Справа № 462/687/24
провадження 1-кс/462/228/24
У Х В А Л А

про накладення арешту на майно

30 січня 2024 року слідчий суддя Залізничного районного суду м. Львова ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Франківської окружної прокуратури м. Львова Львівської області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно, подане в межах кримінального провадження № 0000222 від 02.09.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України,

встановив:

Суть клопотання, що вирішується.

Прокурор Франківської окружної прокуратури м. Львова Львівської області ОСОБА_3 23.01.2024 року (вх. № 2239) звернувся до слідчого судді Залізничного районного суду м. Львова з клопотанням про накладення арешту на майно, а саме: автомобіль марки «Skodа», моделі «Fabia», номер кузова НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 , 2002 року випуску, білого кольору, власником якого являється ОСОБА_4 , шляхом позбавлення права на відчуження, розпорядження та/або користування вище вказаним транспортним засобом.

В обґрунтування клопотання посилається на те, що в провадженні СВ ВП № 1 ЛРУП № 2 ГУ НП у Львівській області знаходяться матеріали кримінального провадження № 0000222 від 02.03.2023 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 01.03.2023 року у ВП № 1 ЛРУП № 2 ГУНП у Львівській області звернувся із заявою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в якій просить прийняти міри до малознайомого ОСОБА_5 , котрий у квітні 2022 року, шляхом обману та зловживання довірою, заволодів коштами від реалізації продажу автомобіля марки «Skodа Fabia», білого кольору, 2002 року випуску, номер кузова НОМЕР_3 , державний номерний знак НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_4 , чим завдав йому матеріальної шкоди у сумі близько 100 000 грн. 00 коп.

Позиція учасників судового розгляду, які беруть участь у справі.

Слідчий суддя з огляду на вимоги ч. 1 ст. 172 КПК України та приймаючи до уваги прохання прокурора з цього приводу, викладене у клопотанні вважає за можливе розглядати клопотання за відсутності слідчого та прокурора, а також власника майна, оскільки існує реальна загроза приховування, пошкодження та знищення речей зазначених в клопотанні.

Дослідивши подані документи, всебічно і повно з`ясувавши усі фактичні обставини справи на яких ґрунтується клопотання, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення її по суті, суд дійшов наступного висновку.

Встановлені судом обставини.

Франківською окружною прокуратурою міста Львова здійснюється процесуальне керівництво у кримінальному провадженні № 0000222 від 02.09.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України,

Постановою слідчого СВ ВП № 1 ЛРУП № 2 ГУНП у Львівській області ОСОБА_6 від 26.01.2024 року автомобіль марки «Skodа», моделі «Fabia», номер кузова НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 , 2002 року випуску, білого кольору, визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні.

Застосоване судом законодавство при розгляді клопотання.

Згідно ст. 100 КПК України визначено, що на речові докази може бути накладено арешт в порядку ст.170-174 КПК України, та згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України слідчий суддя накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям, визначеним в ч. 2 ст. 167 КПК України.

Слідчий суддя погоджується з доводами прокурора про те, що автомобіль марки «Skodа», моделі «Fabia», номер кузова НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 , 2002 року випуску, білого кольору, є знаряддям кримінального правопорушення.

Проте, відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до ст. 1 протоколу 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що: кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Згідно зі ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Обмеження права користування, володіння чи розпорядження власністю може бути лише обмежене Законом і має бути виправданим для кожного випадку окремо.

Будь-яке втручання у те чи інше право особи право повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи, зокрема необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу, бо необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення від 23.09.1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series A N 52), тобто іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», n. 50, Series A N 98), оскільки у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 9 червня 2005 року), так і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24.03.2005 року) ЄСПЛ зазначив, що досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним, а у справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16.10.2008 року) ЄСПЛ встановив, що для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має не становити «особистий і надмірний тягар для особи».

Таким чином, гарантія від втручання з боку держави та інших (третіх) осіб у здійснення власником своїх повноважень, перешкоджання перспективі протиправного позбавлення власника його майна, недопустимість дій, які суперечать інтересам власника, можливість захисту зазначеного права становить зміст принципу недоторканності (непорушності) права власності.

За змістом положень ст. 2 КПК України при застосуванні будь-якого заходу забезпечення кримінального провадження має бути забезпечено дотримання прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Окрім того, ст. 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Висновки суду.

Враховуючи розумність та співмірність обмеження права власності на автомобіль, з огляду на завдання кримінального провадження, пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку орган досудового розслідування прагне досягти у кримінальному провадженні, суд дійшов висновку, що клопотання прокурора слід задовольнити в частині накладення арешту на автомобіль марки «Skodа», моделі «Fabia», номер кузова НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 , 2002 року випуску, білого кольору, шляхом накладення заборони відчуження, розпорядження, користування та заборони проводити будь-які обліково-реєстраційні операції з вказаним майном.

З огляду на викладене, керуючись ст. 131, 132, 167, 170-173, 237, 309 КПК України, суд, -

постановив:

Клопотання прокурора Франківської окружної прокуратури м. Львова Львівської області ОСОБА_3 про арешт майна, подане в межах кримінального провадження № 0000222 від 02.09.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України задовольнити.

Накласти арешт на автомобіль марки автомобіль марки «Skodа», моделі «Fabia», номер кузова НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 , 2002 року випуску, білого кольору, власником якого являється ОСОБА_4 , шляхом позбавлення права на відчуження, розпорядження та/або користування вище вказаним транспортним засобом.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосереднього до Львівського апеляційного суду.

Слідчий суддя

З оригіналом згідно.

Слідчий суддя: