Справа № 297/527/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2024 року м. Берегове

Слідчий суддя Берегівського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні клопотання дізнавача СД Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Берегівської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0000046 від 01.02.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Дізнавач СД Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_3 звернулася до суду з клопотанням, яке погоджене прокурором Берегівської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0000046 від 01.02.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.

Дізнавач вказує на те, що досудовим розслідуванням встановлено, що 31.01.2024 року о 16.50 годин в с. Астей, Берегівського району, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під час перетину державного кордону України на КПП «Косино» пред`явив прикордонникам свій закордонний паспорт, а також військовий квиток, який ймовірно є підробленим.

Так, виїздом СОГ на місце події, слідчим СВ Берегівського РВП ГУНП ОСОБА_6 був проведений огляд місця події від 31.01.2024 року у період часу з 17.49 год. по 18.00 год. у службовому приміщенні № 2 КПП «Косино», що за адресою: Берегівський район, с. Косонь, вул. Барабаш, 78, в ході проведення якого було виявлено та вилучено наступне: військовий квиток зразка СРСР серії НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з відтиском печатки ІНФОРМАЦІЯ_2 та відміткою про зняття з військового обліку; довідка військово-лікарської комісії №3713 від 02.08.2022, видана військово-лікарською комісією ІНФОРМАЦІЯ_2 на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; паспорт громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_2 від 21.07.2015, які поміщено до спец.пакету WAR 1530497.

Вищевказані вилучені документи в рамках кримінального провадження були визнанні речовими доказами.

У зв`язку із наведеним у вказаному кримінальному провадженні виникла необхідність вжити заходи забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту вказаного майна, унеможливити розпоряджатися власнику ними, щоб в подальшому з метою повного, об`єктивного та неупередженого проведення досудового розслідування встановити факт підробки документів, або спростувати даний факт.

02.02.2024 року дізнавач СД Берегівського РВП ОСОБА_3 подала заяву до слідчого судді, в якому зазначила, що просить залишити без розгляду клопотання про арешт майна у зв`язку з тим, що відпала необхідність у накладенні арешту на майно, так як згідно відповіді від ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_5 станом на 02.08.2022 року, згідно довідки ВЛК №3713 визнаний не придатним до військової служби з виключенням з військового обліку (а.с. 23-24).

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов до висновку, що в клопотанні слід відмовити, виходячи з наступного.

Відповідно до абзацу 1 ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно абзацу 2 ч. 1 ст. 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Частиною 2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Постановою дізнавача сектору дізнання ОСОБА_3 від 01.02.2024 року вилучене в ході огляду місця події майно - документи у громадянина ОСОБА_5 , а саме: військовий квиток зразка СРСР серії НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з відтиском печатки ІНФОРМАЦІЯ_2 та відміткою про зняття з військового обліку; довідка військово-лікарської комісії №3713 від 02.08.2022, видана військово-лікарською комісією ІНФОРМАЦІЯ_2 на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; паспорт громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_2 від 21.07.2015, визнано речовими доказами по даному кримінальному провадженні.

При цьому, як зазначиладізнавач ОСОБА_3 у заяві від 02.02.2024 року відпала необхідність у накладенні арешту на вказане майно.

У зв`язку з цим, у клопотанні про накладення арешту на майно, слід відмовити.

Відповідно до ч. 2 та ч. 3 ст. 169 КПК України копія судового рішення про відмову в задоволенні або про часткове задоволення клопотання про арешт тимчасово вилученого майна, копія судового рішення про повне або часткове скасування арешту тимчасово вилученого майна негайно після його оголошення вручається слідчому, прокурору. У разі відсутності слідчого, прокурора під час оголошення судового рішення його копія надсилається таким особам не пізніше наступного робочого дня.

Слідчий, прокурор після отримання судового рішення про відмову в задоволенні або про часткове задоволення клопотання про арешт тимчасово вилученого майна, судового рішення про повне або часткове скасування арешту тимчасово вилученого майна повинні негайно вжити заходів щодо виконання судового рішення та направити повідомлення про його виконання слідчому судді.

Згідно ч. 3 ст. 173 КПК України відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.

За таких обставин, оскільки після подачі клопотання про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0000046 від 01.02.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, дізнавач подала заяву, в якій просить відмовити у клопотанні у зв`язку з втратою необхідності, тому слідчий суддя вважає, що в задоволенні клопотання слід відмовити.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 131-132, 170-175, 309, 370-372, 395 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання дізнавача СД Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Берегівської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0000046 від 01.02.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України відмовити.

Копію ухвали негайно вручити дізнавачу, прокурору, а також присутнім під час оголошення ухвали.

Після отримання копії ухвали зобов`язати дізнавача, прокурора негайно вжити заходів щодо її виконання та направити повідомлення про її виконання слідчому судді.

Відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя Лайош ГАЛ