Справа № 404/7276/23
Номер провадження 1-кп/404/396/23
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2023 року Кіровський районний суд м.Кіровограда у складі:

головуючої судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м.Кропивницький кримінальне провадження №0000028 від 04 червня 2023 року за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Республіка Молдова, громадянина України, з повною вищою освітою, який проходив військову службу за призовом під час мобілізації на посаді командира 1 розвідувального взводу розвідувальної роти військової частини НОМЕР_1 у військовому званні «старший лейтенант», зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 , суд

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 скоїв нез`явлення вчасно на службу без поважних причин, вчинене військовослужбовцем в умовах воєнного стану, за наступних обставин.

Так, ОСОБА_3 , 22.12.2022 року будучи військовослужбовцем та проходячи військову службу за призовом під час мобілізації на посаді командира 1 розвідувального взводу розвідувальної роти військової частини НОМЕР_1 , діючи умисно в порушення вимог ст.2, п.п.1, 3 ст.11, ст.ст.16-17, 125, 126 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст.1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, п.п.1-3 ч.4 ст.24 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, не з`явився вчасно на службу без поважних причин, до розташування військової частини НОМЕР_1 , яка тимчасово дислокувалась за адресою: АДРЕСА_2 , та, перебуваючи в різних місцях, ухилявся від проходження військової служби до 27.06.2023 року, використовуючи виниклий у зв`язку з цим вільний час на власний розсуд, що не було пов`язано з виконанням його обов`язків з військової служби.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 повністю підтвердив та погодився із усіма обставинами вчинення кримінального правопорушення, вказаними у висунутому обвинуваченні, оскільки як військовослужбовець 22.12.2022 року не з`явився вчасно на службу без поважних причин, до розташування військової частини НОМЕР_1 , та перебуваючи в різних місцях, ухилявся від проходження військової служби до 27.06.2023 року, використовуючи виниклий у зв`язку з цим вільний час на власний розсуд, що не було пов`язано з виконанням його обов`язків з військової служби. Розкаявся і висловив жаль з приводу вчиненого, обіцяв виправитися, просив суворо не карати.

Враховуючи, що обвинувачений повністю визнав свою вину у скоєному кримінальному правопорушенні, не оспорює фактичні обставини справи, погоджується з кваліфікацією вчиненого ним діяння, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності його позиції, а також заслухавши думку інших учасників судового розгляду, які не висловили жодних заперечень щодо встановлених обставин, роз`яснивши їм наслідки ст.ст.349 ч.3, 394 ч.2 КПК України та з їх згоди, суд обмежившись дослідженням доказів по справі лише дослідженням характеризуючих даних щодо обвинуваченого, визнав недоцільним дослідження доказів, поданих на підтвердження події кримінального правопорушення, винуватості обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, які ним не оспорюються, та роз`яснив усім учасникам судового розгляду, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Що цілком узгоджується із положеннями ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ст.9 ч.1 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2, 4, 7 та 11 Конвенції», якою встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків або при встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено згідно із законом.

Таким чином, проводячи судовий розгляд в межах висунутого обвинувачення відповідного до вимог ст.337 КПК України, обвинувачення, висунуте ОСОБА_3 , відповідно до обвинувального акта, визнається судом доведеним, воно ніким не оспорюється, а тому суд, кваліфікує дії ОСОБА_3 за ст.407 ч.5 КК України, як нез`явлення вчасно на службу без поважних причин, вчинене військовослужбовцем в умовах воєнного стану.

Вирішуючи питання про міру покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, ОСОБА_3 вчинив умисне тяжке кримінальне правопорушення.

Вивчивши відомості про особу обвинуваченого, суд встановив, що ОСОБА_3 не одружений, є військовослужбовцем, на обліках в лікарнях з надання наркологічної або психіатричної допомоги не перебуває, осудний, раніше не судимий.

Згідно листа командира в/ч НОМЕР_2 ОСОБА_5 вбачається, що ОСОБА_3 при виконанні поставлених задач виявляє ініціативу та наполегливість. Цілеспрямовано працює над підвищенням рівня своєї підготовки та удосконаленням професійних навичок. Навички, бойовий досвід, високий професійний рівень підготовки старшого лейтенанта ОСОБА_3 знадобиться в подальшому для виконання службово-бойових завдань та підготовки молодого поповнення в складі вказаної військової частини. У зв`язку з зазначеним вище, командування військової частини НОМЕР_3 клопоче про призначення військовослужбовцю ОСОБА_3 покарання у виді службового обмеження для військовослужбовців.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає повне визнання вини у вчиненні кримінального правопорушення, щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлені.

Таким чином, враховуючи наявність кількох обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, до яких суд відносить щире каяття, активне сприяння розкриттю та повне визнання вини у вчиненні злочину, враховуючи дані про особу винного, який вперше притягається до кримінальної відповідальності, зважаючи на те, що він є військовослужбовцем та бажає у подальшому проходити військову службу, що і підтверджує істотне зниження ступеню тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, зважаючи на те, що сторона обвинувачення наполягала на можливості застосування положень ч.1 ст.69, ч.1 ст.58 КК України при призначенні покарання, яку підтримав ОСОБА_3 , суд вважає за можливе, застосувавши ст.69 КК України у редакції чинній на момент вчинення кримінального правопорушення до набрання чинності Закону України №2839-IX від 13.12.2022 року із врахуванням положень ст.4, ч.2 ст.5 КК України, призначити ОСОБА_3 основне покарання у виді позбавлення волі нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ч.5 ст.407 КК України, на строк два роки.

Також, враховуючи положення ч.1 ст.58 КК України, а також те, що ОСОБА_3 є військовослужбовцем, раніше не судимий, суд вважає за можливе замінити призначене ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі строком на два роки на покарання у виді службового обмеження для військовослужбовців строком на два роки із відрахуванням дохід держави із суми його грошового забезпечення щомісячно 20 (двадцяти) відсотків. Саме таке покарання на думку суду є необхідним і достатнім для досягнення мети виправлення і попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Процесуальні витрати та речові докази по провадженню відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.370-371, 373-374, 376 КПК України, ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, суд

УХВАЛИВ :

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України, та призначити йому покарання за ч.5 ст.407 КК України із застосуванням ч.1 ст.69 КК України у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.

На підставі ч.1 ст.58 КК України замінити призначене ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки на покарання у виді службового обмеження для військовослужбовців строком на 2 (два) роки із відрахуванням дохід держави із суми його грошового забезпечення щомісячно 20 (двадцяти) відсотків.

На вирок може бути подано апеляцію до Кропивницького апеляційного суду протягом 30 днів з моменту його проголошення через Кіровський районний суд м. Кіровограда.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі її подання, якщо його не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя Кіровського районного суду

м. Кіровограда ОСОБА_1