Справа №705/3388/23
1-кп/705/1083/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.12.2023 Уманський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Умань кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Дмитрушки Уманського району Черкаської області, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого 27.06.2023 Уманським міськрайонним судом Черкаської області за ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 1 рік 6 місяців,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 10.05.2023 близько 08.00, в період дії воєнного стану, введеного Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022, затвердженим Законом України № 2102-ІХ від 24.02.2022, який в подальшому продовжено Указом Президента № 133/2022 від 14.03.2022, затвердженим Законом України № 2119-ІХ від 15.03.2022, Указом Президента України № 259/2022 від 18.04.2022, затвердженим Законом України № 2212-ІХ від 21.04.2022, Указом Президента України № 341/2022 від 17.05.2022, затвердженим Законом України № 2263-ІХ від 22.05.2022, Указом Президента України № 573/2022 від 12.08.2022, затвердженим Законом України № 2500-ІХ від 15.08.2022, Указом Президента України № 757/2022 від 07.11.2022, затвердженим Законом України № 2738-ІХ від 16.11.2022, Указом Президента України № 58/2023 від 06.02.2023, затвердженим Законом України № 2915-ІХ від 07.02.2023, Указом Президента України №254/2023 від 01.05.2023, затвердженим Законом України № 3057-ІХ від 02.05.2023, перебуваючи, з дозволу власника ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в приміщенні квартири АДРЕСА_2 , в коридорі вказаної квартири побачив пилосос «Rowenta», та переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи умисно та цілеспрямовано, повторно, з корисливих мотивів, з метою викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу, таємно викрав бувший у використанні пилосос «Rowenta» модель RO 3985 EA, ринкова вартість якого, з урахування зносу, станом на 10.05.2023, згідно судово-товарознавчої експертизи № 3175/23 від 06.06.2023, могла становити 3634,24 гривень, чим спричинив потерпілому матеріальної шкоди на вказану суму, після чого з місця події зник, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Він же, 11.06.2023 близько 19.00 в період дії воєнного стану, введеного Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022, затвердженим Законом України № 2102-ІХ від 24.02.2022, який в подальшому продовжено Указом Президента № 133/2022 від 14.03.2022, затвердженим Законом України № 2119-ІХ від 15.03.2022, Указом Президента України № 259/2022 від 18.04.2022, затвердженим Законом України № 2212-ІХ від 21.04.2022, Указом Президента України № 341/2022 від 17.05.2022, затвердженим Законом України № 2263-ІХ від 22.05.2022, Указом Президента України № 573/2022 від 12.08.2022, затвердженим Законом України № 2500-ІХ від 15.08.2022, Указом Президента України № 757/2022 від 07.11.2022, затвердженим Законом України № 2738-ІХ від 16.11.2022, Указом Президента України № 58/2023 від 06.02.2023, затвердженим Законом України № 2915-ІХ від 07.02.2023, Указом Президента України №254/2023 від 01.05.2023, затвердженим Законом України № 3057-ІХ від 02.05.2023, перебуваючи в приміщенні палати № 5 КНП «Уманська психіатрична лікарня», що по пров. Паломників,2, м. Умань, на батареї опалення вказаної палати побачив мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi 10 4|128», що належить ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, повторно, діючи умисно та цілеспрямовано, з корисливих мотивів, з метою таємного викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу, таємно викрав бувший у використанні мобільний телефон «Xiaomi Redmi 10 4|128» (імеі НОМЕР_1 ), ринкова вартість якого, з урахуванням зносу станом на 11.06.2023, згідно судово-товарознавчої експертизи № 2720/23 від 17.06.2023, могла становити 5399,10 гривень, чим спричинив потерпілому матеріальної шкоди на вказану суму, після чого з місця події зник, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Він же, 05.08.2023 року у період часу з 10 год. 10 хв. по 11 год. 00 хв., перебуваючи біля Дмитрушківського ліцею, що за адресою: Черкаська область, Уманський район, с. Дмитрушки, вул. Петропавлівська, 15, на трав`яному покритті побачив два пакета, в одному з яких виявив банківську картку жовтого кольору АТ «Ощадбанк» № НОМЕР_2 з написом « ОСОБА_7 », яка належить ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та яку перед цим з власної необережності втратив ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та встановивши, що дана картка має чіп доступу і додаткового підтвердження коду доступу не потребує, а також достовірно розуміючи, що вказана картка являється офіційним документом та належить сторонній особі, з метою викрадення офіційного документу, усвідомлюючи протиправність своїх дій, діючи умисно і цілеспрямовано, з корисливих мотивів, привласнив вказану картку та став її зберігати при собі з метою подальшого розрахунку за товари в магазинах села Дмитрушки Уманського району Черкаської області.

Він же, у період часу з 11 години 15 хвилин по 11 годину 29 хвилин 05.08.2023 року, в період дії воєнного стану, введеного Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022, затвердженим Законом України № 2102-ІХ від 24.02.2022, який в подальшому продовжено Указом Президента № 133/2022 від 14.03.2022, затвердженим Законом України № 2119-ІХ від 15.03.2022, Указом Президента України № 259/2022 від 18.04.2022, затвердженим Законом України № 2212-ІХ від 21.04.2022, Указом Президента України № 341/2022 від 17.05.2022, затвердженим Законом України № 2263-ІХ від 22.05.2022, Указом Президента України № 573/2022 від 12.08.2022, затвердженим Законом України № 2500-ІХ від 15.08.2022, Указом Президента України № 757/2022 від 07.11.2022, затвердженим Законом України № 2738-ІХ від 16.11.2022, Указом Президента України № 58/2023 від 06.02.2023, затвердженим Законом України № 2915-ІХ від 07.02.2023, Указом Президента України №254/2023 від 01.05.2023, затвердженим Законом України № 3057-ІХ від 02.05.2023, з метою таємного викрадення чужого майна, усвідомлюючи протиправність своїх дій, діючи умисно та цілеспрямовано, повторно, з корисливих мотивів, використовуючи привласнену ним перед цим банківську картку жовтого кольору АТ «Ощадбанк» № НОМЕР_2 , видану на ім`я ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , з рахунку, що відкритий на ім`я останньої, шляхом розрахунку за товари в магазинах: «Оптовичок», «Магазин-Бар», «Сільпо», що по вул. Петропавлівській в с. Дмитрушки, Уманського району, Черкаської області, таємно викрав кошти на загальну суму 789 гривень 50 копійок (сімсот вісімдесят дев`ять гривень п`ятдесят копійок), оплативши товари чіпом доступу на ній, а саме: об 11 годині 15 хвилин 05.08.2023 року у магазині «Магазин-Бар» на суму 34 (тридцять чотири) гривні; об 11 годині 16 хвилин 05.08.2023 року у магазині « ІНФОРМАЦІЯ_6 » на суму 83 (вісімдесят три) гривні; об 11 годині 20 хвилин 05.08.2023 року у магазині «Оптовичок» на суму 72 (сімдесят дві) гривні 50 копійок; об 11 годині 26 хвилин 05.08.2023 року через POS-термінал у магазині «Сільпо» отримав готівку у розмірі 300 (триста) гривень; об 11 годині 26 хвилин 05.08.2023 року через POS-термінал у магазині «Сільпо» отримав готівку у розмірі 300 (триста) гривень, чим спричинив потерпілій збитку на вказану суму.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень за наведених вище обставин визнав у повному обсязі, щиро покаявся і надав показання, які за своїм змістом відповідають викладеним обставинам вчинення кримінальних правопорушень. Пояснив, що в травні 2023 року перебував з дозволу ОСОБА_5 у квартирі останнього, та в коридорі побачив пилосос. Зрозумівши, що ніхто за ним не спостерігає, вирішив його викрасти, після чого взяв пилосос та вийшов з квартири. Викраденим розпорядився на власний розсуд. Також в червні 2023 року він знаходився в приміщенні Уманської психіатричної лікарні, де в палаті на батареї побачив мобільний телефон, належний малознайомому чоловіку, та вирішив його викрасти, оскільки зрозумів, що ніхто за його діями не спостерігає. Взявши непомітно даний телефон, вийшов із приміщення лікарні та пішов у своїх справах. В подальшому, на початку серпня 2023 року на території біля Дмитрушківського ліцею, на траві знайшов два пакети, у одному із яких була банківська картка, оглянувши яку він зрозумів, що для того щоб нею користуватися пін-код не потрібен, тому вказану картку вирішив залишити при собі та використати для оплати товарів. Цього ж дня, зайшов в декілька магазинів та за придбаний товар розраховувався цією карткою. Крім того, в одному із магазинів, на касі скористався послугою, яка дозволяє зняти готівку та двічі зняв з картки по 300 гривень. Усім викраденим майном та знятою на касі готівкою розрахувався на власний розсуд. Розуміє тяжкість вчиненого, щиро розкаюється та просить суд суворо її не карати.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень, його покази відповідають суті обвинувачення, суд за згодою учасників судового провадження, які правильно розуміють та не оспорюють зміст обставин вчинених кримінальних правопорушень, переконавшись у добровільності їх позицій, роз`яснивши їм про позбавлення в подальшому права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, відповідно до вимог ч.3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Крім повного визнання своєї вини ОСОБА_4 його вина у вчиненні кримінальних правопорушень, повністю підтверджується доказами, добутими на досудовому розслідуванні та перевіреними в суді у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України.

Ухвалюючи вирок на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені належними та допустимими доказами, що перевірені та оцінені судом у відповідності до вимог КПК України, суд приходить до висновку, що мали місце діяння, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_4 , та кваліфікує його дії за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану, та за ч. 1 ст. 357 КК України, як привласнення офіційних документів, вчинене з корисливих мотивів.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу та полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого та має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

Призначаючи вид та розмір покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд у відповідності до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які згідно ст. 12 КК України є кримінальним проступком (ч. 1 ст. 357 КК України) та тяжким злочином (ч. 4 ст. 185 КК України) дані, що характеризують особу винного, обставини, які пом`якшують та які обтяжують покарання.

Суд бере до уваги те, що обвинувачений ОСОБА_4 має вік 40 років, осудний, не одружений, утриманців не має, не працевлаштований, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо, раніше судимий 27.06.2023 Уманським міськрайонним судом Черкаської області за ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 357, ч. 1 ст. 70, ст. 75 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 років з випробуванням з іспитовим строком 1 рік 6 місяців.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття та відшкодування завданого збитку.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, суд не вбачає.

При призначенні покарання суд також враховує правову позицію, вкладену в постанові ВС у справі №759/ 59/19 від 22.01.2020 р., згідно якої зміст ст. 71 КК України вказує на те, що її положення підлягає застосуванню, коли покарання (частина покарання) за попередній злочин не було відбуто засудженим саме на момент вчинення нового злочину, й подальше фактичне відбуття такою особою покарання на момент ухвалення судом рішення про призначення покарання за сукупністю вироків не виключає необхідності застосування цих положень закону, однак одночасно передбачає необхідність зарахування вже фактично відбутого покарання за правилами, передбаченими положеннями ст. 72 КК, якою регламентовано правила складання покарань.

Як встановлено судом, засуджений ОСОБА_4 винен у кримінальних правопорушеннях, одні з яких, передбачені ч. 4 ст. 185 КК України, вчинено до постановлення вироку Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 27.06.2023 року, а інші, передбачені ч.4 ст.185 та ч. 1 ст. 357 КК України, після вказаного вироку.

Згідно з ч. 4 ст. 70 КК України за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

Призначення покарання за сукупністю вироків застосовується у випадках, коли засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин. У цьому разі суд відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

У постанові об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 25.06.2018 року у справі № 511/37/16-к зазначено, що у разі, коли після постановлення вироку у справі буде встановлено, що засуджений винен ще в кількох злочинах, одні з яких вчинено до, а інші - після постановлення першого вироку, покарання за останнім за часом вироком призначається із застосуванням як ст. 70, так і ст. 71 КК України: спочатку - за правилами ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, вчинених до постановлення першого вироку; після цього - за правилами ч. 4 ст. 70 КК України; потім за сукупністю злочинів, вчинених після постановлення першого вироку; і остаточно за сукупністю вироків відповідно до ч. 1 ст. 71 цього Кодексу.

Таким чином, беручи до уваги встановлені обставини в їх сукупності, враховуючи дані про особу обвинуваченого, виходячи з принципів та засад призначення покарання, суд вважає за доцільне у вказаному випадку призначити ОСОБА_4 покарання за злочини вчинені до постановлення вироку від 27.06.2023 року, а саме за 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 років.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового складання призначених покарань за цим вироком та за вироком Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 27.06.2023 призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 1 місяць позбавлення волі.

За вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 357 та ч. 4 ст. 185 КК України, вчинених після постановлення вироку Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 27.06.2023, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання за ч. 4 ст. 185 КК України, у виді позбавлення волі на строк 5 років та за ч. 1 ст. 357 КК України у виді 1 року обмеження волі.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю вказаних злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_4 покарання у виді 5 років позбавлення волі.

Призначаючи ОСОБА_4 покарання в порядку ч. 1 ст. 71 КК України, суд враховує, що остаточне покарання має бути більшим від покарання, призначеного за новий злочин, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком. Ці приписи закону є імперативними і підлягають обов`язковому виконанню.

Також суд враховує, що відповідно до п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами покарання» у разі вчинення особою під час іспитового строку нового злочину суди мають розцінювати це як порушення умов застосування статті 75 КК України про звільнення від відбування покарання з випробуванням і призначати покарання за сукупністю вироків на підставі статті 71 КК України. У таких випадках повторне звільнення від відбування покарання з випробуванням є неприпустимим. Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 14.09.2021 року (справа № 127/25037/17), яким наголошено, що в разі вчинення особою під час іспитового строку нового злочину повторне звільнення від відбування покарання з випробуванням суперечить точному змісту кримінального закону.

Отже враховуючи, що ОСОБА_4 був засуджений вироком Уманського міськрайонного суду Черкаської області 27.06.2023 за ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 357, ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у вигляді 5 років позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком, а також те, що він вчинив злочини, передбачені ч. 4 ст. 185 КК України, до засудження вищевказаним вироком, у даному випадку судом застосовано вимоги ч. 4 ст. 70 КК України та за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом часткового складання призначеного покарання за цим вироком та за вироком Уманського міськрайонного суду від 27.06.2023, призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 1 місяць.

Злочини, передбачені ч. 1 ст. 357 та ч. 4 ст. 185 КК України, ОСОБА_4 вчинив після винесення вищевказаного вироку від 27.06.2023 та судом призначено покарання за цими статтями у виді 5 років позбавлення волі на підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, а тому враховуючи вказані обставини, відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України, згідно яких особі, що скоїла злочин повинно бути призначено покарання необхідне та достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, суд вважає, що з урахуванням даних, що характеризують особу обвинуваченого, та інших обставин справи, ОСОБА_4 необхідно визначити покарання в порядку ч. 1 ст. 71 КК України шляхом часткового приєднання до призначеного покарання невідбутої частини покарання, призначеного за сукупністю злочинів за цим вироком та вироком Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 27.06.2023 року, у виді 1 місяця позбавлення волі та остаточно призначати ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 2 місяці, що на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_4 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Суд вважає, що інші види покарання не будуть мати впливу на виправлення ОСОБА_4 і саме в такому випадку буде досягнута передбачена ч. 2 ст. 50 КК України мета покарання. Призначення такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого і є дотриманням судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та не суперечить практиці Європейського Суду з прав людини та нормам кримінального законодавства України.

Оскільки строк дії запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту, обраного відносно ОСОБА_4 на досудовому розслідуванні, закінчився 03.12.2023 року, під час судового розгляду запобіжний захід щодо ОСОБА_4 судом не обирався та сторонами кримінального провадження клопотання про обрання запобіжного заходу не заявлялись, суд не вбачає підстав для його застосування до набрання вироком законної сили.

Строк відбування покарання слід рахувати з моменту фактичного затримання ОСОБА_4 на виконання вироку.

Процесуальні витрати та цивільний позов у кримінальному провадженні відсутні.

Долю речових доказів суд вирішує в порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 100, 368-370, 373, 374, 393, ч. 15 ст. 615 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років.

На підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом часткового складання призначених покарань за цим вироком та за вироком Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 27.06.2023 призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 1 місяць.

Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 та ч. 1 ст. 357 КК України, та призначити йому покарання:

- за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 років,

- за ч. 1 ст. 357 КК України у виді обмеження волі на строк 1 рік.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років.

На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання, призначеного за сукупністю злочинів, встановлених даним вироком та вироком Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 27.06.2023, та остаточно призначати ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 2 місяці.

Строк відбування покарання рахувати з моменту фактичного затримання ОСОБА_4 на виконання вироку.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_10 судом не обирався.

Цивільний позов та процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Речові докази:

- пилосос «ROWENTA» повернути потерпілому ОСОБА_5 за належністю;

- банківську карту АТ «Ощадбанк» № НОМЕР_2 повернути потерпілій ОСОБА_8 за належністю;

- договір ДОНО 154001674 від 12.06.2023 про надання фінансового кредиту та застави ломбардом ПТ «ДОНКРЕДИТ»; СD-R диск з файлом формату «MP4» із назвою «05.08.2023_Оптовичок», та СD-R диск з файлами формату «MP4» із назвою «05.08.2023_1_Сільпо» та «05.08.2023_2_Сільпо» залишити при матеріалах кримінального провадження.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги через Уманський міськрайонний суд Черкаської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Черкаського апеляційного суду, при цьому, вирок не може бути оскаржено з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано недоцільним відповідно до положень ч.3 ст. 349 КПК України.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1