ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2023 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого, судді - доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

підозрюваного ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу захисника підозрюваного - адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 12 жовтня 2023 року про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Грузії, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 255-1 КК України,-

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 12 жовтня 2023 року клопотання слідчого задоволено. Продовжено підозрюваному ОСОБА_8 строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 14 діб, до 25 жовтня 2023 року включно, без визначення застави.

Мотивуючи прийняте рішення, слідчий суддя вказав, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчинені особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді довготривалого позбавлення волі, що може спонукати останнього до здійснення спроб переховування.

Слідчим суддею зазначено, що встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме: можливості переховування від органів досудового розслідування та суду; незаконного впливу на свідків інших співучасників злочину та вчинення нового кримінального правопорушення. Також вказано про неможливість запобігти вказаним ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

В апеляційній скарзі захисник просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою в задоволенні клопотання слідчого відмовити та застосувати до підозрюваного запобіжний у вигляді цілодобового домашнього арешту, з покладанням відповідних процесуальних обов`язків.

В обґрунтування своєї скарги посилається на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи та недоведеність заявлених ризиків. Звертає увагу на те, що органом досудового розслідування не надано належних доказів заявлених ризиків, а саме незаконного впливу на свідків та здійснення спроб переховування, а також вчинення іншого кримінального правопорушення. Вказує на те, що рішення суду не вмотивоване в частині не визначення застави.

Заслухавши суддю-доповідача; підозрюваного та захисника, які апеляційну скаргу підтримали, на її задоволенні наполягали з викладених у ній підстав; прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, посилаючись на законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали слідчого судді і відсутність підстав для застосування до підозрюваного менш обтяжливого запобіжного заходу; дослідивши надані матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що остання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, згідно із ч. 1 ст. 183 КПК України запобіжний захід у виді тримання під вартою є винятковим і застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язані встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

- наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

- наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий або прокурор;

- недостатність застосування більш м`яких запобіжних засобів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно із ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою окрім відомостей, зазначених у ст. 184 КПК України, має містити:

- виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився, або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою;

- виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

На думку колегії суддів, суд першої інстанції при продовженні запобіжного заходу у вигляді тримання ОСОБА_8 під вартою цих вимог закону дотримався, а доводи сторони захисту щодо необгрунтованості ухвали слідчого судді, викладені в апеляційній скарзі та у судовому засіданні, не знайшли свого підтвердження.

Так, під час апеляційного перегляду встановлено, що в провадженні СУ ГУНП в Дніпропетровській області перебуває кримінальне провадження №00000392 за ч. 2 ст. 255-1 КК України щодо ОСОБА_8

09 жовтня 2023 року прокурором подано клопотання про продовження строку тримання цього обвинуваченого під вартою, в якому зазначено, що встановлені ризики та суспільна небезпека особи ОСОБА_8 не відпали і продовжують існувати.

Перевіривши з урахуванням доводів апеляційної скарги представлені матеріали, колегія суддів дійшла висновку про доведеність викладених в клопотанні обставин, які зумовлюють продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання ОСОБА_8 під вартою.

Колегія суддів не вважає за доцільне вдаватися до детального обговорення обґрунтованості підозри ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення з огляду на те, що воно достатньою мірою підтверджується доказами, доданими до клопотання слідчого, та не оспорюється обвинуваченим в апеляційній скарзі.

Також необхідно зазначити, що на даному етапі провадження суд не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх допустимості і достатності для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчинені кримінальних правопорушень.

Доводи апеляційної скарги захисника щодо недоведеності ризиків, передбачених ст. 177 КК України, колегія суддів не вважає обгрунтованими, оскільки стороною обвинувачення надано вагомі докази того, що ОСОБА_8 небезпідставно підозрюється у скоєні тяжкого та особливо тяжкого злочинів, за які передбачена кримінальна відповідальність у виді довготривалого позбавлення волі, що може спонукати останнього до спроби уникнути покарання шляхом переховування від органів слідства та суду, а не вчинення таких дій унеможливлене застосуванням до обвинуваченого виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Також є обгрунтованими висновки суду щодо наявності ризику впливу ОСОБА_8 на свідків з огляду на те, що на даний час відбувається відкриття матеріалів справи, останній має до них доступ, йому відомі анкетні дані та місце проживання інших фігурантів провадження, у зв`язку із чим з метою схилення до надання тих чи інших показань може здійснювати незаконний вплив на них.

Суд апеляційної інстанції також звертає увагу на те, що за змістом пред`явленої підозри ОСОБА_8 завдяки особистому авторитету, іншим якостям та можливостям умисно поширював злочинний вплив в установі виконання покарання, у зв`язку з чим ризик незаконного впливу на свідків є вагомим.

Крім того колегією суддів враховано, що обвинувачений раніше судимий, не працевлаштований, легального джерела доходу, міцних соціальних зв`язків та утриманців не має, що свідчить про відсутність соціально стримуючих факторів у запобіганні заявленим ризикам.

Обговорюючи питання про можливість усунення встановлених ризиків у менш обтяжливий спосіб, ніж тримання ОСОБА_8 під вартою, колегія суддів, погоджуючись з думкою слідчого судді, вважає, що встановлені щодо цього підозрюваного ризики з числа передбачених ст. 177 КПК України є виключно вагомими. На етапі судового розгляду кримінального провадження доцільність тримання цього обвинуваченого під вартою може бути предметом перегляду, втім та на даному етапі вказані ризики не можуть бути усунуті у менш обтяжливий спосіб, ніж застосування найбільш суворого запобіжного заходу.

Запобіжний захід, з урахуванням його тривалості, на даний час не виходить за межі розумного строку і кореспондує характеру суспільного інтересу, тобто визначеним КПК України конкретним підставам і меті запобіжного заходу, та не суперечить позиції ЄСПЛ у справі Самойлович проти України (Samoylovichv. Ukraine, заява №28969/04, від 16 травня 2013 року).

Згідно положень п. 4 ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановлені ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст. ст. 177, 178 цього Кодексу, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні, щодо злочину, передбаченого ст. 255-255-3 КК України.

Враховуючи вказані норми закону, беручи до уваги, що ОСОБА_8 обгрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255-1, ч. 2 ст. 307 КК України, рішення слідчого судді в частині не визначення застави є законним та обґрунтованим, у зв`язку з чим доводи захисту, щодо незастосування альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави є безпідставними

Будь-яких істотних порушень кримінального процесуального закону при постановленні зазначеної ухвали судом апеляційної інстанції не встановлено, а тому, за наслідками апеляційного розгляду колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу захисника залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - залишити без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 183, 194, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника підозрюваного - адвоката ОСОБА_7 - залишити без задоволення.

Ухвалу Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 12 жовтня 2023 року про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 255-1 КК України, - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4