки «DWT» моделі «АН 19-30» зеленого кольору.

Так 13 травня 2022 року близько 09 год. 28 хв., ОСОБА_4 спільно із ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , реалізовуючи свій злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, в умовах воєнного стану, де переконавшись, що за їх діями ніхто із сторонніх не спостерігає, перебуваючи у м. Коломия, по вул. Гетьманська, напроти відділення №2 ТОВ «Нова Пошта», шляхом вільного доступу ОСОБА_6 , підняв із землі бувший у вжитку відбійний молоток марки «DWT» моделі «АНІ9-30» зеленого кольору вартістю 5033 (п`ять тисяч тридцять три) гривні залишений працівниками ТзОВ «XXI СТОЛІТТЯ-ШПОС», який поклав на велосипед на якому туди приїхав ОСОБА_7 , після чого ОСОБА_7 , із викраденим відбійним молотком покинув місце вчинення кримінального правопорушення, маючи можливість викраденим розпорядитись на власний розсуд.

13.05.2023 з метою отримання грошових коштів за викрадений бувший у вжитку відбійний молоток марки «DWT» моделі «АН 19-30» зеленого кольору ОСОБА_4 , за попередньою домовленістю із ОСОБА_7 , та ОСОБА_6 , вказаний відбійний молоток заклав у ломбард «ЕВ.РО. Фінанси ЛТД Компанія» що в м. Коломия, за що отримав грошові кошти.

Своїми протиправними діями ОСОБА_6 спільно ОСОБА_4 та ОСОБА_7 спричинив ТзОВ «XXI СТОЛІТТЯ-ПЛЮС», майнову шкоду в сумі 5033 (п`ять тисяч тридцять три) гривень.

08 червня 2023 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст, 28 ч.4 ст. 185 КК України.

Вказує, що обвинувачений ОСОБА_4 ніде не працює, не навчається, притягався до кримінальної відповідальності за аналогічні злочини, має невідбуте покарання, усвідомлюючи тяжкість покарання останній, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, оскільки вчинив кримінальне правопорушення, яке відносяться до категорії тяжких кримінальних правопорушень, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі, може незаконно впливати на потерпілого у даному кримінальному провадженні, перебуваючи на волі може вчинити нові злочини. Тому просить суд продовжити йому запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав.

Обвинувачений та захисник в судовому засіданні просили змінити запобіжний захід на домашній арешт.

Заслухавши учасників кримінального провадження, суд доходить наступних висновків.

Враховуючи вимоги ч. 3 ст. 199 КПК України, суд при вирішенні питання щодо доцільності подальшого тримання під вартою обвинуваченого, повинен враховувати зокрема таке: чи не зменшився заявлений ризик або чи не з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; встановити наявність обставин, які перешкоджають завершенню провадження до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Оцінюючи наявність ризиків, які можуть стати підставою для продовження строку тримання під вартою, визначених ч. 1 ст. 177 КПК України, суд враховує можливість обвинуваченого переховуватись від суду та вчинити інше кримінальне правопорушення ( ОСОБА_8 неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, в тому числі і за злочини проти власності, відомості про міцні соціальні зв`язки відсутні, офіційно не працевлаштований, що у свою чергу на переконання суду створює сприятливі передумови для продовження вчинення інших протиправних дій). Станом на день розгляду клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу зазначені ризики не змінились після вирішення відповідного питання слідчим суддею на стадії досудового розслідування.

Так при вирішенні питання суд бере до уваги у сукупності обставини, які передбачені ст. 178 КПК України, а саме: тяжкість покарання, яке може бути застосоване до обвинуваченого у разі доведення обсягу обвинувачення під час судового розгляду; відсутність відомостей про міцніть соціальних зв?язків, таких як наявність неповнолітніх дітей, дружини; відсутність відомостей про офіційне працевлаштування; наявність непогашених судимостей; ризик продовження протиправної поведінки; судом також враховуються вік та стан здоров`я обвинуваченого, які не перешкоджають подальшому утриманню в умовах ізоляції від суспільства, оскільки даних на підтвердження неможливості утримання обвинуваченого під вартою до суду не надходило, що дає можливість зробити висновок про те, що його здоров`я не перешкоджає перебуванню у місцях попереднього ув`язнення.

Отже, запобіжний захід був обґрунтовано застосований з урахуванням даних про особу обвинуваченого, тяжкості злочину, який йому інкримінується та інших обставин, з якими закон пов`язує можливість обрання такого запобіжного заходу, передбачених ст. ст. 176-178, 183, 193-194, 196 КПК України, оскільки вищевказане в своїй сукупності, вказує на наявність ризиків, які були підставами для обрання відносно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою і не перестали існувати, а тому застосування більш м`якого запобіжного заходу, не зможе запобігти вищезазначеним ризикам. Суд вважає, що ступінь ризиків, які стали підставою для обрання запобіжного заходу щодо ОСОБА_4 у вигляді взяття під варту, на даному етапі провадження не зменшились.

Обставини, на які посилається захисник не зменшують встановлені ризики та не є визначальними аргументами, які б могли бути запорукою належної процесуальної поведінки ОСОБА_4 та надали б можливість застосувати до обвинуваченого запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою. Крім того суду не надано жодних доказів на обґрунтування можливості застосування більш м`якого запобіжного заходу, а тому підстав для задоволення клопотання сторони захисту не вбачається.

Керуючись ст. ст. 176-178, 183, 197, 199, 331, 369, 371, 372, 376 КПК України, п. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 28, ч. 4 ст. 185 КК України, на шістдесять днів- до 11 січня 2024 року включно.

ОСОБА_4 утримувати під вартою в Івано-Франківській установі виконання покарань № 12.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили з моменту оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1