УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2023 року

м. Київ

Справа № 207/1736/22

Провадження № 51-7141 ск 23

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 28 березня 2023 року та ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 22 серпня 2023 року щодо

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Руда Сквирського району Київської області, громадянина України, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Зміст оскаржуваних судових рішень і встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини

Вироком Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 28 березня 2023 року ОСОБА_5 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 12 років.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_5 вирішено рахувати з 06 травня 2022 року, тобто з моменту його затримання. Вирішені питання щодо речових доказів, арешту майна та процесуальних витрат.

Згідно з вироком ОСОБА_5 визнано винуватим та засуджено за те, що він, будучи зарахованим до військової частини НОМЕР_1 ЗСУ та призначеним на посаду водія-заправника, отримав для виконання покладених обов`язків вогнепальну зброю автомат АК-74 № НОМЕР_2 та бойові припаси до нього.

05 травня 2022 року, приблизно об 11.00 год., перебуваючи у бліндажі на опорному пункті «Лівий», що поблизу смт Велика Новосілка Волноваського району Донецької області, ОСОБА_5 разом з ОСОБА_6 вживали алкогольні напої, в процесі чого між ними виник словесний конфлікт, під час якого у ОСОБА_5 виник умисел на умисне протиправне заподіяння смерті ОСОБА_6 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 приблизно о 13.45 год. того ж дня покинув бліндаж та направився за місцем зберігання своєї особистої зброї, після чого о 13.50 год. повернувся з особистою вогнепальною зброєю автоматом АК-74, спорядженим бойовими патронами, який привів у бойову готовність.

Після цьоговін біля вхідних дверей на відстані близько 1-1,5 метри від ОСОБА_6 , діючи умисно, усвідомлюючи злочинність вчинюваних дій, розуміючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою умисного вбивства останнього здійснив не менш 15 пострілів (чергою) у голову ОСОБА_6 , заподіявши йому вогнепальні рани, від яких наступила його смерть.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 22 серпня 2023 року апеляційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_5 залишено без задоволення, а вирок суду першої інстанції - без зміни.

Вимоги касаційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала

У касаційній скарзі захисник ОСОБА_4 , посилаючись на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, просить скасувати вирок місцевого суду та ухвалу апеляційного суду й закрити кримінальне провадження у зв`язку з недоведеністю винуватості ОСОБА_5 поза розумним сумнівом.

На обґрунтування своїх вимог захисник посилається на те, що суди першої та апеляційної інстанцій дійшли необґрунтованого висновку про доведеність винуватості ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, оскільки судові рішення ґрунтуються виключно на неналежних чи недопустимих доказах. Стверджує, що у матеріалах кримінального провадження відсутні будь-які об`єктивні докази, які б доводили наявність у ОСОБА_5 умислу, спрямованого на вбивство потерпілого ОСОБА_6 .

Вказує, що суд безпідставно не врахував протокол проведення слідчого експерименту від 29 червня 2022 року за участю ОСОБА_5 , який зазначав, що не мав умислу на вбивство потерпілого, а зброю із запобіжника знімав при обході бойової позиції. Стверджує, що свідки не бачили і не чули, щоб ОСОБА_5 перед входом в бліндаж знімав свою особисту зброю із запобіжника та приводив її у бойову готовність.

Захисник вважає, що письмові докази, на які послалися суд першої інстанції та апеляційний суд, є неналежними, недостовірними та недопустимими доказами. Зазначає, що витяг з кримінального провадження № 0000123 від 05 травня 2022 року з ЄРДР не є процесуальним джерелом доказів і не міг прийматися судом до уваги у такому статусі.

Вказує, що протокол № 068 від 05 травня 2022 року та акт огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів є недопустимими доказами, оскільки в акті вказані прізвище, ім`я та по-батькові іншої особи, а сам огляд був проведений з порушенням встановленої процедури, адже свідками є заінтересовані особи, а саме військовослужбовці Військової служби правопорядку.Вважає, що жодних належних та допустимих доказів щодо перебування ОСОБА_5 в стані алкогольного сп`яніння не встановлено, а висновки суду зроблені лише на підставі показів свідків.

Посилається на те, що заява ОСОБА_5 про добровільну видачу зброї, магазину та патронів, протокол огляду предмету від 06 травня 2022 року відносно зброї, постанови про визнання речовим доказом зброї, боєприпасів та магазину від 06 травня 2022 року, заява про добровільну видачу форменого одягу є недопустимими доказами, оскільки ОСОБА_5 після адміністративного затримання було передано працівникам поліції, якими останній був доставлений без вказаних боєприпасів, а нібито наданий автомат та магазин в установленому порядку опечатані та вилучені не були, адже вони були привезені слідчому 06.05.2022 року.

Вказує, що свідком ОСОБА_7 під час допиту в суді зазначено, що в бліндажі він не знімав з потерпілого його особисті речі, а лише за командою командира поїхав до слідчого та передав пакет з речами.

Вважає, що висновки СМЕ № 95 від 10.06.2022 року та № 95-1 від 06.07.2022 року складені з порушенням вимог закону, оскільки зазначена на їх перших сторінках кількість аркушів не співпадає з їх фактичною кількістю, а також висновок судової експертизи зброї від 26.05.2022 № СЕ-19/104-22/12393-БЛ є недопустимим доказом відповідно до доктрини "плодів отруйного дерева", оскільки експертом досліджувалися речі, які були вилучені без дотримання вимог закону.

У зв`язку з цим захисник вважає, що суд апеляційної інстанції дійшов передчасного висновку про правильність кваліфікації дій ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 115 КК України.

Захисник також зазначає, що судами не були належним чином враховані дані про особу обвинуваченого, зокрема те, що він раніше не судимий, позитивно характеризується, раніше не проходив службу у збройних силах, військових навичок користування автоматом не мав, на початку березня 2022 року повернувся з Польщі в Україну та пішов до військкомату, де був зарахований до лав ЗСУ, пройшовши короткий курс навчання, й був направлений воювати на передові позиції.

Мотиви суду

Перевіривши доводи, наведені в касаційній скарзі, дослідивши додані до неї копії судових рішень, колегія суддів вбачає, що у відкритті касаційного провадження потрібно відмовити з огляду на таке.

Відповідно до вимог п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів убачається, що підстав для задоволення скарги немає.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 433 КПК України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Касаційний суд не перевіряє судові рішення в частині неповноти судового розгляду та невідповідності висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження.

Крім цього, касаційний суд не може втручатися в аспекти оцінки судами нижчих інстанцій дослідженої ними сукупності належних, допустимих і достовірних доказів на предмет підтвердження чи не підтвердження ними обставин, які підлягають доказуванню в провадженні. Таку оцінку кожен суд здійснює незалежно і самостійно шляхом формування власного внутрішнього переконання як щодо кожної з обставин, які підлягають доказуванню, так і стосовно винуватості особи у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення в цілому.

Тому колегія суддів касаційного суду відхиляє доводи касаційної скарги захисника щодо неправильної, на його думку, оцінки судами досліджених доказів за відсутності або безпідставності конкретних доводів щодо неналежності, недопустимості чи недостовірності окремих досліджених судом доказів.

Щодо тверджень захисника про те, що суд апеляційної інстанції належним чином не перевірив і не спростував доводів його апеляційної скарги, поданої на вирок суду першої інстанції, колегія суддів касаційного суду вважає їх необґрунтованими з огляду на таке.

Зі змісту оскаржуваної ухвали апеляційного суду вбачається, що доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_4 за змістом здебільшого є аналогічними доводам його касаційної скарги.

Суд апеляційної інстанції, спростовуючи доводи апеляційної скарги, обґрунтовано вказав, що висновок про доведеність винуватості ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, за обставин, викладених у вироку, ґрунтується на зібраних у встановленому законом порядку та досліджених у судовому засіданні доказах.

Зокрема, суд першої інстанції на підтвердження винуватості ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому злочину послався на показання потерпілої ОСОБА_8 , яка пояснила, що вона є дружиною загиблого, який з березня 2022 року перебував у лавах ЗСУ. Останній раз вона спілкувалась з чоловіком по телефону 05 травня 2022 року. Про будь-які конфлікти з іншими військовими він не розповідав. 08 травня 2022 року вона дізналась про загибель чоловіка. Просила призначити обвинуваченому суворе покарання.

Також суд послався на показання свідка ОСОБА_7 , який в судовому засіданні пояснив, що ОСОБА_5 з ОСОБА_6 вживали спиртні напої, потім між ними почалася сварка, під час якої ОСОБА_5 покинув бліндаж. Через деякий час ОСОБА_5 повернувся, в руках у нього був автомат, після чого він без попередження почав стріляти у ОСОБА_6 . Пострілів було приблизно до 10. Вважає, що обвинувачений умисно вбив потерпілого, оскільки на момент, коли ОСОБА_5 стріляв, він знаходився поряд з ним на невеликій відстані й бачив, як він цілеспрямовано цілився.

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні пояснив, що 05.05.2022 року ОСОБА_5 разом з ОСОБА_6 вживали алкогольні напої, під час чого між ними виникла сварка, й ОСОБА_5 вийшов з бліндажу. Через деякий час ОСОБА_5 повернувся, при цьому в руках у нього був автомат. Після цього він без попередження почав стріляти у потерпілого. Пострілів було приблизно 10-15. Відстань між ОСОБА_6 та ОСОБА_5 була приблизно 1-1,5 м. Обвинувачений умисно цілився у потерпілого.

Також судом першої інстанції в основу обвинувального вироку на підтвердження винуватості ОСОБА_5 покладено такі докази:

витяг з кримінального провадження № 0000123 від 05.05.2022, у якому вказано, що 05.05.2022 року о 20.41 год. по телефону 102 надійшло повідомлення від військового прокурора про те, що 05.05.2022 о 14.45 год. за адресою: Донецька область, Волноваський район, с. Золота Нива, ОСОБА_5 , перебуваючи у бліндажі, здійснив постріл з автоматичної зброї в область тулубу ОСОБА_6 , внаслідок чого останній помер;

копію протоколу № 068 від 05.05.2022, відповідно до якого 05.05.2022 року солдат ОСОБА_5 вживав алкогольні напої на території в/ч НОМЕР_1 ;

акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого проба ОСОБА_5 є позитивною - 1.18 проміле;

протокол огляду предмету від 06.05.2022, згідно з яким було оглянуто зброю, добровільно надану ОСОБА_5 , а саме автомат Калашнікова № НОМЕР_2 , 1983 р.в.;

протокол огляду предмету від 06.05.2022, згідно з яким було оглянуто формений одяг ОСОБА_5 ;

протокол огляду від 06.05.2022, згідно з яким було оглянуто речі та гільзи, надані ОСОБА_7 ;

протокол огляду місця події від 06.05.2022 з фототаблицею до нього, відповідно до якого було оглянуто приміщення моргу та труп ОСОБА_6 ;

висновок судово-медичної експертизи № 95 від 10.06.2022 року, яким встановлено тяжкість та локалізацію виявлених у ОСОБА_6 тілесних ушкоджень, що призвели до його смерті, зокрема при судово-токсикологічному дослідженні в крові виявлений етиловий спирт у концентрації 1,56%о, у сечі 2,04%о, що відноситься до алкогольного сп`яніння середнього ступеня;

протокол огляду від 06.05.2022 з фототаблицею до нього, відповідно до якого були оглянуті речі, одягнуті на трупі ОСОБА_6 ;

протокол проведення слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_9 від 10.05.2022, під час якого він пояснив, у який спосіб та за яких обставин ОСОБА_5 стріляв у ОСОБА_6 ;

протокол проведення слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_7 від 10.05.2022, під час якого він пояснив, у який спосіб та за яких обставин ОСОБА_5 стріляв у ОСОБА_6 ;

протокол огляду від 17.05.2022, згідно з яким було оглянуто автомат АК № НОМЕР_2 , 1983 р.в. та магазин до нього;

протокол проведення слідчого експерименту від 29.06.2022 за участю підозрюваного ОСОБА_5 , під час якого він пояснив та показав, у який спосіб та за яких обставин ним було скоєно кримінальне правопорушення;

висновок судової експертизи зброї від 26.05.2022, відповідно до якої наданий на дослідження автомат є бойовою нарізною вогнепальною зброєю 5,45 мм автоматом Калашникова АК-74 № НОМЕР_2 , 1983 р.в., придатний до стрільби, тридцять патронів є бойовими припасами, з них 28 патронів є 5,45-мм проміжними патронами зразка 1974 року, 2 патрони є 5,45-мм проміжними патронами з трасуючими кулями зразка 1974 року, патрони придатні до стрільби, дев`ять гільз стріляні з наданого автомата Калашникова АК-74 НОМЕР_2;

висновок судово-психіатричного експерта від 31.05.2022, відповідно до якого ОСОБА_5 під час інкримінованого йому діяння міг усвідомлювати свої дії і керувати ними, застосування примусових заходів медичного характеру не потребує;

висновок додаткової судово-медичної експертизи від 06.07.2022, відповідно до якого тілесні ушкодження, виявлені у ОСОБА_6 , могли утворитись за обставин, про які зазначають свідки під час проведення слідчих експериментів, а також за обставин, на які вказує підозрюваний ОСОБА_5 під час проведення слідчого експерименту;

постанову Дніпровського апеляційного суду від 20.02.2023 у справі № 237/926/22, з якої вбачається, що постанову Мар`їнського районного суду Донецької області від 23.05.2022 відносно ОСОБА_5 скасовано, а адміністративне провадження у справі закрито на підставі ст. 38 КУпАП у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків притягнення до адміністративної відповідальності;

відеозапис до протоколу огляду від 07.05.2022 року; відеозапис слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_9 від 10.05.2022; відеозапис слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_7 від 10.05.2022; відеозапис слідчого експерименту за участю підозрюваного ОСОБА_5 від 29.06.2022;

речові докази, оглянуті в судовому засіданні, а саме автомат АК-74 № НОМЕР_2 , магазин до нього, гільзи та патрони.

Оцінивши указані вище та інші докази, покладені в основу вироку, з точки зору належності, допустимості та достовірності, а їх сукупність з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд дійшов висновку про доведеність винуватості ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Залишаючи без задоволення апеляційну скаргу захисника щодо неправильного встановлення місцевим судом фактичних обставин кримінального правопорушення, неправильної оцінки доказів, недоведеності винуватості обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому злочину, апеляційний суд погодився з оцінкою доказів, наданою судом першої інстанції, навів в ухвалі докладні мотиви ухваленого рішення і не встановив істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, які б перешкодили суду першої інстанції повно і всебічно розглянути справу та надати правильну оцінку вчиненому, з чим погоджується і Верховний Суд.

Зокрема, суд апеляційної інстанції, спростовуючи твердження захисника ОСОБА_4 щодо відсутності у ОСОБА_5 умислу на позбавлення життя ОСОБА_6 , оскільки він випадково натиснув на спусковий гачок автомата, умотивовано послався на показання свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_7 , які під час події знаходились у бліндажі, тобто були безпосередніми очевидцями події, й в ході слідчих експериментів показали, що, коли ОСОБА_5 зайшов до бліндажу, то одразу почав прицільно стріляти саме в ОСОБА_6 .

Апеляційний суд дійшов висновку, що, враховуючи кількість, характер і локалізацію завданих тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, поведінку винного до, під час і після злочину, його взаємини з потерпілим, що передували події, а також спосіб вчинення, засоби та знаряддя злочину, ОСОБА_5 мав умисел саме на заподіяння смерті потерпілому.

Крім цього, апеляційний суд, відповідаючи на посилання захисника про те, що витяг з ЄРДР не є процесуальним джерелом доказів, обґрунтовано вказав, що витяг з ЄРДР не є безпосереднім джерелом відомостей щодо фактичних обставин події, втім може слугувати джерелом відомостей на підтвердження інших обставин, що мають значення, зокрема для оцінки належності та допустимості доказів у контексті того, чи були проведені відповідні процесуальні дії, у межах яких ці докази були отримані, до або після внесення відомостей про розслідуване кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Також суд апеляційної інстанції належно перевірив доводи сторони захисту стосовно відсутності достовірних даних про перебування обвинуваченого в стані алкогольного сп`яніння та недопустимості як доказів протоколу № 068 від 05.05.2022 року та акту огляду на стан сп`яніння й обґрунтовано визнав їх безпідставними.

Як встановлено судом, обвинувачений ОСОБА_5 під час проведення слідчого експерименту за його участю 29.06.2022 повідомив, що 05.05.2022 разом з потерпілим вживав спиртні напої, і його показання у цій частині повністю узгоджуються із показаннями свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_7 .

Також апеляційний суд правильно вказав, що скасування Дніпровським апеляційним судом постанови Мар`їнського районного суду Донецької області від 23.05.2022 про притягнення ОСОБА_5 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП з процесуальних міркувань і закриття провадження у зв`язку зі збігом строку притягнення останнього до адміністративної відповідальності, не спростовує факту вчинення обвинуваченим інкримінованого кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння, а факт перебування особи у стані алкогольного сп`яніння у кримінальному провадженні не потребує обов`язкового підтвердження медичними документами та/або результатами відповідного огляду і може бути встановлений дослідженням сукупності інших доказів.

Стосовно неправильного зазначення прізвища обвинуваченого у протоколі про військове адміністративне правопорушення від 05.05.2022 року, а саме "Кишенів" замість " ОСОБА_10 ", а в акті огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів по-батькові обвинуваченого помилково зазначено як " ОСОБА_11 " замість правильного " ОСОБА_12 ", колегія суддів апеляційного суду обґрунтовано зазначила, що вони мають формальний характер, оскільки вказані описки не є істотними та не дають підстав для сумнівів у тому, що оглянуто було саме обвинуваченого ОСОБА_5 .

Також апеляційним судом належним чином перевірено і спростовано доводи захисника щодо недопустимості як доказів протоколів огляду, згідно з якими було оглянуто зброю, добровільно надану ОСОБА_5 , а саме автомат Калашнікова № НОМЕР_2 , 1983 р.в., з магазином та патронами, формений одяг ОСОБА_5 , речі та гільзи, надані ОСОБА_7 .

Апеляційний суд вказав, що ОСОБА_5 згідно із його заявами від 06 травня 2022 року, які ним власноручно написані та підписані, добровільно надав слідчому автомат Калашникова, з якого він здійснив постріли у військовослужбовця на ім`я ОСОБА_13 , магазин до нього, гільзи та формений одяг.

Захисник у касаційній скарзі, посилаючись на те, що засуджений не міг надати слідчому зброю і одяг, які оглядались слідчим, не стверджує про те, що зазначені речі були видані ним під примусом, або про те, що слідчим були оглянуті не ті речі, в які був одягнутий ОСОБА_5 , чи не та зброя, з якої він здійснив постріли у потерпілого, про що не йшлося і в апеляційній скарзі.

Крім цього, колегія суддів вказала, що вид та номер виданої зброї збігається з номером зброї, виданої ОСОБА_5 та закріпленої за ним, що у свою чергу узгоджується із показаннями свідків та поясненнями самого обвинуваченого у межах слідчого експерименту про те, що постріли були здійснені із закріпленого за останнім автомата.

Стосовно посилань захисника на те, що ОСОБА_7 було видано слідчому речі, які він не збирав особисто, а отримав від командира для передачі слідчому, то апеляційний суд обґрунтовано вказав, що вказані обставини не суперечать процесуальному закону і не свідчать про недопустимість як доказів вказаних речей та/або протоколу їх огляду. Огляди речей, наданих ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , 06 травня 2022 року проводились за їх участю та в присутності двох понятих, відповідні протоколи підписані обвинуваченим та ОСОБА_7 , при цьому останні доповнень чи зауважень не заявляли. Вказані слідчі дії проведені з фотофіксацією та детальним описом оглянутих речей, зазначені усі їх індивідуальні ознаки, кількість, серії та номера, речі у встановленому порядку були поміщені в окремі пакети, опечатані та скріплені підписами і печаткою, після чого направлені для проведення відповідних експертних досліджень.

Також захисник в апеляційній скарзі зазначав про недопустимість, на його думку, висновку СМЕ № 95 від 10.06.2022 року та додаткового висновку СМЕ № 95-1 від 06.07.2022 року у зв`язку з тим, що кількість аркушів, яка зазначена на їх перших сторінках, не збігається із фактичною. Перевіривши ці доводи, апеляційний суд правильно визнав їх необґрунтованими, вказавши, що ці висновки експертів складені уповноваженою особою, відповідають вимогам закону за формою та змістом, а невідповідність, на яку посилається захисник, полягає у тому, що зазначена у висновку СМЕ № 95 від 10.06.2022 року кількість аркушів «п`ять» стосується тільки висновку експерта як такого і не враховує додатку до нього на одному аркуші. Кількість аркушів додаткового висновку СМЕ № 95-1 від 06.07.2022 року «два» відповідає зазначеній у ньому.

Крім цього, апеляційний суд обґрунтовано вказав, що доводи апеляційної скарги у цій частині полягають в оспорюванні з формальних міркувань окремих доказів, при цьому вони у сукупності не спростовують і не ставлять під сумнів доведеності фактичних обставин, що мають значення для справи, з чим погоджується і колегія суддів Верховного Суду.

Призначаючи ОСОБА_5 покарання, суд першої інстанції належним чином врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, ступінь його суспільної небезпеки, дані про особу винного,який раніше не судимий, на утриманні неповнолітніх дітей не має, за місцем проживання характеризується задовільно, на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває.

Обставин, які пом`якшують покарання, судом не встановлено. Обставинами, які обтяжують покарання, суд визнав вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння, а також вчинення кримінального правопорушення в умовах воєнного стану.

Стосовно інших зазначених в касаційній скарзі обставин, які пом`якшують покарання, зокрема щодо обставин, за яких ОСОБА_5 потрапив до лав ЗСУ, а також те, що він раніше не проходив службу в збройних силах, військових навичок не мав, користуватися автоматом Калашнікова не вмів, колегія суддів не вбачає їх такими, що ставлять під сумнів обґрунтованість оскаржуваних рішень та мають істотний вплив на аспекти призначення покарання.

З огляду на це, суд дійшов правильного висновку про можливість призначення ОСОБА_5 покарання за ч. 1 ст. 115 КК України в межах санкції у виді позбавлення волі на строк 12 років. Колегія суддів вбачає, що суд першої інстанції призначив ОСОБА_5 покарання, яке є необхідним та достатнім для його виправлення і попередження вчинення нових правопорушень.

Дніпровський апеляційний суд, переглянувши вирок в апеляційному порядку, дав належну оцінку доводам апеляційної скарги захисникаОСОБА_4 й, навівши докладні мотиви, обґрунтовано залишив її без задоволення, а вирокБаглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 28 березня 2023 року - без зміни. Ухвала апеляційного суду відповідає вимогам ст. 419 КПК України.

Таким чином, оскільки з касаційної скарги захисника та копій судових рішень не убачається підстав для задоволення касаційної скарги, згідно з п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України у відкритті касаційного провадження потрібно відмовити.

Керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України, Суд

постановив:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 28 березня 2023 року та ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 22 серпня 2023 року.

Ухвала є остаточною й оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3