Провадження № 1-кс/344/8655/23
У Х В А Л А

24 листопада 2023 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого ОСОБА_3 про накладення арешту на майно, -

В С Т А Н О В И В:

в клопотанні вказано, що слідчим відділом Управління Служби безпеки України в Івано-Франківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000042 від 31.01.2023, за підозрою ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 110-2 КК України, та за ознаками вчинення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 111-1 КК України. З матеріалів кримінального провадження встановлено, що громадянка України ОСОБА_4 , проживаючи на території України, достовірно володіла інформацією про окупацію території АР Крим збройними силами російської федерації, усвідомлювала, що ними вчиняються активні дії, спрямовані на насильницьку зміну конституційного ладу України та захоплення державної влади, на зміну меж території і державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України. Таким чином, ОСОБА_4 , діючи умисно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_7 та ОСОБА_5 , упродовж 2014-2022 років вчинила фінансування дій з метою насильницької зміни та повалення конституційного ладу, захоплення державної влади, зміни меж території і державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, шляхом передачі фінансових активів підрозділам окупаційної влади на території АР Крим, зокрема її збройним формуванням, які приймають участь у здійсненні збройної агресії рф проти України, на загальну суму 10 428 698 (десять мільйонів чотириста двадцять вісім тисяч шістсот дев`яносто вісім) грн.,92 коп., що у 8410 разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян та становить великий розмір. За встановленими епізодами злочинної діяльності ОСОБА_4 , в порядку ст.ст. 135, 136, 278, глав 6, 11 КПК України, 03.02.2023 вручено повідомлення про підозру у спосіб, передбачений для вручення повідомлень. У відповідності до ст. 12 КК України, злочин, передбачений ч. 3 ст. 110-2 КК України, цього Кодексу відносяться до категорії тяжкого злочину, санкція статті якого передбачає покарання за його вчинення позбавлення волі на строк від шести до восьми років з конфіскацією майна. Під час досудового розслідування вказаного кримінального провадження встановлено, що у ОСОБА_4 перебувають у власності наступні об`єкти нерухомості: житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (зареєстрований в Київському міському бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна 23 вересня 1999 року у реєстровій книзі за реєстровим № 1818); житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (зареєстрований в Київському міському бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна 25 липня 2003 року у реєстровій книзі д. 118-87 за реєстровим № 6000); житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (зареєстрований в Київському міському бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна 20 листопада 2009 року у реєстровій книзі за реєстровим № 3051); Зокрема, ОСОБА_4 отримала право власності на 1/1 житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом: отримання в дарування 1/2 частини вказаного житлового будинку від ОСОБА_8 (РНОКПП НОМЕР_1 ); придбання 13/32 частини вказаного житлового будинку в ОСОБА_9 (РНОКПП НОМЕР_2 ); придбання 3/32 частини вказаного житлового будинку в ОСОБА_10 (РНОКПП НОМЕР_3 ), ОСОБА_11 (РНОКПП НОМЕР_4 ), ОСОБА_12 (РНОКПП НОМЕР_5 ). Таким чином, враховуючи, що санкція ч. 3 ст. 110-2 КК України передбачає такий додатковий вид покарання, як конфіскація майна, у відповідності до п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України, є необхідність у накладенні арешту на майно підозрюваного.

Крім того, слідчий в клопотанні зазначив, що з метою забезпечення збереження майна просив розглядати клопотання без виклику особи(представників), у володінні якої знаходиться майно.

Враховуючи клопотання слідчого про розгляд клопотання за відсутності особи, у володінні якої знаходиться майно, та матеріали клопотання, слідчий суддя визнав за можливе проводити розгляд клопотання без виклику особи, у володінні якої знаходиться майно.

Відповідно до ч.4 ст. 107 КПК України у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається, з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому п.1 ч.2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.ч.10-11 ст.170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

У відповідності до ч.5 ст.173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд постановляє ухвалу, в якій зазначає: 1) перелік майна, на яке накладено арешт; 2) підстави застосування арешту майна; 3) перелік тимчасово вилученого майна, яке підлягає поверненню особі, у разі прийняття такого рішення; 4) заборону, обмеження розпоряджатися або користуватися майном у разі їх передбачення та вказівку на таке майно; 5) порядок виконання ухвали із зазначенням способу інформування заінтересованих осіб.

Як вбачається із матеріалів клопотання, ОСОБА_4 , в порядку ст.ст. 135, 136, 278, глав 6, 11 КПК України, 03.02.2023 вручено повідомлення про підозру у спосіб, передбачений для вручення повідомлень.

У відповідності до ст. 12 КК України, злочин, передбачений ч. 3 ст. 110-2 КК України, цього Кодексу відносяться до категорії тяжкого злочину, санкція статті якого передбачає покарання за його вчинення позбавлення волі на строк від шести до восьми років з конфіскацією майна.

Враховуючи, що санкція ч. 3 ст. 110-2 КК України передбачає такий додатковий вид покарання, як конфіскація майна, у відповідності до п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України, є необхідність у накладенні арешту на зазначене майно підозрюваної.

Усі інші пояснення сторін, їх докази і арґументи не спростовують висновків суду, зазначених в цьому судовому рішенні, їх дослідження та оцінка судом не надала можливості встановити обставини, які б були підставою для ухвалення будь-якого іншого судового рішення.

Відповідно до зазначеного суд, -

П О С Т А Н О В И В :

клопотання задовольнити.

Накласти арешт на нерухоме майно, яке перебуває у власності підозрюваної ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українки, громадянки України, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , ІПН НОМЕР_6 , з забороною відчуження, розпорядження та користування нею у будь-який спосіб до завершення досудового розслідування та судового слідства (до скасування арешту майна у встановленому КПК України порядку), а саме:

1) житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (зареєстрований в Київському міському бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна 23 вересня 1999 року у реєстровій книзі за реєстровим № 1818):

- 1/2 частини отриману за договором дарування від 19.03.2010;

- 3/32 частини придбані за договором купівлі-продажу від 26.05.2010;

-13/32 частин придбаних за договором купівлі-продажу від 24.06.2010, що в сукупності становить 1/1;

2)житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (зареєстрований в Київському міському бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна 25 липня 2003 року у реєстровій книзі д. 118-87 за реєстровим № 6000) 1/1;

3)житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (зареєстрований в Київському міському бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна 20 листопада 2009 року у реєстровій книзі за реєстровим № 3051) 1/1.

Ухвала підлягає до негайного виконання та може бути оскаржена безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1