Справа №487/6291/23
Провадження №1-кс/487/3897/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.11.2023 Слідчий суддя Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Миколаївської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000047 від 04.09.2023, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.409, ч.1 ст.366 КК України, про арешт майна,-

ВСТАНОВИВ

28.09.2023 прокурор Миколаївської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 в рамках здійснення досудового розслідування кримінального провадження № 0000047 від 04.09.2023, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.409, ч.1 ст.366 КК України звернулась до Заводського районного суду м. Миколаєва з клопотанням, в якому просила накласти арешт на вилучене майно в ході проведення обшуку 27.09.2023 службових приміщень ІНФОРМАЦІЯ_1 , що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , а саме:

- мобільний телефон Iphone 14 Pro Max з сім картами (е-сім) НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Підставою для внесення клопотання стало те, що вилучені речі мають істотне значення для досудового розслідування та можуть бути використані як доказ фактів та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, існування обставин, які підтверджують, що незастосування заборони на користування, розпорядження цими речами призведе до їх приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування або передачі.

Прокурор у судове засідання не з`явилась, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, клопотання підтримує у повному обсязі.

Власник майна - ОСОБА_4 у судове засідання не з`явився, надав суду заперечення на клопотання. Просив відмовити у задоволенні клопотання посилаючись на те, що вилучений мобільний телефон апріорі не може залишити на собі сліди злочину, а також не може бути знаряддям вчинення кримінального правопорушення передбаченого ст. 409 КК України.

Дослідивши клопотання та докази, якими воно обґрунтовується, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що Першим слідчим відділом (з дислокацією у м. Миколаєві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, розслідується кримінальне провадження № 0000047 від 04.09.2023, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.409, ч.1 ст.366 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що за результатами виконання доручення оперативним підрозділом УСБ України в Миколаївській області встановлено, що начальник відділення рекрутингу та комплектування ІНФОРМАЦІЯ_3 ( АДРЕСА_1 ) ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , будучи військовослужбовцем, в період часу з 13.08.2023 по 26.08.2023, тобто в умовах воєнного стану, ухилився від військової служби шляхом оформлення фіктивного лікарняного, а саме стаціонарного лікування у медичній установі КПН «Очаківська багатопрофільна лікарня» Очаківської міської ради з діагнозом «Тромбофлебід» (запалення варикозних вен), однак у дійсності відпочивав на території Закарпатської області (в період часу з 13.08.2023 по 22.08.2023) та на території міста Одеси (в період часу з 22.08.2023 по 26.08.2023), проводячи час на власний розсуд, тим самим ухилився від військової служби.

З моменту видання Президентом України Указу «Про введення воєнного стану в Україні» за № 64/2022 від 24.02.2022 на території України почав діяти воєнний стан, який в подальшому неодноразово продовжувався та триває дотепер.

Відповідно до матеріалів оперативного підрозділу УСБ України в Миколаївській області, отриманих за результатами виконання доручення прокурора у кримінальному провадженні, додатково встановлено, що ОСОБА_4 має в користуванні мобільний номер телефону НОМЕР_1 , за допомогою використання якого забезпечив оформлення фіктивного лікарняного, шляхом комунікації зі службовими особами КПН «Очаківська багатопрофільна лікарня» Очаківської міської ради, тобто активно користувався ним при підготовці до вчинення злочину, в момент вчинення, обговорював деталі та механізм кримінального правопорушення та ймовірно могли надсилатись фото-копії документів та інших юридично значущих фактичних даних та інформації, що само по собі та у сукупності з іншими матеріалами кримінального провадження має доказове значення у кримінальному провадженні.

Крім того, оперативним підрозділом додатково встановлено коло причетних осіб до даного кримінального правопорушення, серед яких:

- Головний лікар КНП «Очаківська багатопрофільна лікарня» Очаківської міської ради, (розташована за адресою: Миколаївська область, Миколаївський район, м. Очаків, вул. Першотравнева, буд.№1) ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка має в користуванні номер мобільного оператора НОМЕР_3 та НОМЕР_4 . Відповідно оперативної інформації ОСОБА_6 забезпечила документальне оформлення стаціонарного лікування ОСОБА_4 за його фактичної відсутності в період часу з 13.08.2023 по 26.08.2023;

- Лікар загальної практики сімейний лікар Очаківської міської амбулаторії загальної практики сімейної медицини, ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_5 , який має в користуванні номер мобільного оператора НОМЕР_5 . Відповідно оперативної інформації ОСОБА_7 за вказівкою ОСОБА_6 виписав направлення на стаціонарне лікування до КНП «Очаківська багатопрофільна лікарня» Очаківської міської ради з діагнозом «Тромбофлебіт» (запалення варикозних вен) відносно ОСОБА_4 без здійснення фактичного огляду пацієнта (за його відсутності);

- Старший офіцер відділення обліку мобілізаційної роботи ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_6 , який має в користуванні номер мобільного оператора НОМЕР_6 . Відповідно оперативної інформації вказаний військовослужбовець, будучи підлеглим ОСОБА_4 за відсутності останнього, будучи обізнаним про його реальне місце перебування, забезпечив за місцем роботи оформлення всіх необхідних документів пов`язаних з лікарняним в період часу з 13.08.2023 по 26.08.2023.

27.09.2023 в ході проведення санкціонованого обшуку службових приміщень ІНФОРМАЦІЯ_1 , що розташований за адресою: АДРЕСА_1 було виявлено та вилучено речі та документи, що мають доказове значення у кримінальному провадженні, а саме:

- мобільний телефон Iphone 14 Pro Max з сім картами (е-сім) НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Постановою слідчого від 27.09.2023 вищевказані речі визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

У відповідності до п. п. 1, 2, 3 ч. 2, ч. 3-5 статті 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Згідно положень ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Вилучені документи та речі містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту та обставин, що встановлюється під час кримінального провадження та є речовими доказами.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.

Відповідно до ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

За змістом ч. 1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органівта органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Згідно частин 1 та 2 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України. При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен, у тому числі, враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою ( якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:

1) правову підставу для арешту майна;

2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу);

4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;

6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно ст. 1 Протоколу до Конвенції про захист прав та основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Таким чином, будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Слідчий суддя вважає, що клопотання прокурора задоволенню не підлягає, оскільки будь-яких даних про те, що вилучений мобільний телефон був об`єктом вчинення кримінального правопорушення, зберіг на собі його сліди або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, матеріали судового провадження не містять.

Відповідно до ч. 3 ст. 173 КПК України відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.

Керуючись ст. ст. 98, 131-132, 167, 168, 170-173 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання прокурора Миколаївської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000047 від 04.09.2023, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.409, ч.1 ст.366 КК України - відмовити .

Негайно повернути ОСОБА_4 тимчасово вилучений мобільний телефон Iphone 14 Pro Max з сім картами (е-сім) НОМЕР_1 , НОМЕР_2 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1