20.12.2023 Справа № 696/1320/23
Провадження № 1-кп/696/134/23
УХВАЛА

іменем України

про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

20 грудня 2023 року м. Кам`янка

Кам`янський районний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Кам`янського відділу Смілянської окружної прокуратури про продовження строку застосуваннядо обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у кримінальному провадженні № 0000849 від 02 листопада 2023 року, відносно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України, -

встановив:

В провадженні Кам`янського районного суду Черкаської області знаходиться кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України.

Відносно обвинуваченого ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження строку запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 строком на два місяці, при цьому вказав на наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, встановлених при застосуванні до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, зокрема, що останній може переховуватись від суду, може вчинити інше кримінальне правопорушення, незаконно впливати на потерпілу сторону та свідків, а також тяжкість інкримінованого кримінального правопорушення, що свідчить про неможливість запобігання встановленим ризикам шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

Обвинувачений та його захисник заперечували стосовно клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просили змінити запобіжний захід на цілодобовий домашній арешт з носінням електронного браслету.

Представник потерпілого ДП «Кам`янський спиртогорілчаний комбінат» ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі.

Суд, заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши наявні матеріали кримінального провадження, прийшов до наступного.

Згідно із ч. 3 ст. 331 КПК України за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

У відповідності до рішень Європейського суду з прав людини п. 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод забезпечує особам, яким обрано міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, право на перегляд матеріально-правових і процесуальних умов, які, з погляду Конвенції, є суттєвими для забезпечення законності позбавлення свободи, що означає необхідність перевірки не лише дотримання процесуальних вимог національного законодавства, а також і мети, з якою застосовувалися затримання та подальше тримання під вартою. При цьому рішення суду про продовження строку тримання під вартою не може базуватися на первісних підставах, що слугували для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Суд має з`ясувати можливість застосування до особи, яка тримається під вартою, будь-яких альтернативних запобіжних заходів замість тримання під вартою.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини доцільність продовження строку тримання під вартою ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстава для втручання в право особи на свободу. Наявність підстав для тримання особи під вартою та доцільність подовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Як вбачається із рішення Європейського суду з прав людини «Тейс проти Румунії», автоматичне продовження строків тримання під вартою суперечить Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а тому при вирішенні питання про продовження ОСОБА_4 строку тримання під вартою суд виходить не з принципу автоматичного продовження строку тримання під вартою, а з необхідності уникнення ризиків, визначених ст. 177 КПК України, а саме: запобігання спробам обвинуваченого ухилитися від суду, можливості вчинення інших кримінальних правопорушень та впливу на потерпілу сторону і свідків.

За змістом ст. 199 КПК України підставою для продовження строку тримання під вартою є обставини, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

Стороною захисту не надано доказів, які б свідчили про зменшення або зникнення встановлених ризиків, а також про наявність у обвинуваченого міцних соціальних зав`язків, які б у сукупності вказували на можливість обрання обвинуваченому більш м`якого запобіжного заходу.

З моменту взяття обвинуваченого ОСОБА_4 під варту ухвалою Черкаського апеляційного суду від 29 листопада 2023 року та до моменту вирішення вказаного клопотання не змінилися обставини, які стали підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та не змінилася обстановка, яка дає суду підстави вважати, що належну процесуальну поведінку обвинуваченого може забезпечити і більш м`який запобіжний захід.

Будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків для застосування обвинуваченому більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, в судовому засіданні не встановлено.

Беручи до уваги те, що продовжують існувати ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які були враховані судом апеляційної інстанції під час обрання обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, дані про особу ОСОБА_4 , серйозність пред`явленого обвинувачення та тяжкість покарання, що йому може бути призначено у разі визнання винуватим у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень з урахуванням пред`явленого обвинувачення в іншому кримінальному провадженні за ч. 1 ст. 263, ч. 4 ст. 296 КК України, суд не знаходить підстав для обрання іншого запобіжного заходу.

Даних, які б вказували на неможливість застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою також не встановлено.

Крім цього, у справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Аналізуючи вищенаведене, суд вважає, що клопотання прокурора підлягає задоволенню, а доводи сторони захисту не знайшли свого підтвердження у суді.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 314, 331, 371, 372 КПК України, суд, -

постановив:

Клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на шістдесят днів, тобто до 18 лютого 2024 року включно.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору, надіслати начальнику Державної установи «Черкаський слідчий ізолятор».

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Черкаського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу суду зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Суддя ОСОБА_1