Справа № 404/6092/23
Номер провадження 1-кп/404/346/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2023 року м. Кропивницький

Кіровський районний суд міста Кіровограда у складі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Кропивницької окружної прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000119 від 11.07.2013 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 369 КК України, у зв`язку з не встановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, на підставі п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України,-

ВСТАНОВИВ:

До Кіровського районного суду міста Кіровограда надійшло клопотання прокурора Кропивницької окружної прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000119 від 11.07.2013 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 369 КК України, у зв`язку з не встановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, на підставі п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України.

На обґрунтування клопотання прокурор вказав, що в провадженні Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області перебувають матеріали кримінального провадження №0000119 від 11.07.2013 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 369 КК України.

В ході проведення досудового розслідування встановлено, що невстановлена особа звернулася з пропозицією надання неправомірної вигоди службовій особі, яка займає відповідальне становище, заступнику начальника ГУ Міндоходів у Кіровоградській області, державному службовцю 9 рангу ОСОБА_4 .

Так, 11.07.2013 до прокуратури міста Кіровограда надійшли матеріали, що стали підставою для внесення відомостей до ЄРДР за ч. 4 ст. 369 КК України. З вказаних матеріалів вбачається, що заступником начальника ГУ Міндоходів у Кіровоградській області ОСОБА_4 09.07.2013 Начальнику ВВБ ГУ Міндоходів у Кіровоградській області подано службову записку. Згідно даної службової записки, співробітниками відділу моніторингу грошових операцій ГУ Міндоходів в Кіровоградській області згідно наказу №92 від 02.07.2013 року з 02.07.2013 року проводиться фактична перевірка кафе «Фанклуб», яке розташовано по АДРЕСА_1 та належить гр. ОСОБА_5 . 08.07.2013 гр. ОСОБА_5 звернувся до нього. як заступника начальника ГУ Міндоходів в Кіровоградській області з проханням за грошову винагороду вирішити питання щодо не написання в акті перевірки наявних в нього порушень податкового законодавства. За вирішення даного питання запропонував отримати неправомірну вигоду у вигляді грошових коштів.

Вказане кримінальне провадження внесено до ЄРДР 17.07.2013, за фактом вчинення кримінального правопорушення, що мало місце 08.07.2013.

В ході проведення досудового розслідування даного кримінального провадження в якості підозрюваного жодна особа допитана не була, в порядку ст. 208 КПК України не затримувалася, повідомлення про підозру нікому не складалося та не вручено, обвинувальний акт не складено та до суду не направлено, тобто стороною обвинувачення не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення.

Згідно матеріалів кримінального провадження потерпілим нікого не визнано.

Досудове розслідування кримінального провадження здійснювала група слідчих СВ Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області у складі ОСОБА_6 (старший групи) ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .

Нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні №0000119 здійснювався групою прокурорів Кропивницької окружної прокуратури у складі ОСОБА_3 (старший групи), ОСОБА_9 та ОСОБА_10 .

Витрати на залучення експерта у кримінальному провадженні відсутні.

Санкцією ч. 4 ст. 369 КК України (в актуальній редакції, з урахуванням змін, в редакції Закону № 221-VII від 18.04.2013; із змінами, внесеними згідно із Законом № 222-VII від 18.04.2013;в редакції Закону № 1261-VII від 13.05.2014; із змінами, внесеними згідно із Законами № 770-VIII від 10.11.2015, № 2617-VIII від 22.11.2018), за вчинення даного суспільно небезпечного протиправного діяння, передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з конфіскацією майна або без такої.

Відповідно до кримінально-правової санкції за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 369 КК України (діяння, передбачене частиною другою або третьою цієї статті, якщо неправомірна вигода надавалася службовій особі, яка займає відповідальне становище, або вчинене за попередньою змовою групою осіб) станом на дату вчинення кримінального правопорушення передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від чотирьох до восьми років з конфіскацією майна або без такої.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 5 КК України, Закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість. Закон про кримінальну відповідальність, що встановлює злочинність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі.

Згідно з ч. 5 ст. 12 КК України, тяжким злочином є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше двадцяти п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше десяти років.

З урахуванням викладених норм матеріального права, та ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 369 КК України (в редакції станом на дату вчинення кримінального правопорушення), є тяжким злочином.

Таким чином, Законом України про кримінальну відповідальність ч. 4 ст. 369 КК України до тяжких чи особливо тяжких злочинів проти життя чи здоров`я особи або злочинів, за які згідно із законом може бути призначено покарання у виді довічного позбавлення волі, не віднесене.

Так, досудовим розслідуванням встановлено, що обставини кримінального правопорушення, щодо якого здійснюється досудове розслідування, мали місце 08.07.2013 року, тобто з дня вчинення невстановленою особою кримінального правопорушення, що відповідно до ч. 5 ст. 12 КК України, є тяжким злочином, минуло більше, ніж десять років.

На підставі викладеного, а також враховуючи те, що особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, не встановлена, а також той факт, що з моменту вчинення кримінального правопорушення минуло більше, ніж десять років, і, таким чином, закінчився строк притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення тяжкого злочину, на теперішній час є достатні підстави для закриття кримінального провадження на підставі п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Прокурор підтримав клопотання та просив задовольнити з підстав, викладених у ньому.

Заявник в судове засідання не з`явився. Заперечень проти задоволення клопотання не надав.

Суд, заслухавши доводи прокурора, дослідивши клопотання та матеріали кримінального провадження, прийшов до наступного.

Заслухавши пояснення прокурора, дослідивши матеріали клопотання та кримінального провадження та оцінивши зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для закриття зазначеного кримінального провадження, з огляду на таке.

В провадженні Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області перебувають матеріали кримінального провадження №0000119 від 11.07.2013 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 369 КК України.

З витягу з ЄРДР вбачається, що невстановлена особа звернулася з пропозицією надання неправомірної вигоди службовій особі, яка займає відповідальне становище, заступнику начальника ГУ Міндоходів у Кіровоградській області, державному службовцю 9 рангу ОСОБА_4 .

Дослідивши матеріали кримінального провадження встановлено, що поміж інших процесуальних документів вони містять службову записку заступника начальника ГУ Міндоходів у Кіровоградській області ОСОБА_4 , який вказав, що 08.07.2013 року ОСОБА_5 звернувся до нього з проханням за грошову винагороду вирішити питання щодо не написання в акті перевірки наявних в нього порушень податкового законодавства.

Відповідно до п. 2 ч.3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення: 2) закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4 - 8 частини першої та частиною другою статті 284 цього Кодексу.

Згідно з пунктом 3-1 частини 1 статті 284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, крім випадків вчинення особливо тяжкого злочину проти життя чи здоров`я особи або злочину, за який згідно із законом може бути призначено покарання у виді довічного позбавлення волі.

Учасники кримінального провадження мають право заявляти клопотання прокурору про закриття кримінального провадження за наявності передбачених цим пунктом підстав.

Вимогами п.1-1 ч. 2 ст. 284 КПК України передбачено, що кримінальне провадження закривається судом: з підстави, передбаченої пунктом 3-1 частини першої цієї статті.

Клопотання прокурора про закриття кримінального провадження на підставні п. 3-1 ч. 1 ст.284 КПК України обґрунтовано тим, що кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 186 КК України, є нетяжким злочином, передбачає покарання у вигляді штрафу від двох тисяч до чотирьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк від ста двадцяти до двохсот сорока годин, або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або позбавленням волі на строк до чотирьох років, а тому відповідно до статті 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до набрання вироком законної сили минуло п`ять років.

Разом з тим, як вбачається із зазначених правових норм, кримінальне провадження може бути закрите з підстав, вказаних у п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, за наявності декількох обов`язкових умов, а саме:

1) доведеності самої події злочину, тобто діяння, передбаченого Особливою частиною КК України;

2) доведеності всіх об`єктивних та суб`єктивних ознак відповідного складу злочину;

3) відсутності відомостей про особу, яка вчинила злочин;

4) об`єктивної неможливості встановити особу, яка вчинила злочин;

5) закінчення визначених у ст. 49 КК України строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

При цьому відсутність будь-якої з цих умов виключає можливість закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої п. 3-1 ч. 1ст. 284 КПК України.

Відповідно до ст.2 КПК України завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно ч. 2 ст.9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

За змістом закріпленого у ст.25 КПК України принципу публічності прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в кожному випадку безпосереднього виявлення ознак кримінального правопорушення (за виключенням випадків, коли кримінальне провадження може бути розпочате лише на підставі заяви потерпілого) або в разі надходження заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.

Відповідно до ч. 2 ст.93 КПК України сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Внесення змін до КПК України, зокрема, доповнення ч. 1 ст. 284 КПК України пунктом 3-1 не звільняє слідчого та прокурора від виконання завдань кримінального провадження та виконання обов`язків, визначених загальними засадами кримінального судочинства, передбачених ст.ст.9, 25 КПК України.

Як зазначив Європейський суд з прав людини по справі «Євген Петренко проти України» (заява №55749/08 від 29.01.2015р.) п. 65 «…для того, щоб розслідування могло вважатися «ефективним», воно має в принципі призвести до встановлення фактів у справі та встановлення і покарання винних. Державні органи повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для збереження доказів, що стосуються події, включаючи показання свідків, висновки судових експертиз тощо. Будь-які недоліки розслідування, які підривають його здатність до встановлення причин заподіяння ушкоджень або винних осіб, ставлять під сумнів дотримання цього стандарту та вимог оперативності й розумної швидкості». Як вбачається з п. 40 рішення Європейського суду з прав людини «Юрій Іларіонович Щокін проти України» від 03.10.2013 року, заява № 4299/03 «…державні органи мають вживати усіх заходів, які було б розумно від них очікувати, для зібрання доказів щодо ходу подій. Якщо розслідування містить недоліки, які не дозволяють встановити причину смерті або визначити винних осіб, які є безпосередніми виконавцями злочину або особами, які його фінансували чи організовували, то таке розслідування може не відповідати вимозі ефективності (див. вищезгадані рішення у справах «Начова та інші проти Болгарії» (Natchova et autres c. Bulgarie), пункт 113, та «Рамсахай та інші проти Нідерландів» (Ramsahai et autres c. Pays-Bas), пункт 324).

Враховуючи викладене суд дійшов висновку, що у кримінальному провадженні слідчим не здійснювалось досудове розслідування належним чином та не здійснювались дії на виконання обов`язку, встановленого ст. 92 КПК України.

Суд вважає, що використання органами досудового розслідування норми, що була запроваджена Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення окремих положень кримінального процесуального законодавства» як можливості закінчити досудове розслідування кримінального провадження шляхом закриття судом на підставі п. 3-1 ч. 1ст. 284 КПК України, суперечить вимогам ст. 9 Конституції України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, усталеній практиці Європейського суду з прав людини,завданням та загальним засадам, встановленим чинним КПК України.

У свою чергу суд під час вирішення питання про закриття кримінального провадження має враховувати, чи дотримано органом досудового розслідування вимоги кримінального процесуального закону щодо всебічного, повного і неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження, що є необхідною умовою належного вирішення завдань кримінального провадження (ст. 2 КПК).

Така позиція узгоджується з практикою Касаційного кримінального суду, відображеною, зокрема, в постановах від 25 серпня 2021 року (справа № 142/536/20, провадження № 51-1546км21), від 29 червня 2022 року (справа № 725/3569/21, провадження № 51-1061км22), від 07 червня 2023 року (справа № 545/51/22, провадження № 51-2327км23).

В рамках вищевказаного кримінального провадження, жодній особі не було повідомлено про підозру.

Так, відповідно до службової записки заступника начальника ГУ Міндоходів у Кіровоградській області ОСОБА_4 , особа вказала, що 08.07.2013 року ОСОБА_5 звернувся до нього з проханням за грошову винагороду вирішити питання щодо не написання в акті перевірки наявних в нього порушень податкового законодавства.

Однак не зважаючи на зазначене, слідчим під час здійснення досудового розслідування не допитано особу на яку заявник вказує, як на таку, що вчинила кримінальне правопорушення, не допитано самого заявника з приводу обставин вчинення кримінального правопорушення, не встановлено свідків злочину, не задокументовано передачу запропонованої неправомірної вигоди.

Таким чином, з матеріалів, доданих до клопотання вбачається, що з 2013 року слідчим відділом, будь-які слідчі дії не проводились, обставини, визначені ст. 91 КПК України, не встановлені.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов до висновку, що оскільки закриття кримінального провадження на підставі п.3-1 ч.1ст.284 КПК України можливе лише після повного, об`єктивного і всебічного дослідження органом досудового розслідування всіх обставин кримінального провадження, чого зроблено не було, у задоволенні клопотання необхідно відмовити.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст.284, 314 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання прокурора Кропивницької окружної прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000119 від 11.07.2013 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 369 КК України, у зв`язку з не встановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, на підставі п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає

Суддя Кіровського

районного суду

м.Кіровограда ОСОБА_1