Справа № 283/358/24
провадження №1-кп/283/115/2024
В И Р О К

і м е н е м У к р а ї н и

05 лютого 2024 року Малинський районний суд Житомирської області в складі:

під головуванням судді ОСОБА_1 ,

з секретарем судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження кримінальне провадження внесене 23 січня 2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000008 по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Барвінки Коростенського району, мешканки АДРЕСА_1 , громадянки України, з середньою освітою, непрацюючої, не заміжньої, судимої вироком Малинського районного суду Житомирської області 30 червня 2023 за ч.4 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі з іспитовим строком 01 рік 06 місяців; ухвалою Малинського районного суду від 28 грудня 2023 року скасовано звільнення засудженої від покарання з випробуванням та направлено для відбуття покарання,

у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч.1 ст.125 Кримінального кодексу України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 11 січня 2024 близько 17 години 30 хвилин, перебуваючи в домоволодінні ОСОБА_4 в АДРЕСА_2 , під час словесного конфлікту, на ґрунті неприязних стосунків, піднявшись зі столу, за яким разом сиділи з потерпілою ОСОБА_5 , лівою рукою схопила останню за волосся та відтягнула на середину кухні, де правим кулаком нанесла не менше 6 ударів в обличчя потерпілої, спричинивши тілесні ушкодження у вигляді синців обличчя, верхньої губи, ссадин обличчя, крововиливів під кон`юнктиву очей, які по своїй категорії відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Своїми діями, які виразились у заподіянні легких тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_5 , ОСОБА_3 вчинила кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 125 КК України.

Зазначені обставини, які встановлені органом досудового розслідування, не оспорюються учасниками судового провадження, які надали згоду щодо розгляду обвинувального акта за їх відсутності, а обвинувачена, беззаперечно визнала свою винуватість у вчиненні вказаного кримінального проступку. А тому, суд розглянув обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження на підставі вивчення обвинувального акту та доданих до нього матеріалів із ухваленням вироку без зазначення доказів на підтвердження встановлених обставин відповідно до положень ч.2 ст.382 КПК України.

ОСОБА_3 та її захисник адвокат ОСОБА_6 подали заяву, відповідно до якої обвинувачена визнає свою вину у вчиненні кримінального проступку передбаченого ч. 1 ст. 125КК України, не оспорює встановлені під час дізнання обставини і дає згоду на розгляд обвинувального акту у її відсутність.

У даній заяві захисником підтверджено добровільність беззаперечного визнання винуватості обвинуваченою, її згоду із встановленими в результаті досудового розслідування обставинами і згоду на розгляд обвинувального акту без її участі.

У суду немає сумніву у тому, що обвинуваченій, в присутності її захисника роз`яснено і вона повністю розуміє свої права і наслідки розгляду, передбачені спрощеним провадженням щодо кримінальних проступків.

За вимогами частини 2 ст. 382 КПК України, вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Суд, вивчивши обвинувальний акт, оглянувши матеріали кримінального провадження за №0000008 від 23 січня 2024 року та враховуючи що обвинувачена свою вину визнає та не оспорює обставини встановлені органом досудового розслідування, вважає доведеним, що ОСОБА_3 вчинила кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 125 КК України.

Судом досліджено письмові докази, подані стороною обвинувачення на підтвердження винуватості:

протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення від ОСОБА_5 про спричинення їй тілесних ушкоджень ОСОБА_7 ;

протокол огляду місця події від 23 січня 2024, згідно якого оглянуто будинок АДРЕСА_2 , в якому потерпілій були заподіяні тілесні ушкодження;

висновком судово-медичної експертизи №23 від 29.01.2024 встановлено, що у ОСОБА_5 малися тілесні ушкодження у вигляді синців обличчя, верхньої губи ссадин обличчя, крововилив під кон`юнктиву очей, які по своїй категорії відносяться до легкого ступеню тяжкості, можливо за обставин та в термін вказані потерпілою. Потерпілій було спричинено біля 6 травмуючих дій в ділянку обличчя;

протокол проведення слідчого експерименту з участю потерпілої ОСОБА_5 від 26 січня 2024 року, під час складення якого остання вказала за яких обставин їй були спричинені тілесні ушкодження ОСОБА_3 ;

згідно висновку СМЕ №25 від 29 січня 2024 покази потерпілої ОСОБА_5 дані нею під час проведення слідчого експерименту відповідають механізму спричинення тілесних ушкоджень, як вона вказує, що їй було спричинено травмуючі дії в ділянку обличчя;

протокол проведення слідчого експерименту з участю свідка ОСОБА_8 від 26 січня 2024 року, під час складення якого останній вказував за яких обставин ОСОБА_5 були спричинені тілесні ушкодження ОСОБА_3 ;

протокол проведення з обвинуваченою слідчого експерименту від 31 січня 2024 року, згідно якого ОСОБА_3 підтвердила фактичні обставини провадження.

Призначаючи покарання обвинуваченій, судом враховується ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винної, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставиною, що його обтяжує є рецидив кримінальних правопорушень.

Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального проступку, обставини його вчинення, особу винної, яка не працює, не є особою з інвалідністю, суд вважає що виправлення обвинуваченої, а також запобігання вчиненню нею нових проступків, можливе при призначенні покарання у виді штрафу в межах санкції передбаченої ч. 1 ст. 125 КК України.

При призначенні остаточного покарання ОСОБА_3 суд враховує наявність ухваленого щодо неї вироку Малинського районного суду Житомирської області від 30 червня 2023 року, яким обвинувачену було визнано винуватою у скоєнні злочину, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 років та на підставі ч.1 ст. 75 КК України було звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на один рік шість місяців. Ухвалою Малинського районного суду Житомирської області від 28 грудня 2023 року подання начальника Коростенського районного сектору №2 філії Державної установи «Центр пробації» у Житомирській області було задоволено та скасовано звільнення ОСОБА_9 від відбування покарання з випробуванням та направлено для відбування покарання, призначеного вироком Малинського районного суду від 30 червня 2023 року. Даний вирок не приведено до виконання.

Згідно ч.1 ст.71 КК України якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Відповідно до ч. 3 ст. 72 КК України основні покарання у виді штрафу та позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю при призначенні їх за сукупністю кримінальних правопорушень і за сукупністю вироків складанню з іншими видами покарань не підлягають і виконуються самостійно.

Як відзначив у постанові від 27 жовтня 2020 року у справі №686/3226/20 Верховний Суд, положення ч. 3 ст. 72 КК України не тільки не виключають можливості застосування положень статей 70, 71 КК України щодо призначення покарання за сукупністю злочинів та за сукупністю вироків, але й прямо вказують на необхідність такого застосування. У той же час ч. 3 ст. 72 КК України передбачає не самостійне виконання вироків, якщо одним чи кількома з них призначено покарання у виді штрафу та позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю, а лише неможливість складення цих покарань з іншими видами покарань при призначенні їх за сукупністю злочинів або за сукупністю вироків і необхідність самостійного (окремого) виконання цих покарань.

Цивільний позов не пред`являвся.

Керуючись ст. 373, 374, 381, 382, 394 КПК України,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватою у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 Кримінального кодексу України та призначити покарання у виді 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.

Відповідно до ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, шляхом приєднання повністю невідбутої частини покарання за вироком Малинського районного суду Житомирської області від 30 червня 2023 року, призначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді 5 років позбавлення волі та штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень, яке згідно з ч. 3 ст. 72 КК України виконувати самостійно.

Строк відбуття покарання ОСОБА_3 рахувати з дня затримання на виконання вироку суду.

Речові докази: DVD-R диск з відеозаписом проведення слідчого експерименту зав участю потерпілої ОСОБА_5 , свідка ОСОБА_8 та підозрюваної ОСОБА_3 - залишити в матеріалах кримінального провадження.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга в порядку та строки визначені ст.394 КПК України, протягом 30 днів з дня його проголошення до Житомирського апеляційного суду через суд, який ухвалив рішення.

У відповідності до частини 1 статті 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя