Справа № 191/3722/15-к
Провадження № 1-кп/191/51/17
У Х В А Л А

іменем України

26 вересня 2023 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

обвинуваченої ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засідання в залі суду м.Синельникове Дніпропетровської області кримінальні провадження, внесені до ЄРДР за №0000179 від 03.03.2016, № 0000122 від 22.01.2015, №001629 від 19.09.2016 відносно ОСОБА_5 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Вільне Синельниківського району Дніпропетровської області, громадянки України, з вищою освітою, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.364, ч.1 ст.366, ч.2 ст.368 КК України,

В С Т А Н О В И В:

01 жовтня 2014 року ОСОБА_5 , перебуваючи на посаді державного виконавця відділу державної виконавчої служби Синельниківського міськрайонного управління юстиції, будучи службовою особою, діючи умисно, всупереч інтересам служби та маючи злочинний намір, спрямований на службове підроблення, внесла до офіційного документу, а саме Акту державного виконавця від 01.10.2014 завідомо неправдиві відомості при наступних обставинах.

Згідно до наказу № 2984-к від 09.10.2013 ОСОБА_5 було призначено на посаду державного виконавця відділу державної виконавчої служби Синельниківського міськрайонного управління юстиції, присвоєно 15 ранг державного службовця та згідно до своїх посадових інструкцій, які були затверджені 08.10.2013 начальником Синельниківського міськрайонного управління юстиції, повинна була здійснювати примусове виконання рішень суду. Так, ОСОБА_5 01.10.2014, виконуючи службові обов`язки державного виконавця у виконавчому провадженні №44483296 про примусове виконання виконавчого листа №437/5360/12, виданого 20 серпня 2014 року Синельниківським міськрайонним судом Дніпропетровської області про зобов`язання ОСОБА_6 повернути сіялку С 3-3,6 та культиватор КПС-4 ОСОБА_7 , перебуваючи за місцем мешкання боржника ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_2 , здійснила виконавчу дію - огляд, про що склала офіційний документ - Акт державного виконавця.

Всупереч вимогам ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження», якою передбачено, що при проведенні виконавчих дій, пов`язаних із проведенням та арешту майна, обов`язкова присутність понятих, а також всупереч вимог п.2.4.1 Інструкції «Про проведення виконавчих дій», затвердженої наказом Міністерства юстиції України №74/5 від 15.12.99 та додатку №5 до зазначеної Інструкції, якою також передбачено обов`язкова присутність понятих при проведенні огляду, майна, ОСОБА_5 не залучила понятих з метою проведення виконавчої дії, огляду.

З метою фіксування виконавчої дії ОСОБА_5 діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, перебуваючи за місцем мешкання боржника ОСОБА_6 , при проведенні виконавчої дії внесла завідомо неправдиві відомості до офіційного документу, а саме Акту державного виконавця про те, що вона, нібито за участю двох понятих ОСОБА_8 та ОСОБА_9 здійснила огляд території домоволодіння, за місцем проживання боржника ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_2 , в ході якого не було виявлено майна, яке останнього зобов`язано рішенням Синельниківського міськрайонного суду повернути ОСОБА_7 . При цьому понята ОСОБА_9 при складанні вищевказаного акту присутня не була, не розписувалась в ньому.

Умисні дії ОСОБА_5 кваліфіковано за ч.1 ст. 366 КК України, а саме внесення службовою особою до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей.

Крім того, ОСОБА_5 , будучи службовою особою, а саме виконуючою обов`язки начальника відділу державної виконавчої служби Синельниківського міськрайонного управління юстиції (наказ Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області №2572-к від 10.08.2015), усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, достовірно знаючи те, що приватне підприємство «Спеціалізоване підприємство юстиція» та її філії у 2013 році втратили право здійснювати реалізацію арештованого державними виконавцями майна, в серпні 2015 року (більш точну дату та час слідством не встановлено) у невстановленому слідством місці, склала та затвердила акт про проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого рухомого майна вказаним підприємством.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 в зазначений акт внесла завідомо неправдиві відомості про те, що Дніпропетровською філією Приватного підприємства «Спеціалізоване підприємство Юстиція», відповідно до договору №08/358/11А-40-н від 02.09.2011, укладеного з відділом державної виконавчої служби Синельниківського міськрайонного управління юстиції, Закону України «Про виконавче провадження», 11 серпня 2015 року за адресою: АДРЕСА_3 , проведено продаж з прилюдних торгів з реалізації арештованого рухомого майна транспортний засіб «PEUGEOT PARTNER, фургон маловантажний- В, № кузова НОМЕР_1 , № двигуна НОМЕР_2 , 2007 року випуску, номерний знак НОМЕР_3 , що належить ОСОБА_10 .

Також, ОСОБА_5 , діючи умисно, у вказаному акті про проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого рухомого майна, шляхом внесення до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, вказала, що в прилюдних торгах, як покупець приймала участь ОСОБА_11 , проживає АДРЕСА_4 паспорт НОМЕР_4 виданий 24.11.2000 Амур-Нижньодніпровським РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області, ПН НОМЕР_5 , яка участі у зазначених торгах не приймала.

У вищезазначеному акті про проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого рухомого майна, складаючи та вносячи в акт про проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого рухомого майна (офіційний документ) завідомо неправдиві відомості щодо проведення Дніпропетровською філією Приватного підприємства «Спеціалізоване підприємство Юстиція», продажу з прилюдних торгів з реалізації арештованого рухомого майна транспортного засобу «PEUGEOT PARTNER, фургон маловантажний - В, № кузова НОМЕР_1 , № двигуна НОМЕР_2 , 2007 року випуску, номерний знак НОМЕР_3 , попри те, що вказане підприємство у 2013 році втратило право здійснювати реалізацію арештованого державними виконавцями майна та 11.08.2015 прилюдні торги не проводило, в подальшому поставила підпис та завірила печаткою Відділу ДВС Синельниківського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області.

Таким чином, ОСОБА_5 проведено прилюдні торги з реалізації арештованого рухомого майна самовільно, без їх фактичного проведення.

На підставі акта про проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого рухомого майна від 11.08.2015, ОСОБА_12 16 вересня 2015 року набув право власності на транспортний засіб «PEUGEOT PARTNER», фургон маловантажний - В, № кузова НОМЕР_1 , № двигуна НОМЕР_2 , 2007 року випуску, номерний знак НОМЕР_3 , середня ринкова вартість якого згідно висновку судової авто-товарознавчої експертизи №15/12.2/379 від 10.12.2018 на момент вчинення кримінального правопорушення (11.08.2015) становить 104467,25грн. (сто чотири тисячі чотириста шістдесят сім) грн. 25 коп.

Умисні дії ОСОБА_5 кваліфіковано за ч.1 ст.366 КК України, як складання завідомо неправдивих офіційних документів та внесення до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей (службове підроблення).

Також, ОСОБА_5 , виконуючи обов`язки начальника відділу ДВС Синельниківського міськрайонного управління юстиції та будучи службовою особою, наділеною організаційно-розпорядчими та адміністративно-господарськими функціями, з метою отримання для ОСОБА_12 неправомірної вигоди, у вигляді набуття права власності на транспортний засіб «PEUGEOT PARTNER», фургон маловантажний- В, №кузова НОМЕР_1 , №двигуна НОМЕР_2 , 2007 року випуску, номерний знак НОМЕР_3 , на який накладено арешт в рамках виконавчого провадження, та знаходився у власності ОСОБА_10 , діючи умисно, усупереч вимогам Закону України «Про виконавче провадження», в серпні 2015 року (більш точну дату та час слідством встановити не надалося можливим) внесла завідомо неправдиві відомості в офіційний документ, а саме акт про проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого рухомого майна.

Згідно даного акту 11.08.2015 Дніпропетровською філією Приватного підприємства «Спеціалізоване підприємство Юстиція», за адресою: Дніпропетровська область, м.Синельникове, вул.Ніконенко, б.1, проведено прилюдні торги з реалізації арештованого рухомого майна транспортного засобу «PEUGEOT PARTNER», фургон маловантажний - В, № кузова НОМЕР_1 , № двигуна НОМЕР_2 , 2007 року випуску, номерний знак НОМЕР_3 , переможцем яких став ОСОБА_12 .

Далі, 04.09.2015, ОСОБА_5 , виконуючи обов`язки начальника відділу ДВС Синельниківського міськрайонного управління юстиції та будучи службовою особою, діючи умисно, всупереч інтересам служби, зловживаючи службовим становищем винесла та затвердила постанову, якою звільнила з-під арешту транспортний засіб марки «PEUGEOT PARTNER», фургон маловантажний- В, № кузова НОМЕР_1 , № двигуна НОМЕР_2 , 2007 року випуску, номерний знак НОМЕР_3 , який належав боржнику ОСОБА_10 .

Після чого, 16 вересня 2015 року на підставі раніше підробленого ОСОБА_5 акта про проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого рухомого майна від 11.08.2015, ОСОБА_12 набув право власності на транспортний засіб «PEUGEOT PARTNER», фургон маловантажний-В, №кузова НОМЕР_1 , № двигуна НОМЕР_2 , 2007 року випуску, номерний знак НОМЕР_3 , середня ринкова вартість якого згідно висновку судової авто-товарознавчої експертизи №15/12.2/379 від 10.12.2018, на момент вчинення кримінального правопорушення (11.08.2015) становить 104467,25 грн. (сто чотири тисячі чотириста шістдесят сім грн. 25 коп.), у зв`язку з чим, ОСОБА_10 завдано матеріальні збитки на вказану суму, що в свою чергу у сто і більше разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян, тобто істотну шкоду.

Умисні дії ОСОБА_5 кваліфіковано за ч.1 ст.364 КК України, як зловживання службовим становищем, тобто умисне, з метою одержання будь-якої неправомірної вигоди для іншої фізичної особи використовуючи службове становище всупереч інтересам служби, що завдало істотної шкоди інтересам окремих громадян.

Прокурор Синельниківської окружної прокуратури ОСОБА_4 у судовому засіданні заявив клопотання про звільнення обвинуваченої ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.364, ч.1 ст.366 КК України у зв`язку з закінченням строку давності притягнення до кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК України. Кримінальні провадження, внесені до ЄРДР за №001629 від 19.09.2016 за обвинуваченням ОСОБА_5 за ч.1 ст.364, ч.1 ст.366 КК України, та №0000122 від 22.01.2015 за обвинуваченням ОСОБА_5 за ч.1 ст.366 КК України, закрити.

Прокурор ОСОБА_3 проти задоволення клопотання не заперечував.

Обвинувачена ОСОБА_5 у судовому засіданні клопотання прокурора ОСОБА_4 про звільнення її від кримінальної відповідальності підтримала та просила задовольнити.

Суд, розглянувши клопотання прокурора, заслухавши думку обвинуваченої, вважає, що клопотання прокурора підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Статтею 44 КК України передбачено, що особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили, минули такі строки, зокрема: п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини.

Як вбачається з ч.4 ст.12 КК України нетяжким злочином є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше п`яти років.

Законодавцем за ч.1 ст.364 КК України ( в редакції станом на час вчинення кримінального правопорушення) передбачено покарання у виді арешту на строк до шести місяців або обмеження

волі на строк до трьох років, або позбавлення волі на той самий строк, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, із штрафом від двохсот п`ятдесяти до семисот п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та зі спеціальною конфіскацією.

За ч.1 ст.366 КК України ( в редакції станом на час вчинення кримінального правопорушення) передбачено покарання у виді штрафу в розмірі до двохсот п`ятдесяти неоподатковуваних

мінімумів доходів громадян або обмеженням волі на строк до трьох років, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років.

Такими чином інкриміновані обвинуваченій ОСОБА_5 кримінальні правопорушення є нетяжкими.

З моменту вчинення вказаних кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.364, ч.1 ст.366 КК України, минуло більше п`яти років .

Відповідно до ч. 1 ст. 285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених Законом України про кримінальну відповідальність.

Пункт 1 ч. 2 ст. 284 КПК України передбачає, що кримінальне провадження закривається судом у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Частиною 4 ст. 286 КПК України передбачено, що якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Відповідно до ч. 3 ст. 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно з п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» №12 від 23.12.2005, особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК України, якщо з дня вчинення нею злочину до набрання вироком законної сили минули певні строки давності і вона не ухилялася від слідства або суду та не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого.

Верховний Суд у постанові від 19 вересня 2019 року по справі № 350/1218/16-к зазначив, що відповідно до положень ст. 49 КК України визначено матеріально-правові підстави та умови для звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності. Так, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минули зазначені у законі строки (ці строки диференційовані залежно від тяжкості вчиненого злочину); протягом цих строків особа не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого або особливо тяжкого злочину (перебіг давності не перерваний); особа не ухилялася від досудового слідства або суду (перебіг давності не зупинявся); законом не встановлено заборону щодо застосування давності до вчиненого особою злочину.

Відповідно до обвинувальних актів, кримінальні правопорушення, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_5 , вчинені в жовтня 2014 року та серпня 2015 року. Від явки до органів слідства, прокуратури та суду ОСОБА_5 не ухилялась та не переховувалась, а строки давності притягнення до кримінальної відповідальності за кримінальні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 364, ч.1 ст.366 КК України, не зупинялися та не переривалися, а також обвинувачена не притягалась до кримінальної відповідальності.

Тобто, вищенаведені обставини свідчать, що строк притягнення ОСОБА_5 до кримінальної відповідальності за ч. 1 ст.364, ч.1 ст.366 КК України закінчився.

У Постанові ВС від 11.11.2020 року по справі № 455/229/17 зазначено, що дотримання умов, передбачених ст. 49 КК України, є безумовною й обов`язковою для суду підставою щодо звільнення особи від кримінальної відповідальності, навіть у разі невизнання вини останнім.

Після заявленого прокурором та підтриманого обвинуваченою клопотання, суд, роз`яснивши обвинуваченій ОСОБА_5 суть пред`явленого їй обвинувачення, наслідки закриття провадження з нереабілітуючих підстав та право заперечувати проти закриття провадження, поза об`єктивним сумнівом переконався в істинності та добровільності її позиції щодо заявленого клопотання, а також щодо надання нею згоди на звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України.

Вирішуючи питання щодо цивільного позову, суд враховує Постанову Верховного Суду від 10 серпня 2021 року у справі №161/694/20, в якій зазначено, що закриття кримінального провадження у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності (п.1 ч.2 ст.284 КПК України) є нереабілітуючою підставою, а тому така особа не звільняється від обов`язку відшкодувати заподіяну її діями шкоду. У разі постановлення ухвали про закриття кримінального провадження у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності заявлений у кримінальному провадженні цивільний позов по суті не вирішується, а залишається без розгляду. У такому випадку позивач вправі вирішити свої вимоги в порядку цивільного судочинства.

Наведене обґрунтовано випливає з положень ч.1 ст.129 КПК України, згідно з якими вирішення цивільного позову по суті заявлених вимог можливо лише у разі ухвалення обвинувального вироку або постановлення ухвали про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру.

Таким чином, цивільний позов ОСОБА_10 слід залишити без розгляду, роз`яснивши їй право звернутися до суду з зазначеним позовом в порядку цивільного судочинства.

При цьому суд не вбачає підстав для стягнення з обвинуваченої процесуальних витрат за проведення експертиз у загальному розмірі 1860,98 грн, враховуючи правовий висновок, що міститься у постанові об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 12 вересня 2022 року в справі № 203/241/17, згідно з яким якщо особа звільняється від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності, процесуальні витрати, понесені органом досудового розслідування та пов`язані зі здійсненням кримінального провадження, в тому числі й витрати на проведення експертизи, не стягуються з особи, кримінальне провадження щодо якої закрито на цій підставі, а відносяться на рахунок держави, окрім витрат, пов`язаних, зокрема, із залученням експерта стороною захисту.

Згідно з ч.4 ст.174 КПК України суд, одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна, зокрема і у випадку закриття кримінального провадження, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації та не призначено покарання у виді конфіскації майна та або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові. За таких обставин, суд, вбачає доцільним вирішити питання щодо скасування арешту майна- транспортного засобу «Пежо Партнер» VIN/ Номер шасі (кузова/рами): НОМЕР_1 реєстраційний номер НОМЕР_3 , накладеного ухвалою слідчого судді Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 23 жовтня 2018 року.

Питання речових доказів суд вирішує у відповідності до ст.100 КПК України.

Запобіжний захід обвинуваченій ОСОБА_5 не обирався.

Керуючисьст.49 КК України, ст.285,286,314, 373,374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора Синельниківської окружної прокуратури ОСОБА_4 задовольнити.

На підставі ст.49 КК України звільнити ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.364, ч.1 ст.366 КК України у зв`язку з закінченням строку давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Кримінальні провадження , внесені до ЄРДР за №001629 від 19.09.2016 за обвинуваченням ОСОБА_5 за ч.1 ст.364, ч.1 ст.366 КК України, та №0000122 від 22.01.2015 за обвинуваченням ОСОБА_5 за ч.1 ст.366 КК України,- закрити.

Речові докази -вилучені в ході огляду предмету від 27.03.2019 Акт про проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого рухомого майна від 11.08.2015 на 1 арк., Акт приймання-передачі транспортного засобу від 11.08.2015 на 1арк., паперовий конверт зі зразками підпису ОСОБА_5 на 10 арк., сейф-пакет №3114095 які поміщено до прозорого сейф-пакету №ЕХРТ0200208, залишити при матеріалах кримінального провадження №001629 від 19.09.2016.

Скасувати арешт майна- транспортного засобу «Пежо Партнер» VIN/ Номер шасі (кузова/рами): НОМЕР_1 реєстраційний номер НОМЕР_3 , накладений ухвалою слідчого судді Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 23 жовтня 2018 року.

Цивільний позов ОСОБА_10 до ОСОБА_5 про стягнення матеріальної шкоди, заподіяної злочином залишити без розгляду. Роз`яснити позивачеві право звернутися до суду із зазначеним позовом в порядку цивільного судочинства.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом 7 (семи) днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1