Справа № 991/1388/20
Провадження 1-кп/991/26/20
О К Р Е М А Д У М К А
судді ОСОБА_1 до ухвали Вищого антикорупційного суду від 22 листопада 2023 року
про відмову у наданні стороні захисту тимчасового доступу до речей та документів
Цією окремою думкою до ухвали суду від 22 листопада 2023 року, якою стороні захисту було відмовлено у наданні тимчасового доступу до речей та документів, а саме до матеріалів судових справ
№ 991/1482/19 (кримінальне провадження № 1-кс/991/1967/19), № 991/1482/19 (кримінальне провадження № 1-кс/991/1968/19), № 991/1482/19 (кримінальне провадження № 1-кс/991/1969), які зберігаються у Вищому антикорупційному суді (далі за текстом, судові справи), висловлюю свою незгоду зі змістом наведеної ухвали, при цьому виходжу з такого.
1. Як убачається з матеріалів справи, захисники ОСОБА_2 - адвокати
ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 звернулись до суду з клопотаннями від 09 листопада 2020 року, 06 квітня та 19 вересня 2023 року (том № 3 а.с. 67, том № 14 а.с. 100, 119, 150, том
№ 15 А.С. 223, 231, 239) про надання тимчасового доступу до наведених у попередньому абзаці судових справ, у межах яких слідчий суддя надав дозволи на проведення обшуків в (1) службовому кабінеті обвинуваченого, який знаходився в адміністративній будівлі ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 ; (2) у його транспортному засобі - автомобілі «NISSAN X-TRAIL», державний номерний знак НОМЕР_1 (номер кузова НОМЕР_2 ); а також (3) у його ж житловому будинку з надвірними спорудами, розташованому за адресою: АДРЕСА_2 .
Потребу в доступі до матеріалів окреслених судових справ захисники обґрунтовували тим, що попри задекларовану законодавцем змагальність кримінального провадження сторона захисту дотепер позбавлена доступу до таких матеріалів, які, менше з тим, перебувають у розпорядженні сторони обвинувачення, тоді як ці матеріали можуть містити відомості, які у сукупності з іншими доказами, здатні підтвердити версію захисту щодо провокації ОСОБА_2 до вчинення злочину та/або свідчити про недопустимість доказів, здобутих за результатами проведення обшуків.
2. Вважаю, що клопотання сторони захисту про надання тимчасового доступу до речей та документів підлягали задоволенню з огляду на їх відповідність сукупності положень Кримінального процесуального кодексу України, а саме:
- статті 20, яка гарантує стороні захисту право збирати та подавати докази як складову забезпечення права на захист;
- статті 22, згідно з якою кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання сторонами такого провадження їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими Кримінальним процесуальним кодексом України. Ця ж стаття констатує рівні права на збирання та подання суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав. При цьому суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків;
- статті 23, відповідно до якої не можуть бути визнані доказами відомості, що містяться в речах та документах, які не були предметом безпосереднього дослідження суду;
- статті 26, за змістом якої сторони кримінального провадження повинні бути вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачені Кримінальним процесуальним кодексом України, а суд має вирішувати ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень цим Кодексом;
- статтям 131, 132, 159-166, якими обидві сторони кримінального провадження уповноважені звернутись до суду з клопотанням про надання тимчасового доступу до речей та документів з можливістю ознайомитися з ними та зробити їх копії. При цьому звернення з таким клопотанням може відбуватись, зокрема, під час судового провадження.
3. На моє переконання, сторона захисту належним чином та достатньою мірою обґрунтувала значення матеріалів судових справ для встановлення обставин цього кримінального провадження, а також можливість використання відомостей, які містяться в наведених матеріалах, як доказів, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих матеріалів.
Так, в розумінні статей 84, 85, 86 Кримінального процесуального кодексу України доказами є фактичні дані, на підставі яких суд встановлює (1) наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження, а також (2) на підставі яких суд може дійти висновку про достовірність чи недостовірність, можливість чи не можливість використання інших доказів.
При цьому пункт 4 частини третьої статті 87 Кримінального процесуального кодексу України прямо передбачає, що є недопустимими ті докази, що були отримані під час виконання ухвали про дозвіл на обшук житла та іншого володіння особи, якщо така ухвала винесена слідчим суддею без проведення повної технічної фіксації засідання.
Отже, без доступу сторони захисту до судових справ, у межах яких слідчий суддя надавав дозволи на обшуки, не дотримується принцип рівності прав сторін кримінального провадження на збирання та подання суду речей, документів, інших доказів.
4. З огляду на викладене, вважаю доречними для обґрунтування тимчасового доступу до матеріалів судових справ доводи сторони захисту щодо їхнього права бути обізнаними зі змістом таких матеріалів, а відтак убачаю невиконаним обов`язок суду, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створити необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.
Суддя ОСОБА_1