ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кс/753/3453/23
У Х В А Л А

про повернення скарги

"25" жовтня 2023 р. слідчий суддя Дарницького районного суду м. Києва ОСОБА_1 , розглянувши скаргу адвоката ОСОБА_2 на бездіяльність уповноважених осіб Дарницького УП ГУНП в м. Києві щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, -

ВСТАНОВИВ:

28.08.2023 адвокат ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді зі скаргою на бездіяльність службових осіб Дарницького УП ГУНП у м. Києві, яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР.

Зі змісту скарги вбачається, що 24.06.2023 адвокат ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 звернувся до ГУНП у м. Києві з заявою про вчинення злочинів, передбачених ч.ч. 2, 3 ст. 358 КК України. Зокрема, у заяві № 180 від 24.06.2023 адвокат ОСОБА_2 посилається на той факт, що йому стало відомо про підробку ОСОБА_4 деяких документів, які останній подавав до суду під час розгляду справи № 753/20662/17 за його та ОСОБА_5 , ОСОБА_6 позовом до ОСОБА_3 .

У відповідь на дану заяву скаржнику на електронну пошту, 16.08.2023, надійшов лист № 14893/125/48/03-03 від 25.07.2023 за підписом т.в.о. начальника Дарницького УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_7 з повідомленням про те, що звернення скаржника отримано в Управлінні та зареєстроване до ЄО за № 32250 від 12.07.2023. Також зі змісту листа скаржник дізнався, що викладені в його заяві від 24.06.2023 відомості не були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань в порядку та строки, встановлені ст. 214 КПК України, у зв`язку з чим звернувся до слідчого судді із відповідною скаргою на бездіяльність уповноважених осіб Дарницького УП ГУНП в м. Києві.

Ухвалою слідчого судді Дарницького районного суду м. Києва від 30.08.2023 відмовлено у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 на бездіяльність службових осіб Дарницького УП ГУНП в м. Києві, яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 12.10.2023 ухвалу слідчого судді Дарницького районного суду м. Києва від 30.08.2023, якою відмовлено у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 на бездіяльність службових осіб Дарницького УП ГУНП в м. Києві, яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР, скасовано та призначено новий розгляд в суді першої інстанції.

25.10.2023 відповідно до протоколу автоматичного визначення слідчого судді зазначена скарга надійшла на розгляд до слідчого судді Дарницького районного суду м. Києва ОСОБА_1 .

Ознайомившись із матеріалами скарги вважаю, що таку слід повернути скаржнику з наступних підстав.

Частина перша ст. 304 КПК України передбачає, що скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Відповідно до ч. 1 ст. 214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування.

В п. 5 Інформаційного листа ВССУ з розгляду цивільних та кримінальних справ № 1640/0/4-12 від 09.11.2012 «Про деякі питання порядку оскарження рішень, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування» роз`яснено, що при оскарженні бездіяльності обчислення строку оскарження починається із дня, що наступає після останнього дня, який відведено КПК для вчинення слідчим або прокурором відповідної дії.

Право на суд, одним із аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним. Право на суд, особливо щодо умов прийнятності скарги, може бути обмеженим настільки, щоб не було порушено саму сутність цього права, тобто, обмеження повинні мати законну мету і зберігати пропорційність між використаними засобами та досягнутими цілями.

В п. 6 Постанови Верховного Суду України від 01.10.2015, прийнятій під час розгляду кримінальної справи № 5-103кс15 звернуто увагу на те, що процедура перегляду слідчим суддею рішень слідчого встановлює чітко визначені правила і строки, визначає послідовність їх застосування на практиці. Звідси випливає, що особа може захистити свої законні інтереси як у суді першої, так і в суді апеляційної інстанції.

В п. 8, 11-17 цієї постанови міститься висновок про те, що чинні норми КПК України стосовно права на оскарження рішень слідчого, а так само рішень слідчого судді, забезпечують за аналогією з правом на доступ до суду, закріпленим у пункті 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, законну мету і не порушують саму сутність цього права.

Правовий строк існує у багатьох своїх різновидах, характер яких залежить від мети встановлення строку, його функцій, порядку регулювання відносин, яких він стосується і на які він має вплив.

Одним із різновидів строків у кримінальному провадженні є строки за визначенням, до них належать абсолютно визначені, відносно визначені, не визначені, альтернативні (загальні та виключні).

Встановлення в законі порядку обчислення, продовження і поновлення строків обумовлюється необхідністю досягнення завдань кримінального провадження та забезпечення законних інтересів і прав суб`єктів кримінального процесу.

Приписи КПК України про строки регламентують тривалість строків, порядок їх обчислення та наслідки закінчення строків. У кримінальному процесуальному законодавстві України строки встановлюються, продовжуються і поновлюються.

Суворе дотримання строків у кримінальному процесі неможливе без чіткого знання правил їх обчислення. Для правильного обчислення строку важливого значення набувають приписи правових норм, які стосуються визначення початкового моменту перебігу строку, обставин, що впливають на його перебіг, і встановлення моменту його закінчення.

При визначенні початку обчислення строку важливо точно знати момент, з якого починається його перебіг. Не викликає труднощів визначення його тоді, коли він прямо зазначений у законі. У тих випадках, коли початок перебігу строку не позначено, ним слід вважати момент учинення тієї процесуальної дії або настання події, що спричиняє виникнення відповідного процесуального обов`язку, для виконання якого і встановлюється цей строк.

Із доданого до скарги копії листа № 14893/125/48/03-03 від 25.07.2023 за підписом т.в.о. начальника Дарницького УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_7 вбачається, що звернення скаржника отримано в Управлінні та зареєстроване до ЄО за № 32250 від 12.07.2023.

Виходячи з правил обчислення строків, які визначені у ст. 115 КПК України, а також роз`яснень Верховного Суду України, строк для подання скарги на таку бездіяльність формально закінчився 22.07.2023, тоді як скарга на бездіяльність посадових осіб подана до суду лише 28.08.2023, тобто з пропуском встановленого законом десятиденного строку.

При цьому, скаржник порушуючи питання про поновлення процесуального строку на подання скарги, мотивує це тим, що про невнесення до ЄРДР відомостей за його заявою він дізнався лише 16.08.2023, коли йому на електронну пошту надійшов лист № 14893/125/48/03-03 від 25.07.2023 за підписом т.в.о. начальника Дарницького УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_7 .

За змістом ч. 1 ст. 117 КПК України, пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 304 КПК України, скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку, передбаченого частиною першою цієї статті, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або слідчий суддя за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.

Виходячи з синтаксичного аналізу норми п. 2 ч. 2 ст. 304 КПК України, вживання сполучника «або» для з`єднання однорідних членів речення створює альтернативний перелік і якщо такий перелік перераховує умови для настання певного правового наслідку, то наслідок настає за наявності хоча б однієї з перерахованих умов.

Тобто, законодавець виділяє дві окремі підстави для повернення скарги, які не залежать одна від одної і які є самодостатніми. Перша, це пропуск десятиденного строку з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності і відсутність при цьому клопотання про поновлення строку, а друга, це визнання причин для поновлення, наведених в заяві неповажними.

Вивчивши матеріали скарги, слідчий погоджується з твердженням скаржника, що при обрахуванні десятиденного строку на оскарження бездіяльності службових осіб Дарницького УП ГУНП у м. Києві слід виходити з дати, коли скаржник дізнався про цю бездіяльність з листа т.в.о. начальника Дарницького УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_7 , який датований 25.07.2023, а отже останнім днем такого строку було 04.08.2023.

Водночас, скаржник зазначає, що про зміст зазначеного листа він дізнався 16.08.2023 з листа, який прийшов йому на електронну пошту, але не надає жодного доказу цього факту (як то скріншоту сторінки поштового клієнту з датою отримання поштового листа з Дарницького УП ГУНП у м. Києві, роздруківки технічного протоколу доставки листа з поштового клієнту з датою отримання цього листа тощо).

Оскільки скаржником не надано належних та допустимих доказів отримання листа т.в.о. начальника Дарницького УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_7 від 25.07.2023 в межах строку, встановленого ч. 4 ст. 303 КПК України, слідчий суддя не вбачає поважних підстав для його поновлення.

В такому випадку, оскільки скарга подана з порушенням встановленого законом строку і слідчим суддею не встановлено поважних підстав для його поновлення, її належить повернути скаржнику.

При цьому, враховується також практика Європейського суду з прав людини, згідно якої право на доступ до суду не є абсолютним і може підлягати обмеженням. Вони дозволяються опосередковано, оскільки право на доступ до суду «за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання, що може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб і ресурсів суспільства та окремих осіб» (рішення від 28 травня 1985 року у справі «Ешингдейн проти Сполученого Королівства», (п. 57). Встановлюючи такі правила, держава користується певною свободою розсуду.

Особливий характер такого виду судового провадження, який передбачено Главою 26 КПК України в першу чергу зумовлений необхідністю невідкладної перевірки законності та обґрунтованості рішення, дії чи бездіяльності слідчого або прокурора.

В свою чергу, слідчий суддя, до повноважень якого, згідно п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України віднесено здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні не може зобов`язати сторону скористатися правом, наданим їй процесуальним законом, але сторона, яка добровільно відмовляється від використання свого права, маючи всі можливості ним скористатися, має миритися з процесуальними наслідками свого рішення і безпідставне затягування строків для такого оскарження та не зазначення причин пропуску встановленого законом строку свідчить про зловживання особою своїми процесуальними правами та виключає можливість проведення невідкладної перевірки законності та обґрунтованості оскаржуваного рішення, дії чи бездіяльності.

Керуючись вимогами ст.ст. 303, 304, 309, 395 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Скаргу адвоката ОСОБА_2 на бездіяльність уповноважених осіб Дарницького УП ГУНП в м. Києві щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань повернути скаржнику.

На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1