У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.11.2023 Справа №607/23186/23

1-кс/607/6977/2023

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі клопотання ОСОБА_3 від 24.11.2023р. про скасування арешту на майно,

за участю: заявника ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області 24 листопада 2023 року звернувся заявник ОСОБА_3 із клопотанням в рамках кримінального провадження №0002623 від 07.11.2023р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України про скасування арешту із транспортного засобу марки «Renault Kangoo», державний номерний знак НОМЕР_1 , 2005 року випуску, номер шасі НОМЕР_2 , який на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 належить ОСОБА_3 , що накладений ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 09.11.2023р. №607/21879/23 та повернення зазначеного автомобіля. В обґрунтування поданого клопотання заявник ОСОБА_3 зазначає, що він є власником автомобіля, на даний час із транспортним засобом в рамках досудового розслідування проведені усі необхідні експертизи та слідчі дії, слідова інформація, яка могла зберігатися на цьому автомобілі зафіксована, а тому подальше перебування автомобіля під арештом відпала.

Заявник у судовому засіданні клопотання підтримав та просить задовольнити з підстав наведених у ньому.

В судове засідання прокурор не з`явився, згідно поданої заяви просить проводити судове засідання без його участі, проти задоволення клопотання заперечує, оскільки автомобіль визнаний речовим доказом та відносно вказаного автомобіля призначено відповідні транспортно-технічні та трасологічні експертизи, які на даний час перебувають на виконанні в експертній установі.

Вивчивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя вважає, що в задоволенні клопотання слід відмовити, виходячи з таких міркувань.

Згідно ч. 1 ст. 100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених ст.ст. 160-166, 170-174 КПК України.

Згідно ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Відповідно до ч. 1, п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження, а арешт є заходом забезпечення кримінального провадження.

Під час розгляду клопотання встановлено, що ухвалою слідчого судді ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 09.11.2023р. №607/21879/23 в рамках кримінального провадження №0002623 від 07.11.2023р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України був накладений арешт на транспортний засіб«Renault Kangoo», державний номерний знак НОМЕР_1 , 2005 року випуску, номер шасі НОМЕР_2 , який належить на праві власності ОСОБА_3 . Даний автомобіль визнаний речовим доказом.

Враховуючи вищенаведене вважаю, що у кримінальному провадженні необхідно провести ще ряд слідчих дій, досудове розслідування у кримінального провадження ще триває та вказане майно зберегло на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, транспортний засіб визнаний речовим доказом у даному кримінальному провадженні, за участю якого необхідно провести слідчі дії, а доля речових доказів вирішується при закритті кримінального провадження або ж при його завершенні розглядом судом.

Отже, обмеження права розпорядження власником транспортним засобом викликано необхідністю збереження його як речового доказу з метою проведення слідчих дій, скасування вищевказаного виду забезпечення кримінального провадження позбавить орган досудового розслідування проведення слідчих дій та встановлення всіх важливих обставин події вчиненого кримінального правопорушення та причетних осіб, призведе до їх втрати, а перебуванням автомобіля під арештом матеріальна або будь-яка інша шкода їх власнику не заподіюється.

Тому, в задоволенні клопотання заявника ОСОБА_3 про скасування арешту майна слід відмовити, що не перешкоджає повторному зверненню із таким клопотанням після проведення слідчим необхідних процесуальних дій.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 132, 174, 309, 376 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання заявника ОСОБА_3 від 24.11.2023р. про скасування арешту майна відмовити.

Копії ухвали направити заявнику та прокурору для відому.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1