Справа № 739/1776/23 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/811/23
Категорія - Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 жовтня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду, в режимі відеоконференції, в м. Чернігові матеріали судового провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на ухвалу Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 08 вересня 2023 року про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою,

за участю учасників кримінального провадження:

обвинуваченого ОСОБА_6

захисника-адвоката ОСОБА_7

У С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 08 вересня 2023 року обвинуваченому у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України, ОСОБА_6 продовжено строк тримання під вартою до 06.11.2023 року включно.

Задовольняючи клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого, суд обґрунтував свої висновки тим, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, не зменшились та продовжують існувати. Інший більш м`який запобіжний захід не забезпечить належного виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків та не зможе запобігти вказаним ризикам.

Не погодившись із рішенням суду обвинувачений подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу скасувати та застосувати до нього запобіжний захід у виді особистого зобов`язання чи домашнього арешту.

В обґрунтування своїх вимог зазначив, що у матеріалах кримінального провадження відсутні будь-які дані, що вказують на наявність ризиків, заявлених прокурором.

Зокрема, ризик переховування від органів досудового розслідування та суду спростовується наявністю постійного місця проживання, активним сприянням розкриттю злочину, добровільною видачею викрадених речей.

Існування ризику можливого впливу на свідків спростовується проведеними за їх участю слідчими діями, які були зафіксовані у встановленому кримінальним процесуальним кодексом порядку, що позбавляє їх можливості змінити свої показання.

Можливість знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення спростовується відсутністю у нього викрадених речей.

Вказує, що він працює неофіційно, має постійне джерело доходу, що спростовує ризик вчинення ним іншого кримінального правопорушення.

Заслухавши доповідача, обвинуваченого та його захисника, які просили задовольнити апеляційну скаргу з викладених в ній підстав, перевіривши матеріали судового провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Як убачається з матеріалів судового провадження, ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України.

Ухвалою слідчого судді Новгород-Сіверського районного суду від 11.07.2023 року ОСОБА_6 під час досудового розслідування обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 10.09.2023 року.

За змістом ст. 331 КПК України, вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу. За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Відповідно до ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та сьомою статті 176 цього Кодексу.

Розглядаючи клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу та умови, за яких таке продовження можливе.

Продовжуючи строк тримання під вартою, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинувачених, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.

Тримання під вартою та продовження строку такого тримання може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Апеляційним судом встановлено, що зазначені вимоги закону судом 1 інстанції дотримані в повному обсязі.

Вирішуючи питання щодо доцільності продовження тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 суд 1 інстанції, ураховуючи ризики, передбачені ст. 177 КПК України, дійшов правильного висновку про необхідність продовження строку тримання під вартою обвинуваченого, так як ризики, які були підставою для застосування до нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою, не змінилися.

Виходячи з даних матеріалів судового провадження, є вірним висновок суду 1 інстанції відносно того, що ризики, наведені прокурором, є дійсними та триваючими і на даний час вони виключають можливість зміни запобіжного заходу обвинуваченому на більш м`який.

За таких підстав даних, які б унеможливлювали подальше тримання обвинуваченого ОСОБА_6 під вартою, матеріали судового провадження не містять.

Посилання в апеляційній скарзі обвинуваченого на відсутність належних доказів, які б підтверджували наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає непереконливими, оскільки наявність існуючих ризиків підтверджуються матеріалами судового провадження, які були предметом дослідження суду першої інстанції.

Доводи апеляційної скарги обвинуваченого в частині даних, які характеризують його особу, судом І інстанції враховані та не спростовують висновків про відсутність підстав для зміни запобіжного заходу на будь-який інший, не пов`язаний з триманням під вартою.

Також колегія суддів зазначає, що вироком Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 05.10.2023 року у даному кримінальному провадженні ОСОБА_6 засуджено за ч. 4 ст. 185 КК України, із застосуванням ст. 71 КК України, до покарання у виді позбавлення волі на певний строк. Запобіжний захід відносно ОСОБА_6 залишено попереднім - тримання під вартою.

Порушень вимог кримінального процесуального закону, які б ставили під сумнів законність та обґрунтованість постановленого у справі судом рішення, не вбачається.

Враховуючи вищевикладене колегія суддів не знаходить підстав для задоволення поданої апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 404, 407, 419, 422-1 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу обвинуваченого - залишити без задоволення, а ухвалу Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 08 вересня 2023 року про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою - без змін.

Ухвала касаційному оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4