ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кп/753/1981/23
У Х В А Л А

підготовчого судового засідання

"20" грудня 2023 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

представника потерпілого ОСОБА_4 ,

захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

провівши в залі суду в м. Києві підготовче судове засідання у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0002537, за обвинуваченням ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 5 ст. 27 ч. 4 ст. 190 КК України, та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за ч. 4 ст. 190, ч. 4 ст. 358 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До Дарницького районного суду м. Києва надійшло вказане кримінальне провадження.

Прокурор, думку якого підтримав представник потерпілого, просив призначити кримінальне провадження до судового розгляду.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_7 - адвокат ОСОБА_5 заявив клопотання, підтримане захисником ОСОБА_6 та обвинуваченими, про повернення обвинувального акту. Посилався на те, що вимоги закону щодо викладу фактичних обставин та формулювання обвинувачення не тільки не дотримано, а й суперечать правовій кваліфікації кримінального правопорушення діючій на час скерування обвинувального акта до суду.

Також вказав про відсутність в обвинувальному акті конкретного формулювання обвинувачення щодо участі та ролі ОСОБА_7 у незаконному заволодінні чужим майном (до 31.01.2020), що порушує право ОСОБА_7 на належний захист.

Крім того зазначив, що в обвинувальному акті не вказана редакція ч. 4 ст. 190 КК України, яка має бути застосована при кваліфікації дій обвинувачених.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_8 - адвокат ОСОБА_6 заявила клопотання, підтримане захисником ОСОБА_5 та обвинуваченими, про повернення обвинувального акту з підстав відсутності в ньому відомостей щодо потерпілого, крім назви.

Заслухавши думку учасників судового провадження, вивчивши обвинувальний акт з додатками, суд приходить до наступних висновків.

Так, у відповідності з п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Відповідно до ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним документом, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування.

Згідно з положеннями п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити, зокрема, виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Разом з тим вказані вимоги закону при складанні і затвердженні обвинувального акта належним чином не дотримані, що унеможливлює призначення обвинувального акта до судового розгляду, оскільки як фактичні обставини справи так і формулювання обвинувачення та правова кваліфікація містять істотні суперечності, і для встановлення такої невідповідності проведення оцінки доказів не вимагається.

Зі змісту обвинувального акта вбачається, що при викладенні фактичних обставин справи ОСОБА_8 підозрюється за ч. 5 ст. 27 ч. 4 ст. 190 КК України у пособництві в заволодінні чужим майном (шахрайство) шляхом обману, вчинене за попередньою змовою групою осіб у особливо великих розмірах, разом з тим обвинувачується він за ч. 5 ст. 27 ч. 4 ст. 190 К України у заволодінні чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчиненому в особливо великих розмірах. При цьому відповідальність за заволодіння чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчиненому в особливо великих розмірах, передбачена ч. 5 ст. 191 КК України.

Також, хоча в обвинувальному акті йдеться про один й той самий предмет злочину - квартиру АДРЕСА_1 , з висунутого ОСОБА_7 обвинувачення вбачається, що як при викладенні фактичних обставин справи, та і при формулюванні обвинувачення вказано, що останній заволодів чужим майном (шахрайство) шляхом обману, вчиненому за попередньою змовою групою осіб у великих, а не в особливо великих (як вказано у ОСОБА_8 ) розмірах.

Крім того, суд погоджується з твердженням сторони захисту про необхідність зазначення редакції ч. 4 ст. 190 КК України, оскільки на час скерування обвинувального акту до суду диспозиція ч. 4 ст. 190 КК України викладена наступним чином: «Шахрайство, вчинене у великих розмірах, або шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки». Разом з тим, на час вчинення інкримінованих обвинуваченим дій редакція диспозиції ч. 4 ст. 190 КК України була викладена так: « Шахрайство, вчинене в особливо великих розмірах або організованою групою».

З урахуванням суперечностей, наявних при викладенні фактичних обставин справи та формулюванні обвинувачення, суд вважає слушними твердження сторони захисту про незрозумілість пред`явленого обвинувачення та кваліфікації дій обвинувачених.

Крім того, відсутність даних про редакцію ч. 4 ст. 190 КПК України унеможливлює роз`яснення судом на виконання вимог ч. 4 ст. 315 КПК України права обвинувачених на заявлення клопотання про розгляд кримінального провадження колегіально судом у складі трьох суддів, оскільки такий склад суду передбачений для розгляду кримінальних проваджень за вчинення злочинів, за які передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк більше десяти років.

За наведених обставин обвинувальний акт за змістом не відповідає вимогам п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України та загальним засадам кримінального провадження, складений з істотним порушенням вимог кримінального процесуального законодавства, і такі недоліки обвинувального акта перешкодять суду, з урахуванням своєї правової природи (неупередженість, безпристрасність, нейтральність, об`єктивність) ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Відповідно до пункту 3 (а) статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення повинен бути негайно і детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причину обвинувачення проти нього.

Недотримання вказаних вимог Конвенції при складанні обвинувального акта порушує засади кримінального провадження, і зокрема: засаду законності, яка полягає в неухильному дотриманні вимог міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України (п. 1 ст. 9 КПК), та засаду забезпечення права обвинуваченого на захист (ст. 20 КПК).

Крім того, суд враховує і те, що дозволеної законом процедури пропозиції, вимоги або примушення прокурора судом змінити обвинувачення - немає, оскільки на суд згідно зі ст. 22 КПК України покладено функцію розгляду справи і при цьому недопустимим є покладення на нього функцій, які властиві органам досудового розслідування та державного обвинувачення.

При цьому суд звертає увагу, що повернення обвинувального акта не передбачає поновлення завершеного досудового розслідування. Діючий КПК чітко відмовився від інституту додаткового розслідування, який існував за КПК 1960 року. Відсутність можливості проведення додаткового розслідування після звернення до суду з обвинувальним актом очевидна з тексту Кодексу. Крім того, в Пояснювальній записці до проекту Кодексу зазначалося, що «одним з основних напрямів реформування … стала ліквідація можливості відправлення справи на додаткове розслідування», «підвищенню гарантій прав підозрюваних та обвинувачених сприятиме також …скасування інституту повернення справи на додаткове розслідування».

Повернення обвинувального акта не може використовуватися стороною обвинувачення для проведення будь-яких процесуальних дій, крім приведення його у відповідність до вимог статті 291 КПК, тобто повноваження прокурора обмежені лише усуненням недоліків цього обвинувального акта.

КПК України не передбачає не лише обов`язку, але й можливості відновлення досудового розслідування у випадку повернення обвинувального акта прокурору, оскільки відповідно до статті 282 КПК ця обставина не є підставою для такого відновлення.

Разом з тим, кримінальний процесуальний закон, встановлюючи можливість повернення обвинувального акта прокурору, передбачає, що прокурор має відповідні повноваження для усунення недоліків обвинувального акта на виконання вказівок суду.

Приймаючи рішення про повернення обвинувальному акта прокурору суд вважає, що для усунення недоліків, вказаних у даній ухвалі суду, в проведенні будь-яких слідчих чи процесуальних дій необхідності немає.

При цьому, стороні обвинувачення необхідно звернути увагу, що положень, які би визначали строк, протягом якого після повернення судом обвинувального акта прокурору сторона обвинувачення має виправити недоліки обвинувального акта і звернутися до суду з виправленим обвинувальним актом чинний КПК України не містить. У той же час відповідно до частини 2 статті 113 КПК України будь-яка процесуальна дія має бути виконана без невиправданої затримки.

Таким чином, для усунення недоліків, вказаних в даній ухвалі суду, прокурор, має процесуальну можливість звернутися до суду з виправленим обвинувальним актом, дотримавшись при цьому критерію розумності строків.

Разом з тим твердження захисника ОСОБА_6 про невідповідність обвинувального акту вимогам ст. 291 КПК України через відсутність відомостей щодо потерпілого суд вважає надуманими, оскільки в обвинувальному акті чітко вказано, що потерпілим є Київська міська рада (Київська міська державна адміністрація). Відсутність відомостей щодо юридичної адреси потерпілого, ідентифікаційного коду, дати та місця державної реєстрації, відомостей щодо розрахункового рахунку - сама по собі не свідчить про недотримання вимог щодо зазначення відомостей про потерпілого.

Також, доводи захисника ОСОБА_5 про те, що формулювання обвинувачення щодо участі та ролі ОСОБА_7 у незаконному заволодінні чужим майном є не конкретним, суд вважає безпідставними, оскільки слідчий та прокурор викладають обставини кримінального правопорушення, які вони вважають встановленими.

Керуючись ст. 314 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0002537, за обвинуваченням ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 5 ст. 27 ч. 4 ст. 190 КК України, та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за ч. 4 ст. 190, ч. 4 ст. 358 КК України, - повернути прокурору.

Ухвала може бути оскаржена протягом 7 днів з моменту оголошення до Київського апеляційного суду.

Суддя