Справа №463/8835/23
Провадження №1-кс/463/7348/23
У Х В А Л А

26 жовтня 2023 року слідчий суддя Личаківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 , з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 на постанову старшого слідчого першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові ОСОБА_3 від 14 червня 2023 року про закриття кримінального провадження №0000002 від 27.12.2012, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185, ч. 1 ст. 365 КК України,-

в с т а н о в и в :

адвокат ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді зі скаргою на постанову слідчого першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, ОСОБА_3 від 14 червня 2023 року про закриття кримінального провадження№0000002 від 27.12.2012, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185, ч. 1 ст. 365 КК України.

Скаргу мотивує тим, що першим слідчим відділом Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львовіпроводилося досудове розслідування кримінального провадження №0000002 від 27.12.2012, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185, ч. 1 ст. 365 КК України. 14 червня 2023 року слідчим Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, ОСОБА_3 винесено постанову про закриття кримінального провадження. Вважає вказану постанову необгрунтованою та безпідставною, тому просить її скасувати.

Адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні подану скаргу підтримав, просив таку задовольнити

Слідчий просив у задоволенні скарги відмовити.

Дослідивши матеріали скарги, приходжу до наступного висновку.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч. 1 ст. 303 КПК України. Зокрема, у відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 3 КПК України досудове розслідування - стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Згідно з ч. 2 ст. 9 КПК України слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно до ст. 8 КПК України принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Згідно зі ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду як джерело права.

Так, Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово вказував, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати те, що трапилось, та не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень (справа «Ассенов та інші проти Болгарії»). Вони повинні вживати всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, inter alia, показань очевидців та експертних висновків (рішення у справах «Танрікулу проти Туреччини» та «Ґюль проти Туреччини»).

Згідно з ч. 4 ст. 284 КПК України про закриття кримінального провадження слідчий, прокурор приймає постанову, яку може бути оскаржено у порядку, встановленому цим Кодексом.

Таким чином, закриття кримінального провадження - це закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силі наявності обставин, що виключають кримінальне провадження або за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності. Подальше розслідування, після закриття кримінального провадження, є неможливим до того часу, коли постанова про закриття кримінального провадження не буде скасована в установленому КПК порядку.

Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження і оцінки слідчим, прокурором, показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.

У п. 42 рішення Європейського Суду з прав людини від 13 січня 2011 року в справі «Михалкова та інші проти України» розтлумачено, що за статтею 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод держава зобов`язана «гарантувати кожному, хто перебуває під її юрисдикцією, права і свободи, визначені у Конвенції», що також опосередковано вимагає наявності будь-якої форми ефективного розслідування. Розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.

Як вбачається з матеріалів скарги в провадженні слідчого першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, ОСОБА_3 перебували матеріали кримінального провадження №0000002 від 27.12.2012, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185, ч. 1 ст. 365 КК України.

Постановою слідчого першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, ОСОБА_3 від 14.06.2023 вказане кримінальне провадження було закрито.

Частини 1, 2 ст. 22 КПК України передбачають, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Розглядаючи скаргу на постанову про закриття кримінального провадження з підстав неправильності та неповноти досудового розслідування, слідчий суддя вважав за необхідне з метою перевірки доводів заявника оглянути матеріали кримінального провадження та надати правову оцінку процесуальним діям слідчого під час проведення досудового розслідування, за наслідками яких була винесена оскаржувана постанова.Так слідчими першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові здійснювалося досудове розслідування кримінального провадження №0000002 від 27.12.2012, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185, ч. 1 ст. 365 КК України. Відповідно до наданих матеріалів кримінального провадження встановлено, що 27.12.2012 в прокуратуру Сокальського району надійшла заява від засудженого до довічного позбавлення волі ОСОБА_5 про спричинення йому, на його думку, тілесних ушкоджень службовими особами УДПтС України у Львівській ласті. Вказане повідомлення внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000002. 03.01.2013 за заявою засудженого ОСОБА_5 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000001 зареєстроване кримінальне провадження за фактом викрадення працівниками Сокальської виправної колонії № 47 (в дальшому СВК № 47) особистих речей засудженого ОСОБА_5 , яке ж цього числа об`єднане з кримінальним провадження № 0000002.

У ході досудового розслідування в кримінальному провадженні 0000002 установлено, що прокуратурою Сокальського району Львівської області проводилась дослідна перевірка за аналогічною заявою ОСОБА_5 (згідно з нормами КПК України в редакції 1960 року), матеріали якої долучено до кримінального провадження. За наслідками розгляду заяви ОСОБА_5 прокуратурою Сокальського району прийнято рішення про відмову в порушені кримінальної справи на підставі ст. 6 п. 2 КПК України (в редакції Закону 1960 ККУ) у зв`язку з відсутністю в діяннях службових осіб УДПтС України у Львівській ласті складу злочину.

25.12.2013 винесено постанову про закриття кримінального провадження №0000002 на підставі п. 2 ч.1 ст. 284 КПК України.

26.12.2014 слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова відмови у задоволенні клопотання про скасування постанови про закриття кримінального провадження, з підстав проведення всіх можливих та необхідних слідчих дій та, незважаючи на наведене, доказів вчинення працівниками УДПтС України у Львівській області злочинів не здобуто, рішення апеляційного суду Львівської області в частині проведення слідчих дій, виконано.

Генеральним прокурором України, 28.02.2020 скасовано постанову слідчого слідчого відділу прокуратури Львівської області від 25.12.2013 про закриття кримінального провадження, з підстав не встановлення під час допиту заявника ОСОБА_5 , детальних зовнішніх ознак працівників ЛСІ №19 що наносили йому тілесні ушкодження, за якими він зможе їх впізнати, а також проведення їх впізнання.

28.02.2020 постановою Генерального прокурора доручено проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000002 від 27.12.2012 слідчим Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові.

30.04.2022 витребувано матеріали службового розслідування від Західного міжрегіонального управління виконання покарань МЮ, в яких зазначено, що твердження ОСОБА_5 не відповідют дійсності, оскільки в Сокалській ВК (№47) відповідного до Правил внутрішнього розпорядку заборонено використання аудіо- та відеоапаратури засудженими.

Під час допиту 18.05.2023 в якості свідка, ОСОБА_5 повідомив, що раніше надані показання підтримує. Також настоює на тому, що відповідно до норм Правил внутрішнього розпорядку, чинних на це час, телевізори та ДВД-програвачі не були віднесені до речей заборонених для користування і зберігання. У зв`язку із тим, що пройшло багато часу та повною втратою ним зору, впізнати візуально осіб які на відповідно до його показань наносили йому удари він не може.

Відповідно до інформації ДУ «ЛСІ №19» працівники, які приймали участь у подіях 27.03.12 звільнені з органів ДКВС, окрім ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .

Так слідчим ТУ ДБР у м.Львові скеровувався запит про надання інформації до ДУ «ЛСІ №19», однак такий не виконаний в повному обсязі. В поданому запиті просив повідомити місцезнаходження особових справ (працівників ЛСІ №19», які вказані у листі та наявність у них фотозображень). Отримавши відповідь від 15.05.2023, що вказані особові справи знаходяться в архіві ЗМУ МЮ (м.Львів, вул.Архипенка,1) такі не витребував.

Так основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура (ст. 2 КПК України).

Відповідно до ч. 1. ст. 9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Згідно вимог ст. 40 КПК України, слідчий, серед іншого, наділений повноваженням приймати процесуальні рішення у випадках, передбачених цим Кодексом. Слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Процесуальна самостійність слідчого є важливий елемент його статусу, який полягає у праві слідчого при провадженні розслідування самостійно приймати всі рішення про його спрямування і про провадження слідчих дій при повній відповідальності за їх законне і своєчасне проведення.

Окрім цього суд, враховуючи наведене, та те, що постанова слідчого про закриття кримінального провадження мотивована, її зміст відповідає фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту своїх прав, та відповіді на всі поставлені нею питання не розкриті, які б виключали провадження у справі і обумовлювали її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу (ст. 110 КПК України), а тому підлягає скасуванню.

Керуючись вимогами ст.ст.303, 306, 307, 372 КПК України, -

п о с т а н о в и в:

скаргу задовольнити.

Скасувати постанову старшого слідчого першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові ОСОБА_3 від 14 червня 2023 року про закриття кримінального провадження №0000002 від 27.12.2012, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185, ч. 1 ст. 365 КК України.

Повний текст ухвали складено та підписано 27.10.2023.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1