Справа № 944/3215/23
Провадження №1-кп/944/588/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.01.2024м.Яворів

Яворівський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Яворові кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000463 від 15.04.2023, про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Вороців Яворівського району Львівської області, неодруженого, з середньою освітою, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК України,

встановив:

судом визнано доведеним, що обвинувачений ОСОБА_4 , будучи визнаним винним постановою Яворівського районного суду Львівської області від 26.09.2022 в справі №944/2178/22, яка набрала законної сили 07.10.2022, у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та якою на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян в сумі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, достовірно знаючи про наявність вказаної постанови суду та будучи ознайомлений з нею, з метою невиконання постанови суду щодо позбавлення права керування транспортним засобом, маючи реальну можливість її виконати, підриваючи авторитет органів правосуддя України, в порушення ч. 1 ст. 129-1 Конституції України та ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», відповідно до якого судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України, усвідомлюючи суспільну небезпечність своїх дій, керуючись прямим умислом на невиконання вищенаведеного рішення суду, неодноразово керував автомобілем марки «СНЕVROLEТ LАСЕТТІ» державний номерний знак НОМЕР_1 , при цьому, порушував Правила дорожнього руху, за що був притягнутий у встановленому законом порядку до адміністративної відповідальності.

Зокрема, 09 квітня 2023 року близько 13 години 35 хвилин ОСОБА_4 , не виконуючи вищевказану постанову суду, керував автомобілем марки «СНЕVROLEТ LАСЕТТІ» державний номерний знак НОМЕР_1 та у зв`язку з порушенням Правил дорожнього руху був зупинений в с. Підрясне Львівського району Львівської області на автодорозі М-10 Львів-Краковець на ділянці 11 км працівниками управління патрульної поліції у Львівській області, якими такого було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126, ч. 1 ст. 122 КУпАП із застосуванням адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 20 400 грн.

Окрім цього, 12 квітня 2023 року близько 02 години 55 хвилин ОСОБА_4 , не виконуючи вищевказану постанову суду, керував автомобілем марки «СНЕVROLEТ LАСЕТТІ» державний номерний знак НОМЕР_1 та з метою перевірки документів в комендантську годину був зупинений на блокпості в с. Рясне-Руське Львівського району Львівської області на автодорозі М-10 Львів-Краковець на ділянці 9 км + 300 м працівниками управління патрульної поліції у Львівській області, якими останнього було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126, ч. 1 ст. 126 КУпАП із застосуванням адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 20 400 грн.

Враховуючи вищевикладене, в ході досудового розслідування встановлено умисне невиконання ОСОБА_4 постанови Яворівського районного суду Львівської області від 26.09.2022 в справі №944/2178/22, яка набрала законної сили 07.10.2022.

Таким чином, ОСОБА_4 , вчинив умисне невиконання постанови суду, що набрала законної сили, тобто злочин, передбачений ч.1 ст.382 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , після роз`яснення йому суті обвинувачення, в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.1 ст.382 КК України, свою вину визнав повністю та дав суду показання, що він був обізнаний про те, що відносно нього було застосовано адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком три роки за вчинення ним адміністративних правопорушень, передбачених ч.4 ст.126, ч.1 ст. 126КУпАП. Крім того зазначив, що він у повній мірі усвідомив злочинний характер своїх дій, усвідомив свою протиправну поведінку, зробив для себе відповідні висновки, у зв`язку з чим не має наміру в подальшому продовжувати злочинну діяльність.

На підставі положень ч.3 ст.349 КПК України, суд обмежився допитом обвинуваченого, що повністю визнав свою вину, інші докази, крім матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого, судом не досліджувались.

Учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, а також те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці фактичні обставини справи. Суд не має сумнівів у добровільності та істинності їх позиції.

Аналізуючи досліджені докази по даному кримінальному провадженню, суд дійшов висновку, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні ним кримінального правопорушення доведена в ході судового розгляду, а його дії необхідно кваліфікувати за ч.1 ст.382 КК України, як умисне невиконання постанови суду, що набрала законної сили.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину та зокрема те, що відповідно до ст.12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.382 Кримінального кодексу України, відноситься до категорії нетяжких злочинів.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , суд відповідно до п.1 ч.1 ст.66 КК України визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та визнання вини.

Водночас, суд виключає як обставину, яка обтяжує покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , відповідно до ст. 67 КК України, вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває в стані алкогольного сп`яніння, оскільки така не підтверджується жодним доказом.

Метою призначення покарання, виходячи із положень ч.2 ст.50 КК України є не лише кара, а й виправлення засудженого та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

За вчинення нетяжкого злочину, передбаченого санкцією ч.1 ст.382 КК України, передбачено покарання у виді штрафу від п`ятисот до однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавленням волі на строк до трьох років.

При призначенні покарання обвинуваченому, суд керується поняттям судової дискреції (судового розсуду) у кримінальному судочинстві, яка охоплює повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, та інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання.

Враховуючи викладене вище, суд вважає, що відповідно до ст.50 КК України необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого, здійснення виховного впливу та попередження вчинення ОСОБА_4 нових кримінальних правопорушень, є призначення йому покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч.1 ст.382 КК України.

Водночас, беручи до уваги наведене вище, а саме ступінь тяжкості та обставини вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, наявність обставини, що пом`якшує покарання, відсутність обставин, що обтяжютьє покарання, ставлення обвинуваченого до вчиненого, суд вважає за можливе застосувати до ОСОБА_4 положення ст. 75 КК України і звільнити його від відбування покарання з випробуванням, оскільки, на думку суду, його виправлення можливе без реального відбування покарання, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 рік, із покладенням обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

Долю речових доказів по справі належить вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого не обирався.

На підставі викладеного, керуючись ст. 94, 349, 369-371, 373 - 376 КПК України, суд,

ухвалив:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.382 КК України, і призначити йому покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.

На підставі статті 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 протягом іспитового строку періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Контроль за виконанням вироку покласти на уповноважений орган з питань пробації.

Речові докази у справі залишити при матеріалах кримінального провадження №0000463 від 15.04.2023.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 349 КПК України, до Львівського апеляційного суду через Яворівський районний суд Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1