Провадження № 1кс/712/4783/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Про застосування запобіжного заходу у вигляді

особистого зобов`язання

28 вересня 2023 року м. Черкаси

Слідчий суддя Соснівського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1 ,

за участю

секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

слідчого ОСОБА_4

підозрюваного ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 3 м. Черкаси клопотання старшого слідчого слідчого відділу Черкаського районного управління поліції ГУ НП в Черкаській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 , погодженого прокурором Черкаського відділу Черкаської окружної прокуратури ОСОБА_7 , за матеріалами досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР № 0002655 від 12.08.2023, за підозрою

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Черкаси, громадянина України, з вищою освітою, непрацюючого, неодруженого, який не є учасником бойових дій, інвалідом, депутатом, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

1) 05.07.2022 року Соснівським районним судом міста Черкаси за ч. 1 ст. 125 КК України до покарання у вигляді штрафу 850 гривень.

у вчиненні злочину, передбаченого ст. 126-1 КК України про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання

В С Т А Н О В И В :

27.09.2023 до Соснівського районного суду м. Черкаси надійшло клопотання старшого слідчого слідчого відділу Черкаського районного управління поліції ГУ НП в Черкаській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором Черкаського відділу Черкаської окружної прокуратури ОСОБА_7 , за матеріалами досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР № 0002655 від 12.08.2023, за підозрою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні злочину, передбаченого ст. 126-1 КК України про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання.

З клопотання вбачається, що досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи неодноразово притягнутим до адміністративної відповідальності за домашнє насильство, що підтверджується постановою Соснівського районного суду м. Черкаси від 12.07.2022 справа № 712/4629/22, постановою Соснівського районного суду м. Черкаси від 11.04.2023 справа №712/2185/23, постановою Соснівського районного суду м. Черкаси від 09.05.2023 справа № 712/2186/23, діючи систематично, умисно, в порушення вимог ст. 28 Конституції України, згідно якої кожен має право на повагу до його гідності, а також в порушення вимог Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», вчинив відносно потерпілої ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 психологічне насильство, за наступних обставин:

Так, 16.04.2023, близько 15 години 00 хвилин, ОСОБА_5 , знаходячись за місцем проживання по АДРЕСА_2 , продовжуючи свій умисел направлений на вчинення систематичного психологічного насильства, почав висловлюватись нецензурною лайкою відносно особи, з якою вони спільно проживали, але не перебували у шлюбі - ОСОБА_8 , тим самим принизив честь і гідність особи, що полягало в принизливих словах, залякуванні, погрозах нанесення тілесних ушкоджень та нездатності потерпілої себе захистити від психологічного насильства.

Як наслідок, відповідно до висновку судово-психологічної експертизи № СЕ-19/124-23/10529-ПС від 22.09.2023, ситуація здійснення домашнього насильства є психотравмуючою для ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та у останньої наявні негативні зміни в емоційному стані, які перешкоджають активному соціальному функціонуванню та виникли внаслідок насилля в сім`ї.

Отже, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , домашнього насильства, тобто умисного систематичного вчинення психологічного насильства відносно іншої особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призводить до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої особи.

27.09.2023 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні даного кримінального правопорушення, передбаченого ст. 1261 КК України домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призводить до психологічних страждань, погіршення якості життя потерпілої особи.

В ході досудового розслідування зібрано достатньо даних, які вказують на обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України та підтверджується наступними доказами, а саме:

?протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 11.08.2023 від ОСОБА_8 ;

?копією постанови Соснівського районного суду м. Черкаси від 12.07.2023, справа № 712/4629/22;

?копією постанови Соснівського районного суду м. Черкаси від 11.04.2023, справа №712/2185/23;

?копією постанови Соснівського районного суду м. Черкаси від 09.05.2023, справа № 712/2186/23;

?протоколом допиту потерпілої ОСОБА_8 від 08.09.2023;

?протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 08.09.2023;

?протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 08.09.2023;

?висновком експерта № СЕ-19/124-23/10529-ПС від 22.09.2023;

?протоколом додаткового допиту свідка ОСОБА_9 від 26.09.2023.

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні нетяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді громадських робіт на строк від ста п`ятдесяти до двохсот сорока годин, або арешту на строк до шести місяців, або обмеження волі на строк до п`яти років, або позбавлення волі на строк до двох років.

Наразі в ході досудового розслідування встановлено ризики, передбачені ст. 177 КПК України та є достатні підстави вважати, що підозрюваний може:

-переховуватися від органу досудового розслідування та суду;

-незаконно впливати на потерпілого, свідків;

-продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється;

-перешкоджати у кримінальному провадженню іншим чином.

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ у своєму інформаційному листі від 04.04.2013 № 511-550/0/0-13 «Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України» зазначив зокрема те, що запобіжні заходи у кримінальному провадженні застосовуються тільки з метою та за наявності підстав, визначених ст. 177 КПК, з врахуванням того, що рішення про застосування одного із видів запобіжних заходів, який обмежує права і свободи підозрюваного, обвинуваченого, має відповідати характеру певного суспільного інтересу (визначеним у КПК конкретним підставам і меті), що, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості.

Частиною 2 ст. 177 КПК України визначено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, суд, у відповідності до ч. 1 ст. 178 КПК України, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, що зокрема визначені у ч.1 п. 1, 3 11 даної частини вказаної статті.

Приймаючи до уваги вище викладене, під час досудового слідства встановлено наявність чотирьох (п.п. 1, 3, 4, 5 ) з п`яти ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: ризик переховування від органу досудового розслідування; ризик незаконного впливу на потерпілого, свідків; ризик перешкоджання кримінальному провадженні іншим чином; ризик продовження кримінального правопорушення, у якому підозрюється.

Вимогами ст.179 КПК України встановлено, що особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені ст. 194 цього Кодексу.

Беручи до уваги те, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування, незаконно впливати на свідків, потерпілого, враховуючи наявність ризиків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином передбачених п.п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, у зв`язку з неможливістю запобігання цим ризикам, просить застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на 60 діб такі обов`язки:

1) прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді, та суду за кожною вимогою;

2) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та / або місця роботи;

3) утримуватися від спілкування з потерпілою ОСОБА_8 , свідками ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , у даному кримінальному провадженні до завершення досудового розслідування.

Відповідно до ч. 7 ст. 194 КПК України, застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , обмежувальний захід у вигляді направлення підозрюваного для проходження програми для кривдників до Черкаського міського центу соціальних служб Черкаської міської ради за адресою: м. Черкаси, вулиця Благовісна, 170, строком на два місяці.

Прокурор ОСОБА_11 та слідчий ОСОБА_4 в судовому засіданні клопотання підтримали, просили його задовольнити з мотивів, викладених у клопотанні.

Підозрюваний ОСОБА_5 не заперечував проти задоволення клопотання.

Вивчивши клопотання, дослідивши його матеріали, заслухавши сторін, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, приходить до наступного висновку.

Під час судового розгляду, на обґрунтування даного клопотання та підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, слідчим, надані наступні докази:

?витяг з ЄРДР № 0002655 від 12.08.2023, з якого вбачається, що внесені відомості за заявою ОСОБА_8 , правова кваліфікація кримінального правопорушення за 126-1 КК України. Підозру пред`явлено ОСОБА_12

?протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 11.08.2023 від ОСОБА_8 ;

?копія постанови Соснівського районного суду м. Черкаси від 12.07.2023, справа № 712/4629/22;

?копія постанови Соснівського районного суду м. Черкаси від 11.04.2023, справа №712/2185/23;

?копія постанови Соснівського районного суду м. Черкаси від 09.05.2023, справа № 712/2186/23;

?протокол допиту потерпілої ОСОБА_8 від 08.09.2023;

?протокол допиту свідка ОСОБА_9 від 08.09.2023;

?протокол допиту свідка ОСОБА_10 від 08.09.2023;

?висновок експерта № СЕ-19/124-23/10529-ПС від 22.09.2023;

?протокол додаткового допиту свідка ОСОБА_9 від 26.09.2023.

Відповідно до ст. 29 Конституції України, ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Згідно ст. 5 «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

З огляду на вищевказане слідчий суддя зазначає, що проголошуючи «право на свободу», стаття 5 передбачає фізичну свободу людини; її мета полягає в забезпеченні того, щоб жодна особа не могла бути свавільно позбавлена свободи. Позбавлення свободи не обмежується класичним випадком тримання під вартою після арешту або засудження, а може мати багато інших форм (Guzzardi проти Італії, § 95). Для того, щоб визначити, чи було особу «позбавлено свободи» у значенні статті 5, відправною точкою повинна бути її конкретна ситуація, і необхідно враховувати ряд критеріїв, таких, як тип, тривалість, наслідки і спосіб реалізації відповідного заходу (Guzzardi проти Італії, § 92; Medvedyev і Інші проти Франції, § 73; Creangг проти Румунії, § 91). Зобов`язання брати до уваги «різновид» і «спосіб імплементації» згаданого заходу дозволяє Суду враховувати особливий контекст і обставини, притаманні іншим обмеженням, ніж класичне ув`язнення в тюремній камері. Важливим фактором, який слід брати до уваги, є контекст, в якому цей захід застосовується, оскільки в сучасному суспільстві нерідко трапляються ситуації, коли громадськість може бути покликана змиритись з обмеженнями свободи пересування або особистої свободи задля загального блага (Nada проти Швейцарії, § 226; Austin і Інші проти Сполученого Королівства. Поняття позбавлення свободи за змістом статті 5 § 1 містить як об`єктивний елемент поміщення людини у певний обмежений простір на значний період часу, так і додатковий суб`єктивний елемент, який полягає в тому, що людина не давала чинної згоди на таке поміщення (Storck проти Німеччини, § 74; Stanev проти Болгарії, § 117). Право на особисту свободу є занадто важливим в демократичному суспільстві, тому людина повинна мати можливість скористатися захистом, передбаченим Конвенцією, навіть якщо вона, можливо, сама дозволила взяти себе під варту, особливо, якщо ця людина не має достатньої дієздатності для того, щоб погодитись або не погодитись із запропонованими діями (H.L. проти Сполученого Королівства, § 90; Stanev проти Болгарії.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 177 КПК України - метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави, слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Враховуючи, що положення чинного кримінального процесуального законодавства не розкривають поняття «обґрунтованості підозри», в оцінці цього питання суд користується практикою Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права.

У своїх рішеннях, зокрема «Фокс, Кемпбел і Гартлі протии Сполученого Королівства», «Нечипорук та Йонкало проти України» Європейський суд з прав людини наголошує, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин. При цьому факти, що підтверджують обґрунтовану підозру не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок. Стандарт доказування «обґрунтована підозра» не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав особи.

Статтею 178 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання неможливості виконання завдань кримінального провадження, передбачені ст. 177 КПК України.

Слідчий суддя, враховуючи відомості про доказову базу, що надана до клопотання органом досудового розслідування та про сукупність обставин підозри, що інкримінується ОСОБА_5 , а також обсяг відомостей, щодо існуючих ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які були повідомленні під час розгляду клопотання прокурором та знайшли своє підтвердження та обґрунтування - приходить до переконання, що висновки органу досудового розслідування щодо обґрунтованої підозри, викладені в клопотанні прокурора про застосування запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання відносно підозрюваного - не є явно необґрунтованими чи очевидно недопустимими.

У відповідності до п.п. 61, 62 Рішення Європейського суду з прав людини від 24 липня 2003 року по справі «Смирнов проти Росії», наявність підстав для утримання під вартою повинно бути оцінено по кожній конкретній справі з урахуванням всіх обставин справи. Довготривале утримання під вартою може бути виправданим лише при наявності конкретних ознак того, що цього вимагають інтереси суспільства, які незважаючи на наявність презумпції невинності, перевищують інтереси забезпечення поваги до свободи.

На переконання слідчого судді, суспільний інтерес у даній справі, полягає у повному та неупередженому розгляді кримінального провадження у встановлені законом строки, а тому слід забезпечити виконання підозрюваним процесуальних рішень у справі та запобігти процесуальним ризикам, які можуть наступити в разі обрання йому запобіжного заходу, не пов`язаного з особистим зобов`язанням, а саме: переховування від досудового розслідування і суду з метою уникнення покарання, можливості вчинення іншого кримінального правопорушення, вірогідність незаконного впливу на свідків з метою примушування їх до зміни своїх показань та перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.

Вказані суспільні інтереси, не дивлячись на презумпцію невинуватості, мають більшу вагу ніж правила про повагу до свободи особи (справа ЄСПЛ «Лабіта проти Італії», «Рохліна проти РФ»).

Враховуючи викладене, заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши зміст клопотання і наявні матеріали кримінального провадження, оцінивши в сукупності всі обставини, у тому числі слідчий суддя приходить до висновку, що наявні наступні ризики:

-ризик переховування від органу досудового розслідування обґрунтовується тим, що ОСОБА_5 офіційно не одружений, офіційно не працевлаштований, враховуючи усвідомлення ним вчинення кримінального правопорушення вважаю, що не обрання йому запобіжного заходу останній усвідомлюючи те, що він підозрюється у скоєнні злочину, за який передбачено покарання у вигляді громадських робіт на строк від ста п`ятдесяти до двохсот сорока годин, або арешту на строк до шести місяців, або обмеження волі на строк до п`яти років, або позбавлення волі на строк до двох років, може переховуватися від органу досудового розслідування, суду та змінити місце проживання з метою уникнення справедливого покарання. Невідворотність покарання за скоєний злочин вже саме по собі є підставою та мотивом для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Крім того, Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» від 26 липня 2001 року № 33977/97, п. 81 закріпив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів.

-ризик незаконного впливу на потерпілого, свідків у даному кримінальному провадженні обґрунтовується тим, що підозрюваний ОСОБА_5 має спільну дитину з потерпілою, особисто знайомий із свідками, йому відомо місце проживання потерпілої та свідків в даному кримінальному провадженні і тому матиме реальну можливість здійснювати незаконний вплив на свідків і потерпілу, а тому може об`єктивно тиснути на свідків і потерпілу шляхом вмовлять, погроз чи шантажу з метою зміни останніми раніше наданих показань на його користь чи відмови від надання показань, з метою уникнення ним кримінальної відповідальності;

-ризик перешкоджання кримінальному провадженні іншим чином полягає в тому, що ОСОБА_5 , притягувався до кримінальної відповідальності та визнаний винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, що може свідчити про його обізнаність про методи розслідування кримінального провадження, тому може об`єктивно перешкоджати досудовому розслідуванні;

-ризик продовження кримінального правопорушення, у якому підозрюється полягає у систематичності скоєння злочину відносно потерпілої та відсутності, на даному етапі, достатніх стримуючих факторів для уникнення повторення домашнього насильства з боку ОСОБА_5 . Також, вказаний ризик обумовлюється тим, що ОСОБА_5 є раніше судимою особою, що свідчить про його кримінально-протиправну поведінку.

Вимогами ст.179 КПК України встановлено, що особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені ст. 194 цього Кодексу, а саме:

1) прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді, та суду за кожною вимогою;

2) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

5) незаконно впливати на потерпілого, свідків;

Відповідно до ч. 6 ст. 194 КПК України: в інтересах потерпілого від злочину, пов`язаного з домашнім насильством, крім обов`язків, передбачених частиною п`ятою цієї статті, суд може застосувати до особи, яка підозрюється у вчиненні такого кримінального правопорушення, один або декілька таких обмежувальних заходів:

1) заборона перебувати в місці спільного проживання з особою, яка постраждала від домашнього насильства;

2) обмеження спілкування з дитиною у разі, якщо домашнє насильство вчинено стосовно дитини або у її присутності;

3) заборона наближатися на визначену відстань до місця, де особа, яка постраждала від домашнього насильства, може постійно чи тимчасово проживати, тимчасово чи систематично перебувати у зв`язку із роботою, навчанням, лікуванням чи з інших причин;

4) заборона листування, телефонних переговорів з особою, яка постраждала від домашнього насильства, інших контактів через засоби зв`язку чи електронних комунікацій особисто або через третіх осіб;

5) направлення для проходження лікування від алкогольної, наркотичної або іншої залежності, від хвороб, що становлять небезпеку для оточуючих, направлення для проходження програми для кривдників.

Враховуючи, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні систематичного домашнього насильства відносно потерпілої, що підтверджується зібраними по провадженню доказами, вчинив домашнє насильство, а також те, що ОСОБА_5 має спільну дитину з потерпілою, що збільшує ризик потворного домашнього насильства, є необхідність у застосуванні до підозрюваного ОСОБА_5 обмежувального заходу передбаченого п. 5. 6 ст. 194 КПК України, а саме: направлення підозрюваного для проходження програми для кривдників, яка дасть змогу покращити взаємовідносини між потерпілою та підозрюваним, і як наслідок зменшити ризик вчинення нових фактів домашнього насильства.

Крім того, на сьогодні існують відомості, що дають підстави для застосування особистого зобов`язання та не існує відомостей які б безумовно свідчили про неможливість його обрання, оскільки ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 126-1 КК України, а іншого комплексу обставин які би переважили ризики передбачені ст.177 КПК України не встановлено. А тому, при вирішенні питання щодо застосування запобіжного заходу необхідно врахувати наявність ризиків, передбачених п. 1, 3, 4, ч. 1 ст. 177 КПК України, та факт наявності суспільного інтересу.

Слідчий суддя погоджується з доводами слідчого та прокурора, що запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання та обмежувального заходу убезпечить потерпілу ОСОБА_8 ; підозрюваного ОСОБА_5 від переховування від органів досудового розслідування та/або суду; незаконного впливу на потерпілого, свідків; перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.

Крім того, при застосуванні запобіжного заходу та обмежувального заходу до ОСОБА_5 слідчий суддя враховує суспільний інтерес запобігання вчинення ним нових злочинів та усвідомлення підозрюваним невідворотності покарання за вчинений злочин.

Крім того, відповідно ч. 7 ст. 194 КПК України, обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, а саме застосування до особи, яка підозрюється у вчиненні злочину пов`язаного з домашнім насильством, один або декілька обмежувальних заходів можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного, обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.

Відповідно до наказу Міністерства соціальної політики України № 1434 від 01.10.2018 в Україні затверджено типову програму для кривдників. Цією типовою програмою передбачено комплекс заходів за результатами оцінки ризиків, спрямованих на зміну насильницької поведінки кривдника, формування у нього нової, неагресивної моделі поведінки у приватних стосунках, відповідального ставлення до власних вчинків та їхніх наслідків, до виконання батьківських обов`язків, на викорінення дискримінаційних уявлень про соціальні ролі та обов`язки жінок і чоловіків. Мета цієї типової програми - зміна насильницької поведінки кривдника, формування соціально прийнятних норм і гуманістичних цінностей.

Відповідно до даного наказу Міністерства соціальної політики України №1434 організацію та виконання цієї типової програми, її проходження кривдниками забезпечують місцеві державні адміністрації та органи місцевого самоврядування відповідно до вимог статті 28 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Згідно 8,9,10 пункту даного наказу кривдника може бути направлено на проходження цієї Типової програми на строк від трьох місяців до одного року у випадках, передбачених законодавством; також кривдник може брати участь у цій Типовій програмі за власною ініціативою на добровільній основі, заходи з організації та забезпечення проходження цієї Типової програми кривдниками проводяться на підставі інформації, отриманої відповідно до законодавства від суду, уповноваженого підрозділу органу Національної поліції України, в разі неприбуття кривдника для проходження цієї Типової програми або ухилення від її проходження без поважних причин суб`єкти, відповідальні за її виконання, повідомляють про це письмово протягом трьох робочих днів уповноважений підрозділ органу Національної поліції для вжиття відповідних заходів.

На підставі викладеного, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання обґрунтоване та підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 32, 110, 131-132, 176-179, 193-196, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В :

Клопотання старшого слідчого слідчого відділу Черкаського районного управління поліції ГУ НП в Черкаській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором Черкаського відділу Черкаської окружної прокуратури ОСОБА_7 , за матеріалами досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР № 0002655 від 12.08.2023, за підозрою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні злочину, передбаченого ст. 126-1 КК України про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання задовольнити.

Застосувати відносно підозрювано ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на два місяці, тобто до 28.11.2023, (але в рамкам строків досудового розслідування) такі обов`язки:

1) прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді, та суду за кожною вимогою;

2) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

3) утримуватися від спілкування з потерпілою ОСОБА_8 , свідками ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , у даному кримінальному провадженні до завершення досудового розслідування.

Відповідно до ч. 7 ст. 194 КПК України, застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , обмежувальний захід у вигляді направлення підозрюваного для проходження програми для кривдників до Черкаського міського центу соціальних служб Черкаської міської ради за адресою: м. Черкаси, вулиця Благовісна, 170, строком на два місяці, то до 28 листопада 2023 року включно, але в рамкам строків досудового розслідування.

Попередити ОСОБА_5 , що у разі невиконання покладених на нього обов`язків може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід та накладене грошове стягнення у розмірі від 0.25 до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.

Копію ухвали направити начальнику Черкаського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області для організації її виконання.

Копію ухвали в частині застосування обмежувального заходу у вигляді направлення підозрюваного ОСОБА_5 для проходження програми для кривдників направити до Черкаської міської ради для організації її виконання.

Ухвала про застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Копію ухвали вручити підозрюваному та прокурору негайно, після її проголошення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали слідчого судді складено 29.09.2023 року о 13:00.

Слідчий суддя Соснівського

районного суду м. Черкаси ОСОБА_1