справа № 489/5065/17
провадження №1-кп/489/64/23
УХВАЛА

про участь в судовому засіданні

в порядку відеоконференції

10 жовтня 2023 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження на підставі обвинувального акта за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Гусинка Куп`янського району Харківської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України,

в присутності:

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_6 ,

встановив:

Обвинувачений ОСОБА_3 звернувся до суду із клопотанням про здійснення розгляд кримінального провадження в режимі відеоконференції із застосуванням власних засобів відеозв`язку через «EasyCon», так як через віддаленість не може прибути безпосередньо до суду.

У судовому засіданні встановлено, що обвинувачений перебуває в Харківській області на окупованій території, через що не може прибути в судове засідання, або в інший суд для участі в судовому засіданні в порядку відеоконференції.

Відповідно до ч. 7 ст.11 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» учасникам судового процесу на підставі рішення суду забезпечується можливість брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції в порядку, встановленому законом.

Згідно з ч. 1 ст. 336 КПК України судове провадження може здійснюватися у режимі відеоконференції під час трансляції з іншого приміщення, у тому числі яке знаходиться поза межами приміщення суду (дистанційне судове провадження), у разі: 1) неможливості безпосередньої участі учасника кримінального провадження в судовому провадженні за станом здоров`я або з інших поважних причин; 2) необхідності забезпечення безпеки осіб; 3) проведення допиту малолітнього або неповнолітнього свідка, потерпілого; 4) необхідності вжиття таких заходів для забезпечення оперативності судового провадження; 5) наявності інших підстав, визначених судом достатніми.

Суд ухвалює рішення про здійснення дистанційного судового провадження за власною ініціативою або за клопотанням сторони чи інших учасників кримінального провадження (ч. 2 ст.336 КПК України).

Дистанційне судове провадження згідно з правилами ст. 336 КПК України може здійснюватися в судах першої, апеляційної та касаційної інстанцій під час здійснення судового провадження з будь-яких питань, розгляд яких віднесено до компетенції суду (ч. 9 ст. 336 КПК України).

Згідно ч. 3 ст. 336 КПК України застосовувані в дистанційному судовому провадженні технічні засоби і технології мають забезпечувати належну якість зображення і звуку, дотримання принципу гласності та відкритості судового провадження, а також інформаційну безпеку. Учасникам кримінального провадження має бути забезпечена можливість чути та бачити хід судового провадження, ставити запитання і отримувати відповіді, реалізовувати інші надані їм процесуальні права та виконувати процесуальні обов`язки, передбачені цим Кодексом.

Частина 4 ст. 336 КПК України передбачає що, якщо особа, яка братиме участь у судовому провадженні дистанційно, знаходиться у приміщенні, розташованому на території, яка перебуває під юрисдикцією суду, або на території міста, в якому розташований суд, судовий розпорядник або секретар судового засідання цього суду зобов`язаний вручити такій особі пам`ятку про її процесуальні права, перевірити її документи, що посвідчують особу, та перебувати поряд з нею до закінчення судового засідання.

Якщо особа, яка братиме участь у судовому провадженні дистанційно, знаходиться у приміщенні, розташованому поза територією юрисдикції суду та поза територією міста, в якому розташований суд, суд своєю ухвалою може доручити суду, на території юрисдикції якого перебуває така особа, здійснити дії, передбачені частиною четвертою цієї статті. Копія ухвали може бути надіслана електронною поштою, факсимільним або іншим засобом зв`язку. Суд, що отримав доручення, за погодженням з судом, що надав доручення, зобов`язаний у визначений в ухвалі строк організувати виконання зазначеного доручення (ч.5ст.336 КПК України).

Таким чином, ст. 336 КПК України покладає на уповноважену особу суду, який ухвалив рішення про здійснення дистанційного судового провадження у режимі відеоконференції, обов`язок вручити особі, яка братиме участь у судовому засіданні дистанційно, пам`ятку про її процесуальні права, перевірити її документи, що посвідчують особу, та перебувати поряд з нею до закінчення судового засідання, або на підставі ухвали суду доручити здійснити відповідні дії суду, на території юрисдикції якого перебуває така особа.

Відповідні обставини свідчать про те, що ст. 336 КПК України передбачає можливість проведення судового засідання в дистанційному режимі відеоконференції між судом, який ухвалив рішення про здійснення дистанційного судового провадження у режимі відеоконференції, та судом, на території юрисдикції якого перебуває особа, яка братиме участь у судовому провадженні дистанційно, та якому ухвалою суду доручено здійснення дій, передбачених ч.4ст.336 КПК України.

В листі Верховного Суду від 03.03.2022 № 1/0/2-22, надано рекомендації судам щодо надання дозволу на участь особи у судовому засіданні в режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів через неможливість участі цієї особи у судовому розгляді через об`єктивні виключні обставини, пов`язані з введенням воєнного стану.

Таким чином, актуальна судова практика допускає участь особи в судовому засіданні з використанням власних технічних засобів. Однак, це прямо не передбачено законом, проте суд може дозволити такий формат участі з урахуванням конкретних обставин, в яких перебуває учасник кримінального провадження.

При цьому, особа, яка заявляє клопотання про проведення судового засідання в дистанційному режимі з використанням власних технічних засобів має надати суду обґрунтування існування таких виключних обставин, у яких перебуває така особа, які унеможливлюють її прибуття до суду та які свідчать про можливість участі особи в судовому засіданні лише з використанням власних технічних засобів, зокрема через приєднання до системи Електронний суд.

Як вбачається із клопотання та пояснень обвинуваченого, він не може прибути особисто в судове засідання, так як перебуває в Харківській області на непідконтрольній Україні території і єдиним способом участі в судому засіданні в нього є дистанційна участь шляхом застосуванням власних засобів відеозв`язку через «EasyCon».

Враховуючи думку інших учасників процесу, які не заперечували проти такої участі обвинуваченого в судовому засіданні, а також вважаючи виключною обставиною неможливості прибуття обвинуваченого ОСОБА_3 в судове засідання чи його участі в порядку відеоконференції з приміщення іншого суду, суд вважає за можливе клопотання обвинуваченого задовольнити.

Керуючись ст.ст. 336, 372 КПК України, суд

постановив:

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_3 задовольнити.

Судовий розгляд кримінального провадження відносно ОСОБА_3 , ОСОБА_4 обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, за участю обвинуваченого ОСОБА_3 проводити в режимі відеоконференції із застосуванням власних засобів відеозв`язку «EasyCon» (користувач ОСОБА_3 ), який пов`язаний з електронно-цифровим підписом.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1