Справа № 305/1649/23
Провадження № 11-кп/4806/780/23
Закарпатський апеляційний суд
___________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

про повернення апеляційної скарги

29.12.2023 м. Ужгород

Суддя Закарпатського апеляційного суду ОСОБА_1 , перевірив на відповідність вимогам законодавства, апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_2 на вирок Рахівського районного суду Закарпатської області від 20.11.2023 у кримінальному провадженні 11-кп/4806/780/23.

Цим вироком:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, уродженець с. Ганичі Тячівського району Закарпатської області, мешканець АДРЕСА_1 , військовослужбовець військової служби за мобілізацією, солдат, кулеметник 2 відділення 2 взводу охорони 1 роти охорони 1 батальйону охорони військової частини НОМЕР_1 , що має на утриманні одну малолітню дитину, несудимий, засуджений:

- за ч. 5 ст. 407 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 05 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_2 звільнено від відбування призначеного покарання з випробовуванням, встановивши йому іспитовий строк 02 (два) роки, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

Зобов`язано командира військової частини НОМЕР_1 здійснювати контроль за поведінкою військовослужбовця ОСОБА_2 , а у разі його звільнення з військової служби, контроль за виконанням вироку покладено на уповноважений орган з питань пробації.

На підставі п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України на ОСОБА_4 покладено обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, навчання або роботи.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_2 у виді тримання під вартою, скасовано, та звільнено ОСОБА_2 з-під варти в залі суду, негайно.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зараховано ОСОБА_2 у строк відбування покарання термін його перебування його під вартою з 12.07.2023 по 20.11.2023, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Згідно вироку ОСОБА_2 визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення за таких обставин.

Солдат ОСОБА_2 , будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації та перебуваючи на посаді кулеметника 2 відділення 2 взводу охорони 1 роти охорони 1 батальйону охорони військової частини НОМЕР_1 ,

-2-

у порушення вимог ст. 17, 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ч. 1 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. 11, 16, 127, 128, 129, 130, 199 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, не бажаючи переносити труднощі військової служби, з метою тимчасово ухилитися від проходження військової служби, без дозволу командування частини, 24.11.2022 в умовах воєнного стану, без поважних причин, не з`явився вчасно з відпустки за сімейними обставинами, до підрозділу військової частини НОМЕР_1 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 та був незаконно відсутній на військовій службі по 12.07.2023, до моменту затримання та доставлення останнього до правоохоронних органів, проводячи час на власний розсуд, не пов`язуючи свою діяльність з проходженням військової служби.

На вказаний вирок суду першої інстанції, обвинувачений ОСОБА_2 19.12.2023 подав (здав на поштове відділення) апеляційну скаргу, в якій ставить питання про скасування вироку Рахівського районного суду Закарпатської області від 20.11.2023 та виправдання його за пред`явленим обвинуваченням.

Ознайомившись з апеляційною скаргою, вважаю, що вона підлягає поверненню обвинуваченому ОСОБА_2 , з таких підстав.

В порушення вимог ст. 396 КПК України ОСОБА_2 подав один примірник апеляційної скарги, в якій до того ж не зазначив у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення. При цьому обґрунтування вимог обвинуваченого зводяться лише до образливих тверджень на адресу суддів суду першої та апеляційної інстанцій, використання яких неприпустиме при оформленні, зокрема, судового рішення, які до того ж обвинувачений визначив як підставу апеляційної скарги.

Відповідно до частин 1, 2 статті 1 КПК України, порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України, яке складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України.

Конвенція 1950 року, ратифікована Законом від 17.07.1997 № 475/97-ВР, є одним із видів міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Крім того, також ст. 17 Закону України від 23.02.2006 «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У підпункті «а» п. 3 ст. 35 Конвенції визначено, що Суд оголошує неприйнятною будь-яку індивідуальну заяву, подану згідно зі статтею 34, якщо він вважає, що ця заява несумісна з положеннями Конвенції або протоколів до неї, явно необґрунтована або є зловживанням правом на подання заяви.

Відповідно до положення п. 4 цієї статті Конвенції, Суд відхиляє будь-яку заяву, яку він вважає неприйнятною згідно із цією статтею. Він може зробити це на будь-якій стадії провадження у справі.

У розумінні ЄСПЛ звернення до суду з використанням нецензурної лексики, образливих і лайливих слів, символів у поданих до суду документах і у спілкуванні із судом, з іншими учасниками процесу, їхніми представниками, а також вчинення інших аналогічних дій констатується як зловживання правом на подання заяви. Так, Суд, застосовуючи пп. «а» п. 3 ст. 35 Конвенції, оголошує неприйнятною будь-яку індивідуальну заяву, подану згідно зі ст. 34, якщо він вважає, що ця заява є зловживанням правом на її подання. Для прикладу, Суд вказав на зловживання правом на подання заяви, коли заявник під час спілкування з ЄСПЛ вживав образливі, погрозливі або провокативні

-3-

висловлювання проти уряду-відповідача, його представника, органів влади держави-відповідача, проти ЄСПЛ, його суддів, Секретаріату ЄСПЛ або його працівників (див. ухвали щодо прийнятності у справах «Ржегак проти Чеської Республіки» від 14.05.2004, заява № 67208/01, «Дюрінже та Грандж проти Франції» від 04.02.2003, заяви № 61164/00 і 18589/02, «Guntis Apinis проти Латвії» від 20.09.2011, заява № 46549/06).

У свою чергу аналогічної позиції дотримується Велика Палата Верховного Суду, (справа № 199/6713/14-ц, справа № 9901/324/19), а саме, що учасники справи зобов`язані виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу. Нецензурна лексика, образливі та лайливі слова чи символи, зокрема, для надання особистих характеристик учасникам справи, іншим учасникам судового процесу, їх представникам і суду (суддям) не можуть використовуватися ні в заявах по суті справи, заявах із процесуальних питань, інших процесуальних документах, ні у виступах учасників судового процесу та їх представників.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», здійснюючи правосуддя, суди є незалежними від будь-якого незаконного впливу. Суди здійснюють правосуддя на основі Конституції і законів України та на засадах верховенства права. Втручання у здійснення правосуддя, вплив на суд або суддів у будь-який спосіб, неповага до суду чи суддів, збирання, зберігання, використання і поширення інформації усно, письмово або в інший спосіб з метою дискредитації суду або впливу на безсторонність суду, заклики до невиконання судових рішень забороняються і мають наслідком відповідальність, установлену законом.

Прояв неповаги до суду чи судді з боку осіб, які є учасниками процесу або присутні в судовому засіданні, має наслідком відповідальність, установлену законом (ст. 129 Конституції та ст. 50 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Повага до суду і його рішень зміцнюють державність, правопорядок і законність, та ведуть до справді правової держави.

Вимоги, яким повинна відповідати апеляційна скарга, визначені ст. 396 КПК України. Крім того, загальними вимогами до мови документа є ясність викладу, точність опису, свобода від суперечностей, переконливість, лаконічність, етикет ділових паперів та мовний етикет.

До того ж відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 7 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відноситься повага до людської гідності.

Також положеннями ч. 1 ст. 11 КПК України передбачено, що під час кримінального провадження повинна бути забезпечена повага до людської гідності, прав і свобод кожної особи.

При цьому, як убачається із ч. 6 ст. 9 КПК України, у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч. 1 ст. 7 цього Кодексу. Тобто на практиці в деяких випадках це може обумовити необхідність ухвалення рішень, які прямо не передбачені КПК.

Таким чином, нецензурна лексика, образливі та лайливі слова чи символи, зокрема, для надання особистих характеристик учасникам справи, іншим учасникам судового процесу, їх представникам і суду (суддям) не можуть використовуватися ні в заявах по суті справи, заявах із процесуальних питань, інших процесуальних документах, ні у виступах учасників судового процесу та їх представників.

Водночас використання учасниками судового процесу та їх представниками нецензурної лексики, образливих і лайливих слів, символів у поданих до суду документах і у спілкуванні з судом, з іншими учасниками процесу, їхніми представниками, а також вчинення інших аналогічних дій свідчать про очевидну неповагу до їх честі та гідності з боку осіб, які такі дії вчиняють, оскільки вказані дії суперечать основним засадам (принципам) кримінального провадження, а також його завданню.

-4-

Апеляційний суд констатує, що зазначені в апеляційній скарзі обвинуваченого ОСОБА_2 висловлювання на адресу суддів та суду є образливими, а апеляційна скарга, що містить такі висловлювання, є неприйнятною. Учасники справи зобов`язані виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу. Заяви та скарги, що подаються до суду, мають відповідати вимогам чинного законодавства. У тексті цих документів не можна використовувати образливі та лайливі слова, символи, зокрема, для надання особистих характеристик учасникам справи, іншим учасникам судового процесу, їх представникам і суду. У протилежному випадку це свідчить про очевидну неповагу до честі, гідності цих осіб з боку автора документа. Такі дії суперечать основним засадам і завданням судочинства та можуть бути визнані судом як зловживання процесуальними правами.

КПК України не містить відповідного окремого положення, яке визначає випадки та наслідки такого зловживання.

Разом з тим заборона зловживання процесуальними правами є загальноправовим принципом і поширюється на всі види судочинства. За таких обставин, приймаючи до уваги вищезазначені положення нормативно-правових актів та практику ЄСПЛ, зокрема у справах «Ржегак проти Чеської Республіки» від 14.05.2004, заява № 67208/01, «Дюрінже та Грандж проти Франції» від 04.02.2003, заяви № 61164/00 і № 18589/02, «Guntis Apinis проти Латвії» від 20.09.2011, заява № 46549/06, апеляційний суд приходить до висновку, що використання обвинуваченим ОСОБА_2 у тексті апеляційної скарги неприпустимих та образливих висловлювань на адресу судів та суддів вказує на таке зловживання.

Ураховуючи викладене, скарга або заява, з якої вбачається зловживання процесуальними правами, є неприйнятною та підлягає поверненню апелянту.

Вищезазначені висновки Суду узгоджуються з практикою Верховного Суду, зокрема, такі висновки зробила колегія суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду в ухвалі від 30.06.2021 (провадження № 51-3122ск21).

Допущення обвинуваченим ОСОБА_2 зловживання процесуальними правами свідчать про очевидну неповагу до честі, гідності суддів та судів. Ці дії також суперечать основним засадам та принципам кримінального процесуального судочинства та його завданню. У зв`язку з чим, апеляційний суд приходить до переконання, що апеляційна скарга підлягає поверненню обвинуваченому ОСОБА_2 , як особі, що її подала .

Керуючись ст. 396, 399, 418 КПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_2 на вирок Рахівського районного суду Закарпатської області від 20.11.2023 у кримінальному провадженні 11-кп/4806/780/23 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, повернути особі, яка її подала обвинуваченому ОСОБА_2 .

Копію ухвали разом з апеляційною скаргою та усіма доданими до неї матеріалами невідкладно надіслати особі, яка подала апеляційну скаргу - обвинуваченому ОСОБА_2 .

Повернення апеляційної скарги не позбавляє права на повторне звернення до суду апеляційної інстанції в порядку, передбаченому КПК України в межах строку на апеляційне оскарження.

На ухвалу апеляційного суду безпосередньо до Касаційного кримінального суду в складі Верховного Суду може бути подана касаційна скарга протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя