Справа №766/5909/23
н/п 1-кп/766/2286/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.01.2024

11 січня 2024 року м. Херсон

Херсонський міський суд Херсонської області в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора: ОСОБА_3

обвинувачених: ОСОБА_4

ОСОБА_5

захисника: ОСОБА_6

під час відкритого підготовчого судового засідання з розгляду кримінального провадження, відомості про яке внесено до ЄРДР 12.03.2023 року за №0000505 за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Токмак Запорізької області, громадянина України, з професійно-технічною освітою, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України та

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Заповітне Камянсько-Дніпровського району Запорізької області, громадянина України, з професійно-технічною освітою, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

(обвинувальний акт з реєстром матеріалів досудового розслідування до суду надійшов 13.09.2023 р. з Херсонської Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони південного регіону, ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 14.03.2023 року в рамках цього кримінального провадження відносно ОСОБА_5 та ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 10.05.2023 р., у подальшому строк дії запобіжного заходу щодо підозрюваних неодноразово продовжувався ухвалами Центрального районного суду м. Миколаєва, Заводського районного суду м. Миколаєва, Херсонського міського суду Херсонської області, ухвалою Херсонського апеляційного суду строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_4 продовжено до 12.01.2024 року включно), -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Херсонського міського суду Херсонської області перебуває вищевказане кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 , ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, до яких застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 12.01.2024 включно.

В ході розгляду питання доцільності продовження строку дії запобіжного заходу тримання обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 під вартою, прокурор заявив клопотання про необхідність продовження дії запобіжних заходів, мотивуючи це наявністю ризиків передбачених п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: можливість обвинувачених переховатись від суду; вчинити інше кримінальне правопорушення, незаконно впливати на свідків, які на даний час не зменшилися. Також прокурор зазначав, що ОСОБА_4 та ОСОБА_5 є військовослужбовцями, і в разі їх переховування від суду, та, відповідно, від військової служби такі дії можуть набути ознак військового злочину, передбаченого ст. 407-408 КК України.

Також вказав, що відсутні підстави для обрання або зміни запобіжного заходу на більш м`який, оскільки у разі обрання більш м`якого запобіжного заходу, обвинувачені зобов`язанні будуть повернутися до військової частини та будуть мати доступ до зброї.

Позиція сторін.

Прокурор підтримав заявлене клопотання з підстав викладених в ньому, просить його задовольнити та продовжити строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на 60 днів, без визначення розміру застави.

Обвинувачені та їх захисник заперечили щодо продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою посилаючись на те, що запобіжний захід обирався з врахуванням кваліфікації злочину за ч.2 ст.15 ч.1 ст.28 ч.1 ст.115 КК України, в той час як наразі обвинувачення висунуте за ч.2 ст.121 КК України, тобто за менш тяжкий злочин, відповідно ризики значно зменшились, а ті що залишились є недоведеними, тому просили відмовити у задоволенні клопотання. Зазначали, що мають бажання продовжувати несення військової служби, просили змінити запобіжний захід у виді тримання під вартою на особисте зобов`язання, який у повній мірі забезпечить ризики виконання процесуальних обов`язків покладених законодавством на обвинувачених. Також заперечували та вважали недоведеними доводи прокурора, щодо можливості ухилення від суду, впливу на свідків та змоги вчинити інший злочин, оскільки такі доводи не ґрунтуються на доказах, а отже є недоведеними і формальними, так як сам по собі сплив строку дії запобіжного заходу не є беззаперечною підставою для його продовження.

Заслухавши заявлене клопотання, позицію захисника ОСОБА_6 , обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 перевіривши доводи клопотання суд дійшов до наступних висновків.

Мотивація суду.

Відповідно до ст.331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого, що відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершено до його спливу.

Відповідно до ч.3 ст.199 КПК України Клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити зокрема виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

Визначальним при вирішенні питання щодо продовження дії запобіжного заходу є відомості передбачені ст. 178 КПК України, зокрема тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність у нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; ризики продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризики летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений.

Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 14.03.2023 року в рамках цього кримінального провадження відносно ОСОБА_5 та ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 10.05.2023 р., у подальшому строк дії запобіжного заходу щодо підозрюваних продовжувався ухвалами Центрального районного суду м. Миколаєва, Заводського районного суду м. Миколаєва, Херсонського міського суду Херсонської області, ухвалою Херсонського апеляційного суду строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_4 продовжено до 12.01.2024 року включно.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянин України, офіційно не одружений, на утриманні малолітніх, неповнолітніх та непрацездатних осіб не має, військовослужбовець, освіта професійно-технічна, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 раніше не судимий, військовослужбовець обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за санкцією якого передбачено покарання строком до десяти років позбавлення волі.

Судом також встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, одружений, на утриманні малолітніх, неповнолітніх та непрацездатних осіб не має, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, освіта професійно-технічна, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий, військовослужбовець обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за санкцією якого передбачено покарання строком до десяти років позбавлення волі.

У клопотаннях вказано ризики, що обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 можуть: переховатись від суду; вчинити інше кримінальне правопорушення, незаконно впливати на свідків.

Суд вважає, що ризик переховування від суду є реальним, враховуючи те, що обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 обвинувачуються у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, яке передбачає безальтернативне покарання у виді позбавлення волі від 7 до 10 років. Зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для обвинуваченого переховуватися від суду. Це твердження узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування. Зареєстровані у іншій області, місця проживання у м. Херсоні не мають, що значно ускладнить контроль за їхньою поведінкою у випадку зміни запобіжного заходу на такий, що не пов`язаний з триманням під вартою. Крім того, судом враховуються особи обвинувачених, які утриманців не мають, тобто ступінь їх соціальних зв`язків не є настільки міцними та значними, що могли б впевнено гарантувати їх належну процесуальну поведінку.

Оцінюючи ризик можливості обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 впливати на свідків, суд виходить із передбаченої КПК України процедури отримання свідчень від осіб, які є свідками у кримінальному провадженні та які ще не допитані в судовому засіданні, а тому, є підстави вважати, що знаходячись під дією менш суворого запобіжного заходу, обвинувачені будуть мати реальну можливість вчинити дії, спрямовані на зміну показів останніх з метою ухилення від кримінальної відповідальності. Крім того, відповідно до клопотання, свідками є військовослужбовці військової частини де обвинувачені проходили службу, а тому можуть бути обізнані про їх контактні дані, мають добрі відносини що в черговий раз свідчить про наявність ризику впливу на їх свідчення.

Суд також вважає доведеним існування ризику вчинення нового кримінального правопорушення обвинуваченими, з огляду на спосіб вчинення інкримінованого їм злочину, наявність у них відповідних навичок нанесення тілесних ушкоджень іншій людині, володіння зброєю.

Судом враховується та обставина, що ОСОБА_4 та ОСОБА_5 проходять військову службу та мають бажання і надалі виконувати обов`язок по захисту держави, разом з цим у світлі обставин інкримінованого їм кримінального правопорушення, бажання обвинувачених продовжувати військову службу не може бути єдиною та беззастережною підставою для зміни запобіжного заходу тримання під вартою на більш м`який.

Крім того обставини інкримінованого кримінального правопорушення не можуть свідчити і про позитивну репутацію обвинувачених.

Таким чином, прокурором доведено наявність ризиків, передбачених п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України та правильно наведені підстави вважати, що існують ризики переховування від суду, незаконного впливу на свідків, вчинення іншого кримінального правопорушення.

Доводи сторони захисту про можливість зміни запобіжного заходу на менш суворий, суд вважає недоведеним, з огляду на існування встановлених судом ризиків, даних про особи обвинувачених, зокрема відсутності відомостей, що характеризують їх таким чином, що викликало б у суду переконання про можливість їх знаходження під більш м`яким запобіжним заходом.

Також є необґрунтованим посилання сторони захисту про зміну кваліфікації кримінального правопорушення, оскільки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 обвинувачуються у спричинені тяжких тілесних ушкоджень, що спричинило наслідком смерть людини. Тому сама по собі перекваліфікація злочину не може бути єдиною підставою для зміни запобіжного заходу.

Таким чином, враховуючи те, що судове провадження тільки розпочалось, є необхідність в проведенні підготовчого засідання, а строк дії запобіжних заходів обраних відносно обвинувачених спливає, в той же час, встановлені у судовому засіданні обставини, свідчать про наявність підстав для продовження строку дії запобіжних заходів у виді тримання під вартою відносно обвинувачених, що є необхідним та достатнім для запобігання існуючим ризикам і жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти доведеним під час розгляду ризикам, у зв`язку з чим, суд вважає, що клопотання прокурора є обґрунтованим та підлягає задоволенню,-

Керуючись ч. 2 ст. 376, 331 КПК України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу задовольнити.

Продовжити строк дії запобіжного заходу у виді «тримання під вартою» щодо обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 60 днів до «10» березня 2024 року включно, що є не більше, ніж шістдесят днів з дати прийняття попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Продовжити строк дії запобіжного заходу у виді «тримання під вартою» щодо обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на 60 днів до «10» березня 2024 року включно, що є не більше, ніж шістдесят днів з дати прийняття попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Ухвала може бути оскаржена обвинуваченим, його захисником, законним представником, прокурором протягом 5 (п?яти) днів з дня її проголошення безпосередньо до Херсонського апеляційного суду.

Подання апеляційної скарги на ухвалу суду про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Копію ухвали направити начальнику Державної установи «Миколаївський слідчий ізолятор», для виконання.

СуддяОСОБА_1