Справа № 467/1173/23
Провадження № 1-кп/467/38/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.01.2024 року Арбузинський районний суд Миколаївської області в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Арбузинка кримінальне провадження № 0000127, внесене до ЄРДР 19 вересня 2023 року по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Єрофєєве Ленінського району АР Крим, громадянина України, маючого середню освіту, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України

В С Т А Н О В И В:

Упродовж 2023 року ОСОБА_4 неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за фактами вчинення домашнього насильства відносно ОСОБА_5 , з якою спільно проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою.

06 липня 2023 року постановою судді Арбузинського районного суду Миколаївської області у справі № 467/769/23 провадження № 3/467/365/23 в ході розгляду матеріалів справи про адміністративне правопорушення, а саме: адміністративного протоколу серії ВАВ № 459765 від 03 липня 2023 року, ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 173-2 КУпАП за фактом домашнього насильства відносно ОСОБА_5 , з якою спільно проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою, що мало місце 30 червня 2023 року.

11 липня 2023 року постановою судді Арбузинського районного суду Миколаївської області у справі № 467/707/23 провадження № 3/467/331/23 в ході розгляду матеріалів справи про адміністративне правопорушення, а саме: адміністративного протоколу серії ВАВ № 459737 від 21 червня 2023 року, ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 173-2 КУпАП за фактом домашнього насильства відносно ОСОБА_5 , з якою спільно проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою, що мало місце 18 червня 2023 року.

18 вересня 2023 року близько 16 години 30 хвилин ОСОБА_4 знаходився в будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_2 , де у нього виник злочинний умисел, спрямований на вчинення домашнього насильства відносно ОСОБА_5 , з якою спільно проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою.

Реалізуючи свій злочинний умисел, розуміючи протиправний характер своїх дій, їх караність, діючи умисно, ОСОБА_4 , знаходячись в приміщенні житлового будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_2 , у грубій формі словесно ображав ОСОБА_5 , з якою спільно проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою, нецензурною лайкою, що викликало у неї емоційну невпевненість через нездатність захистити себе та погрожував застосуванням фізичної сили, щоб таким чином погіршити якість життя потерпілої та викликати у неї додаткові психологічні страждання.

Тобто, протягом тривалого часу ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та передбачаючи негативні наслідки, на побутовому ґрунті, умисно, систематично, з мотивів явної неповаги до існуючих норм співжиття, вчиняв відносно ОСОБА_5 дії домашнього насильства психологічного характеру, що виражалося у словесних образах потерпілої нецензурними словами та призвело до психологічних страждань, погіршення якості життя потерпілої.

Внаслідок систематичних протиправних дій, вчинених ОСОБА_4 , потерпілій ОСОБА_5 завдано психологічних страждань, чим погіршилась якість її життя, що виразилось у втраті енергійності, фізичному дискомфорті, втраті самооцінки, позитивних емоцій та негативних переживаннях, що завдали шкоди фізичному та психічному здоров`ю потерпілої.

Викладене обвинувачення підтверджується сукупністю доказів, досліджених судом.

Допитаний у суді обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав провину у вчиненні кримінального правопорушення, показав, що він у вересні 2023 року ввечері прийшов додому, коли його дружина ОСОБА_6 почала скаржитися на поведінку дітей. Вони почали сваритися за гроші, він під час сварки виражався в бік потерпілої нецензурними словами та погрожував вдарити.

Потерпіла ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснила, що в вересні 2023 року вона перебувала разом з ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_2 , де посварилися за гроші, які вона віддала дітям. При цьому ОСОБА_4 виражався нецензурними словами, погрожував вдарити. Вона пішла до доньки, оскільки їй було прикро, вона його боялася, не могла спати. Донька викликала поліцію.

Відповідно до вимог ч.3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин справи, які ніким не оспорюються, і проти цього не заперечують учасники судового розгляду справи.

Враховуючи викладені обставини, суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ст. 126-1 КК України як домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо іншої особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призводить до психологічних страждань.

Норма ч. 2 ст. 50 КК України регламентує, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів, зокрема засудженими.

Відповідно до положення ст. 65 КК України суд при призначенні покарання повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Отже, згідно з положеннями ст.ст. 50, 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження вчинення нових злочинів. Це покарання має відповідати принципам справедливості, співмірності, індивідуалізації. Для вибору такого покарання суд повинен урахувати ступінь тяжкості кримінального правопорушення, конкретні обставини його вчинення, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення до своїх дій, інші обставини справи, які впливають на забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості вчиненого кримінального правопорушення.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, є щире каяття.

Судом не встановлено обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 .

У тексті обвинувального акту слідчим СВ відділення поліції № 1 Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_7 та прокурором Арбузинського відділу Первомайської окружної прокуратури Миколаївської області ОСОБА_3 обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченому, зазначено вчинення кримінального правопорушення щодо іншої особи, з якою винний перебуває у сімейних або близьких відносинах.

Відповідно до положень ч.4 ст.67 КК України, якщо будь-яка з обставин, що обтяжує покарання, передбачена в статті Особливої частини цього Кодексу як ознака злочину, що впливає на його кваліфікацію, суд не може ще раз враховувати її при призначенні покарання як таку, що його обтяжує.

З урахуванням викладеного, відсутні правові підстави враховувати кримінального правопорушення щодо іншої особи, з якою винний перебуває у сімейних або близьких відносинах обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого, оскільки ст.126-1 КК Українивона передбачена як кваліфікуюча ознака інкримінованого йому злочину.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує те, що останній вчинив нетяжкий злочин, не одружений, задовільно характеризується за місцем проживання, на обліку у психіатра та нарколога не перебуває, не працевлаштований, має погашену судимість, попрохав вибачення у потерпілої, беручи до уваги досудову доповідь органу пробації, який прийшов до висновку про наявність високого ризику вчинення повторного кримінального правопорушення та високого ризику небезпеки для суспільства та вважає достатнім і доцільним для виправлення та перевиховання призначити йому покарання у виді громадських робіт.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_4 під час розгляду справи не обирався і підстав для його обрання суд не вбачає.

Процесуальні витрати та речові докази по справі відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України та призначити йому покарання у виді 150 (ста п`ятдесяти) годин громадських робіт.

На вирок може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів з дня його проголошення до Миколаївського апеляційного суду через Арбузинський районний суд Миколаївської області.

Суддя ОСОБА_1