КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа №642/7183/21
Провадження № 1-кп/552/950/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.10.2023 року Київський районний суд м. Полтави у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

прокурора ОСОБА_2 ,

захисника ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому відкритому судовому засіданні в режимі відео конференції кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002571 від 17.12.2020 року по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Лосятин, Васильківського району, Київської області, громадянина України, освіта вища, не працюючого, одруженого, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 371 України, суд

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Київського районного суду м. Полтава перебуває кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 371 КК України.

Захисник ОСОБА_3 подав суду клопотання про закриття кримінального провадження щодо ОСОБА_4 у зв`язку із закінченням строків давності, оскільки з дня вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення минуло понад три роки. Кримінальне правопорушення мало місце 23 вересня 2020 року та класифікується за ст. 12 КК як кримінальний проступок. Початком перебігу строку давності є день, коли проступок було вчинено. Строк давності притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_4 сплив 23 вересня 2023 року.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні клопотання захисника підтримав та прохав задовольнити.

В судовому засіданні прокурор вважає за можливе звільнити обвинуваченого від кримінальної відповідальності та закрити кримінальне провадження на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

Суд, вислухавши думку учасників кримінального провадження та дослідивши матеріали кримінального провадження дійшов до такого висновку.

Відповідно до ч. 3 ст. 288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до ч. 1 ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло два роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі; три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років; п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини; десять років - у разі вчинення тяжкого злочину; п`ятнадцять років - у разі вчинення особливо тяжкого злочину.

Відповідно до ч. 2 ст. 12 КК України кримінальним проступком є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або інше покарання, не пов`язане з позбавленням волі.

Отже, відповідно до ч. 2 ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується ОСОБА_4 за ч. 1 ст. ст. 371 КК України є кримінальним проступком, за який встановлено покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до п`яти років або обмеженням волі на строк до трьох років.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Пунктом 1 постанови Пленуму Верховного Суду "Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності" № 12 від 23.12.2005 року визначено, що звільнення від кримінальної відповідальності - це відмова держави від застосування щодо особи, яка вчинила злочин, установлених законодавством обмежень певних прав і свобод шляхом закриття кримінальної справи, яке здійснює суд у випадках, передбачених КК у порядку встановленому КПК.

Пунктом 2 вище зазначеної постанови передбачено, що при вирішенні питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності суд повинен переконатися (незалежно від того, надійшла справа з відповідною постановою чи з обвинувальним висновком), що діяння, яке постановлено особі за провину, дійсно мало місце, що воно містить склад злочину і особа винна в його скоєнні, а такою, що наявні умови та підстави її звільнення від кримінальної відповідальності, передбачені КК України. Тільки після цього можна постановити у визначеному КПК порядку відповідне рішення. Ухвалити рішення про звільнення особи від кримінальної відповідальності можна лише за наявності її згоди на закриття справи з відповідної підстави.

Пунктом 8 вище зазначеної постанови чітко визначено, що особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК України, якщо з дня вчинення нею злочину до набрання вироком законної сили минули певні строки давності і вона не ухиляється від слідства або суду та не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 раніше не судимий, обвинувачений від явки до органів слідства, прокурора та суду не ухилявся та не переховувався, а строк давності притягнення до кримінальної відповідальності за кримінальне правопорушення не зупинявся та не переривався.

По закінченню зазначених строків, підозрюваний, обвинувачений має право заявити відповідне клопотання про закриття кримінального провадження. В такому разі орган досудового розслідування чи суд, який здійснює судове слідство кримінального провадження будуть зобов`язані закрити кримінальне провадження у зв`язку із закінченням строків притягнення до кримінальної відповідальності.

Так, підтвердив імперативні вимоги закону щодо закриття кримінального провадження й Касаційний кримінальний суд Верховного Суду 06 грудня 2021 року у справі № 521/8873/18 провадження № 51-413 кмо 21. Зокрема, у своїй Постанові Суд відзначив, що звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язком суду у разі настання обставин, передбачених ч. 1 ст. 49 КК, за наявності згоди підозрюваного, обвинуваченого, засудженого на звільнення на підставі спливу строків давності.

Вирішуючи питання про можливість звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності, суд враховує відомості про особу обвинуваченого, який є особою не судимою, а також те, що підозрюється у вчиненні кримінального проступку 23.09.2020 року, тобто минуло понад три роки, строк притягнення до відповідальності відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України складає три роки, обставини, передбачені ч.ч. 2 та 3 ст. 49 КК України не встановлені, згоду ОСОБА_4 , а тому вважає за можливе звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 371 КК України, у зв`язку із закінченням строку давності, а провадження у справі закрити.

В матеріалах кримінального провадження є цивільний позовОСОБА_6 до ОСОБА_4 про відшкодування шкоди.

Нормами кримінального процесуального закону, зокремаст. 129 КПК України, встановлено, що рішення про повне або часткове задоволення цивільного позову може бути винесене лише у разі визнання обвинуваченого винним у вчиненні кримінального правопорушення і ухвалення обвинувального вироку чи винесення постанови про застосування до особи примусових заходів виховного або медичного характеру.

Тобто, вирішення цивільного позову при звільненні особи від кримінальної відповідальності із закриттям провадження по справі суперечить вказаним вище нормам закону.

В той же час, у випадку закриття кримінального провадження на встановлених КПК підставах, суд зобов`язаний роз`яснити цивільному позивачеві його право пред`явити аналогічний позов у порядку цивільного судочинства.

Отже, враховуючи звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності у зв`язку із спливом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, заявлений цивільний позов слід залишити без розгляду, що в силу вимог ч. 7 ст.128 КПК України, не перешкоджає його пред`явленню в порядку цивільного судочинства.

На підставі ст. 49 КК України, керуючись ст.ст. 284, 314, 372, 376 КПК України, суд,

У Х В А Л И В :

Клопотання захисника ОСОБА_3 про звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 371 КК України та закриття провадження у справі на підставі п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності по обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 371 КК України, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

Кримінальне провадження відомості про яке внесено 17.12.2020 року до ЄРДР за № 0002571 про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 371 КК України, - закрити.

Цивільний позов ОСОБА_6 до ОСОБА_4 про відшкодування шкоди залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Київський районний суд м. Полтава протягом семи днів з дня її проголошення.

Головуючий ОСОБА_1