Провадження №: 1-кп/752/2119/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.10.2023 рокум. Київ

Голосіївський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0001195 відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Орджонікідзе, Дніпропетровської області, громадянина України, на утриманні неповнолітніх та малолітніх дітей немає, має середню освіту, не одружений, не працює, без постійного місця реєстрації та проживання, раніше судимий

вироком Орджонікідзевського районного суду Дніпропетровської області від 16.10.2008 року за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки, на підставі п. 4 ст. 76 КК України, звільнений від відбування покарання з іспитовим терміном на 2 роки;

вироком Орджонікідзевського районного суду Дніпропетровської області від 24.06.2010 року за ч. 2 ст. 186 КК України, з врахуванням вимог 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки 6 місяців;

вироком Орджонікідзевського районного суду Дніпропетровської області від 01.02.2017 року за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді арешту строком на 3 місяці;

вироком Орджонікідзевського районного суду Дніпропетровської області від 17.05.2017 року за ч. 2 ст. 185 КК України, з врахуванням вимог 71 КК України до покарання у виді арешту строком на 4 місяці 10 днів;

вироком Орджонікідзевського районного суду Дніпропетровської області від 19.07.2017 року за ч. 2 ст. 186 КК України, до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки, звільнений 07.09.2021 року по відбуттю покарання;

вироком Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 23.05.2022 року за ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років, на підставі ст. 75 КК України, звільнений від відбування покарання з іспитовим терміном на 3 роки,

обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст.309 КК України

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

встановив:

ОСОБА_3 18.09.2023 року у невстановлений досудовим розслідуванням час, перебуваючи у м. Києві по просп. Валерія Лобановського, знайшов блістер, в якому знаходились таблетки з написом «Метадон-3Н», після чого помістив його до зовнішньої правої кишені штанів, в які був одягнений, чим незаконно придбав та розпочав зберігати при собі наркотичний засіб, обіг якого обмежено - метадон (фенадон) для особистого вживання без мети збуту.

В подальшому, 18.09.2023 року приблизно о 13 год. 15 хв. за адресою: м. Київ, просп. Лобановського, 196-Б, був зупинений працівниками поліції, яким останній в ході усної перевірки повідомив, що має блістер, у якому знаходиться чотири таблетки білого кольору, а саме: наркотичний засіб, обіг якого обмежено метадон (фенадон), загальною масою 0,088 г, який ОСОБА_3 зберігав при собі, без мети збуту. Згідно висновку експерта надані на дослідження чотири таблетки білого кольору містять наркотичний засіб, обіг якого обмежено метадон (фенадон). Загальна маса метадону (фенадону) становить 0,088 г.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч.1 ст. 309 КК України, а саме незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу без мети збуту.

Допитаний в суді обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку визнав повністю та підтвердив, що дійсно знайшов метадон та зберігав його для власного вживання. Різновид та кількість наркотичного засобу він не оспорює. У вчиненому щиро кається та просить суворо не карати.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованому їм органом досудового слідства кримінального проступку при обставинах, викладених у обвинувальному акті та вироку суду, та беручи до уваги, що інші учасники судового провадження також не оспорювали фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності позиції, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого та дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому кримінальному проступку при обставинах, викладених в обвинувальному акті та вироку суду, доведена повністю.

При призначенні ОСОБА_3 покарання суд враховує тяжкість вчиненого кримінального проступку, відсутність тяжких наслідків від вчиненого, дані про особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий за корисливі злочини, не працює, не має місця реєстрації, не має постійного місця проживання, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, обставину, що пом`якшує покарання - щире каяття у вчиненому, та відсутність обставин, що обтяжують покарання.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що ОСОБА_3 необхідно призначити покарання у виді обмеження волі в мінімальних межах, передбачених санкцією ч. 1 ст. 309 КК України.

Разом з тим, враховуючи те, що ОСОБА_3 вчинив новий проступок в період іспитового строку, останньому із врахуванням вимог ст. 77 КК України слід визначити остаточне покарання за сукупністю вироків із врахуванням вимог ст. 71, 72 КК України, повністю приєднавши до призначеного покарання невідбуте покарання за попереднім вироком із врахуванням вимог ст. 72 КК України.

На думку суду, призначене судом покарання є необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_3 та попередження вчинення нових проступків та злочинів.

У зв"язку із призначенням обвинуваченому покарання із врахуванням вимог ст. 71 КК України, з метою виконання вироку суду та запобігання вчинення особою нових злочинів, враховуючи дані про його особу, зокрема, відсутність постійного місця реєстрації та проживання, міцних соціальних зв"язків, офіційного місця роботи, суд вважає за доцільне обрати ОСОБА_3 до вступу вироку в законну силу запобіжний захід у виді тримання під вартою

Питання щодо речових доказів та процесуальних витрат вирішити згідно ст.ст. 100, 124 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, і призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік.

На підставі вимог ст. ст. 71, 72 КК України за сукупністю вироків шляхом повного приєднання невідбутої частини покарання, призначеного вироком Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 23.05.2022 року, ОСОБА_3 остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років 6 (шість) місяців.

Строк остаточно призначеного покарання ОСОБА_3 обчислювати з 03.10.2023 року.

Речові докази:

лазерний оптичний диск DVD-R, що знаходиться в матеріалах кримінального провадження №0001195 зберігати в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання;

таблетки білого кольору, які містять наркотичний засіб - метадон, масою 0,088 г, що знаходяться у камері зберігання речових доказів Голосіївського УП ГУ НП у м. Києві (квитанція №001569) - знищити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави документально підтверджені процесуальні витрати в сумі 1912,00 грн. на залучення експерта.

ОСОБА_3 до вступу вироку в законну силу обрати запобіжний захід у виді тримання під вартою, взявши його під варту в залі суду негайно.

Зарахувати у строк остаточно призначеного покарання ОСОБА_3 строк досудового тримання його під вартою з 25.04.2022 року по 23.05.2022 року включно згідно вироку Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 23.05.2022 року.

Вирок суду може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд м. Києва протягом 30 діб з моменту проголошення з підстав, передбачених ч. 2 ст. 394 КПК України.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учаснику судового провадження, який не був присутній в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1