УХВАЛА

Іменем України

28 грудня 2023 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області у складі колегії суддів: головуючої судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , при секретарі судового засідання ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , представника ДУ «Рівненський слідчий ізолятор» ОСОБА_6 , засудженого ОСОБА_7 , захисника засудженого адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду подання начальника ДУ «Рівненський слідчий ізолятор» про застосування ст.82 КК України до засудженого ОСОБА_7 , -

ВСТАНОВИЛА:

Начальник ДУ «Рівненський слідчий ізолятор» ОСОБА_9 звернувся до суду із клопотанням, у якому просить відповідно до ст. 82 КК України, замінити засудженому ОСОБА_7 покарання у виді довічного позбавлення волі на покарання у виді позбавлення волі на строк від 15 до 20 років; строк призначеного покарання рахувати з моменту винесення ухвали.

У клопотанні вказується, що в ДУ «Рівненський слідчий ізолятор» відбуває покарання ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та житель до арешту АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, не одружений, не працюючий, засуджений: 16 липня 2004 року Апеляційним судом Запорізької області за ст. 69, п.п. «а», «і» ст. 93, ч. 3 ст. 142, ч. 3 ст. 215-3, ч. 2 ст. 17, п.п. «а», «3», «і» ст. 93 (1960 р.), ст. 257, п.п. 6, 12, 13 ч. 2 ст. 115, ч. 3 ст. 146, ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 289, ч. 1 ст. 296, ч. 3 ст. 358, ст. 70 КК України до довічного позбавлення волі з конфіскацією всього майна належного йому на праві власності. Ухвалою Верховного суду України від 08.06.2006 року вирок Апеляційного суду Запорізької області від 16.07.2004 року залишено без змін. Постановою Вільнянського районного суду Запорізької області від 13.07.2008 року знижено міру покарання, призначену вироком Апеляційного суду Запорізької області від 16.07.2004 року та Ухвалою Верховного суду України від 08.06.2006 року за ч.3 ст.289 КК України з 14 років позбавлення волі до 12 років позбавлення волі. В іншій частині вирок залишити без змін. Ухвалою Вільнянського районного суду Запорізької області від 04.05.2017 року зарахувати строк попереднього ув`язнення з 01.03.2002 року по 08.06.2006 року з розрахунку 1 день попереднього ув?язнення за 2 дні позбавлення волі, на підставі ч. 5 ст. 72 КК України.

Початок строку відбування кримінального покарання: 01.03.2002 року.

Вирок набрав законної сили: 08.06.2006 року.

Засуджений ОСОБА_7 в місцях позбавлення волі знаходиться з 01.03.2002 року.

Під час відбування покарання в інших установах ДКВС України допустив 7 порушень вимог режиму відбування покарання за що, його було притягнуто до дисциплінарної відповідальності, які відповідно до п.14 ст.134 КВК України погашені у встановленому законом порядку. Заохочень не мав, так:

- під час тримання у державній установі «Донецький слідчий ізолятор» з 13.03.2002 року по 29.08.2006 року характеризувався негативно, допустив 2 порушення вимог режиму тримання та правил внутрішнього розпорядку, за що його було притягнуто до дисциплінарної відповідальності правами начальника установи, які погашені у встановленому законом порядку. Заохочень не мав.

- під час тримання у державній установі «Вільнянська установа виконання покарань (№11)» з 29.08.2006 року по 14.02.2011 року характеризувався негативно, допустив 2 порушення вимог режиму тримання, за що його було притягнуто до дисциплінарної відповідальності правами начальника установи, які погашені у встановленому законом порядку. Заохочень не мав.

- під час тримання у державній установі «Софіївська виправна колонія (№55)» з 14.02.2011 року по 05.04.2022 року характеризувався негативно, допустив 3 порушення вимог режиму тримання, за що його було притягнуто до дисциплінарної відповідальності правами начальника установи, які погашені у встановленому законом порядку. Заохочень не мав. Разом із тим, з вищенаведеного на даний час вбачається, що останнє порушення було накладено 20.01.2016 року, після чого вимоги режиму тримання та правила внутрішнього розпорядку виконує в повному обсязі, порушень не допускав, зауважень не має, тому за останні роки відбування покарання відбувається позитивний стан змін в його особистості та поведінці.

За час відбування покарання в секторі максимального рівня безпеки державної установи «Рівненський слідчий ізолятор» з 05.04.2022 року по даний час засуджений ОСОБА_7 характеризується позитивно, порушень встановлених вимог режиму тримання не допускає. Дотримується норм, які визначають порядок, умови відбування покарання та розпорядок дня установи. Стягнення не застосовувались. 05.07.2023 року за сумлінну поведінку, активну участь у реалізації програм диференційованого виховного впливу на засуджених, старанне виконання обов?язків чергового по камері та належне підтримання санітарного стану і поліпшення житлово-побутових умов в приміщенні камери (ремонт камери та санітарного вузла) на секторі максимального рівня безпеки установи, за підсумками II-кварталу 2023 року правами начальника установи оголошено - «Подяку».

Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом та адміністрацією установи, виконує їх передбачені законодавством вимоги, свідомо дотримується правил поведінки та обов?язків, будує позитивні плани на майбутнє.

Спальне місце утримує в чистоті та порядку, зовнішній вигляд охайний, дотримується правил особистої гігієни та санітарії.

Соціально-корисні зв?язки з рідними підтримує шляхом здійснення телефонних дзвінків, отримання від них посилок та передач та на короткострокових та тривалих побаченнях.

Відповідно до ст. 151 КВК У країни залучається до суспільно - корисної праці в межах сектору максимального рівня безпеки установи.

Дотримується вимог пожежної безпеки.

За рисами характеру: не конфліктний; позитивно сприймає оточуючих, стриманий, людина глибока та змістовна, впевнений у собі, за вольовими якостями наполегливий, відстоює свою думку. Легко переключається з однієї роботи на іншу та адаптується до нових умов. Активний, енергійний, за бажання може стримувати прояв свої почуттів і мимовільних реакцій. Разом із тим характеризується деякою мінливістю та подвійністю з метою отримати поблажливість з боку адміністрації установи. Конфліктних ситуацій за час перебування в установі не створює.

Виконавчі листи щодо відшкодування завданої злочином шкоди в установу не надходили.

Відповідно до наказу Міністерства юстиції України від 16.05.2016 року №1418/5 «Про затвердження положень про програми диференційованого виховного впливу на засуджених» приймає участь у реалізації програм диференційованого виховного впливу на засуджених «Творчість», «Фізкультура та спорт», «Духовне відродження» та «Освіта» де успішно закінчив десять відкритих онлайн-курсів та отримав відповідні сертифікати через платформу «Prometheus».

Відповідно до розділу ХХХІІ наказу Міністерства юстиції України від 28.08.2018 №2823/5 «Про затвердження Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань» самодіяльні організації серед засуджених до довічного позбавлення волі не створюються.

Відповідно до п.2 ст.123 Кримінально-виконавчого кодексу України не завжди приймає особисту участь в організації виховних заходів, які проводяться в установі, разом із тим на заходи виховного характеру реагує.

На оперативно-профілактичних обліках в установі не перебуває.

Згідно протоколу №22 від 15.11.2023 року засідання комісії державної установи «Софіївська виправна колонія (№55)», відповідно до ст. 100, п. 1 ч. 2 ст. 151-1 Кримінально-виконавчого кодексу України, п. 5 розділу XXVII наказу Міністерства юстиції України від 28.08.2018 року №2823/5 «Про затвердження правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань», засудженому ОСОБА_7 було відмовлено у переведенні з приміщень камерного типу, в яких тримаються дві особи, до багатомісних приміщень камерного типу виправної колонії максимального рівня безпеки з наданням дозволу на участь у групових заходах освітнього, культурно-масового та фізкультурно-оздоровчого характеру в порядку, встановленому законодавством,- після фактичного відбуття у таких приміщеннях не менше як п`ять років строку покарання.

Вину у скоєному злочині визнає та розкаюється. Міру призначеного судом покарання вважає суворою та не справедливою.

Згідно висновку щодо ступеня виправлення засуджений ОСОБА_7 отримав 65 балів, отже став на шлях виправлення, та має бути представлений до заміни покарання у виді довічного позбавлення волі на більш м?яке покарання у виді позбавлення волі на певний строк.

Представник ДУ «Рівненський слідчий ізолятор» ОСОБА_6 у судовому засіданні підтримав подання з підстав, викладених у ньому та просив його задовольнити.

Засуджений ОСОБА_7 просив задоволити клопотання, та заміни призначене йому покарання у виді довічного позбавлення волі на більш м?яке у виді позбавлення волі на певний строк.

Захисник засудженого адвокат ОСОБА_8 також просив задоволити подання та замінити засудженому ОСОБА_7 покарання у виді довічного позбавлення волі на покарання у виді позбавлення волі на строк 15 років відповідно до ст. 82 КК України.

Прокурор в судовому засіданні не заперечував щодо задоволення подання, просив замінити засудженому ОСОБА_7 покарання у виді довічного позбавлення волі на покарання у виді позбавлення волі відповідно до ст. 82 КК України.

Заслухавши пояснення представника ДУ «Рівненський слідчий ізолятор», прокурора, засудженого та його захисника, дослідивши клопотання та додані матеріали з особової справи засудженого, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та житель до арешту АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, не одружений, не працюючий, засуджений: 16 липня 2004 року Апеляційним судом Запорізької області за ст. 69, п.п. «а», «і» ст. 93, ч. 3 ст. 142, ч. 3 ст. 215-3, ч. 2 ст. 17, п.п. «а», «3», «і» ст. 93 (1960 р.), ст. 257, п.п. 6, 12, 13 ч. 2 ст. 115, ч. 3 ст. 146, ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 289, ч. 1 ст. 296, ч. 3 ст. 358, ст. 70 КК України до довічного позбавлення волі з конфіскацією всього майна належного йому на праві власності.

Ухвалою Верховного суду України від 08.06.2006 року вирок Апеляційного суду Запорізької області від 16.07.2004 року залишено без змін.

Постановою Вільнянського районного суду Запорізької області від 13.07.2008 року знижено міру покарання, призначену вироком Апеляційного суду Запорізької області від 16.07.2004 року та Ухвалою Верховного суду України від 08.06.2006 року за ч.3 ст.289 КК України з 14 років позбавлення волі до 12 років позбавлення волі. В іншій частині вирок залишити без змін.

Ухвалою Вільнянського районного суду Запорізької області від 04.05.2017 року зарахувати строк попереднього ув`язнення з 01.03.2002 року по 08.06.2006 року з розрахунку 1 день попереднього ув?язнення за 2 дні позбавлення волі, на підставі ч. 5 ст. 72 КК України.

У відповідності до Порядку визначення ступеня виправлення засудженого, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 19 січня 2023 року № 294/5, засудженим ОСОБА_7 та старшим інспектором відділу СВПР ОСОБА_10 , 13.07.2023 складено індивідуальний план виправлення та ресоціалізації, який містить заходи, що свідчать про перспективи виправлення та ресоціалізації засудженого (а.с. 23 18).

Згідно висновку щодо ступеня виправлення засудженого, складеного комісією у складі адміністрації та працівників ДУ «Рівненський слідчий ізолятор», засуджений ОСОБА_7 , отримав 65 балів, отже став на шлях виправлення (довів своє виправлення) та має бути представлений до заміни покарання у виді довічного позбавлення волі на покарання у виді позбавлення волі на певний строк (ст. 82 КК України) (а.с. 8-12).

ОСОБА_7 не перебуває на консультативному обліках у лікаря. Немає протипоказів до трудової діяльності (а.с. 20).

За час перебування в ДУ «Рівненський слідчий ізолятор» засуджений ОСОБА_7 злочинів не вчиняв, на оперативно профілактичних обліках в установі не перебуває.

В ДУ «Рівненський слідчий ізолятор», на ім`я ОСОБА_7 відсутній майновий позов, який підлягає стягненню.

Згідно характеристики на засудженого ОСОБА_7 , затвердженої начальником ДУ «Рівненський слідчий ізолятор» ОСОБА_11 (а.с. 4-6), ОСОБА_7 за час відбування покарання в секторі максимального рівня безпеки в державній установі «Рівненський слідчий ізолятор» з 05.04.2022 року по даний час засуджений зарекомендував себе посередньо, вимоги режиму тримання та правила внутрішнього розпорядку виконує в повному обсязі, порушень не допускає. Дотримується обов`язків, норм та правил поведінки, які визначають порядок і умови відбування покарання. Стягнення та заохочення не застосовувались. По відношенню до адміністрації та персоналу СІЗО поводить себе ввічливо та коректно. Спальне місце утримує в чистоті та порядку, дотримується правил особистої гігієни та санітарії. Соціально-корисні зв`язки з рідними підтримує шляхом здійснення телефонних дзвінків та отримання від них посилок, передач. Стосунки мають виключно позитивний характер. Дотримується вимог пожежної безпеки.

Відповідно до наказу Міністерства юстиції України від 16.05.2016 року №1418/5 «Про затвердження положень про програми диференційованого виховного впливу на засуджених» приймає участь у реалізації програм диференційованого виховного впливу на засуджених «Творчість», «Фізкультура та спорт», «Духовне відродження» та «Освіта» де успішно закінчив десять відкритих онлайн-курсів та отримав відповідні сертифікати через платформу «Prometheus».

Відповідно до розділу ХХХІІ наказу Міністерства юстиції України від 28.08.2018 №2823/5 «Про затвердження Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань» самодіяльні організації серед засуджених до довічного позбавлення волі не створюються.

Відповідно до п.2 ст.123 Кримінально-виконавчого кодексу України інколи приймає особисту участь в організації виховних заходів, які проводяться в установі, разом із тим на заходи виховного характеру реагує.

На оперативно-профілактичних обліках в установі не перебуває.

Згідно протоколу №22 від 15.11.2023 року засідання комісії державної установи «Софіївська виправна колонія (№55)», відповідно до ст. 100, п. 1 ч. 2 ст. 151-1 Кримінально-виконавчого кодексу України, п. 5 розділу XXVII наказу Міністерства юстиції України від 28.08.2018 року №2823/5 «Про затвердження правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань», засудженому ОСОБА_7 було відмовлено у переведенні з приміщень камерного типу, в яких тримаються дві особи, до багатомісних приміщень камерного типу виправної колонії максимального рівня безпеки з наданням дозволу на участь у групових заходах освітнього, культурно-масового та фізкультурно-оздоровчого характеру в порядку, встановленому законодавством,- після фактичного відбуття у таких приміщеннях не менше як п`ять років строку покарання.

Вину у скоєному злочині визнає та розкаюється. Міру призначеного судом покарання вважає суворою та не справедливою.

Згідно психологічної характеристики на засудженого ОСОБА_7 за рисами характеру: не конфліктний; позитивно сприймає оточуючих, стриманий, людина глибока та змістовна, впевнений у собі, за вольовими якостями наполегливий, відстоює свою думку. Легко переключається з однієї роботи на іншу та адаптується до нових умов. Активний, енергійний, за бажання може стримувати прояв свої почуттів і мимовільних реакцій. Разом із тим характеризується деякою мінливістю та подвійністю з метою отримати поблажливість з боку адміністрації установи. Конфліктних ситуацій за час перебування в установі не створює.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений ч. 2 ст. 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про заміну покарання у виді довічного позбавлення волі більш м`яким.

Згідно ч. 1 ст. 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

У відповідності ч.1 ст.82 КК України, невідбута частина покарання у виді обмеження, позбавлення волі або покарання у виді довічного позбавлення волі можуть бути замінені судом більш м`яким покаранням, строк якого обчислюється з дня заміни невідбутої частини покарання або покарання у виді довічного позбавлення волі більш м`яким. У цих випадках більш м`яке покарання призначається в межах строків, установлених у Загальній частині цього Кодексу для даного виду покарання, і не повинне перевищувати невідбутого строку покарання, призначеного вироком.

Згідно ч. 3 ст. 82 КК України, заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.

Відповідно до ч. 5 ст. 82 КК України, покарання у виді довічного позбавлення волі може бути замінено на покарання у виді позбавлення волі строком від п`ятнадцяти до двадцяти років, якщо засуджений відбув не менше п`ятнадцяти років призначеного судом покарання.

Отже, можливість заміни покарання у виді довічного позбавлення волі на покарання у виді позбавлення волі на певний строк, обумовлена наявністю двох складових: засуджений став на шлях виправлення та відбув певну частину строку покарання в залежності від ступеня його тяжкості.

Засуджений ОСОБА_7 в місцях позбавлення волі знаходиться з 01.03.2002, на день розгляду подання, фактично відбув 21 рік, що дає можливість розглянути питання про заміну довічного позбавлення волі більш м`яким у виді позбавлення на певний строк, відповідно до ч. 5 ст. 82 КК України.

Таким чином, наведені у поданні обставини, щодо зміни засудженому ОСОБА_7 покарання у виді довічного позбавлення волі на покарання у виді позбавлення волі на певний строк, підтверджені вищевказаними матеріалами, та свідчать про те, що своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці останній довів своє виправлення.

Беручи до уваги викладене, а також те, що засуджений ОСОБА_7 став на шлях виправлення, його поведінка є сумлінною, правила внутрішнього розпорядку виконує в повному об`ємі, порушень не допускає, стягнення не застосовувалися, що у свою чергу свідчить про те, що останній прагнув досягнути виправлення, його позитивну характеристику, те, що на день розгляду подання, останній фактично відбув 21 рік позбавлення волі, дає підстави прийняти колегії суддів рішення про можливість замінити йому покарання у виді довічного позбавлення волі на позбавлення волі на строк, відповідно до ч. 5 ст. 82 КК України, а саме 15 років позбавлення волі.

Керуючись ст. 82 КК України, ст. ст. 537, 539 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Клопотання начальника ДУ «Рівненський слідчий ізолятор» про застосування ст. 82 КК України до засудженого ОСОБА_12 - задоволити.

Замінити ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженому 16 липня 2004 року Апеляційним судом Запорізької області за ст. 69, п.п. «а», «і» ст. 93, ч. 3 ст. 142, ч. 3 ст. 215-3, ч. 2 ст. 17, п.п. «а», «3», «і» ст. 93 (1960 р.), ст. 257, п.п. 6, 12, 13 ч. 2 ст. 115, ч. 3 ст. 146, ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 289, ч. 1 ст. 296, ч. 3 ст. 358, ст. 70 КК України до довічного позбавлення волі з конфіскацією всього майна належного йому на праві власності. Ухвалою Верховного суду України від 08.06.2006 року вирок Апеляційного суду Запорізької області від 16.07.2004 року залишено без змін у виді довічного позбавлення волі на покарання у виді позбавлення волі на строк 15 (п`ятнадцять) років.

Строк заміни ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покарання у виді довічного позбавлення волі на покарання у виді позбавлення волі на строк 15 (п`ятнадцять) років обчислювати з дня заміни покарання, тобто з 28.12.2023 року.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Рівненського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Головуюча суддя ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_3

Суддя ОСОБА_2