справа № 361/9406/23
провадження № 1-кп/361/1173/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2023 року м. Бровари

Суддя Броварського міськрайонного суду Київської області - ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання - ОСОБА_2

за участю:

прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника - ОСОБА_4

обвинуваченого - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Броварської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного західу у виді тримання під вартою, за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000512 від 21.02.2023 за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бровари, Київської області, громадянина України, українця, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , з вищою освітою, не працюючого,маючий на утриманнні неповнолітніх дітей- ОСОБА_7 , 2015 року народження та ОСОБА_8 , 2019 року народження, раніше не судимого, відносно якого 16.05.2019 скеровано обвинувальний акт до Броварського міськрайонного суду Київської області за ч.4 ст.296, ч.2 ст.289 Кк України( рішення у справі не прийнято), 27.04.2023 скеровано обвинувальний акт до Броварського міськрайонного суду Київської області за ст. 257, ст. 15 ч.2, п.п.1,6 ч.2 ст.115 КК (рішення у справі не прийнято) у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Броварського міськрайонного суду Київської області перебуває кримінальне провадження № 0000512 від 21.02.2023 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.

Прокурор звернувся до суду з письмовим клопотанням про продовження дії запобіжного заходу тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_6 на 60 днів, оскільки строк тримання під вартою обвинуваченого закінчується 25.10.2023 р. та на переконання прокурора, підстави для застосування до обвинуваченого виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не відпали, оскільки наявні визначені ст. 177 КПК України ризики, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою вказаної статті.

Обвинувачений та його захисник заперечували щодо клопотання прокурора, просили суд клопотання прокурора задовольнити частково, посилаючись на недоведеність ризиків, на його думку, до обвинуваченого можливо на даному етапі застосувати запобіжний захід у вигляді особистої поруки.

В судове засідання з`явилися особи, які виявили бажання взяти обвинуваченого ОСОБА_6 на поруки ОСОБА_9 та ОСОБА_10 .

Судом на виконання вимог ч. 3 ст. 180 КПК України роз`яснено особі, яка виявила намір стати поручителями, у вчиненні яких кримінальних правопорушень обвинувачений ОСОБА_6 , передбачені законом покарання за їх вчинення, обов`язки поручителя та наслідки їх невиконання, право на відмову від прийнятих на себе зобов`язань та порядок реалізації такого права.

ОСОБА_9 зазначив, що ОСОБА_6 тільки з хорошої сторони, зобов`язався забезпечувати його явку до суду та слідкувати за поведінкою обвинуваченого. Просив задовольнити заяву про взяття ОСОБА_6 на особисту поруку.

ОСОБА_10 зазначила, що ОСОБА_6 тільки з хорошої сторони, є його тещою, зобов`язалася забезпечувати його явку до суду та слідкувати за поведінкою обвинуваченого. Просила задовольнити заяву про взяття ОСОБА_6 на особисту поруку.

Вислухавши позиції сторін, заслухавши позицію особи, що виявила намір взяти ОСОБА_6 на поруки, дослідивши матеріали клопотання, заяву про бажання взяти особу на поруки з додатками, долучені стороною захисту документи, суд надходить наступних висновків.

Клопотання щодо продовження строку тримання під вартою порушено з метою запобігання ризикам, визначених п. п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, на думку прокурора, обвинувачений будучи на свободі буде мати можливість переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, може знищити, спотворити, приховати документи або речі, за допомогою яких було реалізовано злочинний намір, може впливати на свідків та потерпілого, які і вчинити інші корисливі кримінальні правопорушення.

Запобіжні заходи (домашній арешт та тримання під вартою), які обмежують гарантоване частиною першою статті 29 Конституції України право людини на свободу та особисту недоторканність, можуть бути застосовані судом на новій процесуальній стадії - стадії судового провадження, зокрема під час підготовчого судового засідання, лише за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставі та в порядку, встановлених законом. Така позиція узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, який у рішенні від 15 грудня 2016 року у справі "Ігнатов проти України" вказав, що судовий контроль на новій процесуальній стадії при продовженні дії запобіжних заходів, пов`язаних з обмеженням права особи на свободу та особисту недоторканність, має відбуватися з обґрунтуванням підстав такого продовження (пункт 36). При цьому, висновки слідчого судді щодо будь-яких обставин, які стосувалися суті підозри, обвинувачення та були взяті до уваги при обґрунтуванні запобіжного заходу, обраного під час досудового розслідування, для суду на стадії судового провадження не є преюдиційними.

Відповідно до ч.1 ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований, до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Санкція ч. 4 ст. 187 КК України передбачає позбавлення волі на строк від восьми до п`ятнадцяти років із конфіскацією майна, а тому виходячи із кваліфікації кримінального правопорушення застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою є законодавчо передбаченим. Водночас, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам кримінального провадження (ч. 1 ст. 183 КПК України).

Вимоги статті 194 КПК України зобов`язують суд під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу встановити чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні. За таких умов суду належить дослідити кожен із зазначених вище критеріїв окремо.

Згідно із ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Як роз`яснив Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ в п. 17 листа №511-550/0/4-13від 04.04.2013, розумність тримання під вартою не може оцінюватись абстрактно. Вона має оцінюватись в кожному окремому випадку в залежності від особливостей конкретної справи та причин, про які йдеться у рішеннях національних судів.

Тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, не зважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості (п. 79 рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України» від 10.02.2011).

Зі змісту обвинувального акту, який надійшов до суду, вбачається, що ОСОБА_11 ( ОСОБА_12 ) обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, передбаченого ч. 3 ст. 305 КК України. Наявність обґрунтованої підозри, тяжкість обвинувачення, дані про особу обвинуваченого, який не має постійного місця проживання та доходу в Україні, свідчать про можливість обвинуваченого переховуватися від суду, вчинення ним інших злочинів, а також незаконно впливати на свідків по даному кримінальному провадженню.

Досліджені під час судового засідання ризики свідчать, що менш суворий запобіжний захід, не пов`язаний з тимчасовою ізоляцією, а саме застава, може негативно відобразитися на здійсненні судового провадження, належного виконання обвинуваченим своїх процесуальних обов`язків, не забезпечить його належної поведінки і не зменшить наявні ризики, в тому числі ризику переховування від суду та незаконного впливу на свідків.

Отже, суд погоджується із доводами прокурора про недостатність застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу.

Таким чином, виходячи з положень ст.ст. 177, 178, 183, 194 КПК України та враховуючи матеріали справи, які свідчать, що інші запобіжні заходи не забезпечать належною поведінки обвинуваченого під час розгляду справи, суд приходить до висновку, що обвинуваченому необхідно продовжити строк тримання під вартою на 60 діб, відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України не визначати розмір застави.

Керуючись ст.ст. 176-178, 183, 184, 309,376, 395 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_4 про застосування до обвинуваченого ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу - залишити без задоволення.

Клопотання прокурора Броварської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного західу у виді тримання під вартою, за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000512 від 21.02.2023 за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,- задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 раніше обраний запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, а саме: з 22 грудня 2023 року по 19 лютого 2024 року до 16.00 год. включно та утримувати його в Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України.

Копію ухвали вручити учасникам судового провадження та направити ДУ «Київський слідчий ізолятор».

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а обвинуваченим, що перебуває під вартою, з моменту отримання вказаної ухвали суду в тому самому порядку в решті ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали виготовлено 25.12.2023 року о 15 год. 00 хвил.

Суддя ОСОБА_1