Житомирський апеляційний суд
Категорія ст. 422 КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Житомирського апеляційного суду у складі:

головуючого судді: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з участю

секретаря: ОСОБА_5

представника володільця майна -адвоката: ОСОБА_6

володільця майна ОСОБА_7

прокурора: ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 , яка діє в інтересах ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 22 листопада 2023 року, якою задоволено клопотання слідчого про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0000142 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч.3 ст. 201-1 КК України,

в с т а н о в и л а:

Вказаною ухвалою слідчого судді накладено арешт на майно вилучене 14.11.2023 під час обшуку офісного приміщення, в якому здійснює свою професійну діяльність ОСОБА_7 , за адресою: АДРЕСА_1 , проведеного в межах кримінального провадження №0000142 від 11.09.2023, а саме:

-ноутбук марки «Acer» моделі «Aspire 3» у корпусі чорного кольору разом із зарядним пристроєм;

- довіреність на ОСОБА_7 від директора ТОВ «Формост Групп» від 16.06.2023 на 1 арк.;

-сертифікат про проходження лісоматеріалів та виготовлених з них пиломатеріалів для здійснення експортних операцій серії ЖТ № 998250 від 22.09.2023, на 1 арк.;

-сертифікат про проходження лісоматеріалів та виготовлених з них пиломатеріалів для здійснення експортних операцій серії ЖТ № 997268 від 25.08.2023, на 1 арк.;

- бланк накладної із печаткою ФОП « ОСОБА_9 », на 1 арк.;

-видаткова накладна № 2807/1 від 28,07.2023 на ТОВ «Формост Групп», на і арк.;

-три аркуші паперу з відбитками круглої печатки синього кольору з написом «Фізична особа підприємець ОСОБА_10 № НОМЕР_1 »;

-ТТН-ліс серії ЖКБ № 043312 від 10.08.2022 на ФОП ОСОБА_10 1 шт.;

-ТТП-ліс серії ЖКА № 51424 від 19.07.2023 на ФОП ОСОБА_10 , 1 шт.

-кругла печатка ФОП « ОСОБА_10 » у корпусі білого кольору;

-кругла печатка ТОВ «ФОРМОСТ ГРУПП» у корпусі сірого кольору.

Слідчий суддя вважав обґрунтованими доводи слідчого про наявність ризиків пошкодження, псування, знищення вилучених речей, які є речовими доказами та які необхідні органу досудового розслідування для призначення відповідних експертиз.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою відмовити слідчому у задоволенні клопотання про накладення арешту на зазначене майно. Вилучене майно повернути ОСОБА_7 негайно.

Вважає, що слідчим суддею неповно з`ясовано обставини справи, ухвала постановлена з порушенням вимог процесуального права. Прокурором не доведено необхідність арешту, а також наявність ризиків, передбачених ст. 170 КПК України.

Зазначає, що при розгляді клопотання про арешт майна, слідчим суддею не було дотримано вимог ч. 2, ч. 4 ст. 173 КПК України, а зміст ухвали не відповідає вимогам ч. 5 ст. 173 КПК України. Дане майно ніяким чином не стосується вказаного кримінального провадження

Вказує, що на вилученому ноутбуку, який належить ОСОБА_7 , та використовується в господарській діяльності розміщена ліцензійна програма, за допомогою якої, подаються митні декларації до державного митного органу, а тому його вилучення перешкоджає її господарській діяльності та ставить її сім`ю у важкі умови.

Звертає увагу на тому, що електронний документ не має жорсткої прив`язки до певного матеріального носія, тому один і той же документ (файл) може існувати у ідентичному вигляді на різних носіях.

Вважає, що накладення арешту на вищевказане майно, у даному випадку призвело до безпідставного позбавлення власників права володіти, користуватися та розпоряджатися належним їм майном, що є неприпустимим.

На думку адвоката, посилання прокурора в поданому клопотанні на існування ризиків приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, є припущенням, яке не підтверджується матеріалами даного кримінального провадження

Також, не містить оскаржувана ухвала будь-яких відомостей на обґрунтування того, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання в права і свободи осіб, про яких йдеться в клопотанні.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника володільця майна, володільця майна, які підтримали апеляційну скаргу, заперечення прокурора на апеляційну скаргу, перевіривши матеріали провадження відповідно до вимог ст. 404 КПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з вимогами ч. 1ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим

Відповідно до вимог ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

На переконання колегії суддів, слідчий суддя, під час розгляду клопотання про арешт майна, в повній мірі дотримався вказаних вимог закону.

Згідно ст.170 КПК України, під арештом майна розуміється тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.170 та ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з ч.1ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

З клопотання слідчого та долучених матеріалів вбачається, що УСБУ в Житомирській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000142 від 11.09.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 436-2 КК України.

З витягу ЄРДР вбачається, що 10.08.2023 громадянки України ОСОБА_11 та ОСОБА_7 , діючи за попередньою змовою здійснили закінчений замах на переміщення через митний кордон необроблених лісоматеріалів в особливо великих розмірів під виглядом «виробів з деревини», які в процесі механічної обробки на деревообробному верстаті набули круглої форми по всій довжині з рівною текстурою деревини, при цьому подавши до Житомирської митниці товаросупровідні документи з недостовірними даними, тобто намагались перемістити вищевказаний товар через митний кордон України з приховуванням від митного контролю.

На підставі ухвали слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 13.11.2023 року у справі №296/11367/23 проведено обшук в офісному приміщенні, яке орендується та в якому здійснює свою професійну діяльність ОСОБА_7 , що за адресою: АДРЕСА_1 та належить на праві приватної власності ТОВ

«Офісний центр Житомир» (код ), в у ході якого виявлено та вилучено вищезазначені документи та речі.

Постановою старшого слідчого відділу УСБУ в Житомирській області ОСОБА_12 від 15.11.2023 року речі та документи, вилучені 14.11.2023 в ході обшуку офісного приміщення визнано речовими доказами та приєднано до матеріалів кримінального провадження.

Згідно з ч. 2 та ч. 3 цієї статті арешт з метою збереження речових доказів може бути накладено на майно будь-якої фізичної або юридичної особи, якщо це майно відповідає критеріям зазначеним у статті 98 КПК України, у даному випадку це майно може бути використано як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час під час кримінального провадження

Таким чином, висновки слідчого судді щодо потреби, в арешті даного майна, з метою уникнення подальших протиправних дій в рамках даного кримінального провадження є обґрунтованими.

Колегія суддів приходить до висновку, що надані слідчим матеріали доводять наявність правових підстав для накладення арешту на майно, як майна, яке відповідає критеріям зазначеним у ст. 98 КПК України, оскільки може бути об`єктом кримінально протиправних дій, отримане (набуте) внаслідок вчинення кримінального правопорушення, а також того, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження.

Натомість вказане рішення слідчого судді не перешкоджає володільцю майна в подальшому заявляти клопотання про скасування арешту.

Доводи апеляційної скарги про те, що прокурором не доведено необхідність арешту, а також наявність ризиків, передбачених ст. 170 КПК України, апеляційний суд вважає необґрунтованими, оскільки вилучені речі та документи у ході проведення обшуку мають значення речового доказу та відповідають критеріям, визначеним ст.98 КПК України та можуть містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Крім цього, слід зауважити, що ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 13.11.2023 року наданий дозвіл на проведення обшуку в офісному приміщенні, яке орендується та в якому здійснює свою професійну діяльність ОСОБА_7 , що за адресою: АДРЕСА_1 та належить на праві приватної власності ТОВ

«Офісний центр Житомир» (), з метою відшукання та вилучення, зокрема, але не виключно, мобільних телефонів, комп`ютерної техніки, на яких можуть міститися фото-, відеоматеріали.

Дослідження вказаних носіїв, виявлення інформації, яка має значення для кримінального провадження, в тому числі видаленої чи прихованої, захищеної системами захисту, потребує залучення фахівців та значного часу, враховуючи обсяг інформації, а тому ці обставини унеможливлюють у скорочені терміни, які передбачені законом для звернення з клопотанням про арешт та для розгляду такого клопотання судом перевірити відноситься чи не відноситься інформація на цих носіях до кримінального провадження.

Проаналізувавши матеріали судового провадження та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що з клопотання слідчого та доданих до нього матеріалів видно, що існують розумні підстави вважати, що на даному етапі кримінального провадження, потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження, у зв`язку з чим, підстави для скасування ухвали слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 22.11.2023 року, про що просить апелянт - відсутні.

Власник майна вправі в подальшому порушувати питання про скасування арешту майна в порядку ст. 174 КПК України, а також клопотати про повернення носіїв та самої інформації, яка має приватний характер та не відноситься до справи.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,-

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу представника володільця майна - адвоката ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 22 листопада 2023 року, якою задоволено клопотання слідчого про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000142 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч.3 ст. 201-1 КК України- без змін.

Ухвала набирає законної сили після її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді: