Сторожинецький районний суд Чернівецької області
Справа № 723/526/24
Провадження № 1-кс/723/1152/24
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 лютого 2024 року м. Сторожинець

Слідчий суддя Сторожинецького районного суду

Чернівецької області ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

підозрюваного ОСОБА_4

адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ ВП №1 (м.Сторожинець) Чернівецького районного управління поліції Головного управління національної поліції в Чернівецькій області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного за ч. 2 ст. 121 КК України, -

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ворокомле Камінь-Каширського району Волинської області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, освіта середня, (за слів одруженого, має на утриманні двоє неповнолітніх дітей) військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , на час інкримінованого злочину перебував у статусі (самовільное залишення військової частини), раніше не судимого, -

встановив:

Слідчий СВ ВП №1 (м.Сторожинець) Чернівецького районного управління поліції Головного управління національної поліції в Чернівецькій області ОСОБА_6 (надалі по тексту слідчий), звернувся в суд з клопотанням, погодженим з прокурором Чернівецької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_3 (надалі по тексту - прокурор), про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 посилаючись на те, що в провадженні знаходяться матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань (надалі ЄРДР) за № 0000055 від 02.02.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.121 КК України.

Зазначав, що підозрюваний ОСОБА_4 перебуваючи в приміщенні житлового будинку, що розташований за адресою АДРЕСА_2 , власником якого є ОСОБА_7 , під час розпивання алкогольних напоїв, будучи в стані алкогольного сп`яніння, в ході раптово виниклого конфлікту, діючи умисно, протиправно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, цілеспрямовано наніс ОСОБА_8 , який знаходився в положенні сидячи, не менше трьох ударів кулаками рук в область лівої та правої ділянки грудної клітки, від чого ОСОБА_8 впав на підлогу. В подальшому ОСОБА_4 продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, спрямований на спричинення потерпілому тілесних ушкоджень взяв у праву руку дерев`яний табурет, яким наніс ОСОБА_8 , що перебував у горизонтальному положенні лежачи на підлозі, не менше чотирьох ударів в область грудної клітини зправа та зпереду.

Внаслідок ОСОБА_8 спричинено тяжкі тілесні ушкодження у вигляді закритої тупої травми грудної клітки з ушкодженням внутрішніх органів від яких 04.02.2024 року о 22,00 годині потерпілий у приміщенні відділення анестезіології та інтенсивної терапії КПК «Сторожинецька БЛІЛ» - помер.

Ініціатори клопотання стверджують, що підставою для його внесення є наявність в діях ОСОБА_4 кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст.121 КК України про, що зібрано достатньо доказів і він може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, може також знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків, а також вчинити інше кримінальне правопорушення. Застосування більш м`яких запобіжних заходів не дасть реальної змоги запобігти вказаним ризикам.

В судовому засіданні прокурор клопотання про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, підтримав, посилаючись на викладені в клопотанні обставини і докази.

Підозрюваний ОСОБА_4 , в ході судового розгляду клопотання, свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України не визнав але визнав побиття потерпілого. Проти клопотання заперечував.

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_5 , в судовому засіданні вважав, що ризики відсутні взагалі, а тому можливо обрати запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, оскільки у підозрюваного є постійне місце проживання, сім`я і діти, він раніше не судимий. Просив відмовити в задоволенні клопотання прокурора.

Заслухавши учасників кримінального провадження та дослідивши матеріали клопотання слідчий суддя дійшов до наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити:- чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

- наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

- наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

- недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

В ході розгляду клопотання встановлено, що 02 лютого 2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за реєстровим номером 0000055 внесено запис про кримінальне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 121 КК України, вчинене ОСОБА_4

08 лютого 2024 року ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого.

Виходячи із наданих суду матеріалів досудового розслідування, а саме: -протоколу огляду від 05.02.2024 року, протоколу огляду місця події, протоколу огляду трупа, лікарського свідоцтва про смерть № 15 від 05 лютого 2024 року із висновком що смерть настала від масивної внутрішньої кровотечі та закритої травми грудної клітки з пошкодженням внутрішніх органів, протоколу допиту свідка ОСОБА_9 , який показав що удари потерпілому наносив підозрюваний, протоколу проведення слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_9 в ході якого свідок підтвердив свої показання, протоколу допиту свідка ОСОБА_7 , який також підтвердив побиття підозрюваним як потерпілого так і його, протоколу проведення слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_7 в ході якого свідок підтвердив свої показання, слідчий суддя вбачає обґрунтованою повідомлену ОСОБА_4 підозру від 08 лютого 2024 року, у вчиненні ним злочину передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

Продовжуючи вирішення питань зазначених в ст.194 КПК України, а саме щодо наявності достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 цього Кодексу, і на які вказує прокурор, слідчий суддя встановив, що в клопотанні та безпосередньо в судовому засіданні прокурор зазначив і посилався на наявність чотирьох ризиків передбачених пунктами 1, 2, 3 та 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме те, що ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального праволпорушення, незаконно впливати на свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_7 та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Суд знаходить підтвердженим зазначений слідчим та прокурором ризик щодо можливості у підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки підозрюваний ОСОБА_4 вже вчиняв спроби переховування, як від військової служби так і від органів слідства, оскільки починаючи з квітня місяця 2023 року самовільно залишив військову частину та в зв`язку з цим переховувався від правоохоронних органів, що свідчить про безумовну наявність ризику щодо можливості переховування від органів досудового розслідування та/або суду.

Підтвердженим на думку слідчого судді є також і ризик щодо можливості незаконного впливу підозрюваним на свідків в цьому кримінальному провадженні ОСОБА_9 та ОСОБА_7 , оскільки такий незаконний вплив підозрюваним вже здійснювався на одного із свідків після побиття потерпілого в ході якого підозрюваний побив свідка ОСОБА_7 який не бажав писати заяву до правоохоронних органів про те, що побиття підозрюваним потерпілого мало місце в результаті бажання у потерпілого вчинити крадіжку у свідка.

Намагання вчинити такий вплив на свідка ОСОБА_7 , підозрюваний безсумнівно може вчинювати такий вплив і в подальшому з метою зміни показань свідків задля уникнення покарання за вчинене кримінальне правопорушення.

На думку слідчого судді, підтвердженим є також і ризик щодо можливості вчинення іншого злочину так як підозрюваний вже вчинив самовільне залишення військової частини в якій він проходив військову службу по контракту. І хоча прокурор про таке вчинення доказів не надав, однак підозрюваний не заперечує таких своїх дій та не заперечує наявність по місцю своєї служби кримінального провадження про це.

Що стосується ризику щодо можливості знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення то слідчий суддя не знаходить доказів на його підтвердження, оскільки підстави наявності такого ризику зазначені в клопотанні, а саме не встановлення безпосереднього знаряддя яким потерпілому було спричинено тілесні ушкодження так як для його встановлення необхідне проведення ряду судових експертиз є гаданими підставами, які не можуть бути використані як ризик. Всі ймовірні знаряддя злочину були виявлені та вилучені і задокументовані, в ході огляду місця події. Ці знаряддя зберігаються у слідчого або можливо вже у експерта, що беззаперечно свідчить про відсутність у підозрюваного доступу до них, а про вплив на слідчого чи експерта в клопотанні мова не йде.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 чи іншого, більш м`якого, запобіжного заходу слідчий суддя враховує, що відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Виходячи з обставин вчинення злочину передбаченого ч.2 ст. 121 КК України, в якому обгрунтовано підозрюється ОСОБА_4 , а саме наявність прямого умислу на його скоєння та з огляду на суспільну репутацію підозрюваного, який має сім`ю в якій є двоє неповнолітніх дітей, що могло би бути стримуючим фактором до запобігання підтвердженим ризикам, але такий фактор не вберіг підозрюваного від дій які він вчинив, а інших факторів в суді не знайдено. Підозрюваний залишив свою сім`ю, дітей, та поїхав з незрозумілих причин в інший населений пункт де вживав спиртні напої та вчинив злочин.

Виходячи також і з цього, слідчий суддя вважає, що прокурор довів наявність всіх обставин передбачених пунктами 1, 2 та 3 ч.1 ст.194 КПК України, що свідчить про обґрунтованість клопотання. Існування всіх вказаних обставин в сукупності, свідчить про необхідність застосування до підозрюваного ОСОБА_4 , запобіжного заходу у виді тримання його під вартою.

Застосування більш м`яких запобіжних заходів, на думку суду, є неможливим з огляду на наявність ризиків та відсутність вказаних стримуючих факторів збереження цих ризиків.

При цьому слідчий суддя враховує вік підозрюваного, його репутацію, відсутність судимостей, обставини скоєння тяжкого злочину та вчинення його в умовах оголошеного в Україні воєнного стану, тяжкість покарання за злочин передбачений ч.2 ст. 121 КК України, сімейний стан підозрюваного та знаходить, що наявний суспільний інтерес в даному випадку, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважує принцип поваги до свободи особистості ОСОБА_4 , принаймні на період до закінчення досудового розслідування, а тому застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу, не зможе забезпечити належну поведінку підозрюваного.

Згідно вимог ч.3 ст.183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків передбачених частиною четвертою цієї статті, яка встановлює право слідчого судді не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину вчиненого із застосуванням насильства та який спричинив загибель людини.

Зважаючи на вказані норми, слідчий суддя не визначає розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом, оскільки розглядуване клопотання стосується злочину, який спричинив смерть людини, яка сама, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні, згідно ст.3 Конституції України, найвищою соціальною цінністю.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 182-184, 194-197, 206, 395, 492 КПК України, слідчий суддя,-

постановив:

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя АДРЕСА_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком 60 (шістдесят) днів в Державній установі "Чернівецький слідчий ізолятор".

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Строк дії ухвали та строк тримання під вартою ОСОБА_4 обчислювати з моменту його фактичного затримання.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Чернівецького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а підозрюваним - в цей же строк з моменту вручення йому копії ухвали.

Слідчий суддя Сторожинецького

районного суду Іван ЯКІВЧИК