КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
------------------------------------------------------------------------------------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 жовтня 2023 року колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

суддів ОСОБА_1 ,

ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю:

секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченої ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Києві кримінальне провадження за апеляційною скаргою заступника керівника Київської міської прокуратури ОСОБА_8 на вирок Святошинського районного суду м. Києва від 15.06.2023, яким

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку м. Київ, проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.190 КК України, та призначено їй покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки.

На підставі ст.ст.75, 76 КК України ОСОБА_6 звільнено від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 3 роки з покладенням на неї обов`язків: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації,

В С Т А Н О В И Л А:

Вказаним вироком встановлено, що ОСОБА_6 , маючи прямий умисел, спрямований на заволодіння чужим майном, маючи корисливий мотив і мету поліпшення свого майнового становища, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, в період часу з 04.05.2018 року по 08.09.2021 року, заволоділа майном ТОВ «БРЕГО» шляхом незаконних операціях з використанням електронно-обчислювальної техніки.

Заступник керівника Київської міської прокуратури ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій, не оспорюючи фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення та правильність правової кваліфікації, просить вирок суду скасувати в частині призначеного покарання. Ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_6 покарання за ч.3 ст.190 КК України у виді 3 років позбавлення волі. У решті вирок залишити без змін.

В обґрунтування поданої апеляційної скарги, прокурор посилається на неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченої внаслідок м`якості. Зазначає, що суд необґрунтовано дійшов до помилкового висновку про можливість виправлення ОСОБА_6 без ізоляції від суспільства, оскільки залишив поза увагою дані про підвищену суспільну небезпечність обвинуваченої та вчиненого діяння. Звертає увагу, що обвинувачена протягом 4 років вела злочинну діяльність, вчинивши 84 епізоди злочинних дій, суми за деякими незаконними операціями сягали 64 тисячі гривень в день. Також вказує, що суд безпідставно визнав обставиною, що пом`якшує покарання - щире каяття, оскільки в матеріалах справи відсутні дані, які б це підтверджували. Стверджує, що в ході судового розгляду не встановлено даних, які дозволяють обґрунтовано застосувати до ОСОБА_6 інститут звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Захисник ОСОБА_7 подав заперечення на апеляційну скаргу, в яких просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги, а вирок суду першої інстанції залишити без змін. Зазначає, що суд обґрунтовано дійшов висновку про можливість виправлення обвинуваченої ОСОБА_6 без ізоляції від суспільства.

Заслухавши доповідь судді, доводи учасників апеляційного розгляду, провівши судові дебати, заслухавши останнє слово обвинуваченої, вивчивши матеріали справи, обговоривши і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до таких висновків.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, яке відповідає ступеню тяжкості вчиненого злочину та особі засудженого, та яке є необхідним й достатнім для її виправлення та попередження вчинення нею нових злочинів.

Призначаючи ОСОБА_6 покарання із звільненням від його відбування з випробуванням, суд першої інстанції відповідно до вимог ст. 65 КК України врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винної, а також наявність обставин, які пом`якшують покарання, та відсутність обставин, що обтяжують покарання.

З урахуванням ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, даних про особу ОСОБА_6 , яка раніше не судима, працює, наявності обставин, які пом`якшують покарання - щирого каяття та відшкодування завданої шкоди, відсутності обставин, що обтяжують покарання, відсутності будь-яких претензій з боку потерпілого, суд першої інстанції правильно визначив їй розмір покарання в межах санкції статті та обґрунтовано дійшов висновку про можливість виправлення обвинуваченої без ізоляції від суспільства шляхом звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Також, суд першої інстанції при вирішенні питання про застосування до ОСОБА_6 положень ст.75 КК України, врахував позицію прокурора, який в судових дебатах просив суд призначити обвинуваченій покарання із звільненням від його відбування на підставі ст.75 КК України.

Отже судом першої інстанції при винесенні вироку дотримано вимог ст.ст. 50, 65 КК України, призначено покарання, що відповідає особі засудженої та ступеню тяжкості вчиненого нею кримінального правопорушення, є необхідним і достатнім для виправлення засудженої та запобігання вчинення нових кримінальних правопорушень, як засудженою, так і іншими особами.

Висновки суду першої інстанції про можливість виправлення ОСОБА_6 без ізоляції від суспільства шляхом звільнення від відбування покарання з випробуванням є обґрунтованими та узгоджуються з вимогами ст.75 КК України.

Будь-яких обмежень щодо застосування до ОСОБА_6 положень ст. 75 КК України колегія суддів не вбачає.

Доводи апеляційної скарги прокурора про те, що суд безпідставно врахував наявність обставини, яка пом`якшує покарання обвинуваченої - щирого каяття, не ґрунтуються на матеріалах справи, з яких вбачається, що під час судового розгляду обвинувачена визнала висунуте їй обвинувачення, дала критичну оцінку своєї протиправної поведінки.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги прокурора про необхідність призначення ОСОБА_6 покарання до реального відбування не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що вирок суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу заступника керівника Київської міської прокуратури ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Святошинського районного суду м. Києва від 15.06.2023 щодо ОСОБА_6 без змін.

Ухвала апеляційного суду може бути оскаржена в касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

СУДДІ:

_________________ _________________ _________________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3