ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2024 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_5 на ухвалу Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 01 листопада 2023 року про відмову у задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання на підставі ст. 81 КК України засудженого

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Маріуполь Донецької області, українця, громадянина України, неодруженого, мешкав за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого,

- на даний час відбуває покарання за вироком Жовтневого районного суду Донецької області від 23.04.2021 року за ч. 2 ст. 186, ч. 4 ст. 70 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки 10 міс.. ухвалою Донецького апеляційного суду від 05.08.2021 року вирок змінений в частині призначеного покарання: остаточно призначено покарання у виді 4 років 10 міс. Позбавлення волі. Ухвалою Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 28.02.2023 року задоволено клопотання засудженого та замінена невідбута частина остаточного покарання у виді позбавлення волі, призначеного вироком Жовтневого районного суду Донецької області від 23.04.2021 року, більш м`яким покаранням у виді обмеження волі на строк 01 рік 05 міс.,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_6 ,

прокурора ОСОБА_7 ,

в режимі відеоконференції:

засудженого ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 01 листопада 2023 року відмовлено у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове його звільнення від подальшого відбування покарання.

Суд першої інстанції дійшов висновку про засуджений ОСОБА_5 своєю поведінкою не довів свого виправлення, а саме що останній під час відбування покарання має дисциплінарні стягнення, окрім того ОСОБА_5 раніше неодноразово судимий, раніше звільнявся від подальшого відбування покарання умовно-достроково, проте знову вчиняв умисні злочини, що свідчить про те, що засуджений у повній мірі не став на шлях виправлення.

В апеляції:

- засуджений просить звільнити його умовно-достроково.

Вказує, що Ленінський районний суд м. Дніпропетровська відмовив йому безпідставно, оскільки він довів своє виправлення, працюючи безкоштовно на дільниці обмеження волі, має заохочення, одружився, має де проживати.

Висловлює намір захищати Державу шляхом відповідного звернення до військомату.

Заслухавши засудженого, який підтримав доводи та вимоги апеляційної скарги та просив її задовольнити, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для її задоволення з огляду на наступне.

Згідно вимог ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Згідно з роз`ясненнями п.п. 2, 17 постанови № 2 від 26 квітня 2002 року Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому, головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправної установи, а також його наміри щодо залучення до суспільно корисної праці

За приписами ч. 6 КВК України виправлення засудженого це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Основними засобами такого виправлення є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно-корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.

Отже, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише за умови обов`язкової та одночасної наявності вказаних в законі підстав і умов в їх сукупності.

Критерієм сумлінної поведінки є неухильне дотримання всіх вимог режиму місця відбування покарання та всіх прокладених на засудженого обов`язків. Чесним ставленням до праці є постійна старанність у роботі, прагнення до кращого виконання дорученої роботи, підвищення кваліфікації, бережливе ставлення до матеріалів, обладнання. Висновок про виправлення засудженого має ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передує розгляду питання про можливість застосування умовно-дострокового звільнення від покарання.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції всебічно, повно і об`єктивно врахував дані щодо особи засудженого ОСОБА_5 , його поведінку та відношення до праці та заходів, які проводяться адміністрацією з метою виховного впливу на засуджених за весь час відбуття покарання, та дійшов до законного та обґрунтованого висновку, що засуджений не довів своє виправлення в повній мірі.

Так, місцевим судом досліджено, що ОСОБА_5 протягом періоду відбування покарання демонстрував поведінку, яка вказує на відсутність позитивних зрушень у його свідомості і не характеризує засудженого як такого, що реально став на шлях виправлення. Крім того, ОСОБА_5 раніше неодноразово судимий, раніше звільнявся під подальшого відбування покарання умовно-достроково, проте знову вчиняв умисні злочини, що також свідчить про те, що засуджений у повній мірі не став на шлях виправлення.

Визначаючи ступінь поведінки засудженого за весь період відбування покарання, тобто з 26.03.2021 року, встановлено, що засуджений має 3 заохочення та одне дисциплінарне стягнення за порушення режиму відбування покарання.

Враховано, що ухвалою Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 28.02.2023 року задоволено клопотання засудженого та замінена ОСОБА_5 невідбута частина остаточного покарання у виді позбавлення волі, призначеного вироком Жовтневого районного суду Донецької області від 23.04.2021 року, більш м`яким покаранням у виді обмеження волі на строк 01 рік 05 місяців.

Сама по собі позитивна характеристика засудженого, яка ґрунтується на тому, що він приймає участь у господарському обслуговуванні установи, виконує роботи з самообслуговування, бере участь у заходах виховного характеру, відповідно до проведеної оцінки ризику вчинення повторного кримінального правопорушення, ризик оцінюється як середній, не є достатньо переконливими важелями для ствердження доведеності засудженим свого виправлення, оскільки звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого, а тому усі дані про особу засудженого розглядаються за весь період його відбування покарання та у сукупності між собою.

Дотримання засудженим порядку і умов відбування покарання в установі є його обов`язком та окремо дана обставина не може слугувати підставою для висновку про доведеність засудженим свого виправлення.

За наведених обставин, виходячи з матеріалів, які були предметом дослідження суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання засудженого про умовно-дострокове його звільнення від відбування призначеного покарання, оскільки засуджений на даний час не досить переконливо довів своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці свого виправлення, а характеристика ОСОБА_5 та його соціальна активність хоча і мають місце, однак оцінюється судом лише як те, що він стає на шлях виправлення та потребує нагляду в умовах відбування покарання.

Таким чином, підстави для задоволення апеляційної скарги засудженого відсутні, оскільки рішення суду ухвалено згідно з нормами кримінального процесуального закону та на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, з наведенням в ухвалі належних і достатніх мотивів та підстав, а тому підстави для його скасування відсутні.

Керуючись, ст.ст. 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_5 , - залишити без задоволення.

Ухвалу Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 01 листопада 2023 року про відмову у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове його звільнення від подальшого відбування покарання, - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4