У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 листопада 2023 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , розглянувши у закритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого 1-го відділення слідчого відділу Управління СБ України в Закарпатській області старшого лейтенанта юстиції ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні, відомості про яке 26.07.2023 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000102 за ознаками вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 114-1 КК України, погоджене прокурором - начальником відділу Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про обшук,-

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий 1-го відділення слідчого відділу Управління СБ України в Закарпатській області старший лейтенант юстиції ОСОБА_3 , звернувся до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із клопотанням, у кримінальному провадженні, відомості про яке 26.07.2023 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000102 за ознаками вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 114-1 КК України, погоджене прокурором - начальником відділу Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про обшук.

Клопотання мотивовано тим, що досудове розслідування в рамках даного кримінального провадження здійснюється стосовно ряду спільнот в месенджерах «Viber», які своєю активністю перешкоджають законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань.

Зокрема, в рамках досудового розслідування встановлено, що громадянин України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець с. Іза Хустського району Закарпатської області, який є адміністратором чату в месенджері «Viber» інтернет-спільноти « ІНФОРМАЦІЯ_5 » та разом з іншими мешканцями Хустського району Закарпатської області здійснює адміністрування вищевказаної інтернет-спільноти, метою якої є поширення інформації про місце пересування військовослужбовців центрів комплектування та соціальної підтримки, інших військовослужбовців Збройних Сил України, співробітників Державної прикордонної служби України та Національної поліції України.

Зокрема, діяльність вищевказаної спільноти перешкоджає законній діяльності Збройних Сил України, а саме - особовому складу місцевого відділу РТЦК та СП , який у відповідності до Постанови КМУ від 23.02.2022 року №154 «Про затвердження Положення про районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, здійснює заходи з призову громадян на військову службу до Збройних Сил України, в тому числі шляхом оповіщення військовозобов`язаних за місцем їх проживання та інші, покладені на них відповідні заходи.

Слідчий зазначає, що користувачі спільноти « ІНФОРМАЦІЯ_5 », яка налічує більше 13 тисяч учасників, через вказаний інформаційний ресурс повідомляють актуальні місця вручення військовозобов`язаним повісток особовим складом РТЦК та СП, чим створюють перешкоди для комплексу мобілізаційних заходів здійсненню їх законної діяльності.

Так, згідно політики використання, розміщеної на офіційному сайті «Viber» та яка є обов`язковою для всіх користувачів даного месенджеру, адміністратори спільнот відповідають за створення контенту для своїх спільнот та здійснюють модерацію контенту, поширеного учасниками спільноти. Також зазначається що контент, який поширюється у спільноті повинен відповідати політиці прийнятного використання месенджеру «Viber», у зв`язку з чим, адміністратор наділений відповідними повноваженнями, що дозволяють йому видаляти та блокувати учасників спільноти та повідомлення, які вони поширюють. В свою чергу, контент, який публікується у відповідних спільнотах не повинен порушувати норми чинного законодавства або містити поради щодо того, як їх порушувати, а публікація контенту, який може поставити під загрозу національну безпеку чи перешкоджає правоохоронним органам - заборонена.

Таким чином, внаслідок протиправної діяльності ОСОБА_5 та інших невстановлених осіб з числа мешканців Хустського району Закарпатської області, перешкоджають законній діяльності військовослужбовців РТЦК та СП, які безпосередньо відносяться до Збройних Сил України.

Месенджер «Viber» не зберігає інформацію щодо користування вказаним сервісом на власних серверах, а всі відповідні дані розміщують безпосередньо на пристроях користувачів.

У клопотанні вказано на те, що в свою чергу, згідно повідомлення оперативного підрозділу встановлено, що за адресою власного проживання, а саме: АДРЕСА_1 , ОСОБА_5 зберігає технічні пристрої та засоби зв`язку, зокрема, мобільні термінали зв`язку, персональні комп`ютери, ноутбуки, планшети та інші носії інформації, котрі останній використовує для адміністрування спільноти « ІНФОРМАЦІЯ_5 ».

Поряд з цим, отримати вищевказані речі та предмети, які планується відшукати в ході обшуку, у добровільному порядку шляхом витребування речей, документів, відомостей, відповідно до ст. 93 КПК України, або за допомогою інших слідчих дій на даний час неможливо, оскільки такі підтверджують злочинну діяльність ОСОБА_5 , а тому останнім можуть вживатися заходи по їх знищенню або спотворенню.

У клопотанні вказано на те, що так, мобільні термінали зв`язку, персональні комп`ютери, ноутбуки, планшети та інші носії інформації, які планується відшукати та вилучити в ході обшуку, можуть містити в собі відомості що можуть мати значення для досудового розслідування.

Як вказано у клопотанні, відповідно до відомостей з Державного реєстру речових прав, власником житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , де зареєстрований та проживає ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є його мати - громадянка України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ідентифікаційний код: НОМЕР_1 , паспорт серії та номер: НОМЕР_2 , виданий 16.08.2002 року Хустським МРВ УМВС України в Закарпатській області.

При обґрунтуванні клопотання слідчий посилається на положення ст.ст. 93, абз. 2 ч. 2 ст. 168 233,234 КПК України.

Так, слідчий зазначає, що приймаючи до уваги наведене та враховуючи, що вказані у клопотанні речі та предмети, які плануються відшукати та вилучити за місцем проживання ОСОБА_5 , а саме домоволодінні, що за адресою: АДРЕСА_1 , а також у господарських приміщеннях (будівлях та спорудах), наявних на території зазначеного домоволодіння, мають значення для кримінального провадження, оскільки можуть підтверджувати фактичні обставини вчинення злочину, досліджуваного в рамках даного кримінального провадження тобто бути доказами, а тому, керуючись ст.ст. 40, 233, 234 КПК України, т просить слідчого суддю: надати дозвіл на проведення обшуку у домоволодінні - житловому будинку та прибудинкових господарських будівель і спорудах, наявних на території домоволодіння, що за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем реєстрації та проживання громадянина України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою відшукання та вилучення технічних пристроїв та засобів зв`язку, зокрема, мобільних терміналів зв`язку, персональних комп`ютерів, ноутбуків, планшетів та інші носіїв інформації, котрі останній використовує для адміністрування спільноти «ІНФОРМАЦІЯ_5», з яких здійснюється вхід до додатку «Viber» та здійснюється її адміністрування.

У судовому засіданні слідчий подане клопотання підтримав та просив задоволити із наведених у ньому підстав.

Заслухавши пояснення слідчого, з приводу внесеного клопотання, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить наступного висновку.

Відповідно до ст.ст. 84,85,86 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.

Статтею 93 КПК України визначено, що збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим у порядку, передбаченому цим Кодексом. Сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Як слідує зі змісту п.10 ч.3, ст. 214, ч.1 ст. 233 КПК України слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні та проводяться лише після внесення відомостей щодо кримінального правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань (крім огляду місця події у невідкладних випадках).

Відповідно до ст.8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.

Згідно ст.30 Конституції України не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду.

Нормами ст.233 КПК України встановлено, що ніхто не має права проникнути до житла чи іншого володіння особи з будь-якою метою, інакше як лише за добровільною згодою особи, яка ними володіє, або на підставі ухвали слідчого судді, крім випадків, установлених частиною третьою цієї статті.

Відповідно до положень ч.ч.1,2 ст. 234 КПК України, обшук проводиться з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте у результаті його вчинення, а також встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб.

Обшук проводиться на підставі ухвали слідчого судді місцевого загального суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, а у кримінальних провадженнях щодо злочинів, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - на підставі ухвали слідчого судді Вищого антикорупційного суду.

Відповідно п.п.4, 5, 6, 8 ч.3 ст.234 КПК України клопотання про обшук, повинно містити відомості про: підстави для обшуку; житло чи інше володіння особи або частину житла чи іншого володіння особи, де планується проведення обшуку; особу, якій належить житло чи інше володіння, та особу, у фактичному володінні якої воно знаходиться; обґрунтування того, що доступ до речей, документів або відомостей, які можуть у них міститися, неможливо отримати органом досудового розслідування у добровільному порядку шляхом витребування речей, документів, відомостей відповідно до частини другої статті 93 цього Кодексу, або за допомогою інших слідчих дій, передбачених цим Кодексом, а доступ до осіб, яких планується відшукати, - за допомогою інших слідчих дій, передбачених цим Кодексом. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими прокурор, слідчий обґрунтовує доводи клопотання.

Слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про обшук, якщо прокурор, слідчий не доведе наявність достатніх підстав вважати, що: 1) було вчинено кримінальне правопорушення; 2) відшукувані речі і документи мають значення для досудового розслідування; 3) відомості, які містяться у відшукуваних речах і документах, можуть бути доказами під час судового розгляду; 4) відшукувані речі, документи або особи знаходяться у зазначеному в клопотанні житлі чи іншому володінні особи; 5) за встановлених обставин обшук є найбільш доцільним та ефективним способом відшукання та вилучення речей і документів, які мають значення для досудового розслідування, а також встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб, а також заходом, пропорційним втручанню в особисте і сімейне життя особи.

Слідчим суддею встановлено, що СВУ СБУ в Закарпатській області здійснюєьбся досудове розслідування кримінального провадження, відомості про яке 26.07.2023 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000102 за ознаками вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 114-1 КК України.

Зокрема, в рамках досудового розслідування встановлено, що громадянин України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець с. Іза Хустського району Закарпатської області, який є адміністратором чату в месенджері «Viber» інтернет-спільноти «ІНФОРМАЦІЯ_5» та разом з іншими мешканцями Хустського району Закарпатської області здійснює адміністрування вищевказаної інтернет-спільноти, метою якої є поширення інформації про місце пересування військовослужбовців центрів комплектування та соціальної підтримки, інших військовослужбовців Збройних Сил України, співробітників Державної прикордонної служби України та Національної поліції України.

Діяльність вищевказаної спільноти перешкоджає законній діяльності Збройних Сил України, а саме - особовому складу місцевого відділу РТЦК та СП , який у відповідності до Постанови КМУ від 23.02.2022 року №154 «Про затвердження Положення про районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, здійснює заходи з призову громадян на військову службу до Збройних Сил України, в тому числі шляхом оповіщення військовозобов`язаних за місцем їх проживання та інші, покладені на них відповідні заходи.

Користувачі спільноти «ІНФОРМАЦІЯ_5», яка налічує більше 13 тисяч учасників, через вказаний інформаційний ресурс повідомляють актуальні місця вручення військовозобов`язаним повісток особовим складом РТЦК та СП, чим створюють перешкоди для комплексу мобілізаційних заходів здійсненню їх законної діяльності.

Так, згідно політики використання, розміщеної на офіційному сайті «Viber» та яка є обов`язковою для всіх користувачів даного месенджеру, адміністратори спільнот відповідають за створення контенту для своїх спільнот та здійснюють модерацію контенту, поширеного учасниками спільноти. Також зазначається що контент, який поширюється у спільноті повинен відповідати політиці прийнятного використання месенджеру «Viber», у зв`язку з чим, адміністратор наділений відповідними повноваженнями, що дозволяють йому видаляти та блокувати учасників спільноти та повідомлення, які вони поширюють. В свою чергу, контент, який публікується у відповідних спільнотах не повинен порушувати норми чинного законодавства або містити поради щодо того, як їх порушувати, а публікація контенту, який може поставити під загрозу національну безпеку чи перешкоджає правоохоронним органам - заборонена.

Як вбачається з матеріалів доданих до клопотання та досліджених в судовому засіданні, вбачається що внаслідок протиправної діяльності ОСОБА_5 та інших невстановлених осіб з числа мешканців Хустського району Закарпатської області, перешкоджають законній діяльності військовослужбовців РТЦК та СП, які безпосередньо відносяться до Збройних Сил України.

Месенджер «Viber» не зберігає інформацію щодо користування вказаним сервісом на власних серверах, а всі відповідні дані розміщують безпосередньо на пристроях користувачів.

Згідно особової картки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , його зареєстрованим місцем проживання є: АДРЕСА_1 .

Відповідно до відомостей з Державного реєстру речових прав, власником житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , де зареєстрований та проживає ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є його мати - громадянка України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ідентифікаційний код: НОМЕР_1 , паспорт серії та номер: НОМЕР_2 , виданий 16.08.2002 року Хустським МРВ УМВС України в Закарпатській області.

У Постанові від 14.06.2018 року у справі № 11-386 сап 18, Велика Палата Верховного Суду звертає увагу, що вмотивованість ухвали слідчого судді про дозвіл на проведення обшуку житла чи іншого володіння особи повинна бути в межах, які не розкривають таємницю досудового розслідування, зокрема в ній повинні бути наведені аргументи, що переконали суддю у задоволенні чи відхиленні такого клопотання. При цьому нормами КПК України не передбачено обов`язку слідчого судді перелічувати всі обставини кримінального провадження і викладати в ухвалі про надання дозволу на обшук усі відомі і встановлені відомості.

Разом із тим при розгляді клопотання слідчий враховує, що іншим чином отримати докази, які має на меті отримати орган досудового розслідування, за результатами проведення обшуку, є неможливим, адже це може негативно по впливати на їх зберігання та призвести до знищення володільцями оригіналів даних речових доказів. При цьому, знищення оригіналів документів у подальшому унеможливлює проведення судової почеркознавчої експертизи та встановлення ймовірної їх підробки.

Слідчий суддя, вважає що заслуговують на увагу доводи слідчого щодо того, що після отримання офіційних запитів, володільці запитуваних документів можуть знищити всі інші неофіційні документи та речові докази, до прикладу чорнові записи, блокноти, рукописні записи з даними осіб та можливі фінансові розрахунки, банківські карти на які нараховуються заробітні плати фіктивних працівників та інше.

На переконання слідчого судді, слідчим доведено, що доступ до зазначених у клопотанні речей неможливо отримати органом досудового розслідування у добровільному порядку шляхом витребування речей, документів, відомостей відповідно до частини другої статті 93 цього Кодексу, або за допомогою інших слідчих дій, передбачених цим Кодексом, у зв`язку можливістю їх знищення, враховуючи правові підстави для проведення обшуку, достатність доказів, що вказують на вчинення кримінального правопорушення, наслідки обшуку, розумність та співрозмірність обшуку завданням кримінального провадження, наявність об`єктивної необхідності та виправданість такого втручання у права і свободи особи, а також неможливість досягнення мети, на яку посилається слідчий, без застосування цих заходів, слідчий суддя вважає, що за встановлених обставин обшук є найбільш доцільним та ефективним способом відшукання та вилучення речей, які мають значення для досудового розслідування, тому клопотання є обґрунтоване та підлягає задоволенню в цій частині.

Слідчий суддя вважає доведеним, що до вказаного кримінального правопорушення може бути причетний ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та за результатами проведених оперативно-розшукових заходів здобуто достатньо доказів того, що за адресою його зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 , можуть знаходитися технічні пристрої та засоби зв`язку, зокрема, мобільні термінали зв`язку, персональні комп`ютери, ноутбуки, планшетіи, котрі останній використовує для адміністрування спільноти «ІНФОРМАЦІЯ_5», з яких здійснюється вхід до додатку «Viber» та здійснюється її адміністрування.

Слідчий суддя переконаний, що слідчим наведено достатньо підстав вважати, що дійсно було вчинено кримінальне правопорушення, відшуковувані речі та документи мають значення для досудового розслідування та відомості, які містяться у них можуть бути доказами під час судового розгляду, слідчим доведено, що доступ до речей неможливо отримати органом досудового розслідування у добровільному порядку шляхом витребування речей, документів, відомостей відповідно до частини другої статті 93 цього Кодексу, або за допомогою інших слідчих дій, передбачених цим Кодексом, у зв`язку можливістю їх знищення чи спотворення, в зв`язку із чим, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню у вказаній частині.

Відповідно до ч.7 ст. 236 КПК України при обшуку слідчий, прокурор має право проводити вимірювання, фотографування, звуко- чи відеозапис, складати плани і схеми, виготовляти графічні зображення обшуканого житла чи іншого володіння особи чи окремих речей, виготовляти відбитки та зліпки, оглядати і вилучати документи, тимчасово вилучати речі, які мають значення для кримінального провадження. Предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження. Вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Разом із тим, клопотання слідчого в частині надання дозволу на проведення обшуку за вказаною адресою, з метою відшукання та вилучення інших носіїв інформації за допомогою яких останній здійснював протиправну діяльність, які мають значення речових доказів у даному кримінальному провадженні, задоволенню не підлягає.

Так, у клопотанні слідчим не вказано відомості (індивідуальна або родова характеристика) відшукуваних речей та документів, зокрема щодо того за якими індивідуальними або родовими ознаками особа, що здійснюватиме обшук, планує відрізнити такі.

Окрім того, не конкретизовано які саме інші речі (м інших носіїв інформації) має на увазі слідчий, та відповідно яке відношення такі мають до вчинення кримінального правопорушення.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 7 липня 2007 року у справі «Смирнов проти Росії» вказав, що невизначене формулювання обсягу обшуку дало органу влади на власний розсуд вирішувати, які матеріали підлягають вилученню, що призвело до вилучення, крім документів, які стосуються справи, деяких особистих речей. ЄСПЛ зазначив, що відсутність вказівки на конкретну мету обшуку є порушенням ст. 6 Конвенції.

Аналогічна позиція ЄСПЛ міститься в рішенні від 15 липня 2003 року у справі «Ернст та інші проти Бельгії», де вказано, що ордер на проведення обшуку не містив інформації щодо мети проведення обшуку та про предмети, що підлягають вилученню. Таким чином, слідчих було наділено широкими повноваженнями, обшуки не були пропорційними.

Зазначені міжнародні гарантії прав людини на недоторканість житла, таємницю спілкування, невтручання у приватне життя, недоторканість прав власності нормативно визначені в Конституції України та є, відповідно до положень ст. 2 КПК України, загальними засадами кримінального провадження.

З огляду на вкладене вважаю, що клопотання підлягає задоволенню частково.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.93, 233, 234, 235 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого 1-го відділення слідчого відділу Управління СБ України в Закарпатській області старшого лейтенанта юстиції ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні, відомості про яке 26.07.2023 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000102 за ознаками вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 114-1 КК України, погоджене прокурором - начальником відділу Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про обшук,- задовольнити частково.

Надати слідчим що входять до групи слідчих у кримінальному провадженні відомості про яке 26.07.2023 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000102 за ознаками вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 114-1 КК України, дозвіл на проведення обшуку у домоволодінні - житловому будинку та прибудинкових господарських будівель і спорудах, наявних на території домоволодіння, що за адресою: АДРЕСА_1 , що на праві власності належить ОСОБА_6 , за місцем реєстрації та проживання громадянина України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою відшукання та вилучення технічних пристроїв та засобів зв`язку, зокрема, мобільних терміналів зв`язку, персональних комп`ютерів, ноутбуків, планшетів, які останній використовує для адміністрування спільноти «ІНФОРМАЦІЯ_5», з яких здійснюється вхід до додатку «Viber» та здійснюється її адміністрування.

У задоволені іншої частини клопотання відмовити.

Ухвала діє протягом одного місяця з дня її постановлення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_1