Справа № 530/391/22
Провадження № 1-кп/526/54/2023

В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 жовтня 2023 року Гадяцький районний суд Полтавської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

адвоката ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Гадяч кримінальне провадження, зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0000050 від 29.03.2022 року відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Батьки, Зіньківського району, Полтавської області, житель АДРЕСА_1 , громадянин України, освіта професійно-технічна, одружений, не працює, раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.246 КК України,

в с т а н о в и в:

28 березня 2022 року та 29 березня 2022 року ОСОБА_5 , діючи з єдиним умислом та маючи на меті здійснити незаконну порубку насаджень, близько 09 години прибув на територію лісового масиву, який розташований поблизу недіючої тракторної бригади поблизу с.Заїченці, Полтавського району на території Опішнянської територіальної громади, де усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, діючи умисно, самовільно, у порушення встановлених законом правил вирубки дерев, не маючи спеціального дозволу, який посвідчується відповідним документом (лісорубним квитком, ордером), виданим уповноваженим органом, за допомогою привезених з собою ручних бензопил марки «STIHL MS 180» та «STIHL MS230», шляхом спилювання, здійснив незаконну порубку 12 дерев: 10 дерев акації сиро ростучої діаметром 16 см, 38 см, 32 см, 30 см, 22 см, 26 см, 31 см, 32 см, 21 см, 36 см; акації сухостійної діаметром 32 см та клену американського сиро ростучого діаметром 23 см, чим спричинив істотну шкоду державі внаслідок незаконного порубу дерева на суму 57 942 (п`ятдесят сім тисяч дев`ятсот сорок дві гривні) гривень 86 (вісімсот шість) копійок.

Після цього ОСОБА_5 розпиляв дерева на фрагменти, частину з яких склав до купи, яка знаходилася поблизу автомобіля марки ГАЗ 32213 СПГ д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_5 , а частину завантажив до кузова вказаного автомобіля.

Суд визнає винним ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 246 КК України і кваліфікує його дії як незаконну порубку дерева, що спричинило істотну шкоду.

В судовому засіданні ОСОБА_6 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення не визнав та не визнав цивільний позов, покази давати погодився після дослідження всіх доказів по справі, однак після зміни обвинувачення на пропозицію суду дати пояснення вказав, що йому немає чого пояснити суду та на свій захист не повідомив жодних обставин.

Представник потерпілого ОСОБА_7 показав суду, що 29.03.2022 року до нього зателефонував працівник поліції та повідомив про незаконну порубку дерев в районі лісового масиву поблизу с. Заїченці. Прибувши на місце виявив, що поблизу старої тракторної бригади у 18 кварталі, 18 виділу лісового масиву виявлено саморуб одного клену та кілька дерев акації, яка вже була розпиляна на колоди в кількості близько 2 кубів. Пилка була у ОСОБА_5 , який пояснював, що йому дозволити тут пиляти, однак ніяких документів не надав, крім нього пилки були ще у двох осіб. Також на місце прибув майстер лісу ОСОБА_8 з картою, це був його обхід. За допомогою рулетки вони здійснили заміри діаметрів спиляних дерев, по якості деревини визначив, де сухі, а де сирі дерева. Також пояснив, що в лісовому масиві є квартальні стовпи, де встановлена квартальна просіка, також стовпи є на кутах повороту, що відділяє лісовий масив від порослі, якою заросла тракторна бригада.

Свідок ОСОБА_8 показав суду, що 29 березня 2022 року від лісничого дізнався, що в кварталі 28 були спиляні дерева, тому відразу прибув на місце, де побачив спиляні дерева в кількості 19-20 штук: клен американський та акації. На місце він виїхав з таксатором, визначив межі та встановив, що дерева спиляні в лісовому масиві.

Свідок ОСОБА_9 показав суду, що в кінці березня до нього зателефонував ОСОБА_5 та попросив допомогти випиляти територію біля с. Заїченці на тракторній бригаді. Прибувши на місце, у перший день разом з ОСОБА_10 та ОСОБА_11 напиляли дві газельки, ОСОБА_5 пиляв, а вони розпилювали на колоди. Коли прибули на місце там уже було до 5 пеньків. Йому відомо, що цю територію тракторної бригади викупив підприємець на ім`я ОСОБА_12 , однак ніяких документів не було. Наступного дня, тільки почали пиляти, приїхали працівники поліції, які викликали лісничого. Також вони телефонували до Всеволода, який повідомив, що документи не готові.

Свідок ОСОБА_10 показав суду, що територію тракторної бригади поблизу с. Заїченці викупив підприємець на ім`я ОСОБА_12 і на його прохання він наглядає за приміщенням, тому в кінці березня за викликом поліції приїхав на територію тракторної бригади, аби подивитись, що там спиляне. Перед цим ОСОБА_5 запитував чи немає чого спиляти. На місці побачив спиляний кленок та ще дерева, які були складені і обпиляні гілки.

Свідок ОСОБА_11 показав суду, що він, ОСОБА_5 та ОСОБА_10 домовились випиляти дерево на території тракторної бригади поблизу с. Заїченці. На місці ОСОБА_5 пиляв дерева, а він носив до машини. В кінці березня пиляли два дні, і на другий день під час вирубки дерев, приїхала поліція.

Крім показів свідків, вина ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень підтверджується наступними доказами:

Відомості про дані події внесені до ЄРДР 29.03.2022 під №0000050.

Протоколом огляду від 29.03.2022 та фото таблицями до нього встановлено місце вчинення злочину: на місці виявлено автомобіль марки ГАЗ 32213 СПГ д.н.з. НОМЕР_1 з завантаженим деревом та бензопили марки «STIHL MS 180» та «STIHL MS230», встановлено місце випилювання дерев - територія лісового масиву, яка знаходиться у постійному користуванні Опішнянського лісництва ДП «Полтавський лісгосп», розташована поблизу недіючої тракторної бригади поблизу с.Заїченці, Полтавського району, Опішнянської територіальної громади та проведено заміри спилу.

Даними протоколу проведення слідчого експерименту від 13 квітня 2022 року за участю підозрюваного ОСОБА_5 , зафіксовано місце, спосіб та обставини незаконного порубу деревв лісовому масиві поблизу території недіючої тракторної бригади розташованої біля с.Заїченці, Полтавського району Опішнянської територіальної громади.

Заявою ДП «Полтавський лісгосп» від 31.03.2022 до ВП № 4 Полтавського РВП про виявлення незаконної порубки лісу в обході № 1 лісового масиву Опішнянського лісництва ДП «Полтавський лісгосп» у кварталі 28, виділ 18.

Даними визначення об`єму дерев встановлено загальний об`єм спиляного дерева 2,82 куб. м (а.п.88)

З розрахунку шкоди, заподіяної лісу, проведеної провідним інженером охорони та захисту лісу на підставі визначених такс, встановлено, що загальна сума завданих збитків становить 57942,86 грн. ( а.п.86)

Даними оглядового плану запроектованих господарських заходів Опішнянського лісництва ДП «Полтавський лісгосп» встановлено місце знаходження кварталу 28 та виділу 18, який більш детально вказано на карті схемі викопіювання з планово картографічних матеріалів лісовпорядкування за 2018 рік Опішнянського лісництва ДП «Полтавський лісгосп», (а.п.87.89-90, 161-163) .

З повідомлення Опішнянської сільської ради вбачається, що в розпорядженні селищної ради відсутня інформація про власника тракторної бригади та інформація щодо земельної ділянки на якій вона розташована та надано викопіювання місця розташування земельної ділянки на якій розташована тракторна бригада.

Суд не приймає до уваги позицію сторони захисту стосовно недопустимості в якості доказу протоколу огляду місця події в частині проведення замірів спилу особою, яка не має спеціальних знань, оскільки в ході судового розгляду встановлено, що заміри робили лісничий та майстер лісу з допомогою рулетки. Кожен замір проведено з урахуванням загальних правил виміру зрізів: у найширшому і у найвужчому місці та шляхом арифметичного складання визначено діаметри. Суд вважає, що для користування рулеткою не потрібно спеціальні знання, оскільки вона повторює лінійку, користування якою навчають у школі кожну людину. Сторона захисту при цьому не вказала, де потрібно здобувати знання для користування рулеткою і який спеціальний сертифікат необхідний для користування нею та ким він має бути виданий.

Щодо посилань сторони захисту про порушення права на захист при проведенні слідчого експерименту, суд звертає увагу, що перед початком слідчої дії ОСОБА_5 було вручено пам`ятку про його права та обов`язки, жодних клопотань про призначення йому захисника від нього не надходило, як і не надходило клопотань про виклик адвоката з метою його присутності при проведенні слідчого експерименту. Як вбачається з наданих документів захисника ОСОБА_4 , ордер датований 26.07.2022, що свідчить про укладення угоди з захисником в ході судового розгляду, і через чотири місяці після проведення слідчого експерименту. Суд також звертає увагу, що в даній категорії справ участь захисника не є обов`язковою.

Щодо не підписання відеозапису слідчого експерименту цифровим електронним підписом і визнання його неналежним і недопустимим доказом суд звертає увагу на наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 85 КК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. За ч.2 процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Згідно із Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг» (ст. 5), ДСТУ 7157:2010, затвердженого наказом Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 11.03.2010 № 8 «Інформація та документація. Видання електронні. Основні види та вихідні відомості», електронним є документ, де інформація подана у формі електронних даних і для використання якого потрібні засоби обчислювальної техніки. Диски як матеріальні носії є способом збереження інформації з електронного документа, головною особливістю якого є відсутність жорсткої прив`язки до конкретного матеріального носія, де оригінал електронного документа може існувати на різних носіях, оскільки відповідно до ст. 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» у випадку його зберігання на кількох електронних носіях інформації кожний з електронних примірників вважається оригіналом електронного документа.

При цьому, за визначенням ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа.

У разі надсилання електронного документа кільком адресатам або його зберігання на кількох електронних носіях інформації кожний з електронних примірників вважається оригіналом електронного документа (ч.2ст.7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг»).

Диск та матеріали справи не містять будь-яких об`єктивних даних про те, що наданий відповідачем оптичний диск містить електронні документи, створені не під час процесуальної дії, а в інший час чи за інших обставин чи в інший спосіб. Будь які ознаки пошкодження чи монтажу запису відсутні.

Суд зазначає, що сторона захисту не оспорює достовірності відображення слідчих дій на вказаних записах, тому сам факт долучення до матеріалів провадження копій цих записів, зафіксованих на оптичних дисках, не суперечить вимогам кримінального процесуального закону.

СD-диски з відеозаписами обставин подій були виготовлені у зв`язку із необхідністю надання інформації, яка має значення у кримінальному провадженні та є самостійним джерелом доказу похідним від інформації, що зберігається на комп`ютері (відеореєстраторі) в електронному вигляді у виді файлів.

Таким чином, записаний на оптичний диск носій інформації електронний файл у вигляді відеозапису є оригіналом (відображенням) електронного документу.

Стосовно посилань сторони захисту щодо недоведеності стороною обвинувачення спричинення істотної шкоди, суд приходить до наступних висновків.

На підтвердження істотної шкоди прокурором надано розрахунок шкоди, заподіяної лісу, проведеної провідним інженером охорони та захисту лісу яким встановлено, що загальна сума завданих збитків становить 57942,86 грн., яка є істотною, так як у двісті п`ятдесят і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян.

Даний розрахунок проведено на підставі Постанови КМУ від 23.07.2008 року N 665 «Про затвердження такс для обчислення розміру шкоди, заподіяної лісу». В додатку 1 до вказаної постанови містяться такси для обчислення розміру шкоди, заподіяної лісу підприємствами, установами, організаціями та громадянами незаконним вирубуванням та пошкодженням дерев і чагарників до ступеня припинення росту.

Таким чином, провідний інженер, маючи дані про діаметри спиляних дерев та їх якість, застосував наявні такси та шляхом арифметичного підрахунку провів обчислення розміру шкоди. Суд вважає, що в даному випадку не потрібні спеціальні знання для проведення звичайних арифметичних підрахунків. Щодо не проведення в даному кримінальному провадженні інженерно екологічної, економічної чи іншої експертизи, яка на думку сторони захисту була вкрай необхідною, суд вважає, що обов`язкове проведення експертизи необхідне за наявності двох підстав: по-перше, коли характер об`єктивних обставин, які мають значення для кримінального провадження, неможливо достовірно встановити без залучення особи, яка володіє науковими, технічними або іншими спеціальними знаннями (що є загальною підставою проведення експертизи у кримінальному провадженні, передбаченою ч. 1 ст. 242 КПК України); по-друге, коли мають місце обставини, передбачені ч. 2 цієї норми, тобто коли потерпілий не може самостійно визначити розмір завданої шкоди та не надав документ, що підтверджує розмір такої шкоди. В даному випадку потерпіла сторона надала обчислений у встановленому законом порядку розмір шкоди, завданий лісу.

Стосовно цього питання Верховний Суд сформулював висновки в постановах від 25.11.2019 (справа № 420/1667/18) та 21.04.2021 (справа № 708/392/18), згідно з якими імперативність вимог п. 6 ч. 2 ст. 242 КПК України щодо призначення експертизи у кожному кримінальному провадженні для визначення розміру збитків, завданих кримінальним правопорушенням, має обмежений характер, оскільки не стосується тих випадків, де предметом злочину є гроші або цінні папери, що мають визначений грошовий еквівалент, а також коли розмір матеріальних збитків (шкоди), заподіяних кримінальним правопорушенням, можливо достовірно встановити без спеціальних знань, коли достатньо загальновідомих та загальнодоступних знань, проведення простих арифметичних розрахунків для оцінки даних, отриманих за допомогою інших, крім експертизи, джерел доказування.

Суд вважає, що в даному випадку розмір відшкодування шкоди, заподіяної цим кримінальним правопорушенням, можливо достовірно встановити без спеціальних знань, маючи дані щодо породи дерев, їх якості та діаметр зрізу. Суд зауважує, що стороною захисту не оспорюються якість, порода та діаметр спиляних дерев. Заміри проводилися лісничим та майстром лісу за допомогою рулетки, розрахунки проводились на підставі встановлених законодавством такс, а не на око і не якоїсь таблички, як стверджує сторона захисту. Клопотання про призначення експертизи для встановлення суми збитків зі сторони захисту не надходило.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення (рішення у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 09 грудня 1994 року, серія А, № 303А, § 29).

За наведених обставин суд вважає, що стороною обвинувачення доведено вину ОСОБА_5 у вчиненні незаконної порубки лісу, що спричинило істотну шкоду, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 3 ст.1 Лісового Кодексу України від 21 січня 1994 року усі ліси на території України, незалежно від того, на землях яких категорій за основним цільовим призначенням вони зростають, та незалежно від права власності на них, становлять лісовий фонд України і перебувають під охороною держави.

Згідно зі ст.7 Лісового Кодексу України ліси, які знаходяться в межах території України, є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника на ліси здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених Конституцією України.

Ліси можуть перебувати в державній, комунальній та приватній власності. Суб`єктами права власності на ліси є держава, територіальні громади, громадяни та юридичні особи. Стаття 8 Лісового Кодексу України передбачає, що у державній власності перебувають усі ліси України, крім лісів, що перебувають у комунальній або приватній власності.

Ліси України є її національним багатством і за своїм призначенням та місцерозташуванням виконують переважно водоохоронні, захисні, санітарно-гігієнічні, оздоровчі, рекреаційні, естетичні, виховні, інші функції та є джерелом для задоволення потреб суспільства в лісових ресурсах.

Стороною обвинувачення доведено наявність об`єкту (суспільних відносин у сфері раціонального використання лісових насаджень) та предмету кримінального правопорушення (12 дерев у лісовому насадженні згідно з нормами ст. 39 ЛК України, п. 7 Порядку поділу лісів на категорії та виділення особливо захисних лісових ділянок, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2007 р. N 733), передбаченого ч.1 ст. 246 КК України (в редакції в редакції Закону № 2063-VIII від 23.05.2017). При цьому, у сукупності досліджених та проаналізованих доказів, поданих стороною обвинувачення судом достовірно установлені ті обставини, що земельна ділянка, де відбувся незаконний поруб 12 дерев ОСОБА_5 перебуває в користуванні ДП «Полтавський лісгосп» згідно з планово-картографічною документацією, розташована в кварталі 28 виділу 18 обхід №1 на території Опішнянської селищної ради Полтавського району Полтавської області. Досліджені в судовому засіданні планово-картографічні матеріали з лісовпорядкування зазначеного підприємства підтверджують обставини користування цим суб`єктом вищевказаною земельною ділянкою у виділі 18 станом на день незаконного порубу лісового насадження. Крім цього з викопіровки земельної ділянки, наданої Опішнянською селищною радою чітко видно відмежування території тракторної бригади від лісових насаджень.

Суд також вважає доведеним вчинення активних дій ОСОБА_5 , як фізичної осудної особи, по відокремленню сукупно однієї сухостійної акації, 10 сироростучих дерев породи акація, 1 клену американського до стану припинення їх росту від коренів з використанням бензопили без відповідного дозволу на це, як елементу об`єктивної сторони, складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 246 КК України (в редакції в редакції Закону № 2063-VIII від 23 травня 2017 року), та наявність суб`єкта зазначеного кримінального правопорушення.

За змістом диспозиції ст. 246 ч.1 КК України (в редакції в редакції Закону № 2063-VIII від 23 травня 2017 року) до об`єктивної сторони зазначеного кримінального правопорушення (злочину) включено її обов`язковий елемент істотна шкода, оскільки незаконна порубка дерев у лісових насадженнях створює закінчений склад зазначеного діяння лише коли дерева є зрубаними і це призвело до завдання зазначеного виду шкоди, і саме це питання відповідно до ст. 91 КПК України є предметом доказування у даному кримінальному провадженні.

Порушень вимог ст.ст. 104-106, 223, 231, 237, 240 КПК України судом не встановлено та сторонами не доведено, тож вказані документи суд визнає належними і допустимими доказами, оскільки всі вони відповідають вимогам КПК України, а безпосередньо порушень вимог ст.ст. 85,87, 99 КПК України судом не встановлено та сторонами не доведено, тобто вони прямо і непрямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні, як-то обставини вчинення кримінального правопорушення та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність і недостовірність, можливість та неможливість використання інших доказів.

Невизнання вини ОСОБА_5 суд розцінює як спосіб захисту, з метою уникнення відповідальності за вчинення злочину та не бажання відшкодовувати завдані збитки.

Будь яких належних та допустимих доказів на спростування обвинувачення та вини ОСОБА_5 сторона захисту не надала та не довела, що він був найманим працівником і виконував роботи по прибирання вже зрізаних дерев та чагарників на території тракторної бригади біля села Заїченці, за що отримував плату у вигляді деревини. Жодні документи з даного приводу не надано. Допитані свідки беззаперечно вказали, що дерева спилював безпосередньо ОСОБА_5 , вони лише розпилювали їх на колоди.

Судом забезпечено дотримання положень ст.22 КПК України щодо створення умов для реалізації сторонами їх процесуальних прав та обов`язків, змагальність як основу кримінального провадження.

Будь-яких інших доказів в ході судового розгляду сторонами з боку обвинувачення та захисту, які були вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб передбачених КПК України, надано не було.

Стороною обвинувачення в якості обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, вказано щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень, з чим суд категорично не погоджується.

Щире каяття, характеризуючи ставлення винної особи до вчиненого нею злочину, означає, що особа визнає свою вину, дає правдиві показання, щиро жалкує про вчинене, негативно оцінює злочин, бажає виправити ситуацію, що склалася, співчуває потерпілому, демонструє готовність понести заслужене покарання, тобто це певний психічний стан особи винного, коли він засуджує свою поведінку, прагне усунути заподіяну шкоду та приймає рішення більше не вчиняти злочинів, і це об`єктивно підтверджується визнанням особою своєї вини, розкриттям усіх обставин справи, вчиненням дій, спрямованих на сприяння розкриттю злочину або відшкодуванню завданих збитків чи усуненню заподіяної шкоди.

Однак з матеріалів кримінального провадження убачається, що чоловік не визнав усіх обставин кримінального правопорушення,

Однак в ході судового розгляду ОСОБА_5 не визнав усіх обставин кримінального правопорушення, жодним чином не обмовився про своє ставлення до вчиненого ним діяння, взагалі не висловлював ні щирий жаль, ні осуд своєї поведінки, тому суд не може прийняти як пом`якшуючу покарання обставину щире каяття. (Постанови ВС у справі № 643/13256/17 (провадження № 51-2221км19, у справі № 334/5670/18 та у справі № 520/16394/16-к)

Суд також не може визнати обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_5 активне сприяння розкриттю злочину, оскільки в матеріалах кримінального провадження такі докази відсутні. Судом не досліджувались покази обвинуваченого на досудовому слідстві, будь які покази в судовому засіданні з приводу досліджуваних обставин справи ним також надані не були. Виходячи зі змісту ст.95 КК України та принципу безпосередності, також не встановлено проведення з ним слідчих дій, в ході яких би він надавав слідств активну допомогу у встановленні тих чи інших обставин вчиненого ним кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

З досудової доповіді органу пробації вбачається, що ризик вчинення ОСОБА_5 повторного кримінального правопорушення оцінюється як середній.

Обговорюючи питання про вид і міру покарання ОСОБА_6 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, який відповідно до ст. 12 КК України є нетяжкими та особу обвинуваченого, який до кримінальної відповідальності притягується вперше, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває,характеризується посередньо, жодних завданих збитків не відшкодував і вважає, що йому слід призначити покарання у межах санкцій статті у вигляді позбавлення волі.

Відповідно до ч.1 ст. 75 КК України, якщо суд, при призначенні покарання у виді позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Разом з цим суд вважає, що для виправлення та попередження нових злочинів ОСОБА_5 слід встановити іспитовий строк з метою випробування, так як його виправлення на даний час можливе в умовах без ізоляції від суспільства.

Суд вважає, що заявлений цивільний позов начальника Зіньківського відділу Диканської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Опішнянської селищної ради про відшкодування матеріальної шкоди, пов`язаної з незаконною порубкою дерева, на суму 57 942,86 грн. підлягає задоволенню в межах нового обвинувачення, так як знайшов своє підтвердження в ході судового розгляду.

Питання речових доказів суд вирішує у відповідності до ст. 100 КПК України.

Суд також вважає, необхідним на підставі ст. 96-1, 96-2 КК України застосувати спеціальну конфіскацію у власність держави речей, які були використані ОСОБА_5 , як знаряддя вчинення кримінального правопорушення.

Керуючись ст. 368, 370, 374 КПК України, суд

з а с у д и в:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.246 КК України і призначити йому покарання у вигляді 2 років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 2 роки.

На підставі п.п. 1,2 ч.1 ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

На підставі ст. 96-1, 96-2 КК України застосувати спеціальну конфіскацію у власність держави ручних бензопил марки «STIHL MS 180» та «STIHL MS230», які були використані ОСОБА_5 , як знаряддя вчинення кримінального правопорушення.

Речові докази: ручні бензопили марки «STIHL MS 180» та «STIHL MS230» конфіскувати в дохід держави, автомобіль марки ГАЗ 32213 СПГ д.н.з. НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_5 повернути ОСОБА_5 , напиляну деревину породи акації та клену об`ємом 2,6 куб.м передати Опішнянській територіальній громаді. ( квитанція №87)

Цивільний позов начальника Зіньківського відділу Диканської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Опішнянської селищної ради про відшкодування матеріальної шкоди задовольнити частково. Стягти з ОСОБА_5 на користь Опішнянської селищної ради шкоду, заподіяну порубкою дерева в сумі 57 942,86 грн.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Зіньківського районного суду від 05.04.2022, на автомобіль марки ГАЗ 32213 СПГ д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_5 , який вилучено 29.03.2022 в ході огляду прилеглої території недіючої тракторної бригади, розташованої поблизу с. Заїченці, Полтавського району; напиляну деревину породи акація та клену загальним об`ємом 2,6 м3, яка належить ДП «Полтавське лісове господарство», яку вилучено 29.03.2022 в ході огляду прилеглої території недіючої тракторної бригади розташованої поблизу с. Заїченці, Полтавського району, Полтавської області;бензопилу марка STIHL MS180, на шині якої мається позначення STERN, на корпусі якої мається номерне позначення № НОМЕР_2 , корпус оранжево-білого кольору з чорними ручками та бензопилу марка STIHL MS230, на шині якої мається позначення STIHL, на корпусі якої мається номерне позначення № НОМЕР_3 , корпус оранжево-білого кольору з чорними ручками, які належать ОСОБА_5 , які вилучено 29.03.2022 в ході огляду прилеглої території недіючої тракторної бригади розташованої поблизу с. Заїченці, Полтавського району, Полтавської області, які знаходяться на зберіганні у кімнаті зберігання речових доказів відділення поліції №4 Полтавського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області (м. Зіньків, вул. Воздвиженська, 28, Полтавського району, Полтавської області).

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Полтавського апеляційного суду через Гадяцький районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Головуючий ОСОБА_1