Центральний районний суд м. Миколаєва
н/п 1-кс/490/7187/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2023 року слідчий суддя Центрального районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , розглянувши клопотання старшого слідчого в ОВС СВ УСБУ в Херсонській області ОСОБА_5 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Войнівка, Новоукраїнського району, Кіровоградської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

яка підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 111, ч. 2 ст. 260, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 438 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні СВ Управління СБ України в Херсонській області перебувають матеріали кримінального провадження № 0000522 від 12.11.2022 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 110, ч. 2 ст. 111, ч.ч. 2, 3, 4, 5 ст. 260, ч. 2 ст.28, ч.ч. 1, 2 ст. 438 КК України.

06.10.2023 року у вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_6 в порядку, передбаченому ч. 1 ст. 278 КПК України повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 111, ч. 2 ст. 260, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 438 КК України.

Згідно вказаного повідомлення, що 19 лютого 2014 року представниками Російської Федерації (далі РФ) розпочато збройне вторгнення збройних сил РФ (далі ЗС РФ), приховане твердженням керівників РФ про переміщення військових підрозділів в рамках звичайної ротації сил Чорноморського флоту, які у взаємодії з військовослужбовцями Чорноморського флоту РФ та іншими підрозділами ЗС РФ здійснили блокування й захоплення адміністративних будівель і ключових об`єктів військової та цивільної інфраструктури України, забезпечивши військову окупацію території Автономної Республіки Крим і м. Севастополя. 18 березня 2014 року РФ оголосила про офіційне включення Криму до її території.

Одночасно із цим, протягом березня та на початку квітня 2014 року, під безпосереднім керівництвом та контролем представників влади та ЗС РФ представники іррегулярних незаконних збройних формувань, озброєних банд і груп найманців, створених, підпорядкованих, керованих та фінансованих Російською Федерацією, взяли під контроль будівлі, в яких знаходилися органи місцевої влади та місцеві органи виконавчої влади України, військові об`єкти України в окремих районах Донецької та Луганської областей України. 07 квітня 2014 року в м. Донецьку створено терористичну організацію «Донецька народна республіка» (далі за текстом «ДНР»), а 27 квітня 2014 року в м. Луганську терористичну організацію «Луганська народна республіка» (далі за текстом «ЛНР»), у складі яких утворені незаконні збройні формування, які функціонують і по теперішній час.

Внаслідок військових дій у період з травня по серпень 2015 року сили оборони України звільнили частину раніше окупованих територій Донецької та Луганської областей.

Датою початку тимчасової окупації Російською Федерацією окремих територій України є 19 лютого 2014 року. Автономна Республіка Крим та місто Севастополь є тимчасово окупованими Російською Федерацією з 20 лютого 2014 року. Окремі території України, що входять до складу Донецької та Луганської областей, є окупованими Російською Федерацією (у тому числі окупаційною адміністрацією Російської Федерації) починаючи з 7 квітня 2014 року, відповідно до ч. 2 ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15.04.2014 № 1207-VII.

Надалі, 24 лютого 2022 року президент РФ оголосив початок так званої «спеціальної військової операції». Після цього, близько четвертої години ранку того ж дня, ЗС РФ, інші збройні формування РФ та підконтрольні їм угруповання іррегулярних незаконних збройних формувань розпочали широкомасштабне військове вторгнення на територію України, увійшовши з боку РФ, Білорусі та тимчасово окупованої території України, що супроводжувалось завданням ракетно-артилерійських ударів та бомбардувань авіацією об`єктів по всій території України.

24.02.2022 Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», у зв`язку з військовою агресією рф проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» постановлено введення в Україні воєнного стану із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який у подальшому неодноразово продовжувався та діє на теперішній час.

З того моменту сили оборони України здійснюють збройну відсіч вздовж всієї лінії фронту.

Факт широкомасштабного збройного вторгнення на територію України 24.02.2022 не приховувався владою РФ, а також встановлений рішеннями міжнародних організацій, зокрема резолюцією Генеральної асамблеї

ООН ES-11/1 від 02.03.2022 «Про агресію проти України», п.п. 1, 3 Висновку 300 (2022) Парламентської Асамблеї Ради Європи «Наслідки агресії Російської Федерації проти України», п.п. 17, 18 Наказу від 16.03.2022 за клопотанням про вжиття тимчасових заходів у справі «Звинувачення в геноциді відповідно до Конвенції про запобігання злочину геноциду та покарання за нього

(Україна проти РФ) та ін.)».

Відповідно до ст. 2, спільної для Женевських конвенцій про захист жертв війни 1949 року, ці Конвенції, як і інші акти законів і звичаїв війни (міжнародного гуманітарного права), застосовуються до всіх випадків оголошеної війни чи будь-якого іншого збройного конфлікту, що може виникнути між двома чи більше Високими Договірними Сторонами, навіть якщо одна з них не визнає стану війни, у тому числі до всіх випадків часткової або цілковитої окупації Високої Договірної Сторони, навіть якщо ця окупація не натрапляє на жодний збройний спротив.

Таким чином, із 19.02.2014 до цього часу триває міжнародний збройний конфлікт, викликаний збройною агресією РФ проти України, окупацією частини території України, що вказує на поширення дії на території України законів та звичаїв війни (норм міжнародного гуманітарного права).

У результаті вищезазначених подій майже вся територія Херсонської області з 24 лютого 2022 року знаходилась під окупацією Збройних сил РФ. Починаючи з липня місяця до 11 листопада 2022 року Збройними силами України звільнено (деокуповано) частину території Херсонської області, яка знаходиться на правобережжі річки Дніпро.

Водночас залишаються окупованими територія Скадовського та Генічеського районів, а також частково окупованими територія Каховського та Херсонського районів, що розташовані на лівобережжі річки Дніпро.

Достовірно знаючи про вищевказані обставини, які є загальновідомим фактом, громадянин України ОСОБА_6 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи на території Херсонської області, у тому числі у місті Херсон, після 24.02.2022 (точний час дата досудовим розслідуванням не встановлені), з ідеологічних та корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, переслідуючи мету заподіяння шкоди суверенітету, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України, умисно вирішив сприяти РФ у підривній діяльності проти України у період воєнного стану.

Так, у квітні-травні місяці 2022 року (більш точний час та дата досудовим розслідуванням не встановлені) ОСОБА_6 , будучи залученим особою, обвинувальний акт відносно якої направлено до суду, до реалізації спільного плану на придушення будь-яких проявів незгоди з визнанням політики окупаційної влади, відокремлення Херсонської області від України та приєднання її територій до складу Російської Федерації, прийняв рішення перейти на бік ворога в період збройного конфлікту, а також надавати РФ та її представникам допомогу в проведенні підривної діяльності проти України.

Зокрема, у квітні-травні місяці 2022 року (більш точний час у ході досудового розслідування не встановлений) ОСОБА_6 вирішив реалізувати свої амбіції шляхом добровільного зайняття посади «співробітника відділу спеціальних операцій (Альфа)» у незаконному збройному формуванні, створеному на тимчасово окупованій території Херсонської області, у тому числі у м. Херсон, під керівництвом особи, обвинувальний акт відносно якої направлено до суду.

У свою чергу, у невстановлені досудовим розслідуванням час та місці особа, обвинувальний акт відносно якої направлено до суду, заручившись підтримкою вищого керівництва країни-агресора, домовився із невстановленими військовослужбовцями ЗС РФ та представниками окупаційної влади про силове забезпечення йому умов для керівництва незаконним збройним формуванням в Херсонській області, у тому числі шляхом незаконного захоплення приміщень та будівель у м. Херсоні для розміщення вказаного формування та здійснення подальших протиправних дій.

У квітні-травні місяці 2022 року (точний час та місце у ході досудового розслідування не встановлені) для придушення будь-яких проявів незгоди з політикою окупаційної влади та усунення перешкод у реалізації заздалегідь запланованих намірів на тимчасово окупованій території Херсонської області, у тому числі міста Херсон, з числа колишніх працівників правоохоронних органів України та представників інших військових формувань Російської Федерації у порушення ст. ст. 17 і 65 Конституції України, невстановленими досудовим розслідуванням особами створено не передбачене законами України збройне формування за аналогією зі спецслужбою Російської Федерації - «Федеральной службой безопасности», якій присвоєно назву «Государственная служба безопасности Херсонской области».

Для досягнення вказаної злочинної мети, а також для надання іноземній державі допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, у квітні-травні місяці 2022 року (більш точний час у ході досудового розслідування не встановлений) особа, обвинувальний акт відносно якої направлено до суду, діючи за попередньою змовою групою осіб, усвідомлюючи свої протиправні дії та розуміючи їх протиправні наслідки, очолив т.зв. «Государственную службу безопасности Херсонской области» та приступив до реалізації раніше запланованого злочинного умислу як командир незаконного збройного формування.

У квітні-серпні місяці 2022 року, точний час та місце досудовим розслідуванням не встановлені, громадянин України ОСОБА_6 перейшов на бік ворога в період збройного конфлікту шляхом добровільного вступу на службу до незаконного збройного формування «Государственной службы безопасности Херсонской области», де у період по 11 листопада 2022 року у складі з іншими особами, діяли на шкоду суверенітету, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України шляхом втручання у внутрішню політику України, розпалювання сепаратиських та колабораційних настроїв серед населення регіону, участі в інформаційній експансії з боку РФ, створення умов для діяльності на території України представників держави-агресора, примушування до покори патріотично налаштованих громадян, встановлення та нав`язування по всій території Херсонської області політичного режиму Російської Федерації.

З цією метою ОСОБА_6 спільно з іншими учасниками т.зв. «Государственной службы безопасности Херсонской области», користуючись підтримкою окупаційних військ держави-агресора та свого керівництва в незаконному збройному формуванні, на виконання їх наказів, відшукували та затримували громадян України, у тому числі проукраїнських активістів, противників окупаційної влади, інших цивільних осіб, яких намагались видавати за військових або диверсантів, проводили позасудові репресії над ними, катували, окремих з них примушували надавати неправдиві покази про себе чи членів сім`ї щодо участі у диверсійно-розвідувальних групах, допомозі Збройним силам України.

Крім того, учасники вказаного збройного формування переслідували мету незаконного збагачення за рахунок так званих «викупів» за визволення незаконно утримуваних громадян, тобто вчиняли пограбування осіб.

Реалізуючи політику держави-агресора щодо вчинення протиправних дій стосовно цивільного населення, яке незгодне з діями окупаційної влади, 29.08.2022 у ранковий час доби, перебуваючи за адресою:

АДРЕСА_3 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за наказом та під керівництвом особи, обвинувальний акт відносно якої направлено до суду, спільно з іншими співробітниками т.зв. «Государственной службы безопасности Херсонской области», діючи за попередньою змовою між собою, умисно, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння (дій), передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, без складання будь-яких процесуальних документів, із застосуванням фізичної сили, затримали (нелегально ув`язнили) потерпілого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Після цього ОСОБА_7 проти його волі доставлено до раніше захопленої офісної будівлі за адресою: м. Херсон, вул. Пилипа Орлика, 15, де останній незаконно утримувався впродовж 6 діб (більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено), під час чого йому спричинялись тілесні ушкодження, застосовувалось биття електричним струмом, обмежувалось надання їжі та води, не надавалась належна медична допомога, тобто створювались виснажливі для людського організму умови.

Отже, ОСОБА_6 , перейшовши на бік ворога в період збройного конфлікту, діючи в умовах воєнного стану, надавав Російській Федерації та її представникам допомогу в проведенні підривної діяльності проти України, застосовувавши незаконне позбавлення волі (нелегальне ув`язнення) потерпілого ОСОБА_7 та змушуючи останнього діяти проти своєї волі, визнавати зміну меж територій та державного кордону України на користь держави-агресора, відмовлятись від патріотичних настроїв та заперечувати здійснення збройної агресії проти України.

Згідно зі ст. ст. 17 і 65 Конституції України захист суверенітету і територіальної цілісності України є справою всього Українського народу. Захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є обов`язком громадян України. На території України забороняється створення і функціонування будь-яких збройних формувань, не передбачених законом.

У квітні-травні місяці 2022 року, точний час та дата досудовим розслідуванням не встановлені, громадянин України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підтримуючи збройну агресію Російської Федерації проти України, будучи залученим особою, відносної якої до суду направлено обвинувальний акт, до реалізації спільного плану на придушення будь-яких проявів незгоди з визнанням політики окупаційної влади, встановлення та нав`язування політичного режиму Російської Федерації та переслідування цивільного населення з проукраїнською позицією, перебуваючи на території окупованої частини Херсонської області, діючи з прямим умислом вступив на службу до незаконного збройного формування так званої «Государственной службы безопасности Херсонской области» на посаду «співробітника відділу спеціальних операцій (Альфа)».

При цьому, ОСОБА_6 , вступаючи до незаконного збройного формування так званої «Государственной службы безопасности Херсонской области», був достовірно обізнаним, що останнє не відноситься до збройних формувань, передбачених Законами України «Про Збройні Сили України», «Про Службу Безпеки України», «Про Національну поліцію», «Про Державну прикордонну службу України», «Про національну гвардію України», «Про державну охорону органів державної влади України та посадових осіб» та іншими законодавчими актами України, якими передбачено створення та функціонування збройних формувань України.

«Государственная служба безопасности Херсонской области» має організаційну структуру, що характеризується наявністю єдиноначальності, підпорядкованості, дисципліни та субординації. Указане формування розділено на підрозділи з визначеним особовим складом, для його учасників введені військові звання, знаки розрізнення, службові посвідчення, вогнепальна (автомати, пістолети) та особиста вибухова (гранати) зброя, характерні для такого формування.

Таким чином, «Государственная служба безопасности Херсонской области» являє собою формування, яке незаконно має на озброєнні придатну для використання вогнепальну та вибухову зброю.

У структурі «Государственной службы безопасности Херсонской области» утворені такі підрозділи: апарат начальника служби, відділ «М», відділ контррозвідувальних операцій, відділ захисту конституційного устрою та боротьби з тероризмом, оперативно-пошуковий відділ, відділ інформаційної безпеки, відділ економічної безпеки, слідчий відділ, відділ спеціального призначення, відділ внутрішньої безпеки, відділ технічного забезпечення, фінансово-економічний відділ т.п.

Загальна чисельність учасників указаного формування становить не менше 70 осіб.

Основним місцем дислокації «Государственной службы безопасности Херсонской области» визначено захоплену будівлю за адресою: м. Херсон, вул. Театральна, 18, а місцем для незаконного утримання громадян підвальне приміщення офісної будівлі, розташованої за адресою: м. Херсон, вул. Пилипа Орлика, 15, яку поєднали з основним місцем розташування шляхом руйнування паркану, що розділяв суміжні прибудинкові території вказаних будівель.

Діяльність зазначеного не передбаченого законами України формування спрямована на придушення будь-яких проявів незгоди з визнанням політики окупаційної влади, встановлення та нав`язування політичного режиму Російської Федерації та переслідування цивільного населення з проукраїнською позицією.

ОСОБА_6 , приймаючи участь у діяльності незаконного збройного формування т.зв. «Государственной службы безопасности Херсонской области», за попередньою змовою з іншими особами, реалізуючи спільний план на придушення будь-яких проявів незгоди з визнанням політики окупаційної влади, встановлення та нав`язування політичного режиму Російської Федерації та переслідування цивільного населення з проукраїнською позицією, користуючись підтримкою окупаційних військ держави-агресора та свого керівництва, відшукували та затримували громадян України, у тому числі проукраїнських активістів, противників окупаційної влади, інших цивільних осіб, яких намагались видавати за військових або диверсантів, проводили позасудові репресії над ними, катували, окремих з них примушували надавати неправдиві покази про себе чи членів сім`ї щодо участі у диверсійно-розвідувальних групах, допомозі Збройним силам України.

Крім того, учасники вказаного збройного формування переслідували мету незаконного збагачення за рахунок так званих «викупів» за визволення незаконно утримуваних громадян, тобто вчиняли пограбування осіб.

Реалізуючи політику держави-агресора щодо вчинення протиправних дій стосовно цивільного населення, яке незгодне з діями окупаційної влади, 29.08.2022 у ранковий час доби, перебуваючи за адресою:

АДРЕСА_3 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за наказом та під керівництвом особи, обвинувальний акт відносно якої направлено до суду, спільно з іншими співробітниками т.зв. «Государственной службы безопасности Херсонской области», діючи за попередньою змовою між собою, умисно, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння (дій), передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, без складання будь-яких процесуальних документів, із застосуванням фізичної сили, затримали (нелегально ув`язнили) потерпілого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Після цього ОСОБА_7 проти його волі доставлено до раніше захопленої офісної будівлі за адресою: м. Херсон, вул. Пилипа Орлика, 15, де останній незаконно утримувався впродовж 6 діб (більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено), під час чого йому спричинялись тілесні ушкодження, застосовувалось биття електричним струмом, обмежувалось надання їжі та води, не надавалась належна медична допомога, тобто створювались виснажливі для людського організму умови.

Отже, ОСОБА_6 , діючи у складі незаконного збройного формування т.зв. «Государственной службы безопасности Херсонской области», незаконно затримував цивільне населення, поміщав їх до місць несвободи, тобто взяв участь у його протиправній діяльності на окупованій території Херсонської області, спрямованій на встановлення та нав`язування політичного режиму Російської Федерації та переслідування цивільного населення з проукраїнською позицією.

Відповідно до Конвенції про захист цивільного населення під час війни, підписаної у м. Женеві 12.08.1949, учасниками якої є, зокрема, Україна та Російська Федерація (далі за текстом Конвенція), сторони домовилися, що з особами, які не беруть активної участі в бойових діях, у тому числі з особами зі складу збройних сил, що склали зброю, а також із тими, хто «horsdecombat» унаслідок хвороби, поранення, затримання чи з будь-якої іншої причини, поводяться гуманно, без будь-якої ворожої дискримінації, причиною якої слугують раса, колір шкіри, релігія чи вірування, стать, походження чи майновий стан чи будь-які інші подібні критерії.

Із цією метою є забороненими й залишатимуться забороненими будь-коли та будь-де такі діяння стосовно зазначених вище осіб:

a) насилля над життям й особистістю, зокрема всі види вбивств, завдання каліцтва, жорстоке поводження й тортури;

b) захоплення заручників;

c) наруга над людською гідністю, зокрема образливе та принизливе поводження;

d) засудження та застосування покарання без попереднього судового рішення, винесеного судом, який створено належним чином і який надає судові гарантії, визнані цивілізованими народами як необхідні (стаття 3 Конвенції).

Відповідно до положень ст. 27 Конвенції особи, що перебувають під захистом, мають право за будь-яких обставин на особисту повагу, повагу до своєї честі, права на сім`ю, їхніх релігійних переконань та обрядів, звичок та звичаїв. До них завжди слід ставитися гуманно й захищати їх, зокрема, від будь-якого акту насильства чи залякування, від образ та цікавості натовпу.

З урахуванням положень стосовно здоров`я, віку та статі, сторона конфлікту, під владою якої є особи, що перебувають під захистом, має право поводитися з усіма ними однаково, без жодної дискримінації, зокрема стосовно раси, релігії або політичних переконань.

Статтею 29 Конвенції передбачено, що сторона конфлікту, під владою якої є особи, що перебувають під захистом, відповідає за поводження своїх представників із цими особами, причому це не знімає особистої відповідальності з таких представників.

У силу положень ст. 31 Конвенції жодний примус фізичного чи морального порядку не може застосовуватися до осіб, які перебувають під захистом, зокрема з метою отримання від них або від третіх осіб якихось відомостей.

Згідно зі ст. 32 Конвенції Високі Договірні Сторони спеціально дають згоду на те, що їм забороняється застосування будь-яких заходів, які можуть завдати фізичних страждань або призвести до знищення осіб, що перебувають під захистом, які є під їхньою владою. Ця заборона поширюється не лише на вбивства, тортури, тілесні покарання, калічення та медичні чи наукові досліди, які не викликані потребою лікування особи, що перебуває під захистом, а й на будь-яке інше брутальне поводження з боку як цивільних, так і військових властей.

Відповідно до ст. 33 вказаної Конвенції жодну особу, що перебуває під захистом, не може бути покарано за правопорушення, якого вона не вчинила особисто. Колективні покарання, так само як і будь-які залякування чи терор, забороняються. Пограбування забороняються. Репресалії стосовно осіб, які перебувають під захистом, та їхнього майна забороняються.

Згідно із ст. 147 Конвенції серйозні порушення, про які йдеться у Конвенції, становлять такі порушення, що охоплюють такі дії, якщо їх здійснено проти осіб або власності, які перебувають під захистом цієї Конвенції: умисне вбивство, тортури або нелюдяне поводження, зокрема біологічні експерименти, які умисно спричинять великі страждання чи серйозні травми тілу чи здоров`ю, нелегальна депортація чи переведення або нелегальне ув`язнення особи, що перебуває під захистом, примушення особи, що перебуває під захистом, служити в збройних силах ворожої держави, або умисне відбирання в особи, що перебуває під захистом, прав на справедливий і офіційний судовий процес, рекомендований цією Конвенцією, захоплення полонених і широкомасштабне руйнування і привласнення власності, не виправдане воєнною необхідністю, і здійснюване незаконним чином і безцільно.

Статтею 43 Додаткового протоколу до Женевських конвенцій від 12 серпня 1949 року, що стосується захисту жертв міжнародних збройних конфліктів (Протокол I) від 8 червня 1977 року (далі за текстом Протокол І або Додатковий протокол І) передбачено, що збройні сили сторони, що перебуває в конфлікті, складаються з усіх організованих збройних сил, груп і підрозділів, що перебувають під командуванням особи, відповідальної перед цією стороною за поведінку своїх підлеглих, навіть якщо ця сторона представлена урядом чи властями, не визнаними супротивною стороною. Такі збройні сили підпорядковані внутрішній дисциплінарній системі, яка, поряд з іншим, забезпечує додержання норм міжнародного права, застосовуваних у період збройних конфліктів.

Особи, які входять до складу збройних сил сторони, що перебуває в конфлікті (крім медичного і духовного персоналу, про який ідеться у статті 33 Третьої конвенції, є комбатантами, тобто вони мають право брати безпосередню участь у воєнних діях.

Статтею 44 Конвенції (Протокол І) передбачено, що для сприяння посиленню захисту цивільного населення від наслідків воєнних дій комбатанти зобов`язані відрізняти себе від цивільного населення в той час, коли вони беруть участь у нападі або у воєнній операції, що є підготовкою до нападу. Однак у зв`язку з тим, що під час збройних конфліктів бувають такі ситуації, коли через характер воєнних дій озброєний комбатант не може відрізнити себе від цивільного населення, він зберігає свій статус комбатанта за умови, що в таких ситуаціях він відкрито носить свою зброю.

Крім того, статтею 51 Конвенції (Протокол І) визначено, що цивільне населення й окремі цивільні особи користуються загальним захистом від небезпек, що виникають у зв`язку з воєнними операціями. З метою здійснення цього захисту, на доповнення до інших застосовуваних норм міжнародного права, за всіх обставин слід додержувати таких норм.

Цивільне населення як таке, а також окремі цивільні особи не повинні бути об`єктом нападів. Заборонено акти насильства чи загрози насильства, що мають головною метою тероризувати цивільне населення.

Цивільні особи користуються захистом, передбаченим цим розділом, за винятком окремих випадків і на такий період, поки вони беруть безпосередню участь у воєнних діях.

Заборонено напади на цивільне населення або на окремих цивільних осіб у порядку репресалій.

Будь-яке порушення цих заборон не звільняє сторони, що перебувають у воєнному конфлікті, від їх правових зобов`язань щодо цивільного населення й цивільних осіб, у тому числі від зобов`язань вживати запобіжних заходів, передбачених у статті 57.

Крім того, статтею 75 Конвенції (Протокол І) встановлено, що тією мірою, якою їх торкається ситуація, зазначена у статті 1 цього Протоколу, з особами, які перебувають під владою сторони, що бере участь у конфлікті, і не користуються сприятливим ставленням згідно з Женевськими Конвенціями або згідно з цим Протоколом, за всіх обставин поводяться гуманно, і вони, як мінімум, користуються захистом, передбаченим у цій статті, без будь-якої несприятливої різниці, заснованої на ознаках раси, кольору шкіри, статі, мови, релігії чи віросповідання, політичних або інших переконань, національного чи соціального походження, майнового стану, народження чи іншого статусу або на яких-небудь інших подібних критеріях. Кожна сторона має з повагою ставитися до особи, честі, переконань та релігійних обрядів усіх таких осіб.

Поряд з цим згідно ч. 2 ст. 75 Конвенції (Протокол І) заборонені й будуть залишатися забороненими в будь-який час і в будь-якому місці такі дії, незалежно від того, чиняться вони представниками цивільних чи воєнних органів:

а) насильство над життям, здоров`ям і фізичним та психічним станом осіб, зокрема:

a.1) вбивство;

a.2) катування всіх видів - фізичні чи психічні.

У квітні-серпні місяці 2022 року, точний час та дата досудовим розслідуванням не встановлені, але не пізніше 29.08.2022, громадянин України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , добровільно вступив на службу до незаконного збройного формування «Государственной службы безопасности Херсонской области» на посаду «співробітника відділу спеціальних операцій (Альфа)», », де у складі з іншими особами з метою зміни меж території та державного кордону України, реалізуючи спільний план на придушення будь-яких проявів незгоди з визнанням політики окупаційної влади, відокремлення Херсонської області від України та приєднання її територій до складу Російської Федерації відшукували та затримували громадян України, у тому числі проукраїнських активістів, противників окупаційної влади, інших цивільних осіб, яких намагались видавати за військових або диверсантів, проводили позасудові репресії над ними, катували, окремих з них примушували надавати неправдиві покази про себе чи членів сім`ї щодо участі у диверсійно-розвідувальних групах, допомозі Збройним силам України.

Крім того, учасники вказаного збройного формування переслідували мету незаконного збагачення за рахунок так званих «викупів» за визволення незаконно утримуваних громадян, тобто вчиняли пограбування осіб.

29.08.2022 у ранковий час доби (точний час досудовим розслідуванням не встановлено), перебуваючи за адресою: АДРЕСА_3 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , діючи за наказом та під керівництвом особи, відносно якої обвинувальний акт направлено до суду, спільно з іншими невстановленими на даний час досудовим розслідуванням співробітниками т.зв. «Государственной службы безопасности Херсонской области» у кількості 5 осіб, за попередньою змовою між собою, будучи озброєними вогнепальною автоматичною зброєю, у порушення ч. 2 ст. 51, ч. 2 ст. 75 Додаткового протоколу І, умисно, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння (дій), передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, без дозволу власника та будь-яких дозвільних документів, проникли до вказаного помешкання, де проживав потерпілий ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , після чого, погрожуючи останньому позбавленням життя у разі непокори, спричинили потерпілому численні тілесні ушкодження руками та ногами по різним частинам тіла, змусивши його перебувати лежачи на підлозі у нерухомому положенні.

Після цього ОСОБА_6 спільно з іншими невстановленими на даний час досудовим розслідуванням особами без надання жодних дозвільних документів проведено обшук житла ОСОБА_7 , під час якого викрадено: системний блок від комп`ютеру вартістю 40 000, 00 гривень, золоті вироби загальною вартістю 63 000, 00 гривень, грошові кошти у сумі 56 000, 00 гривень, 7300 доларів США, що відповідно до офіційного курсу НБУ станом на 29.08.2022 в еквіваленті становить 266 950, 78 гривень, тобто пограбовано цивільну особу, чим грубо порушено вимоги ст. 33 Конвенції.

Далі вказані особи під погрозами позбавлення життя примусили ОСОБА_7 надати неправдиві відомості про себе та членів сім`ї, що фіксувалось на відео, після чого одягнули йому на руки кайданки, тим самим здійснили незаконне затримання особи, яка підпадає під захист ст. 4 Конвенції, як громадянин України, котрий не бере активної участі у бойових діях та опинився в ході окупації під владою сторони конфлікту (Російської Федерації). Потім потерпілому одягли мішок на голову, щоб закрити очі, та за допомогою авто доставили до раніше захопленої офісної будівлі за адресою: м. Херсон, вул. Пилипа Орлика, 15, де останній незаконно утримувався впродовж 6 діб (більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено), що є порушенням пункту «а» статті 3 Конвенції в частині заборони жорстокого поводження з особою.

Після незаконного затримання (нелегального ув`язнення) потерпілого під примусом помістили до камери завчасно підготовленої катівні у підвальному приміщенні вказаної вище будівлі. Ув`язненого утримували у виснажливих для людського організму умовах упродовж тривалого проміжку часу, де він не мав бажання знаходитись та не мав можливості вільно залишити вказане місце.

Під час незаконного утримання невстановлені на даний час досудовим розслідуванням особи з числа співробітників незаконного збройного формування т.зв. «Государственной службы безопасности Херсонской области», у порушення ч. 2 ст. 51, ч. 2 ст. 75 Додаткового протоколу I щоденно допитували потерпілого ОСОБА_7 , що супроводжувалось спричиненням тілесних ушкоджень кийками, руками та ногами, застосовуванням биття електричним струмом, обмеженням в наданні їжі та води, ненаданням належної медичної допомоги, тобто створенням для потерпілого виснажливих для людського організму умов.

Приблизно 04.09.2022 (точний час досудовим розслідуванням не встановлено) після підписання документів, зі змістом яких потерпілий не ознайомлювався, останнього звільнено шляхом вивезення на авто в один із районів міста Херсон.

Отже, ОСОБА_6 , діючи за попередньою змовою з іншими військовослужбовцями та представниками окупаційної влади Російської Федерації, знаходячись на території тимчасово окупованого міста Херсон, вчинив жорстоке поводження з цивільним населенням, що виражалось у завданні сильних фізичних (побоїв і тілесних ушкоджень) та психологічних страждань (погроза вбивством) нелегально затриманій особі, тобто у вчиненні катування останньої; а також вчинив інші порушення законів та звичаїв війни, які полягали у нелегальному ув`язненні цивільної особи, котра перебуває під захистом, та її пограбуванні, чим грубо порушив ст.ст. 3, 27, 31, 32, 33, 147 Конвенції, ч. 2 ст. 51, ст. ст. 75 Додаткового протоколу І Конвенцій.

11.10.2023, 12.10.2023 та 13.10.2023, будучи викликаним для допиту в якості підозрюваного, ОСОБА_6 , у призначений час та місце без поважних причин не з`явився і про причини своєї неявки не повідомив.

Зокрема, 06.10.2023 в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження - газеті «Урядовий кур`єр» №201 від 06.10.2023 та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора розміщено повідомлення про підозру ОСОБА_6 , а також повідомлено про необхідність прибуття останнього до найближчого територіально розташованого підрозділу Служби безпеки України на 11.10.2023, 12.10.2023, 13.10.2023 в період часу з 09 год. 00 хв. по 18 год. 00 хв. для вручення йому письмового повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, допиту як підозрюваного, а також проведення інших слідчих та процесуальних дій.

Утім, ОСОБА_6 на виклики не з`явився та про причини свого неприбуття не повідомив, що свідчить про умисні дії останнього, спрямовані на ухилення від органу досудового розслідування з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинення особливо тяжких злочинів, а також про переховування останнього на тимчасово окупованій території.

У зв`язку із викладеним, 14.10.2023 в рамках кримінального провадження підозрюваного ОСОБА_6 оголошено у розшук, здійснення якого доручено ГВКР УСБУ в Херсонській області.

Слідчий звернувся до слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва з погодженим із прокурором відділу Херсонської обласної прокуратури ОСОБА_8 клопотанням про застосування відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. В обґрунтування клопотання вказав, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за вчинення яких передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк п`ятнадцять років або довічним позбавленням волі, з конфіскацію майна. Підозра є обґрунтованою, підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, є ризики того, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків та потерпілих у кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється. Запобігти вказаним ризикам та забезпечити належне виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків не зможе обрання більш м`якого запобіжного заходу.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав та просив задовольнити.

Захисник проти задоволення клопотання заперечував посилаючись на необґрунтованість підозри та недоведеність ризиків.

Заслухавши пояснення учасників процесу, вивчивши матеріали клопотання та кримінального провадження, приходжу до наступного.

Згідно зі змістом ст.ст. 131-132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Стаття 177 КПК України містить правові норми щодо мети та підстав застосування запобіжних заходів. Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно положень ч. 6 ст. 193 КПК України, слідчий суддя може розглянути клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Згідно вимог п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про основоположні права та свободи та практику Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 111, ч. 2 ст. 260, ч. 2 ст.28, ч. 1 ст. 438 КК України, яке відносяться до категорії особливо тяжкого злочину, за вчинення яких передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк п`ятнадцять років або довічним позбавленням волі, з конфіскацію майна.

Підозра є обґрунтованою, підтверджується наступними зібраними матеріалами кримінального провадження:

- 17.11.2022 проведено огляд офісних приміщень будівлі за адресою: АДРЕСА_4 в ході якого виявлено службові документи щодо організації та функціонування т.зв. «Государственной службы безопасности Херсонской области» та її представників;

- 16.11.2022, 18-19.11.2022, 21-26.11.2022, 28.11.2022-01.12.2022 проведено огляди приміщень будівлі за адресою: АДРЕСА_5 , у ході яких виявлено місця незаконного тримання громадян - камери, облаштоване місце для незаконного утримання громадян катівню, предмети, які використовувались для биття, нанесення тілесних ушкоджень незаконно утримуваним громадянам, службові документи щодо організації та функціонування т.зв. «Государственной службы безопасности Херсонской области», у тому числі службові посвідчення представників даного незаконного збройного формування, документи потерпілих, медичні та банківсько-кредитні документи військових рф, за якими останніх можливо ідентифікувати, тощо;

- 01.08.2023 та 08.09.2023 допитано в якості потерпілого ОСОБА_7 , який впізнає ОСОБА_9 , як особу, що була присутня під час обшуку за місцем проживання, та особу, яка наносила тілесні ушкодження потерпілому.

- 12.08.2023 проведено впізнання за фотознімками за участю потерпілого ОСОБА_7 , який впізнав співробітника незаконного збройного формування т.зв. «Государственной службы безопасности Херсонской области» ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , як особу, яка проводила обшук, допитувала та здійснювала побиття;

- 11.08.2023 здійснено допит свідка ОСОБА_10 , який впізнає ОСОБА_9 як особу, яку бачив поблизу будівлі за адрсою: м. Херсон, вул. П.Орлика, 15, та який супроводжував ОСОБА_11 , ймовірно здійснював його особисту охорону;

- 12.08.2023 проведено впізнання за фотознімками за участю свідка ОСОБА_10 , який впізнав співробітника незаконного збройного формування т.зв. «Государственной службы безопасности Херсонской области» ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , як особу, яку бачив поблизу будівлі за адрсою: м. Херсон, вул. П.Орлика, 15, та який супроводжував ОСОБА_11 , ймовірно здійснював його особисту охорону;

- отримано відповідь ГВКР УСБУ в Херсонській області №71/22/1/129-2488 від 08.09.2029 на доручення слідчого в порядку ст.ст. 40, 41 КПК України, якою ідентифіковано осіб з числа представників т.зв. «Государственной службой безопасности Херсонской области», їх позивні, посади в системі зазначеного не передбаченого законом збройного формування, установчі відомості;

- іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

При цьому слід звернути увагу на те, що підозра визнається обґрунтованою у тому випадку, якщо існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про котру йдеться мова, могла вчинили правопорушення.

Враховуючи наявні у матеріалах клопотання докази, вважаю, що є достатні підстави вважати підозру ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому діяння обґрунтованою, чим спростовуються доводи сторони захисту стосовно відсутності вагомих доказів на підтвердження обґрунтованості підозри його підзахисного.

Крім цього, стандарт доведення обґрунтованості підозри є нижчим від стандарту доведення винуватості поза розумним сумнівом та вимагає меншої ваги доказів, ніж для ухвалення обвинувального вироку.

Відповідно до положень ст. 198 КПК України, висловлені в ухвалі слідчого судді за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду цього або іншого кримінального проваджень.

З урахуванням викладеного, тяжкості покарання, яке загрожує ОСОБА_6 у разі визнання його виним в інкримінованому правопорушенні, того факту, що ОСОБА_6 знаходиться в державному розшуку, його фактичне місцезнаходження до цього часу не встановлено, вважаю доведеною наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме того, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків та потерпілих у кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Враховуючи викладене, оскільки прокурором доведено наявність мети та підстав застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а такождоведено, що підозрюваний оголошений у розшук та перебуває на тимчасово окупованій території України, вважаю необхідним клопотання слідчого задовольнити.

При цьому, відповідно до ч. 1 ст. 197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді про тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів, який у відповідності до ч. 2 цієї ж статті обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту затримання.

Керуючись ст.ст. 177, 183, 193, 194, 196, 197, 309 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання - задовольнити.

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Питання про застосування ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу або його зміну на більш м`який запобіжний захід розглянути після його затримання і не пізніш як через 48 годин з часу доставки до місця кримінального провадження.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом 5 днів.

Повний текст ухвали оголошено 23 жовтня 2023 року о 11 год. 20 хв.

СЛІДЧИЙ СУДДЯ ОСОБА_12