справа № 642/6058/23
провадження № 1-кп/642/558/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2023 року м. Харків

Ленінський районний суд м. Харкова (діє на підставі п.3 розділу ХІІ прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 30.09.2016р.) у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2

за участю:

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця СМТ Вільшани Дергачівського району Харківської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, непрацюючого, не одруженого, будь-яких осіб на утриманні не маючого, який зареєстрований та фактично мешкає за адресою АДРЕСА_1 , раніше не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи достеменно обізнаним про введення військового стану починаючи з 05 год. 30 хв., 24 лютого 2022 року, строк дії якого в подальшому продовжувався, у зв`язку із військовою агресією Російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п.20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» від 12.05.2015р. вчинив умисний корисливий злочин проти власності за наступних обставин.

Так, 28.07.2023р. в період часу з 13.00 год. до 15.00 год., точного часу в ході судового до судового розслідування встановити не вдалося, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаходячись у приміщенні роздягальні, де здійснює свою діяльність ТОВ «Акація», яке розташоване за адресою: м. Харків, пров. Клочківський, 30, де на той момент він проходив стажування, побачив, що у потерпілого ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 в користуванні є мобільний телефон, який він залишив у сумці з особистими речами. У цей час у ОСОБА_4 раптово виник прямий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, а саме мобільного телефону, що належить ОСОБА_5 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, переслідуючи корисливий мотив, розуміючи та усвідомлюючи негативні наслідки своїх дій, будучи впевненим, що за його діями ніхто не спостерігає, з метою особистого збагачення, в умовах воєнного стану, скориставшись відсутністю спостереження за ним з боку третіх осіб , викрав з сумки з особистими речами потерпілого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 мобільний телефон марки «Samsung» моделі «M-215F» »/DSN 64Gb, IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , чорного кольору, вартістю згідно судово-товарознавчої експертизи №21910 від 08.08.2023 року 3367 грн. 00 коп., що належить потерпілому ОСОБА_5 .

У подальшому, ОСОБА_4 разом із викраденим мобільним телефоном залишив приміщення роздягальні ТОВ «Акація», розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_5 матеріальний збиток на загальну суму 3367 грн. 00 коп.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в пред`явленому йому обвинуваченні визнав повністю, щиро покаявся у в скоєному злочині, погодився з кваліфікацією вчиненим ним діяння та підтвердив обставини викладені в обвинувальному акті. Прохав суворо його не карати.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, провів судовий розгляд справи щодо всіх її обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого та вивченням матеріалів що характеризують його особистість, визнавши недоцільним дослідження інших доказів по справі. При цьому враховано, що потерпілий подав до суду заяву з проханням розглядати справу у його відсутність.

За таких обставин, суд вважає доведеним те, що ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення-злочин, передбачений ч. 4 ст. 185 КК України а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка) вчинена в умовах воєнного стану.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 відповідно до ст. 66 КК України є щире каяття.

Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_4 відповідно до ст. 67 КК України судом не встановлено.

Відповідно до ст. 65 КК України при призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 покарання суд враховує ступінь тяжкості кримінального правопорушення, наведеними даними про його особу, який раніше не судимий, не працюючий, у лікаря нарколога та психіатра на обліку не перебуває, та приходить до висновку про те, що йому слід призначити покарання в межах санкції статті 185 ч.4 КК України у вигляді позбавлення волі.

Враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, суд дійшов до висновку про можливість виправлення ОСОБА_4 без відбування покарання, на підставі ст.75 КК України, поклавши на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України, що буде достатнім для виправлення особи та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Долю речових доказів вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Розподілити процесуальні витрати відповідно до вимог ст. 124 КПК України.

Відповідно до ч.4 ст. 174 КПК України, суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. У зв`язку з чим, суд вважає необхідним скасувати арешт, накладений ухвалою Ленінського райсуду м. Харкова від 26.04.23р.

Керуючись ст. ст. 373-374, 381-382 КПК України, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, встановивши випробувальний строк в 1 (один) рік з покладенням на нього обов`язків, передбачених п.п.1,2 ст.76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Початок іспитового строку рахувати з моменту проголошення вироку.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_4 у вигляді домашнього арешту, обраний строком до 04.11.23р., залишити без змін. Після набуття вироком законної сили скасувати.

Речові докази: мобільний телефон «Samsung» моделі «M-215F» /DSN 64Gb, IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , чорного кольору що зберігається в камері зберігання речових доказів ВП №2 ХРУП №3 ГУНП в Х/обл. повернути ОСОБА_5 .

Скасувати накладений ухвалою Ленінського райсуду м. Харкова від 26.04.23р. арешт на майно.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судові витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи Національного Наукового Центру «Інститут Судових Експертиз ім. Засл. проф. М.С.Бокаріуса» №21910 від 08.08.2023р. у розмірі 2389,80 грн.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим, який перебуває під вартою, - в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1