УХВАЛА

10 жовтня 2023 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області у складі:

в особі слідчого судді - ОСОБА_1

з участю секретаря - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

слідчого - ОСОБА_4

підозрюваного - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відео конференції в залі суду м. Рівне клопотання старшого слідчого в ОВС відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Рівненській області підполковника поліції ОСОБА_4 , яке погоджено із прокурором у кримінальному провадженні - заступник начальника відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою та транснаціональною злочинністю Рівненської обласної прокуратури ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Сиктивкар, республіки Комі, рф, громадянина України, раніше судимого 23.12.2021 за вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки та 7 місяці, проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , не одруженого, підозрюваного за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України,,-

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий в ОВС відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Рівненській області підполковник поліції ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням яке погоджене прокурором у кримінальному провадженні - заступник начальника відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою та транснаціональною злочинністю Рівненської обласної прокуратури ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 .

В обґрунтування клопотання зазначено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Сиктивкар, республіки Комі, рф, громадянину України, раніше судимому 23.12.2021 за вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки та 7 місяці повідомлено про те, що він підозрюється у незаконному придбанні та зберіганні з метою збуту, а також у незаконному збуті наркотичних засобів у місця позбавлення волі, вчинені повторно, за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , який до 18.08.2023 утримувався в Державній установі «Рівненський слідчий ізолятор», що по вул. Дворецька, 116 в м. Рівне, будучи раніше засудженим вироком Гощанського районного суду Рівненської області 23.12.2021 за вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки та 7 місяців, належних висновків не зробив, на шлях виправлення та перевиховання не став, вчинивши нові умисні кримінальні правопорушення за наступних обставин.

Так, ОСОБА_5 , продовжуючи свою злочинну діяльність, утримуючись в ДУ «Рівненський слідчий ізолятор», діючи за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_7 , який також утримується в ДУ та жителем м. Здолбунів Рівненської області ОСОБА_8 , маючи умисел на збут у місце позбавлення волі, а саме в ДУ «Рівненський слідчий ізолятор» наркотичних засобів бупренорфін, який відповідно до списку 1 таблиці 2 «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 06 травня 2000 року, відноситься до наркотичних засобів, обіг яких обмежено, та канабісу, який відповідно до списку 1 таблиці 1 «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 06 травня 2000 року, відноситься до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено, всупереч Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» № 60/95-ВР від 15 лютого 1995 року, порушуючи вимоги Порядку провадження діяльності, пов`язаної з обігом наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, та контролю за їх обігом, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 589 від 03 червня 2009 року, порушуючи порядок, встановлений Законом України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними», та Закону України «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів», умисно, повторно, з корисливих мотивів, в період часу з 29 липня по30 липня 2023 року, вчинили незаконне придбання, зберігання з метою збуту, а також незаконний збут наркотичних засобів бупренорфіну в загальній кількості 14 таблеток, масою 0,0280г та бупренорфіну у порошкоподібному стані масою 0,0013г, обіг якого обмежено та канабісу, загальною масою 19,423г, обіг якого заборонено, у місця позбавлення волі, за наступних обставин.

Так, ОСОБА_7 , утримуючись в ДУ «Рівненський слідчий ізолятор», що по вул. Дворецька, 116 в м. Рівне, з метою забезпечення надходження на територію ДУ наркотичних засобів бупренорфін та канабіс, в період час з 29 по 30 липня 2023 року, з використанням телефонного зв`язку (абонентського номеру НОМЕР_1 ), доручив ОСОБА_8 (за абонентським номером НОМЕР_2 )придбати вказані наркотичні засоби та збути їх на територію слідчого ізолятору, шляхом перекидання через паркан.

Так, ОСОБА_7 , 29 липня 2023 року, за невстановлених досудовим слідством обставин, доручив ОСОБА_8 придбати наркотичний засіб канабіс.

Виконуючи надану ОСОБА_7 вказівку, ОСОБА_8 , за невстановлених досудовим розслідуванням обставин та часу, придбав у невстановленої досудовим слідством особи, вказаний наркотичний засіб, який зберігав при собі з метою подальшого його збуту на територію ДУ.

30 липня 2023 року, продовжуючи реалізацію злочинного плану, ОСОБА_7 , з використанням телефонного зв`язку (абонентського номеру НОМЕР_1 ), о 13 годині 28 хвилин доручив ОСОБА_8 (за абонентським номером НОМЕР_2 )придбати наркотичний засіб бупренорфін.

Так, на виконання отриманих вказівок ОСОБА_8 , 30.07.2023 близько 14 години 39 хвилин, за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, придбав вказаний наркотичний засіб, який зберігав при собі з метою подальшого його збуту на територію ДУ.

В подальшому, 30 липня 2023 року близько 14 години 40 хвилин ОСОБА_7 , з використанням телефонного зв`язку (абонентського номеру НОМЕР_1 ), доручив ОСОБА_8 (за абонентським номером НОМЕР_2 ),прибути до ДУ «Рівненський слідчий ізолятор», за адресою: м. Рівне, вул. Дворецька, 116.

ОСОБА_8 в свою чергу, виконуючи дану вказівку ОСОБА_7 , 30.07.2023 викликав автомобіль служби таксі на вулицю Небесної Сотні, 6а в м. Рівне до вул. Дворецька, 116 м. Рівне, та близько 14 години 52 хвилини 30.07.2023 ОСОБА_8 , прибув до ДУ «Рівненський слідчий ізолятор», зберігаючи при цьому при собі вказані незаконно придбані наркотичні засоби канабіс та бупренорфін.

Близько з 14 год. 52 хв. 30.07.2023, ОСОБА_8 , перебуваючи неподалік паркану ДУ, за вказівкою ОСОБА_7 , упакував наркотичні засоби канабіс та бупренорфін, примотавши їх усі разом липкою стрічкою до мобільного телефону.

ОСОБА_7 ,30 липня 2023 року близько 14 години 25 хвилин, з використанням телефонного зв`язку (абонентського номеру НОМЕР_1 ), в режимі «конференц-зв`язку» до якого підключив ОСОБА_5 , який також утримувався в ДУ, доручив ОСОБА_8 (за абонентським номером НОМЕР_3 ) збути вказаний пакунок із наркотичними засобами на територію ДУ «Рівненський слідчий ізолятор», шляхом його перекидання через паркан вказаної установи.

Одночасно з цим, ОСОБА_7 доручив ОСОБА_5 забрати вказаний пакунок із вмістом наркотичних засобів на території слідчого ізолятору, який перекинув ОСОБА_8 та принести йому.

На виконання отриманих вказівок ОСОБА_7 , ОСОБА_8 30.07.2023 в проміжок часу з 14 години 52 хвилини до 15 години 03 хвилини, перебуваючи біля паркану ДУ «Рівненський слідчий ізолятор», перекинув вказаний пакунок, із вмістом наркотичних засобів канабіс та бупренорфін, примотаних липкою стрічкою до мобільного телефону, через паркан на територію ДУ.

ОСОБА_5 , в свою чергу, на виконання вказівок ОСОБА_7 , 30.07.2023 в проміжок часу з 14 години 52 хвилин до 15 години 03 хвилин, перебуваючи на території ДУ «Рівненський слідчий ізолятор» біля паркану, підібрав вказаний пакунок із вмістом наркотичних засобів: канабіс, обіг якого заборонено, загальною масою (в перерахунку на висушену речовину) 19,423г, чотирнадцять таблеток які містять наркотичний засіб бупренорфін, обіг якого обмежено, масою 0,0280 г та порошкоподібну речовину, яка містить наркотичний засіб бупренорфін, обіг якого обмежено, масою 0,0013 г, незаконно зберігаючи їх при собі, поніс в приміщення ДУ, де незаконно зберігав до їх виявлення та вилучення працівниками правоохоронного органу.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту та у збуті наркотичних засобів у місця позбавлення волі, вчинених повторно, за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

03 жовтня 2023 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні вказаних кримінальих правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307КК України.

Причетність ОСОБА_5 до вчинення вищевказаних кримінальних правопорушень підтверджується зібраними під час досудового розслідування матеріалами та доказами.

За таких умов, з точки зору достатності та взаємозв`язку обставин справи слід зазначити, що наявні у провадженні докази, передбачені параграфами 3-5 з свідчать про обґрунтованість підозри підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, оскільки об`єктивно зв`язують його з ним, тобто підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний, міг вчинити дані правопорушення.

Разом з тим, на підставі ст. 177 КПК України, слід зазначити обставини, які свідчать про те, що наявні ризики, які виправдовують тримання під вартою ОСОБА_5 , а саме, необхідністю запобігти спробам останнього:

- переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду;

- вчиняти інші кримінальні правопорушення чи продовжити кримінальні правопорушення, у яких підозрюється.

Обґрунтування ризику: переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду - являється те, що відповідно до ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 307 КК України відноситься до категорії тяжких кримінальних правопорушень, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від шести до десяти років із конфіскацією майна, а іншого більш м`якого покарання санкцією цієї статті КК України не передбачено.

У зв`язку із покаранням, яке загрожує підозрюваному за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України, відсутність стримуючих факторів: неодружений, та не працюючий, дає підстави вважати, що останній може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності, а тому лише перебування останнього в слідчому ізоляторі забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Застосування цілодобового домашнього арешту не зможе забезпечити дотримання ОСОБА_5 покладених на нього обов`язків, своєчасного проведення основних слідчих дій та контролю за місцем перебування підозрюваного.

Обґрунтування ризику: вчиняти інші кримінальні правопорушення чи продовжити кримінальні правопорушення, у яких підозрюється, - являється те, що ОСОБА_5 , відбуваючи покарання в Державній установі «Рівненський слідчий ізолятор», займався злочинною діяльністю, яка полягала у забезпеченні надходження на територію Установи наркотичних засобів та сильнодіючих лікарських засобів, з метою їх збуту.

ОСОБА_5 займався даною злочинною діяльністю протягом тривалого часу, утримуюючись в ДУ, та не виключається можливість її продовження за місцем свого перебування (проживання).

Крім того, ОСОБА_5 , будучи раніше засудженим вироком Гощанського районного суду Рівненської області 23.12.2021 за вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки та 7 місяців, належних висновків не зробив, на шлях виправлення та перевиховання не став, вчинивши нові умисні кримінальні правопорушення.

Також, є достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 може незаконного впливати на інших підозрюваних (свідків) у вказаному кримінальному провадженні з якими він є знайомий, а тому не виключається така можливість незаконного впливу.

При з`ясуванні обставин, які відповідно до ст. 178 КПК України, слід врахувати при застосуванні ОСОБА_5 запобіжного заходу:

- наявність вагомих доказів про вчинення підозрюваним вищевказаних кримінальних правопорушень;

- тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України, а саме передбачає відповідальність у виді позбавлення волі на строк від 6 до 10 років, та відповідно до положень ст. 12 КК України є тяжким злочином;

- вік та стан здоров`я підозрюваного, який являється працездатною та здоровою особою, що дозволяє утримування його в умовах слідчого ізолятора;

- репутацію підозрюваного ОСОБА_5 , який відбуваючи покарання в ДУ «Рівненський слідчий ізолятор», займався злочинною діяльністю, яка полягала у забезпеченні надходження на територію Установи наркотичних засобів, з метою їх збуту.

- ризик продовження чи повторення протиправної поведінки.

З огляду на вказані обставини, застосування інших більш м`яких запобіжних заходів до підозрюваного ОСОБА_5 , які зможуть забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігти виникненню ризиків, передбачених у ст. 177 КПК України, таких як: особисте зобов`язання та/або домашній арешт неможливо, у зв`язку з тим, що останній, діючи умисно, вчинив кримінальні правопорушення, які відносяться до категорії тяжких злочинів.

Тому, враховуючи суспільну небезпечність особи підозрюваного ОСОБА_5 , який вчинив умисні тяжкі кримінальні правопорушення, за які передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 6 до 10 років позбавлення волі із конфіскацією майна, та який перебуваючи на волі може вчиняти інші кримінальні правопорушення чи продовжити дані кримінальні правопорушення, чим перешкоджатиме встановленню істини у кримінальному провадженні та запобігання подальшої злочинної діяльності.

В судовому засіданні слідчий та прокурор клопотання підтримали, посилаючись на викладені у ньому обставини. Просили обрати щодо ОСОБА_5 запобіжний захід - тримання під вартою.

Підозрюваний ОСОБА_5 не заперечив з приводу задоволення клопотання.

Заслухавши пояснення слідчого, підозрюваного, думку прокурора, дослідивши надані слідчим матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що в провадженні старшого слідчого в ОВС відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Рівненській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000172 від 02.06.2023, за ознаками злочинів, передбачених ч.ч.1, 2 ст. 307, ч.2 ст.2551 КК України.

03 жовтня 2023 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні вказаних кримінальих правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307КК України.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до п.3 ч.2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.

Згідно з вимогами Постанови Пленуму Верховного Суду України від 25.04.2003 року № 4 «Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою» подання про обрання запобіжного заходу у вигляді взяття під варту повинно бути мотивованим і містити підстави для обрання такого запобіжного заходу.

Так, згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі Фокс, Кембелл і Гартлі проти Сполученого Королівства, наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які могли б переконати спостерігача в тому, що відповідна особа могла таки вчинити злочин, однак, те, що можна вважати обґрунтованим, залежить від обставин.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування щодо особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою міститься і в положеннях ст.ст.177, 178, 183 КПК України.

Згідно ч. ч. 1, 3 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий та прокурор при розгляді клопотання довели про наявність обґрунтованої підозри.

Слідством зібрано достатні фактичні дані, що дають підстави підозрювати ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, що підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.

Вивченням особи ОСОБА_5 на даний час встановлено, що він працездатний, неодружений, раніше судимий 23.12.2021 за вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки та 7 місяці, не похилого віку, тяжкими захворюваннями, які б перешкоджали ОСОБА_5 утриманню під вартою, не страждає. Даних, які б вказували на неможливість застосування до ОСОБА_9 вказаного запобіжного заходу, не встановлено.

Слідчий суддя рахує про доведенням наявності ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, за який передбачено покарання у вигляді від 6 до 10 років позбавлення волі з конфіскацією майна, а також, що підозрюваний ОСОБА_5 , з метою уникнення кримінальної відповідальності та призначення покарання буде переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду; вчиняти інші кримінальні правопорушення чи продовжити кримінальні правопорушення, у яких підозрюється.

Як передбачено ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, законним та обґрунтованим визнається арешт особи, коли він є необхідним для запобігання вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення, а також для забезпечення виконання будь-якого обов`язку, встановленого законом.

При цьому, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм застосування більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин кримінального правопорушення та особливості підозрюваного і його поведінки.

У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26.07.2001 р. ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Відповідно до рішення ЄСПЛ від 12.03.2013 року у справі «Волосюк проти України» тяжкість обвинувачення може бути достатньою причиною разом з іншими для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Тобто, у розумінні практики Європейського суду з прав людини сама тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.

Вирішуючи клопотання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд своїм рішенням зобов`язаний забезпечити не тільки права підозрюваного, але і високі стандарти охорони суспільних прав та інтересів. Визначення таких прав вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

Так, Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів», у справі «Летельє проти Франції» вказав, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення, як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

А тому, враховуючи, що підозрюваний ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, за який передбачено покарання у вигляді від 6 до 10 років позбавлення волі з конфіскацією майна, а жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вищевказаним ризикам, суд прийшов до висновку, що слід застосувати до нього запобіжний захід - тримання під вартою.

Разом з тим, відповідно до ч.3 ст.183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків передбачених цим кодексом.

Отже, задовольняючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя вважає за необхідне визначити підозрюваному розмір застави.

Відповідно до ч.4 ст.182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст.177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Враховуючи викладені вище обставини, а також те, що підозрюваний ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 7 років, вважаю за необхідне визначити розмір застави у розмірі 80 розмірів прожиткових мінімумів, оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Окрім цього, застосовуючи щодо підозрюваного ОСОБА_5 альтернативний запобіжний захід у виді застави, який може бути внесений, вважаю за необхідне покласти на підозрюваного наступні обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора або суду; не відлучатися з міста Рівного, без дозволу слідчого, прокурора або суду; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; утримуватися від спілкування з свідками та іншими підозрюваними, також з будь-якими іншим особами, щодо обставин, викладених у письмовому повідомленні про підозру у цьому кримінальному провадженні, крім своїх захисників, слідчих, прокурорів, слідчого судді (суду); носити електронний засіб контролю.

Відповідно до ч.4 ст.202 КПК України підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної у даній ухвалі, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому він перебуває, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання останнього під вартою.

Керуючись ст.ст. 176-178, 183, 184, 395 КПК України, слідчий суддя, -

У х в а л и в:

Клопотання слідчого задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Сиктивкар, республіки Комі, рф, громадянина України, раніше судимого 23.12.2021 за вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки та 7 місяці, проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , не одруженого, підозрюваного за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України - запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, а саме до 03.12.2023 року.

Утримувати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в секторі для утримання осіб взятих під варту ДУ «Полицька виправна колонія (№76)».

Встановити строк дії ухвали до 03.12.2023 року.

Одночасно визначити розмір застави 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 214 720 гривень, у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самим підозрюваною, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) за наступними реквізитами: Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 26259988, Банк отримувача, ДКСУ, м. Київ, Код банку отримувача (МФО) 820172, Рахунок отримувача UA0010559.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , у разі внесення застави, наступні обов`язки, визначені у ч. 5 ст. 194 КПК України: прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора або суду; не відлучатися з міста Рівного, без дозволу слідчого, прокурора або суду; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; утримуватися від спілкування з свідками та іншими підозрюваними, також з будь-якими іншим особами, щодо обставин, викладених у письмовому повідомленні про підозру у цьому кримінальному провадженні, крім своїх захисників, слідчих, прокурорів, слідчого судді (суду); носити електронний засіб контролю.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесенні застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок має бути наданий уповноваженій особі Державній установі «Рівненський слідчий ізолятор».

У разі внесенні застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Строк дії ухвали та покладених обов`язків, у разі внесення застави встановити до 03.12.2023 року.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду, протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя Рівненського міського суду ОСОБА_1