Справа № 405/4073/23
провадження № 1-кс/405/1953/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.11.2023 м. Кропивницький

Cлідчий суддя Ленінського районного суду м. Кіровограда ОСОБА_1 , розглянувши скаргу ОСОБА_2 на бездіяльність посадових осіб Кіровоградської обласної прокуратури, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

09.06.2023 до Ленінського районного суду м. Кіровограда надійшла скарга ОСОБА_2 на бездіяльність посадових осіб Кіровоградської обласної прокуратури, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Як встановлено зі скарги та доданих до неї матеріалів, засуджений ОСОБА_2 відбуває покарання у ДУ «Казанківська виправна колонія № 93», яка знаходиться у с. Новоданилівка Казанківського району Миколаївської області, а тому, з огляду на введення та продовження у країні воєнного стану, доставити засудженого ОСОБА_2 до зали Ленінського районного суду м. Кіровограда, неможливо та небезпечно.

Ухвалою від 25.08.2023 призначено дистанційний розгляд скарги ОСОБА_2 у режимі відеоконференції між Ленінським районним судом та ДУ «Казанківська ВК №93». Метою для призначення дистанційного розгляду справи є забезпечення участі заявника на час розгляду його скарги.

23.11.2023 до суду від ОСОБА_2 надійшла заява, у якій він відмовляється у проведення розгляду скарг у справах №405/4073/23, 405/3022/23, 405/3724/23, в режимі відеоконференції, вимагає, щоб його доставили до суду в судове засідання по розгляду названих скарг. Окрім цього, вказує про неможливість розгляду скарг за його відсутності, оскільки у нього є письмові докази, які він бажає надати слідчому судді для огляду в судовому засіданні, а направити ці докази він не може, оскільки вони йому необхідні також у інших справах.

Відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого, дізнавача чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого, дізнавача чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Так, ст. 336 КПК України передбачено можливість проведення дистанційного судового провадження.

Суд ухвалює рішення про здійснення дистанційного судового провадження за власною ініціативою або за клопотанням сторони чи інших учасників кримінального провадження. У разі якщо сторона кримінального провадження чи потерпілий заперечує проти здійснення дистанційного судового провадження, суд може ухвалити рішення про його здійснення лише вмотивованою ухвалою, обґрунтувавши в ній прийняте рішення. Суд не має права прийняти рішення про здійснення дистанційного судового провадження, в якому поза межами приміщення суду перебуває обвинувачений, якщо він проти цього заперечує, крім випадків здійснення дистанційного судового провадження в умовах воєнного стану (ч. 2 ст. 336 КПК України).

Волевиявленню заявника при вирішенні питання про форму проведення процесуальних дій у режимі відеоконференції під час судового провадження, надається правозобов`язуючого значення: «Суд не має права прийняти рішення про здійснення дистанційного судового провадження, в якому поза межами приміщення суду перебуває обвинувачений, якщо він проти цього заперечує, крім випадків здійснення дистанційного судового провадження в умовах воєнного стану». Вимог, у якій формі може або має бути викладене заперечення, КПК не містить.

Разом з тим, при застосуванні відеоконференції має забезпечуватись не просто формальна присутність обвинуваченого у залі судового засідання, а саме ефективна участь у судовому процесі, яка включає в себе перш за все право бачити, чути та спостерігати за тим, що відбувається в судовому засіданні без технічних перешкод («Марчелло Віола (Marcello Viola) проти Італії», заява № 45106/04).

Втім, забезпечення реалізації прав заявника не може здійснюватися за рахунок поставлення у небезпеку інших осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні.

Загальновідомим є той факт, шо на території України указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який неодноразово продовжувався, останній раз Указом Президента України від 06.11.2023 № 734/2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», яким строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 16 листопада 2023 року строком на 90 діб.

Тобто, саме з метою забезпечення безпеки учасників судового засідання, в тому числі і заявника, слідчим суддею прийнято рішення про дистанційний розгляд скарги ОСОБА_2 .

Згідно з ч. 6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Слідчий суддя враховує висновки, викладені у постанові Верховного Суду від 29 липня 2021 року по справі № 320/2582/19, у якій суд зауважив, що право особи на участь у судовому засіданні не буде порушено, оскільки участь особи в судовому засіданні в режимі відеоконференції є фактичною участю в судовому розгляді, проте в іншому форматі.

Крім цього, ст. 113 КВК України передбачено, що засуджені мають право направляти та отримувати кореспонденцію, в тому числі і до суду. Отже, ОСОБА_2 , має передбачену законом можливість направити до суду по названим у заяві від 13.13.2023 скаргам, саме ксеро-, фотокопії тих документів, які він вважає за необхідні для повноти судового розгляду його скарг, через адміністрацію ДУ «Казанківська ВК №93».

Дистанційний розгляд скарги, особливо в умовах воєнного стану, спрямований на реалізацію права осіб доступу до правосуддя, в тому числі і безпосередньої участі в судовому засіданні та реалізації інших прав та свобод, а не їх звуження, як про це помилково вказує ОСОБА_2 .

Разом з тим, слідчий суддя вважає, що дистанційне судове провадження будь-яким чином не перешкоджає ОСОБА_2 брати участь у судовому засіданні та реалізовувати свої процесуальні права, в тому числі, і право обов`язкової участі під час розгляду скарги заявника, відповідно до положень ч. 3 ст. 306 КПК України. Доказів наявності у заявника таких вад зору чи слуху, які б обмежували його можливість брати участь у судовому засідання у режимі відеоконференції, слідчому судді не надано.

У своїй практиці Європейський суд неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у ст.6 §1 Конвенції, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання. Держави-учасниці користуються у цьому питанні певною свободою розсуду. Однак Суд повинен прийняти в останній інстанції рішення щодо дотримання вимог Конвенції; він повинен переконатись у тому, що право доступу до суду не обмежується таким чином чи такою мірою, що сама суть права буде зведена нанівець. Крім того, подібне обмеження не буде відповідати ст.6 § 1, якщо воно не переслідує легітимної мети та не існує розумної пропорційності між використаними засобами та поставленою метою (Принц Ліхтенштейну Ганс-Адам ІІ проти Німеччини).

В даному випадку, слідчий суддя вважає про наявність підстав саме для дистанційого розгляду скарги ОСОБА_2 , та відхиляє його заперечення про доставлення безпосередньо до суду.

На підставі викладеного, слідчий суддя приходить до висновку про відмову у задоволенні клопотання заявника про особисту участь у розгляді скарги.

На підставі вище викладеного та керуючись ст. 306, 336, 369-372 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання ОСОБА_2 щодо забезпечення його особистої участі в судовому засіданні відмовити.

Про прийняте рішення повідомити ОСОБА_2 та адміністрацію ДУ «Казанківська ВК №93».

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_3