УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.12.2023 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю слідчого ОСОБА_3 , представника власника майна ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_6 про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0001521 від 02.11.2023 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 194, ч. 2 ст. 194, ч. 1 ст. 263 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з поданого клопотання СУ ГУНП в Одеській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному 02.11.2023 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001521, розпочатого за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 194 КК України - за фактом замаху на умисне пошкодження чужого майна, вчинене шляхом підпалу; ч. 2 ст. 194 КК України за фактом умисного пошкодження чужого майна, шляхом підпалу; ч. 1 ст. 263 КК України за фактом незаконного зберігання вибухових пристроїв, без передбаченого законом дозволу.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 02.11.2023 року до ЧЧ ОРУП №1 ГУНП в Одеській області надійшла заява від ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка просить вжити заходи правового характеру до невстановлених осіб, які 01.11.2023 року о 23:43, знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 вчинили закінчений замах, спрямований на умисне пошкодження майна, шляхом підпалу. Вказаний факт зареєстровано до ЄРДР №0001521 від 02.11.2023 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 194 КК України.

Окрім цього, 12.11.2023 року до ЧЧ ОРУП №1 ГУНП в Одеській області надійшла заява від ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який просить вжити заходи правового характеру до невстановлених осіб, які 12.11.2023 року в період часу з 07:00 по 07:30 годин, знаходячись за адресою: АДРЕСА_2 вчинили умисне пошкодження майна шляхом підпалу. Вказаний факт зареєстровано до ЄРДР №0001581 від 12.11.2023 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України.

В подальшому, постановою прокурора Київської окружної прокуратури м. Одеса, винесено постанову про об`єднання кримінальних проваджень, внесених до ЄРДР за номерами № 0001521 від 02.11.2023 року та 0001581 від 12.11.2023 року, та присвоєно номер №0001521від 02.11.2023 року.

В ході проведення досудового розслідування було встановлено, що до вчинення вказаних кримінальних правопорушень причетні: ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , які діючи спільно, згідно із заздалегідь розробленим планом, здійснювали умисне пошкодження чужого майна, шляхом підпалів.

В ході проведення досудового розслідування, 09.12.2023 року, в порядку ст. ст. 208, 615 КПК України було затримано ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .

В ході складання протоколу затримання, прийнято рішення про проведення обшуку затриманого, в ході якого було виявлено та вилучено:

1) мобільний телефон марки «IPhone 13»ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 із СІМ карткою мобільного оператора на номер НОМЕР_3 ;

2) мобільний телефон марки «Redmi»ІМЕІ 1: НОМЕР_4 , ІМЕІ 2: НОМЕР_5 із СІМ карткою мобільного оператора на номер НОМЕР_6 .

В подальшому, вищевказані мобільні телефони було визнано речовими доказами в рамках кримінального провадження.

Оскільки у слідчого є достатні підстави вважати, що вилучені мобільні телефони містять у собі інформацію щодо вчинення кримінальних правопорушень в рамках кримінального провадження та мають ключове значення для доказування в рамках зазначеного кримінального провадження, з метою забезпечення збереження вилученого майна, слідчий за погодженням з прокурором звертається до слідчого судді із клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна.

У судовому засіданні -

Слідчий СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 підтримав подане клопотання в повному обсязі та просив його задовольнити. Зазначив, що на даний час мобільні телефони перебувають на експертизі з метою виявлення наявної в них інформації.

Представник власника майна ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 заперечував проти задоволення клопотання, посилаючись на те, що ОСОБА_4 надано було добровільно доступ до мобільних телефонів та під час їх огляду будь-якої інформації, яка має значення для досудового розслідування не було виявлено. Просив відмовити у задоволенні клопотання.

Представник власника майна ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_13 в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду клопотання.

Дослідивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, приймаючи до уваги думку слідчого та представника власника майна, слідчий суддя приходить до наступного переконання.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 132 КПК України - застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 170 КПК України - арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи. Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ст. 98 КПК країни речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Слідчим суддею встановлено, що органом досудового розслідування на теперішній час обґрунтовано здійснюється досудове розслідування в рамках кримінального провадження № 0001521 від 02.11.2023 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 194, ч. 2 ст. 194, ч. 1 ст. 263 КК України, що підтверджується долученими до даного клопотання матеріалами в сукупності.

Вказане кримінальне провадження розпочато за фактом умисного пошкодження майна шляхом підпалу на території м. Одеси.

В ході проведення досудового розслідування, 09.12.2023 року, в порядку ст. ст. 208, 615 КПК України було затримано ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .

В ході складання протоколу затримання, прийнято рішення про проведення обшуку затриманого, в ході якого було виявлено та вилучено:

1) мобільний телефон марки «IPhone 13»ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 із СІМ карткою мобільного оператора на номер НОМЕР_3 ;

2) мобільний телефон марки «Redmi»ІМЕІ 1: НОМЕР_4 , ІМЕІ 2: НОМЕР_5 із СІМ карткою мобільного оператора на номер НОМЕР_6 .

В подальшому, ОСОБА_4 в рамках кримінального провадження було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 194 КК України за кваліфікуючими ознаками: умисне пошкодження чужого майна, вчинене шляхом підпалу, групою осіб, а вилучені у останнього вищевказані мобільні телефони було визнано речовими доказами в рамках кримінального провадження.

Так, слідчим суддею на підставі долучених до клопотання матеріалів встановлено, що вилучені під час затримання підозрюваного ОСОБА_4 мобільні телефони відповідають критеріям речових доказів, визначених ч. 1 ст. 98 КПК України, оскільки можуть містити в собі відомості щодо умисного пошкодження майна шляхом підпалу на території м. Одеси, зокрема, оскільки імовірно злочин вчинявся групою осіб, у вилучених мобільних телефонах може міститися інформація щодо спілкування групи осіб, до складу якої, як зазначає слідчий, входить безпосередньо власник телефонів ОСОБА_4 , можуть міститися фото-,відео- файли, які можуть свідчить про причетність ОСОБА_4 до вчинення злочину в рамках кримінального провадження, тощо.

За таких обставин, вилучені мобільні телефони потребують детального огляду для виявлення у них інформації, яка може мати значення для розслідування кримінальних правопорушень в рамках кримінального провадження.

У зв`язку з викладеним, слідчий суддя приходить до переконання про наявність правових підстав для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, з метою збереження речових доказів, які можуть мати суттєве значення для встановлення обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.

Відповідно до абзацу 2 ч. 1 ст. 170 КПК України, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Як вбачається з підстав та мети застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, вилучені мобільні телефони можуть бути речовими доказами в рамках кримінального провадження та містити у собі відомості щодо обставин вчинення кримінальних правопорушень в рамках кримінального провадження.

Отже, оскільки вилучені мобільні телефони визнано речовими доказами в рамках кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що існує ризик можливого знищення інформації, яка на них міститься, в цілях подальшого ймовірного уникнення передбаченої законом відповідальності за ймовірно вчинені дії у випадку підтвердження їх факту у встановленому законом порядку.

На підставі викладеного, враховуючи наявність правових підстав для накладення арешту на вилучені мобільні телефони, оскільки існує необхідність в забезпеченні їх збереження, а також з метою забезпечення повного, всебічного розслідування кримінального провадження, слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання сторони обвинувачення підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 98, 132, 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_6 про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0001521 від 02.11.2023 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 194, ч. 2 ст. 194, ч. 1 ст. 263 КК України задовольнити.

Накласти арешт із забороною розпорядження та користування на:

1) мобільний телефон марки «IPhone 13»ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 із СІМ карткою мобільного оператора на номер НОМЕР_3 ;

2) мобільний телефон марки «Redmi» ІМЕІ 1: НОМЕР_4 , ІМЕІ 2: НОМЕР_5 із СІМ карткою мобільного оператора на номер НОМЕР_6 ;

Виконання ухвали покласти на старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 .

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1