В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ "05" жовтня 2023 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

потерпілої ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження внесеного до ЄРДР №0001768 від 14.05.2023 року, за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Сєвєродонецьк, Луганської обл., українця, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:10.04.2015 Сєвєродонецьким міським судом за ч. 2 ст. 15, ч.3 ст. 186 КК України до позбавлення волі строком 4 роки 6 місяців, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки; 21.12.2021 Сєвєродонецьким міським судом за ч.1 ст.309 КК України до обмеження волі строком 1 рік, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік; 15.02.2023 Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 4 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком 1 рік, звільнений 12.04.2023 по відбуттю строку покарання,

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , визначивши вчинення злочинів, як основне джерело здобуття коштів для свого існування, з метою особистого збагачення, шляхом вчинення умисних злочинів спрямованих на заволодіння чужим майном шляхом шахрайства, у невстановлений досудовим слідством час, але не пізніше 13.05.2023, вступив у злочинну змову з невстановленими досудовим слідством особами, матеріали щодо яких виділено в кримінальне провадження, які розробили злочинний план незаконного збагачення шляхом повідомлення особам похилого віку завідомо неправдивої інформації про те, що їх рідні стали учасниками дорожньо-транспортної пригоди та необхідність сплати грошових коштів для вирішення питання щодо не притягнення до кримінальної відповідальності. Пошук потенційних потерпілих, безпосереднє спілкування по телефону, а також координацію дій взяли на себе інші співучасники, які досудовим розслідуванням не встановлені, а ОСОБА_4 , згідно з відведеною йому роллю, мав прийти до потерпілої та отримати від неї грошові кошти, які в подальшому передати іншим співучасникам, отримавши за це грошову винагороду.

Так, 13.05.2023 приблизно о 15:00, невстановлена досудовим слідством особа, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження, діючи з корисливих мотивів, відповідно до попередніх домовленостей з ОСОБА_4 та іншою невстановленою досудовим розслідуванням особою, зателефонувала потерпілій ОСОБА_5 , 1937 р.н., на стаціонарний телефон НОМЕР_1 та представившись працівником поліції, повідомила неправдиву інформацію про те, що донька потерпілої стала учасником дорожньо-транспортної пригоди та необхідно вирішити питання з потерпілим від даної пригоди з метою уникнення кримінальної відповідальності, для чого ОСОБА_5 потрібно терміново передати грошові кошти у сумі 10 000 доларів США через поліцейського, який через деякий час прийде. Одночасно з цим, дана особа, яка вела спілкування телефоном з потерпілою, маючи на меті отримати повний контроль над діями потерпілої та не дати змоги скористатись можливістю зателефонувати доньці, переконала не класти слухавку та постійно перебувати з нею на зв?язку, аж до того моменту поки ОСОБА_4 , під виглядом поліцейського, не прийде за грошовими коштами.

Потерпіла ОСОБА_5 , перебуваючи в шоковому стані від отриманої інформації, будучи переконаною в тому, що спілкується з працівником поліції, в силу свого віку та стану, сприйняла вказану інформацію як реальну та погодилась передати грошові кошти, проте повідомила, що має лише 4 000 (чотири тисячі) доларів США, які готова надати для вирішення питання з потерпілим дорожньо-транспортної пригоди. Після чого, невстановлена досудовим слідством особа, з метою психологічного впливу на потерпілу продовжила своє спілкування з останньою та вказала ОСОБА_5 про необхідність написати заяву про закриття кримінального провадження на ім?я начальника поліції, продиктувавши при цьому вигадані дані та обставини, і в телефонній розмові повідомила, щоб потерпіла зібрала грошові кошти і передала чоловіку, який невдовзі за ними прийде.

Через деякий час, а саме в цей же день 13.05.2023 близько о 17 годині 30 хвилин, діючи відповідно до попередніх домовленостей з невстановленою досудовим слідством особою, з метою заволодіння чужим майном шляхом обману, вчинене повторно за попередньою змовою групою осіб ОСОБА_4 , прибув за місцем мешкання ОСОБА_5 , за адресою: АДРЕСА_3 , та повідомив потерпілій, що повинен забрати грошові кошти для вирішення питання щодо непритягнення до відповідальності її доньки.

В подальшому, ОСОБА_4 , викликавши у потерпілої ОСОБА_5 впевненість про обов`язковість передачі йому грошових коштів, шляхом обману заволодів грошовими коштами в сумі 4000 (чотири тисячі) доларів США, що у еквіваленті згідно з даними НБУ станом на 13 травня 2023 року становить 146 274 гривень 20 копійок, після чого покинув місце вчинення злочину, а грошові кошти передав іншій невстановленій досудовим розслідуванням особі, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження, отримавши за це грошову винагороду в розмірі 100 доларів США, чим ОСОБА_4 та невстановлені досудовим слідством особи завдали потерпілій ОСОБА_5 матеріальної шкоди на загальну суму 146 274 гривень 20 копійок.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 190 КК України, а саме заволодінні чужим майном шляхом обману ( Шахрайство ) вчиненому повторно, за попередньою змовою групою осіб.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину визнав частково, пояснивши, що у змову з групою осіб ні з ким не вступав, а вважає що його ввели в оману, оскільки, 13.05.2023 йому вранці зателефонував товариш ОСОБА_7 , який живе у Фінляндії, та попросив поїхати в Київ , забрати кошти у товариша тітки. ОСОБА_4 погодився, оскільки « ОСОБА_7 » запевнив його, що це не пов`язане з «криміналом». Приїхавши до Києва , з метою забрати кошти у тітки товариша, обвинувачений зняв хостел. Потім зателефонував ОСОБА_7 , та повідомив, що його набере людина і скаже куди їхати і що далі робити. Після чого йому зателефонував невідомий до того чоловік, повідомив, що він «від ОСОБА_7 », запитав місцезнаходження обвинуваченого, та викликав йому таксі, яке привезло останнього на торець будинку по АДРЕСА_4 , де проживала потерпіла, весь час обвинувачений розмовляв по телефону з чоловіком «від ОСОБА_7 », який казав куди потрібно йти. Обвинувачений знайшов адресу сказану чоловіком «від ОСОБА_7 », піднявся на 3-й поверх у 9-ту квартиру, подзвонив у двері, йому відкрила потерпіла та дозволила пройти у квартиру, і запитала чи потрібні ще якись бумаги, після чого обвинувачений зрозумів що це шахрайство і він «обдурює» жінку. Потерпіла винесла гроші 2000 доларів, обвинувачений стояв не розумів, що йому з ними робити, перебував в «ступорі», потім потерпіла пішла і винесла ще 2000 доларів. Обвинувачений розумів, що робить погано, обдурюючи людину, сам не розумів навіщо взяв гроші, і чому не повернув відразу потерпілій. Взявши гроші потерпілий пішов, йому зателефонував чоловік «від ОСОБА_7 » та сказав, що гроші необхідно віддати та викликали таксі, яке забрало його біля магазину «Фора», що в м. Києві вул. Ентузіастів, 37, та відвіз до метро «Льва Толстого». Чоловік «від ОСОБА_7 » сказав знайти людину спортивної статури, який буде чекати на обвинуваченого, знайшовши описаного чоловіка, останній передав гроші у сумі 4000 доларів. Цей чоловік дав обвинуваченому 100 доларів, після чого обвинувачений поїхав до Одеси .

Винуватість ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується показами потерпілої та свідків наданими у судовому засіданні.

Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснила, 13.05.2023 точний час не пам`ятає, знаходилась в квартирі за адресою: АДРЕСА_3 , одна, їй зателефонували на стаціонарний телефон номер НОМЕР_1 , почула голос схожий на доньки, яка сказала, що стала учасником дорожньо-транспортної пригоди, збила людину, яка потрапила до лікарні, та попросила 2000 доларів, для спасіння людини, потім взяв слухавку чоловік, сказав трубку не класти, бути постійно на зв`язку і записати те що він скаже, крім того повідомив, що буде надавати інформацію з приводу стану потерпілої, яка на той час, нібито, знаходилась в реанімації. Також сказав, що за грошима прийде людина (поліцейський), та дасть квитанцію. За грошима у квартиру потерпілої прийшов обвинувачений ОСОБА_4 , повідомив останній, що прийшов забрати борг, вона передала йому гроші загальною сумою 4000 доларів, які вона зберігала, взявши гроші у потерпілої обвинувачений ОСОБА_4 пішов у своїх справах. Потім потерпілій зателефонувала донька, на запитання де вона, донька відповіла, що вдома. Потерпіла розповіла доньці все що з нею відбулось. Після чого донька з зятем викликали поліцію.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_9 , показав що потерпілу бачить сьогодні вперше, відносин ніяких немає. Повідомив, що працює у службі таксі. Так, 13.05.2023 отримав замовлення з вулиці Ентузіастів, 37, біля магазину «ФОРА» до ст. метро «Льва Толстого». До машини сів обвинувачений, був одягнутий у спортивний одяг, в руках у нього була папка, повідомив, що він відновлює військовий квиток. Обвинувачений сам розрахувався за поїздку, і вийшов в сторону входу до метро, обвинуваченого ніхто не зустрічав. Номер з якого було замовлення таксі свідок не пам`ятає.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_6 суду показала, що вона є донькою потерпілої, обвинуваченого не знає, бачила його вперше коли робили зйомку. Так, 13.05.2023 зателефонувала мамі увечері та запитала чи з нею все добре, чи щось трапилось, потерпіла розповіла, що віддала всі гроші (4000 доларів), оскільки її шантажували, та сказали що донька, потрапила до дорожньо-транспортної пригоди та збила вагітну жінку, яка знаходиться в реанімації, спочатку сказали, що необхідно 2000 доларів, а потім «розкрутили» на 4000 доларів. Заборонили класти слухавку та постійно свідкуватись по телефону з шахраями. Сказали чекати, коли прийде поліцейський, якому необхідно передати кошти у сумі 4000 доларів для «вирішення питання». Після чого свідок ОСОБА_6 зі своїм чоловіком поїхали до потерпілої викликали поліцію. Потерпіла знаходилась в дуже поганому та пригніченому стані, після цієї події витратила гроші на своє лікування. Крім того, свідок пояснила, що дуже переживає за моральний та фізичний стан потерпілої, оскільки, вона вже похилого віку (87 років), та зазначена подія призвела до маральних страждань та передінсультного стану.

Крім того, винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується доказами зібраними та дослідженими в ході судового слідства, зокрема:

-протоколом огляду місця події від 13.05.2023 року (а.с. 37-37а);

-ілюстративною таблицею до протоколу огляду місця події від 13.05.2023, за адресою: АДРЕСА_3 (а.с. 38)

-протоколом проведення слідчого експерименту від 11.08.2023 року (а.с. 55-60);

-постановою про приєднання речових доказів від 15.05.2023 року, відповідно до якої аркуш паперу з записами у вигляді заяви, який упаковано до спецпакету RIC2049598 визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0001768 від 14.05.2023(а.с. 61);

-оригінал заяви яку упаковано до спецпакету RIC2049598 (а.с.140);

-постановою про приєднання речових доказів від 21.07.2023 року, відповідно до якої DVD-R data 4.7. Gb 120 min з написом « Шумського, 4, під`їзд 1,2» з камер відеонагляду під`їзду №1,2, що за адресою: м. Київ, вул. Шумського, 4 - визнано речовим доказом та приєднано до матеріалів кримінального провадження №0001768 від 14.05.2023 (а.с. 62-63);

-постановою про приєднання речових доказів від 22.07.2023 року, відповідно до якої DVD-R data 4.7. Gb 120 min з написом « Безпечні Березняки за адресою: м. Київ, просп. Тичини,16» - визнано речовим доказом та приєднано до матеріалів кримінального провадження №0001768 від 14.05.2023 (а.с. 64-65);

-постановою про приєднання речових доказів від 15.08.2023 року, відповідно до якої DVD-R data 4.7. Gb 120 min з написом «ФОРА» м. Київ, вул. Ентузіастів, буд. 37» - визнано речовим доказом та приєднано до матеріалів кримінального провадження №0001768 від 14.05.2023 (а.с. 66-67);

- постановою про приєднання речових доказів від 24.07.2023 року, відповідно до якої DVD-R data 4.7. Gb 120 min з написом ринок «Березняки 13.05.2023» з камер відеонагляду, що на території ринку «Березняки», що за адресою» м. Київ, вул. Миколайчука, 8 - визнано речовим доказом та приєднано до матеріалів кримінального провадження №0001768 від 14.05.2023 (а.с.68-69);

-Схемою спільних контактів між наданими на аналіз абонентськими номерами (а.с.70);

-довідкою про опрацювання номерної інформації (а.с. 71-83, 85-95);

-протоколом пред`явлення для впізнання особи за фотознімками від 17.05.2023 року потерпілій, яке розпочато о 14:50 та закінчено о 14:25, відповідно до якої потерпіла впізнала особу на фото №4 ( ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 ) за формою носа, опущеними бровами, худорлявим лицем та формою обличчя (а.с. 100-102);

-протоколом пред`явлення для впізнання особи за фотознімками від 19.05.2023 року свідку ОСОБА_9 яке розпочато о 13:50 та закінчено о 14:10, відповідно до якої свідок впізнала особу на фото №4 ( ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 ) за рисами обличчя, а саме: широким лобом, тонкими губами, зачіскою та за загальними ознаками, якого він віз в таксі 13.05.2023 (а.с. 103-105);

-протоколом огляду предмету (диску з відеозаписами)від 21.07.2023, з відеозаписом за адресою: м. Київ, вул. Шумського, 4, під`їзд 1,2, на якому видно особу ОСОБА_4 , який заходить до під`їзду та через деякий час виходить з нього(а.с. 108-115)

-протоколом огляду предмету (диску з відеозаписами)від 22.07.2023, з відеозаписом за адресою: м. Київ, пр-т Тичини, 9А, (а.с.117-123);

-протоколом огляду предмету (диску з відеозаписами)від 24.07.2023, з відеозаписом за адресою: м. Київ, вул. Миколайчука, 8, ринок «Березняки», (ас. 126-131);

- протоколом огляду предмету (диску з відеозаписами)від 21.07.2023, з відеозаписом за адресою: м. Київ, вул. Ентузіастів 37, магазин «ФОРА» за участю свідка ОСОБА_9 , (а.с. 133-139);

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 не наполягав на перегляді відеозапису оскільки, визнає що на відеозаписі він, та не заперечує вказаного факту.

Інші учасники кримінального провадження не наполягали на перегляді зазначеного відеозапису.

Аналізуючи та оцінюючи показання потерпілої, та свідків суд вважає, що вони послідовні, логічні, істотних суперечностей не мають, узгоджуються з іншими доказами у провадженні і у суду немає підстав сумніватися в їх достовірності, та підтверджують обставини, які підлягають доказуванню по даному кримінальному провадженню.

З матеріалів кримінального провадження не вбачається підстав вважати, що потерпіла, показання якого узгоджуються між собою, та з іншими доказами по даному кримінальному провадженню, в тому числі і письмовими, оговорюють обвинуваченого по даному кримінальному провадженню, або є зацікавленим в результатах його розгляду. Всі свідчення надавалися під присягою.

Оцінюючи письмові докази з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність доказів, з точки зору достатності та взаємозв`язку із показаннями свідків, суд вважає, що вищезазначені докази відповідають вимогам передбаченим законом, і в повному обсязі доводять вину обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, за наведених у вироку обставин.

Відповідно до ст. 84 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Зокрема, згідно зі ст. 85 КПК України, належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 86 КПК України, доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом.

Дослідивши наведені вище докази в судовому засіданні, надавши оцінку доказам в їх сукупності, суд визнає їх належними та допустимими у розумінні діючого кримінального процесуального законодавства.

Досліджені докази суд визнає належними, допустимими та достовірними, бере їх до уваги та кладе в основу обвинувального вироку відносно обвинуваченого, який повинен нести кримінальну відповідальність за вчинені ним кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч. ч. 1, 6 статті 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Згідно з ч. 1 ст. 368 КПК України, ухвалюючи вирок, суд, зокрема, повинен вирішити такі питання: чи мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується особа та чи винен обвинувачений у вчиненні цього кримінального правопорушення.

Відповідно до вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини, ст. 62 Конституції України і норм КПК України, кожна людина має право на справедливий розгляд справи, ніхто не може бути підданий кримінальному покаранню поки не буде визнаний винним в законному порядку; обвинувачення не може ґрунтуватися на отриманих незаконним шляхом доказах чи припущеннях, а обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і постановлюється лише за умови, якщо під час судового розгляду вина підсудного у скоєнні конкретного злочину повністю доведена.

Оцінюючи всі докази, надані стороною обвинувачення у даному кримінальному провадженні в їх сукупності, суд враховує, що практика Європейського суду з прав людини вказує на необхідність оцінювати докази керуючись критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів (п.53 рішення ЄС від 20.09.2012 року у справі «Федорченко та Лозенко проти України»).

Тому, суд, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінив кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності, взаємозв`язку, вважає, що у провадженні існує сукупність допустимих та належних доказів, на підставі яких можна зробити переконливий висновок щодо доведеності вини обвинуваченого в інкримінованому йому діянні.

При встановлених обставинах, оцінивши надані докази, суд вважає, що винуватість ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 190 КК України, в судовому засіданні доведена, і наданих доказів достатньо для визнання його винуватими.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом обману(шахрайство), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб.

Відповідно до класифікації кримінальних правопорушень, передбачене ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, вчинене ОСОБА_4 , відноситься до нетяжких злочинів.

Вивченням характеризуючих даних ОСОБА_4 судом встановлено, раніше неодноразово судимий останній раз 15.02.2023 року Новомосковським міськрайонним судом за ч.4 ст. 185 КК України, до позбавлення волі строком на 1 рік, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, на утриманні малолітніх дітей не має, не працюючий офіційно.

Пленум Верховного Суду України у своїй постанові від24.10.2003року №7«Про практику призначення судами кримінального покарання» звертає увагу на те, що призначаючи покарання, суди зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Відповідно до висновку Верховного Суду Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у справі № 199/6365/19, щире каяття - це не формальна вказівка на визнання свої вини, а відповідне ставлення до скоєного, яке передбачає належну критичну оцінку винним своєї протиправної поведінки, її осуд та бажання залагодити провину, що має підтверджуватися конкретними діями, спрямованими на виправлення зумовленої кримінальним правопорушенням ситуації. Факт щирого каяття особи у вчиненні злочину повинен знайти своє відображення у матеріалах кримінального провадження.

У зв`язку з наведеним можна зробити висновок, що щире каяття - це певний психічний стан особи винного, коли він засуджує свою поведінку, прагне усунути заподіяну шкоду та приймає рішення більше не вчиняти злочинів, і це об`єктивно підтверджується визнанням особою своєї вини, розкриттям усіх обставин справи, вчиненням дій, спрямованих на сприяння розкриттю злочину або відшкодуванню завданих збитків чи усуненню заподіяної шкоди.

Як встановлено у судовому засіданні обвинувачений частково визнав свою вину та заперечує, що вступив у злочинну змову з групою осіб, що суперечить об`єктивно встановленим фактичним обставинам, а тому суд дійшов висновку про відсутність такої пом`якшуючої обставини, як щире каяття, та визнає таким як формальна вказівка на визання своєї вини, через відсутність у обвинуваченого критичного ставлення до вчинення ним встановлений у судовому засіданні дій. Крім того на переконання суду у обвинуваченого відсутнє бажання залагодити провину, яка б підтвердилась конкретними діями, хоча б частковим відшкодуванням завданих збитків, потерпілій. Також факт щирого каяття не знайшов своє підтвердження у матеріалах кримінального провадження.

Виходячи з наведеного, судом не встановлено обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , згідно ст. 66 КК України.

Обставиною, що обтяжують покарання ОСОБА_4 , згідно ст. 67 КК України, суд визнає вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку.

Відповідно до ст.50,65 КК України особі, що вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, з урахуванням ступеня тяжкості скоєного злочину, особи винного та обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Частиною 2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 21 серпня 2019 року у справі № 682/956/17 вказала про те, що визначені уст. 65КК України загальні засади призначення покарання наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності - призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, завданням якої є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання.

Визначаючи міру покарання для ОСОБА_4 суд, у відповідності до ст. 65 КК України, враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

З урахуванням наведеного при призначенні покарання, суд вважає необхідним призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі, у межах санкцій, передбаченої ч. 2 ст.190 КК України.

З урахуванням викладеного вище, суд враховує фактичну тяжкість вчинених ОСОБА_4 кримінального правопорушення, зокрема, характер діяння, обстановку, способу, місце і час їх вчинення, з урахуванням форми, виду, ступеня вини, мотивів і мети кримінальних правопорушень, обставин, що характеризують поведінку обвинуваченого до вчинення кримінального правопорушення, та індивідуальних особливостей обвинуваченого. Суд враховує, наявність обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, та відсутність пом`якшуючих обставин, а також, із урахуванням правової позиції учасників судового процесу, суд приходить до висновку, що перевиховання та виправлення ОСОБА_4 не можливе без ізоляції від суспільства, та вважає за доцільне застосувати до нього покарання у виді позбавлення волі.

Суд вважає, що дана міра покарання відносно обвинуваченого є достатньою для виправлення та попередження вчинення обвинуваченим нових злочинів.

Цивільний позов не заявлений.

Процесуальні витрати відсутні.

Питання про речові докази суд вирішує у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. 369-371, 373-375 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки

Застосувати до ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою в Державній установі «Київський слідчий ізолятор», взявши його під варту в залі суду.

Строк відбування покарання рахувати з дня проголошення вироку.

Речові докази: аркуш паперу з записами у вигляді заяви, який упаковано до спецпакету RIC2049598 визнано речовим доказом постановою про від 15.05.2023 року; DVD-R data 4.7. Gb 120 min з написом « Шумського, 4, під`їзд 1,2» з камер відеонагляду під`їзду №1,2, що за адресою: м. Київ, вул. Шумського, 4 - визнано речовим доказом постановою від 21.07.2023; DVD-R data 4.7. Gb 120 min з написом « Безпечні Березняки за адресою: м. Київ, просп. Тичини,16» - визнаний постановою від 22.07.2023 речовим доказом та приєднано до матеріалів кримінального провадження №0001768 від 14.05.2023; DVD-R data 4.7. Gb 120 min з написом «ФОРА» м. Київ, вул. Ентузіастів, буд. 37» - визнаний постановою від 15.08.2023 речовим доказом та приєднано до матеріалів кримінального провадження №0001768 від 14.05.2023; DVD-R data 4.7. Gb 120 min з написом ринок «Березняки 13.05.2023» з камер відеонагляду, що на території ринку «Березняки», що за адресою» м. Київ, вул. Миколайчука, 8 - визнаний постановою від 24.07.2023 речовим доказом та приєднано до матеріалів кримінального провадження №0001768 від 14.05.2023 - залишити у матеріалах кримінального провадження

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Київського Апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя