ЧУГУЇВСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________
Справа № 636/6426/23 Провадження № 1-кп/636/1183/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2023 року

Чугуївський міський суд Харківської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , розглянув у спрощеному провадженні, за відсутності учасників судового провадження, без проведення судового розгляду, в судовому засіданні обвинувальний акт по кримінальному провадженню № 0000054, внесеному 23 червня 2023 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань, відносно обвинуваченої

ОСОБА_2 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в смт. Великий Бурлук, Великобурлуцького району Харківської області, громадянки України, з вищою освітою, офіційно не працюючої, заміжньої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше несудимої,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 111-1 КК України,-

встановив:

До суду надійшов обвинувальний акт щодо вчинення кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 2 ст. 111-1 КК України ОСОБА_2 з клопотанням прокурора ОСОБА_3 про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

До обвинувального акту додані:

-письмова заява обвинуваченої, складена в присутності захисника, щодо беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч. 2 ст. 302 КПК України та згоди з розглядом обвинувального акта в спрощеному провадженні;

-матеріали досудового розслідування, в тому числі документи, які засвідчують беззаперечне визнання обвинуваченою своєї винуватості.

В порядку ст. 208 КПК України ОСОБА_2 не затримувалася.

Судом встановлено, що громадянка України ОСОБА_2 , перебуваючи на території тимчасово окупованого смт. Великий Бурлук Куп`янського району Харківської області, на початку серпня 2022 року, більш точну дату вчинення кримінального правопорушення за об`єктивних причин встановити не виявилось можливим, діючи зі прямим умислом, направленим на співпрацю з представниками збройних сил російської федерації, та з метою надання допомоги ворожій державі, спрямованої на заподіяння шкоди суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, державній, економічній ы інформаційній безпеці України, за власним бажанням, добровільно, надала згоду на зайняття посади в організації окупаційної влади, де у подальшому, була призначена на посаду «и.о специалиста по социальной работе 1 осударственною учереждения Териториальний центр социального обслуживания (предоставления социальних услуг) Военно-гражданской администрации Купянского района Харьковской области» створеного окупаційною адміністрацією держави-агресора російської федерації, на території Великобурлуцької селищної ради Куп`янського району Харківської області. Після чого, ОСОБА_2 , перебуваючи на вказаній посаді у приміщенні адміністративної будівлі Великобурлуцької селищної ради розташованої за адресою: Харківська область, Куп`янський район, смт. Великий Бурлук, вул. Центральна 2 А, виконувала свої функціональні обов`язки, а саме: проводила оцінку потреб в соціальних потребах, складала акти оцінки потреб в отриманні соціальних послуг, готувала пакети документів в «Управление труда и социальной политики ВГА Купянского района Харьковской области».

Умисні дії ОСОБА_2 суд кваліфікує як кримінальне правопорушення (проступок), передбачене ч. 2 ст. 111-1 КК України, тобто добровільне зайняття громадянином України посади, не пов`язаної з виконанням організаційно-розпорядчих або адміністративно-господарських функцій, у незаконних органах влади, створених на тимчасово окупованій території.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин суд не досліджував у відповідності до вимог ч. 2 ст. 382 КПК України.

Викладені судом обставини, встановлені органом досудового розслідування, не оспорюються учасниками судового провадження, під час досудового розслідування обвинувачена ОСОБА_2 беззаперечно визнала свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згодна з розглядом обвинувального акту за її відсутності.

Обвинувачена ознайомлена з обмеженням права на апеляційне оскарження з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідженням доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

При призначенні покарання ОСОБА_2 суд бере до уваги ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, яке у відповідності до ст. 12 КК України є кримінальним проступком, враховує відомості про особу обвинуваченої: раніше несудима, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, заміжня, за місцем проживання скарг та заяв на неї не надходило, на засіданнях комісії не розглядалась.

Обставиною, яка пом`якшує покарання, передбаченою ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття, яке полягає у повному визнанні своєї вини обвинуваченою, осуду власних дій, наявності відчуття жалю за вчинене, розуміння наслідків своїх дій, та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, про що зазначено в обвинувальному акті.

Обставин, які обтяжують покарання, передбачені ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Беручи до уваги вказані обставини в їх сукупності, а також враховуючи дані про особу, її вік, стан здоров`я, сімейний стан, суд вважає за можливе, призначити ОСОБА_2 покарання у вигляді позбавлення права обіймати посади в органах державної влади, державного управління, місцевого самоврядування чи органах, що надають публічні послуги в межах санкції відповідної частини статті без конфіскації майна.

Суд вважає за можливе не визначати додаткове покарання у вигляді конфіскації майна з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 59 КК України, покарання у виді конфіскації майна полягає в примусовому безоплатному вилученні у власність держави всього або частини майна, яке є власністю засудженого. Якщо конфіскується частина майна, суд повинен зазначити, яка саме частина майна конфіскується, або перелічити предмети, що конфіскуються.

Згідно ч. 2 ст. 59 КК України, конфіскація майна встановлюється за тяжкі та особливо тяжкі корисливі злочини, а також за злочини проти основ національної безпеки України та громадської безпеки незалежно від ступеня їх тяжкості і може бути призначена лише у випадках, спеціально передбачених в Особливій частині цього Кодексу.

Оскільки вказане покарання у виді конфіскації майна санкцією ч. 2 ст. 111-1 КК України встановлене як додаткове, суд приходить до висновку про можливість не застосовувати його відносно ОСОБА_2 , враховуючи обставини справи та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відноситься до кримінальних проступків. Також суд приймає до уваги, що ОСОБА_2 обвинувачується у вчиненні некорисливого кримінального правопорушення (проступку).

Суд вважає, що таке покарання є дійсно необхідним, справедливим і цілком достатнім для виправлення винного і попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, а також відповідатиме цілям та меті покарання.

Цивільний позов не заявлений, судові витрати та речові докази відсутні.

Запобіжний захід до обвинуваченої ОСОБА_2 не обирався.

Керуючись ст.ст. 368-371, 373-374, 381-382 КПК України, суд -

ухвалив:

ОСОБА_2 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 2 ст. 111-1 КК України, та призначити їй покарання у виді 10 (десяти) років позбавлення права обіймати посади в органах державної влади, державного управління, місцевого самоврядування чи органах, що надають публічні послуги, без конфіскації майна.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Харківського апеляційного суду через Чугуївський міський суд Харківської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення, крім підстав розгляду провадження за відсутності учасників згідно ч. 2 ст. 302 КПК України.

Копію вироку після ухвалення наступного дня направити засудженій та прокурору.

Суддя