Справа № 404/57/16-к
Номер провадження 1-кс/404/3473/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2023 року м. Кропивницький

Слідчий суддя Кіровського районного суду м. Кіровограда ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання по кримінальному провадженню 0010019, про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно підозрюваного:

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в селі Мар`ївка Новомиргородського району, Кіровоградської області, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, батька малолітньої дитини, зареєстрованого по АДРЕСА_1 ,

підозрюваного за ч. 3 ст. 190 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий за погодженням прокурора звернувся до Кіровського районного суду міста Кіровограда з клопотанням про обрання підозрюваному ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В обґрунтування заявленого клопотання слідчий і прокурор зазначив, що ОСОБА_4 повідомлено про підозру в тому, що: в період часу з 08.02.2015 року по 02.06.2015 року, він повторно таємно за попередньою змовою групою осіб, з використанням електронно-обчислювальної техніки, шляхом обману заволодів грошовими коштами потерпілих: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 .

У судовому засіданні слідчий і прокурор клопотання підтримали.

Згідно ч. 6 ст. 193 КПК України, клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою вирішено за відсутності підозрюваної особи, оскільки підозрюваний ОСОБА_4 на підставі постанови слідчого Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області оголошений у міжнародний розшук. Крім того, прокурор довів, що ОСОБА_4 перетнув державний кордон, залишив територію України і назад не повертається.

Термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа про яку йдеться мова, могла вчинити правопорушення. Внесене на розгляд слідчого судді клопотання, не відповідає вимогам ст.184 КПК України, так практиці застосування рішень Європейського суду, оскільки подані додатки до клопотання не містять ознак обґрунтованої підозри ОСОБА_4 за ч. 3 ст. 190 КК України.

Представники сторони обвинувачення в якості доказів вини ОСОБА_4 подали наступні документи :

Копію протоколу допиту потерпілого ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ;

Банківські документи на відкриття ОСОБА_11 банківського рахунку;

Скріншоти розміщених оголошень та переписок між потерпілими та ОСОБА_11 ;

Відомості мобільних операторів про зєднання між ОСОБА_11 та ОСОБА_4 ;

Викривальні показами підозрюваного ОСОБА_11 ;

Вирок Кіровського районного суду міста Кіровограда від 19 квітня 2016 року про визнання ОСОБА_11 винним за ч. 2 ст. 190 КК України.

Допитаний в якості потерпілого ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 повідомили, що ОСОБА_4 не знають, кошти ОСОБА_4 не переказували, з ОСОБА_12 з приводу придбання товару не спілкувались.

Виписка по банківському рахунку ОСОБА_11 є неналежним доказом, обґрунтованої підозри ОСОБА_4 (ст. 85 КПК України), оскільки потерпілі переказували кошти ОСОБА_11 а не ОСОБА_13 .

Зроблені скріншоти з сайту «ОЛХ» про розміщення оголошень і переписка між потерпілими та ОСОБА_11 є неналежним доказом вини ОСОБА_4 , оскільки всі дії спрямовані на заволодіння майном потерпілих вчинив ОСОБА_11 .

Відомості мобільних операторів про зєднання мобільного терміналу ОСОБА_11 та ОСОБА_4 не є переконливим і достатнім доказом обґрунтованої підозри ОСОБА_4 . Обидві особи знайомі між собою, отже правомірно спілкувались та обмінювались інформацією. Не подано доказів про зміст їх телефонних розмов, тому недоведена причетність ОСОБА_4 до подій зазначених у врученій йому підозрі.

У 2016 році, підозрюваний, а згодом підсудний ОСОБА_11 під час судового розгляду іншого кримінального провадження дав викривальні покази, які зі спливом семи років застарілі.

Станом на 2023 рік, у цьому кримінальному провадженні ОСОБА_11 в якості свідка не допитано.

Відповідно до ч. 4 ст. 95 КПК України, суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 цього Кодексу. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них. За таких умов застарілий зміст допиту підозрюваного ОСОБА_11 у сторонньому кримінальному провадженні є недопустимим доказом. ( ст. 88-89 КПК України)

Рішення національного суду має приюдиціальне значення тільки коли в ньому встановлено порушення основоположних прав людини. Отже вирок Кіровського районного суду міста Кіровограда від 19 квітня 2016 року про визнання ОСОБА_11 винним за ч. 2 ст. 190 КК України, не є доказом винуватості ОСОБА_4 .

Можливий переказ коштів з рахунку ОСОБА_14 на користь ОСОБА_4 документально не підтверджується, а мотиви і підстави та обставини ймовірного переказу слідчий не дослідив. ОСОБА_11 з цього приводу не допитувався, призначення платежу відсутнє, отже не доводить вини ОСОБА_4 у заволодінні майном потерпілих.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою обрання запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінальних правопорушень.

Згідно ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який обирається виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин на які вони посилаються. (ч. 5 ст. 132 КПК України).

Відповідно до ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ст. 25 КПК України, слідчий, прокурор зобов`язані вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила. Слідчий, прокурор повинні забезпечити повне та ефективне проведення досудового розслідування (ст. ст. 36, 40 КПК України). Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.(ст. 94 КПК України).

Під час розгляду питання про застосування заходу забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються. (ч. 5 ст. 132 КПК України). Обов`язок доказування обставин кримінального правопорушення покладається на слідчого/прокурора ( ст. 91-93 КПК України).

Обов`язок слідчого судді полягає у забезпеченні прав осіб на досудовому розслідуванні (п. 1 ч. 1 ст. 3 КПК України).

Відповідно до ст. 94 КПК України, слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Згідно ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Стосовно ОСОБА_4 виключається можливість обрання найсуворішого заходу забезпечення кримінального провадження, зокрема почати процедуру міжнародного кримінального переслідування, оскільки представники сторони обвинувачення не подали доказів обґрунтованості пред`явленої ОСОБА_4 підозри за ст. 190 КК України. Керуючись ст. 40, 132, 176-178, 182-184 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання слідчого про обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення. Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні ухвали - після постановлення ухвали апеляційним судом при відхиленні апеляції.

Суддя Кіровського

районного суду

м.Кіровограда ОСОБА_1