Справа № 463/1074/23
Провадження № 1-кс/463/9215/23
У Х В А Л А

про скасування арешту майна

12 грудня 2023 року слідчий суддя Личаківського районного суду м.Львова ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , представника заявника - адвоката ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові клопотання директора Товариства з обмеженою відповідальністю «МЕДПАРК» ОСОБА_4 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні за № 0000008 від 30.01.2023 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.191, ч.2 ст.364, ч.2 ст.367 КК України,

в с т а н о в и в :

директор ТзОВ «МЕДПАРК» ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова з клопотанням про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова від 03.10.2023 року у кримінальному провадженні за № 0000008 від 30.01.2023 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.367, ч.3 ст.191, ч.2 ст.364 КК України.

Клопотання мотивує тим, що 04.12.2023 року ТзОВ «МЕДПАРК» отримало ухвалу про накладення арешту на майно від 03.10.2023 року. Вказаний арешт вважає необґрунтованим та таким, що накладений в порушення вимог ст.ст.170, 171 КПК України, а відтак, такий підлягає скасуванню виходячи з наступного. Зазначає, що 02.12.2021 року на підставі Договору купівлі-продажу нерухомого майна № 7090, укладеного між АТ «УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ» та ТзОВ «МЕДПАРК» за результатами проведеного 08.11.2021 року електронного аукціону, Товариством було придбано об`єкт нерухомого майна - нежитлову будівлю літ.«Б-2» реєстраційний номер: 01, загальною площею 582,0 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. Вартість об`єкта з ПДВ становила 55528801,20 гривень. При цьому, стартова ціна лоту становила 6783687,86 гривень. В аукціоні брало участь з ціновими пропозиціями 10 учасників, пропозиція Товариства «МЕДПАРК» за результатами трьох раундів була визнана переможною. Вартість об`єкта була повністю сплачена на рахунок продавця, що підтверджується платіжним дорученням № від 08.12.2021 року. У клопотанні про накладення арешту слідчим не надано будь яких доказів, які б свідчили про протиправність дій саме під час відчуження належного об`єкта нерухомого майна, як і не наведено належних та допустимих доказів відчуження його за заниженою вартістю. Водночас, згідно висновку експерта за результатами проведення судової оціночно-будівельної експертизи № 3747-Е від 24.10.2023 року, ринкова вартість нежитлової будівлі літ.«Б-2», що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 станом на час проведення аукціону, а саме 08.11.2021 року могла становити 6523246,0 гривень, а за результатами аукціону відчужено за 55528801,0 гривень з ПДВ. Відповідно до протоколу про результати електронного аукціону № UA-PS-2021-10-27-000002-3 від 08.11.2021 року, було зареєстровано 10 учасників аукціону, які первинно подали свої закриті цінові пропозиції, а потім проводили торги ще 3 раунди аукціону. ТОВ «МЕДПАРК» зробило свою цінову пропозицію у розмірі 46274001,0 гривень без ПДВ, що виявилась найбільшою серед учасників і забезпечило Товариству останнє слово при торгах. Слідчому судді також не надано доказів та не доведено існування правових підстав для накладення і подальшого збереження арешту майна. У судовому порядку договір-купівлі продажу, результати аукціону не оскаржуються. Тобто станом на 2023 рік вони є чинними. Відносно нотаріуса, який посвідчував договір купівлі-продажу жодних дисциплінарних проваджень не відкрито. Окрім цього, досудове розслідування у кримінальному провадженні триває 10 місяців, у вказаному кримінальному провадженні жодній особі про підозру не повідомлено. Накладення арешту на майно, позбавляє ТзОВ «МЕДПАРК», як добросовісного набувача, у повному обсязі здійснювати свою господарську діяльність та отримувати прибуток. А тому, просить скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова у справі № 463/1074/23, а саме на об`єкт нерухомості - нежитлову будівлю літ.«Б-2» (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01), загальною площею 582,0 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Представник заявника - адвокат ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання підтримала з підстав викладених у такому. Додатково пояснила, що ТзОВ «МЕДПАРК» є добросовісним набувачем такого майна. Також зазначила, що у зв`язку із накладеним арештом на майно, ТОВ «МЕДПАРК» позбавлене можливості здійснювати свою господарську діяльність в повному обсязі. ТОВ «МЕДПАРК» здійснює придбання нежитлових приміщень, передання їх в іпотеку для залучення фінансування з метою відкриття медичних закладів у співпраці з іншими юридичними особами. Однак, у зв`язку із вказаним арештом Товариство не має можливості залучити додаткові обігові кошти шляхом передачі вказаного приміщення в іпотеку банківським установам для фінансування відкриття закладу охорони здоров`я у співпраці з ТОВ «ПОВНОДІЛ» медичного центру «Веселка» згідно з плановим відкриттям. Таким чином, Товариство, як власник нежитлового приміщення впродовж строку існування арешту не отримує запланованого доходу, який міг би отримати за відсутності арешту.

Прокурор Галицької окружної прокуратури м.Львова ОСОБА_5 будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду клопотання, в судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив. Жодних клопотань та заперечень не подав.

Відповідно до ч.2 ст.174 КПК України, клопотання про скасування арешту майна розглядає слідчий суддя, суд не пізніше трьох днів після його надходження до суду. Про час та місце розгляду повідомляється особа, яка заявила клопотання, та особа, за клопотанням якої було арештовано майно.

Враховуючи вищенаведене, слідчий суддя вважає за можливим розглянути клопотання про скасування арешту майна за відсутності прокурора, оскільки його неявка не перешкоджає розгляду клопотання.

Заслухавши пояснення представника заявника, вивчивши та дослідивши матеріали клопотання про скасування арешту майна, додані документи, матеріали клопотання про арешт майна, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Слідчим суддею встановлено, що у провадженні слідчого відділу Львівського районного управління поліції № 1 ГУ Національної поліції у Львівській області перебувають матеріали кримінального провадження за № 0000008 від 30.01.2023 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.191, ч.2 ст.364, ч.2 ст.367 КК України.

Під час досудового розслідування ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова від 03.10.2023 року, накладено арешт на об`єкт нерухомості - нежитлову будівлю літ.«Б-2» (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01), загальною площею 582,0 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Заборонено будь яким фізичним та юридичним особам вчиняти будь які дії пов`язані із перебудовою, добудовою, виділом, поділом об`єкта, переходом права власності, зокрема, продажу через електронні торги вказаного майна, а також заборонити суб`єктам державної реєстрації або нотаріусам вчиняти реєстраційні дії щодо вказаного майна, у тому числі вчинення державної реєстрації прав, внесення змін до записів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, скасування державної реєстрації прав, а також інших дій, що здійснюються в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Слідчий суддя постановляючи дану ухвалу виходив з того, що вказане майно може бути доказом вчинення кримінального правопорушення, могло зберегти на собі його сліди або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, з метою недопущення їх знищення.

Статтею 41 Конституції України встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ч.1 ст.9 КПК України, під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Згідно з ч.1 ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Відповідно до ст.16 КПК України - позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому КПК України.

Сукупність наведеної норми свідчить, що будь-яка процесуальна дія слідчого судді, прокурора, керівника органу досудового розслідування, слідчого, вчинена під час досудового розслідування, має відповідати вищевказаним засадам, як за своєю суттю, так і за формою реалізації, тобто процедурою застосування.

При вирішенні питання про скасування арешту майна, слідчий суддя враховує вимоги чинного законодавства, щодо судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб під час застосування заходів забезпечення кримінального провадження. Слідчий суддя, виконуючи покладені на нього обов`язки, запобігає зловживанню стороною обвинувачення її повноваженнями з метою збереження рівності сторін кримінального провадження та збалансованості їх прав.

Разом з тим, відповідно до ст.28 КПК України - під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Критерії для визначення розумності строків кримінального провадження визначені ч.3 ст.28 КПК України, однак він має бути об`єктивно необхідним для прийняття процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень. Проведення досудового розслідування у розумні строки забезпечується прокурором.

Відповідно до ст.131 КПК України - заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно ч.ч.1, 2 ст.100 КПК України - речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю.

Згідно з ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до ч.3 ст.132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Згідно положень ч.1 ст.22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Відповідно до положень ч.6 ст.22 КПК України, суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

З аналізу вказаних положень вбачається, що слідчий, прокурор зобов`язані самостійно обстоювати їх позицію, щодо необхідності застосування чи подальшого застосування арешту майна.

Разом з тим, прокурор Галицької окружної прокуратури м.Львова ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, не обґрунтував позицію органу досудового розслідування щодо необхідності подальшого застосування арешту майна, жодних заперечень чи клопотань також не подав.

Також слідчий суддя враховує тривалість досудового розслідування, яке розпочато 30.01.2023 року, у даному кримінальному провадженні станом на сьогоднішній день жодній особі не повідомлено про підозру.

Так, з висновку експерта за результатами проведення судової оціночно-будівельної експертизи № 3747-Е від 24.10.2023 року вбачається, що ринкова вартість нежитлової будівлі літ.«Б-2», що знаходиться по АДРЕСА_1, станом на час проведення аукціону, а саме 08.11.2021 року могла становити 6523246,0 гривень.

З копії договору купівлі-продажу від 02.12.2021 року вбачається, що АТ «УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ» з однієї сторони та ТзОВ «МЕДПАРК», в особі представника ОСОБА_4 з другої сторони, за результатами проведення електронного аукціону з продажу, що відбувся 08.11.2021 року, уклали договір купівлі-продажу нерухомого майна (лот № 0026-0080, протокол електронного аукціону № UA-PS-2021-10-27-000002-3, ціна лота 6783687,86 гривень) нежитлову будівлю літ.«Б-2» (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01), загальною площею 582,0 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. Ціна договору 55528801,20 гривень. Вказані кошти сплачено відповідно до платіжного доручення № від 08.12.2021 року.

Як вбачається з копії договору оренди нежитлового приміщення № 10/23 від 30.10.2023 року, ТзОВ «МЕДПАРК», в особі директора ОСОБА_4 з однієї сторони та ТзОВ «ПОВНОДІЛ», в особі директора ОСОБА_6 , з другої сторони, уклали договір про строкове платне користування нежитловим приміщенням, загальною площею 541,4 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Строк дії договору оренди визначений 35 календарних місяців, а в частині виконання зобов`язань до повного виконання їх сторонами.

З Акту приймання-передачі нежитлового приміщення у відповідності до умов договору № 10/23 оренди нежитлового приміщення від 30.10.2023 року вбачається, що орендодавець передав, а орендар прийняв в строкове платне користування нежитлове приміщення загальною площею 541,4 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 для здійснення підприємницької діяльності. Технічний стан приміщення задовільний.

Разом з тим, ТзОВ «МЕДПАРК» здійснює придбання нежитлових приміщень, передання їх в іпотеку для залучення фінансування з метою відкриття медичних закладів у співпраці з іншими юридичними особами, що підтверджується копіями договір іпотеки, долучених до матеріалів клопотання. Однак, у зв`язку із вказаним арештом ТзОВ «МЕДПАРК» не має можливості залучити додаткові обігові кошти шляхом передачі приміщення за адресою: АДРЕСА_1 в іпотеку банківським установам для фінансування відкриття закладу охорони здоров`я у співпраці з ТОВ «ПОВНОДІЛ» медичного центру «Веселка», таким чином, Товариство, як власник нежитлового приміщення та добросовісний набувач, впродовж строку існування арешту не отримує запланованого доходу, який міг би отримати за відсутності арешту майна.

Таким чином, позбавлення добросовісного власника майна можливості розпоряджатися власністю, як захід забезпечення кримінального провадження, порушує право власності та суперечить ст.1 Протоколу 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, у тому випадку, коли у кримінальному провадженні відсутні підстави, які б виправдовували втручання держави у право на мирне володіння майном у контексті забезпечення «справедливого балансу» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту прав конкретної особи фізичної чи юридичної особи.

Враховуючи вищенаведене, беручи до уваги мету накладення арешту - забезпечення збереження речових доказів, з урахуванням відсутності повідомлення про підозру особам у вчиненні зазначених вище кримінальних правопорушень, недоведеності органом досудового розслідування обставин, що перешкоджали здійснити процесуальні дії, спрямовані на швидке та повне досудове розслідування у розумні строки, обґрунтованість доводів клопотання про скасування арешту, слідчий суддя приходить до висновку, що в подальшому застосуванні арешту відпала потреба, оскільки органом досудового розслідування не доведено необхідність здійснення такого арешту, у зв`язку з чим клопотання про скасування арешту підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.170, 171, 173, 174, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -

п о с т а н о в и в :

клопотання директора Товариства з обмеженою відповідальністю «МЕДПАРК» ОСОБА_4 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні за № 0000008 від 30.01.2023 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.191, ч.2 ст.364, ч.2 ст.367 КК України - задовольнити.

Скасувати арешт на майно, накладений ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова від 03.10.2023 року (справа № 463/1074/23), а саме: об`єкт нерухомості - нежитлова будівля літ.«Б-2», загальною площею 582,0 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01 та належить на праві приватної власності Товариству з обмеженою відповідальністю «МЕДПАРК».

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1