ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 641/4705/19 Номер провадження 11-кп/814/2539/23Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2023 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем ОСОБА_5 ,

за участі потерпілої ОСОБА_6 ,

представника потерпілої адвоката ОСОБА_7 ,

захисника адвоката ОСОБА_8

обвинуваченого ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції кримінальне провадження № 0001394 за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_9 та в його інтересах захисника адвоката ОСОБА_8 на ухвалу Комінтернівського районного суду м. Харків від 14 вересня 2023 року,

встановила:

Цією ухвалою

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Суми, українцю, громадянину України, не одруженому, не працюючому, раніше судимому,

обвинуваченому за п.13 ч.2 ст. 115, ч.1 ст. 153, ч.2 ст. 15 п.п. 1, 10, 13 ч.2 ст. 115, ч.2 ст. 15 п.п 1, 4, 13 ч.2 ст. 115 КК України;

продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів до 12 листопада 2023 року

З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_9 обвинувачуються у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.13 ч.2 ст. 115, ч.1 ст. 153, ч.2 ст. 15 п.п. 1, 10, 13 ч.2 ст. 115, ч.2 ст. 15 п.п 1, 4, 13 ч.2 ст. 115 КК України, тобто у тому, що ОСОБА_9 в період часу з 23 год. 10 хв. 04 серпня 2018 року до 04 год. 44 хв. 05 серпня 2018 року за адресою: буд. 16, вул. 1-го Травня, м. Харків, під час вживання спритних напоїв з ОСОБА_10 , ОСОБА_6 та ОСОБА_11 на грунті раптово виниклих неприязних відносин наніс ОСОБА_12 не менше 24 ударів руками, ногами та тупим предметом, виготовленим із заліза, у тому числі в життєвоважливі частині тіла: голову, шию, тулуб, а також кінцівки, в результаті яких настала смерть ОСОБА_10 на місці.

Після заподіяння смерті ОСОБА_10 , у вказаний час та за вказаною адресою ОСОБА_9 задовольнив статеву пристрасть неприродним способом із застосуванням фізичного насильства щодо ОСОБА_11 .

Крім цього, ОСОБА_9 , діючи з мотивів помсти за відмову у вступ з ним в орогенітальний контакт, умисно наніс ОСОБА_11 один удар невстановленим в ході досудового розслідування тупим предметом з обмеженою контактуючою поверхнею в тім`яну область голови та один удар вказаним предметом в область лівого колінного суглобу та 2-3 удари в область правого колінного суглобу. Від отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_11 втратила свідомість, а ОСОБА_9 почав знімати з неї одяг, однак вважаючи, що потерпіла померла, свої дії припинив. Тобто, виконавши всі дії, які вважав необхідними для доведення злочину, спрямованого на заподіяння смерті, залишив ОСОБА_11 в кімнаті, не довівши свій умисел до кінця.

Також, під час примушування ОСОБА_9 ОСОБА_13 вступити з ним в орогеніталійний контакт проти її волі, ОСОБА_6 почала просити ОСОБА_9 припинити протиправні дії. Вважаючи таку поведінку ОСОБА_6 неприпустимою до себе, ОСОБА_9 взяв з будинку тупий твердий предмет та наніс ОСОБА_6 декілька ударів по обличчю, тулубу та кінцівках. Після чого взяв пляшку з «розчинником 646», до складу якої входять легкозаймисті речовини, облив ним ОСОБА_6 та підпалив. Виконавши всі дії, які вважав необхідними для заподіяння смерті ОСОБА_6 , ОСОБА_9 залишив місце події, не довівши злочин до кінця, так як ОСОБА_6 вдалося самостійно погасити полум`я на собі та викликати швидку медичну допомогу.

Своє рішення про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд першої інстанції мотивував наявністю обгрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_9 тяжкого та особливо тяжких злочинів, тяжкістю покарання і наявністю ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Також суд врахував підвищену соціальну небезпеку інкримінованих обвинуваченому кримінальних правопорушень.

На ухвалу суду обвинувачений подав апеляційну скаргу, у якій просить закрити кримінальне провадження та звільнити його від кримінальної відповідальності.

Свої вимоги обгрунтовує тим, що він інкриміновані кримінальні правопорушення не вчиняв, пред`явлена йому підозра є необгрунтованою, а тому є усі підстави для звільнення обвинуваченого з під варти.

Просить взяти до уваги, що обвинувальний акт було повернуто прокурору 06.05.2019 як такий, що не відповідає вимогам КПК, тому підозру щодо нього було скасовано та повторно не повідомлено.

У своїй апеляційній скарзі захисник подав апеляційну скаргу, у якій просить ухвалу скасувати, постановити нову, якою відмовити у обранні щодо ОСОБА_9 будь-якого запобіжного заходу.

Свої вимоги захисник мотивував, що жодного доказу по справі не досліджено, свідків не допитано, тому обвинувачений протягом тривалого часу знаходиться під вартою,

При цьому зазначає, що зазначені прокурором ризики та підозра у кримінальному провадженні є необгрунтованими, а викладені в обвинувальному акті обставини вчинення кримінальних правопорушень, не відповідають дійсності.

Інші учасники провадження ухвалу не оскаржували.

Заслухавши доповідача, пояснення обвинуваченого та його захисника в підтримку поданих ними апеляційних скарг, представника потерпілої та потерпілої, які просили задовольнити апеляційну скаргу захисника, перевіривши доводи апеляційних скарг та матеріали кримінального провадження, колегія суддів дійшла такого висновку.

Апеляційним судом встановлено, що на розгляді суду першої інстанції перебуває кримінальне провадження №0001394 за обвинуваченням ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.13 ч. 2 ст. 115, ч.1 ст. 153, ч. 2 ст. 15 п.п. 1, 4, 10, 13 ч. 2 ст. 115 КК України.

У відповідності до ч. 1 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Нормами ч. 2 цієї статті визначено, що вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Розглядаючи питання про продовження строку тримання під вартою, для прийняття законного та обґрунтованого рішення суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу та умови, за яких таке продовження можливе.

Відповідно до вимог ст. 194 КПК України, під час розгляду питання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним стороною обвинувачення.

За змістом ст. 199 КПК України, при розгляді клопотання про продовження строку тримання під вартою суд досліджує матеріали провадження на предмет законності й обґрунтованості застосування даного запобіжного заходу, з`ясовує конкретні причини тривалого строку розгляду справи і тримання особи під вартою, інші обставини, необхідні для вирішення справи, чи не з`явилися причини, що дозволяють скасувати тримання під вартою та обрати інший запобіжний захід, тощо.

Суд першої інстанції, оцінивши в сукупності всі обставини, що враховуються при розгляді питання про продовження строку тримання під вартою, постановив ухвалу з дотриманням приписів статей 177, 183, 197, 199 та 331 КПК України.

Ухвалюючи рішення, суд врахував положення наведених вище норм процесуального закону та дійшов правильного висновку про доведеність наявності обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України, обґрунтовано пославшись на те, що ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які були встановлені під час застосування обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не зменшились та не перестали існувати.

Колегія суддів враховує, що ОСОБА_9 обвинувачується у вчиненні умисних злочинів, у тому числі особливо тяжких, із застосуванням насильства.

Крім того, взяла до уваги дані про особу обвинуваченого: вік соціальні зв`язки, майновий стан, обґрунтовано звернув увагу на можливе покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим в інкримінованих кримінальних правопорушеннях, так як відповідно до висновків Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків.

Твердження обвинуваченого про недоведеність його винуватості у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень повинні оцінюватись судом за результатами розгляду кримінального провадження по суті.

Всупереч апеляційним доводам захисника, наявність учасників кримінального провадження, допит яких не здійснювався, у сукупності з іншими обставинами значно збільшують ризик незаконного впливу на них, тому колегія суддів дійшла до висновку, що більш м`який запобіжний захід, наразі є недостатнім для запобігання встановлених ризиків та не може забезпечити належну поведінку обвинуваченого.

Вказані вище обставини дають достатні підстави вважати про наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Отже, доводи апеляційної скарги щодо необґрунтованості ухвали є неспроможними, оскільки судом було належним чином перевірено наявні матеріали, а наведені обвинуваченим та його захисником доводи, не можуть бути безумовними підставами для скасування запобіжного заходу.

З огляду на вказане, колегія суддів дійшла висновку, що ухвала суду є законною та обґрунтованою і підстави для її скасування відсутні, а тому у задоволенні апеляційних скарг обвинуваченого та його захисника необхідно відмовити.

При цьому колегія суддів звертає увагу місцевого суду про необхідність дотримання розумних строків під час судового розгляду та якнайшвидшого розгляду цього кримінального провадження.

Керуючись ст.ст. 405, 419, 422-1 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_9 та в його інтересах захисника адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу Комінтернівського районного суду м. Харків від 14 вересня 2023 року, щодо ОСОБА_9 без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

Головуючий ОСОБА_2

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4