печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 серпня 2023 року Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у засіданні в залі суду в м. Києві провадження за скаргою адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні № 0001269 від 23.11.2022 року, -

ВСТАНОВИВ:

Адвокат ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 , звернулася до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва зі скаргою в порядку ст. 303 ч. 1 п. 1 КПК України, в якій оскаржує бездіяльність слідчого ГСУ НП України, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна, на підставі п.1 ч. 1 ст. 303 КПК України та просить зобов`язати слідчого у кримінальному провадженні № 0001269 від 23.11.2022 року повернути майно, яке вилучене під час обшуку за адресою: АДРЕСА_1 та належить ОСОБА_4 .

Свої вимоги особа, яка звернулася зі скаргою обґрунтовує тим, що в ході проведеного обшуку вилучено майно дозвіл на вилучення якого ухвалою слідчого судді надано не було, при цьому арешт на дане майно у передбаченому КПК України порядку не накладено, тому просить повернути належному володільцю таке майно.

Представник особи, в інтересах, якої подано скаргу про дату, час та місце розгляду провадження повідомлявся належним чином в установленому законом порядку, проте, в засідання не з`явився.

Представник органу досудового розслідування про дату, час та місце розгляду провадження повідомлявся належним чином в установленому законом порядку, проте, в засідання не з`явився.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали судового провадження за скаргою, приходить до наступного висновку.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, зокрема бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Так, Головним слідчим управлінням Національної поліції України за процесуального керівництва прокурорів Офісу Генерального прокурора здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001269 від 23.11.2022 за ч. 4 ст. 190 КК України.

Як вбачається з матеріалів скарги, що органом досудового розслідування проведено обшук за місцем проведення злочинної діяльності групи осіб, за адресою: АДРЕСА_1 (власник гр. України ОСОБА_5 , РНОКПП: НОМЕР_1 ), з метою виявлення та вилучення предметів та документів, які самостійно або в сукупності з іншими доказами можуть мати суттєве значення для встановлення об`єктивної істини та притягнення винних осіб до кримінальної відповідальності, а саме:

-довіреності на представництво інтересів фізичних та юридичних осіб;

-установчі документи, первинні фінансово-господарські та бухгалтерські документи (договори з усіма змінами, доповненнями (додатками), зовнішньо-економічні контракти, договори, договори про поворотну фінансову допомогу з усіма змінами, доповненнями (додатками), щодо діяльності нелегальних «ботоферм», програмних засобів, аккаунтів, мереж «кол-центрів», онлайн казино, безліцензійних «Форекс компаній», «фінансових пірамід», які зареєстровані на території України так і за її межами, інших підприємств причетних до протиправної діяльності та підприємств, які не займають зазначене приміщення, у яких відсутні законні підстави для знаходження фінансово-господарських документів у даному приміщенні, за період 2018-2022 рр.;

-зіпсованих документів, чистих аркушів паперу або бланків документів з відбитками печаток підприємств та підписів фізичних осіб, чорнових записів, блокнотів, робочих зошитів;

-комп`ютерної техніки, серверного обладнання, магнітних та електронних носіїв інформації?;

-флеш-накопичувачів та інших носіїв інформації?, що містять відомості про вчинене кримінальне правопорушення;

-мобільних терміналів/смартфонів/телефонів, засобів комутаціі?, телекомунікаціи?ного та іншого обладнання, у тому числі що застосовує технологію ІР-телефоніі?, сім-карток (операторів мобільного зв`язку);

-документів та речей, які містять інформацію та відомості про листування та обмін інформацією з представниками держави-агресора;

-документально непідтверджених сум грошових коштів, цінностей, криптогаманців, банківських карток, отриманих в результаті протиправної діяльності, які в подальшому можуть забезпечити цивільний позов.

Відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Відповідно до ст. 236 КПК України, вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукування в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Статтею 169 КПК України передбачено, що тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; у випадках, передбачених ч. 5 ст. 171, ч. 6 ст. 173 цього Кодексу; у разі скасування арешту.

Відповідно до ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Так, сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Разом з тим особа, яка звернулася зі скаргою зазначає, що арешт на вилучене майно під час проведення обшуку накладено не було, однак жодних даних на підтвердження вказаних фактів слідчому судді надано не було.

Отже, з огляду на наведене скарга адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні № 0001269 від 23.11.2022 року задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 167-169, 233, 234, 236, 303, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

В задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні № 0001269 від 23.11.2022 року, - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1