УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 вересня 2023 року слідча суддя Шевченківського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю слідчого ОСОБА_3 , представника власника майна - адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу адвоката ОСОБА_5 подану в інтересах ОСОБА_6 на бездіяльність слідчого у кримінальному провадженні №000177 від 24.10.2022, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна

ВСТАНОВИЛА

31.07.2023 року до Шевченківського районного суду м. Києва надійшла скарга адвоката ОСОБА_5 , який діє в інтересах власника майна ОСОБА_6 на бездіяльність слідчого у кримінальному провадженні №000177 від 24.10.2022, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна

В скарзі порушується питання про зобов`язання уповноваженого слідчого в даному кримінальному провадженні повернути тимчасово вилучене майно в ході обшуку 29.06.2023 року за місцем проживання ОСОБА_6 , за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: мобільний телефон Орро А96 моделі СРН2333.

Як на підставу для повернення вказаного майна ініціатор скарги вказує, що обшук проводився як невідкладний, в порядку ч. 3 ст. 233 КПК України, в подальшому сторона обвинувачення не зверталася з клопотанням щодо його арешту, відтак телефон, як тимчасово вилучене майно підлягає як найшвидшому поверненню власнику.

В судовому засіданні представник власника майна адвокат ОСОБА_4 підтримав доводи скарги, просив задовольнити.

Слідчий ОСОБА_3 заперечував проти задоволення скарги, вказав, що за наслідками проведення обшуку, з метою його легаліції слідчий звертався до суду, ухвалою слідчого судді 18.07.2023 надано дозвіл на проведеня обшуку за місцем проживання ОСОБА_6 з метою відшукання та вилучення мобільного телефону Орро А96 моделі СРН2333. Просив врахувати, що вилучений мобільний телефон визнано речовим доказом, оскільки на ньому міститься безпосередня переписка підозрюваного з іншими особа, причетними до кримінального правопорушення, також вживаються заходи щодо відновлення видаленої з телефону інформації. За таких обставин вважає, що відсутні підстави для задоволення скарги.

Заслухавши учасників розгляду скарги, дослідивши долучені до неї матеріали, матеріали долучені в судовому засіданні за клопотанням сторін, слідча суддя вважає, що відсутні підстави для задоволення скарги з огляду на наступні обставини.

Як убачається з матеріалів скарги, Головним слідчим управлінням Державного бюро розслідувань здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001477 від 24.10.2022 за підозрою ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 209 КК України, та за фактами кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 240, ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 366 КК України.

29.06.2023 відповідно до положень ч. 3 ст. 233 КПК України, до постановлення ухвали слідчого судді проведено обшук за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 , та під час вказаної слідчої дії слідчим прийнято рішення про вилучення мобільного телефону Орро А96 моделі СРН2333.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 18 липня 2023 року у справі № 757/29912/23-к у вказаному кримінальному провадженні надано дозвіл на проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_6 з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення та майна, яке було здобуте у результаті його вчинення та вилучення мобільного телефону Орро А96 моделі СРН2333.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, яка полягає у неповернені тимчасово вилученого майна, згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу.

Відповідно до положень ст. 234 КПК України обшук проводиться з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте у результаті його вчинення, а також встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб.

Обшук проводиться на підставі ухвали слідчого судді місцевого загального суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, а у кримінальних провадженнях щодо злочинів, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - на підставі ухвали слідчого судді Вищого антикорупційного суду.

У разі необхідності провести обшук слідчий за погодженням з прокурором або прокурор звертається до слідчого судді з відповідним клопотанням, яке повинно містити відомості про: найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; короткий виклад обставин кримінального правопорушення, у зв`язку з розслідуванням якого подається клопотання; правову кваліфікацію кримінального правопорушення з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; підстави для обшуку; житло чи інше володіння особи або частину житла чи іншого володіння особи, де планується проведення обшуку; особу, якій належить житло чи інше володіння, та особу, у фактичному володінні якої воно знаходиться; індивідуальні або родові ознаки речей, документів, іншого майна або осіб, яких планується відшукати, а також їхній зв`язок із вчиненим кримінальним правопорушенням; обґрунтування того, що доступ до речей, документів або відомостей, які можуть у них міститися, неможливо отримати органом досудового розслідування у добровільному порядку шляхом витребування речей, документів, відомостей відповідно до частини другої статті 93 цього Кодексу, або за допомогою інших слідчих дій, передбачених цим Кодексом, а доступ до осіб, яких планується відшукати, - за допомогою інших слідчих дій, передбачених цим Кодексом. Зазначена вимога не поширюється на випадки проведення обшуку з метою відшукання знаряддя кримінального правопорушення, предметів і документів, вилучених з обігу.

Відповідно до ч.7 ст. 236 КПК України при обшуку слідчий, прокурор має право проводити вимірювання, фотографування, звуко- чи відеозапис, складати плани і схеми, виготовляти графічні зображення обшуканого житла чи іншого володіння особи чи окремих речей, виготовляти відбитки та зліпки, оглядати і вилучати документи, тимчасово вилучати речі, які мають значення для кримінального провадження. Предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження. Вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Водночас, однією із засад кримінального провадження є недоторканість права власності. Відповідно до ч. 1 ст. 16 КПК України позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно пункту 7 частини 2 статті 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна, суть якого полягає у тимчасовій забороні, адресованій власнику чи володільцю майна, відчужувати його, розпоряджатися чи користуватися ним.

Так, частина 1 статті 170 КПК України зазначає. що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Статтею 26 КПК України закріплено принцип диспозитивності, який полягає у тому, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Згідно ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Питання тривалості обмеження права на мирне володіння майном, оцінюється слідчим суддею з урахуванням практики ЄСПЛ. Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див, рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства» п. 50, Series A N).

Разом із тим, хоч законодавець і не дає чіткого визначення правового статусу майна, щодо якого прямо надано дозвіл на вилучення в ухвалі слідчого судді, керуючись зворотнім принципом, суд дійшов висновку, що у даному випадку слідчим доведено, що вилучене майно у повній мірі узгоджується із метою проведеного обшуку, оскільки як речовий доказ відповідає вимогам ст. 98 КПК України, та повернення вказаного майна може зумовити порушення ефективності проведення досудового розслідування.

Враховуючи викладене, слідча суддя вважає за необхідне відмовити у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_5 на бездіяльність слідчого щодо неповернення тимчасово вилученого майна.

Керуючись ст.ст. 169, 170-173, 303, 307, 309 КПК України, слідча суддя

УХВАЛИЛА

Відмовити в задоволенні скарги адвоката ОСОБА_5 подану в інтересах ОСОБА_6 на бездіяльність слідчого у кримінальному провадженні №000177 від 24.10.2022, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідча суддя ОСОБА_1