Провадження № 1-в/204/149/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2024 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника установи ОСОБА_4 ,

засудженого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська подання Державної установи «Дніпровська установа виконання покарань (№ 4)» про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким відповідно до ст. 82 КК України відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Синельникове Дніпропетровської області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не одруженого, не працюючого, маючого на утриманні малолітню дитину 2020 року народження, засудженого 04.07.2022 Синельниківським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

29 грудня 2023 року до суду надійшло зазначене подання.

В обґрунтування подання зазначено, що адміністрація ДУ «ДУВП № 4» вважає, що до засудженого ОСОБА_5 доцільно застосувати ст. 82 КК України, з огляду на наступне. Засуджений ОСОБА_5 в місцях позбавлення волі знаходиться з 02.12.2021. Під час тримання під вартою у ДУВП № 4 зарекомендував себе посередньо, мав одне стягнення (погашене) та одне заохочення. З 05.10.2022 відбуває покарання у складі господарчої обслуги ДУВП № 4. За період відбування покарання характеризується добре. Дотримується встановлених правил поведінки та розпорядку дня, правил внутрішнього розпорядку установи. За зразкову поведінку та сумлінне ставлення до праці має три заохочення, стягнень не має. Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом, виконує передбачені законом вимоги адміністрації. Працевлаштований кухонним робітником першого розряду установи. До праці ставиться сумлінно, виконує норми виробітку, виявляє корисну ініціативу. Дбайливо ставиться до виробничого обладнання, майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснює за ними належний догляд, використовує тільки за призначенням. До виконання робіт із благоустрою установи ставиться з розумною ініціативою. Не допускає порушення вимог пожежної безпеки та техніки безпеки праці. Приймав участь у реалізації програми диференційованого виховного впливу «Правова просвіта», що свідчить про свідоме прагнення засудженого до виправлення. До виховних заходів ставиться відповідально. Підтримує соціально-корисні зв`язки з рідними шляхом побачень, отримує від них посилки та передачі. Зв`язки з рідними міцні, цінує. За складом характеру: спокійний, врівноважений та цілеспрямований. На профілактичних обліках не перебуває. У відношенні до засуджених неконфліктний, підтримує рівні та доброзичливі стосунки. До формальних груп не належить. Стан здоров`я задовільний. Вину у скоєному злочині усвідомив. Під час індивідуальних бесід виражав щире каяття. Адміністрація ДУВП № 4 вважає, що засуджений довів своє виправлення, тому до нього доцільно застосувати ст.. 82 КК України.

В судовому засіданні представник установи подання підтримав, просив суд його задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні просив суд задовольнити подання адміністрації установи.

В судовому засіданні засуджений ОСОБА_5 подання підтримав в повному обсязі, просив суд його задовольнити.

Суд, вислухавши думку сторін, вивчивши подане клопотання, надані матеріали особової справи, дійшов наступних висновків.

Згідно ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Статтею 6 КВК України передбачено, що виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Ресоціалізація - свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства; повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві. Необхідною умовою ресоціалізації є виправлення засудженого. Основними засобами виправлення і ресоціалізації засуджених є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), пробація, суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив. Засоби виправлення і ресоціалізації засуджених застосовуються з урахуванням виду покарання, особистості засудженого, характеру, ступеня суспільної небезпеки і мотивів вчиненого кримінального правопорушення та поведінки засудженого під час відбування покарання.

Відповідно до ч. 3 ст. 82 КК України заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.

Пунктом 2 частини 4 ст. 82 КК України передбачено, що заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива після фактичного відбуття засудженим: не менше половини строку покарання, призначеного судом за корупційний злочин середньої тяжкості, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, коли особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона була засуджена до позбавлення волі.

Згідно ч.2 ст.67, ч.2 ст.103 КВК України, засуджені, які стали на шлях виправлення або сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення, можуть бути у встановленому законом порядку представлені до заміни невідбутої частини покарання більш м`яким або до умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

Пунктом 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» від 26 квітня 2002 року передбачено, що оскільки судовий розгляд питання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, справляє великий виховний і запобіжний вплив як на самого засудженого, так і на інших осіб, суди під час судового засідання у справах цієї категорії повинні приділяти особливу увагу поясненням засудженого, представників органу, який відає виконанням покарання, спостережної комісії або служби у справах неповнолітніх по суті внесеного подання. Зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

У відповідності до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 «Про умовно - дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» від 26 квітня 2002 року умовно - дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при заміні невідбутої частини строку основного покарання більш м`яким покаранням - того, що засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

Судом встановлено, що вироком Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04 липня 2022 року ОСОБА_5 засуджено за ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі.

Початок строку: 02.12.2021, кінець строку: 02.12.2025.

На даний час ОСОБА_5 відбув частину строку покарання. За зразкову поведінку та сумлінне ставлення до праці має 4 подяки (23.06.2022, 30.10.2022, 24.08.2023, 22.12.2023), мав догану 23.12.2021 (погашена).

Згідно з критеріями оцінки виправлення засудженого до протиправної поведінки засуджений ставиться негативно. За скоєний злочин виявляє щире каяття, в повній мірі визнає свою провину. На даний час не підтримує стосунки із кримінально налаштованими друзями та знайомими, як в установ так і на волі; соціально контактний та комунікабельний. Спілкується з друзями, дружиною, донькою, хрещеною матір`ю, батьком, це має позитивний вплив на засудженого. Має позитивні плани на майбутнє. Усвідомлює, що саме треба змінити в житті та бере участь в реалізації задуманого. Заплановані заходи розробленої програми індивідуальної робити з засудженим успішно здійснюються згідно встановленого графіку. Ризик вчинення повторного кримінального правопорушення середній. Має позитивну мотивацію до змін.

Отже, як встановлено судом з матеріалів справи, засуджений ОСОБА_5 відбуває покарання з 02.12.2021, має чотири заохочення за 2022 та 2023 роки, що свідчить про те, що поведінка та психологічне ставлення засудженого щодо дотримання умов відбування покарання та його ставлення до праці змінюються в позитивну сторону, має позитивну динаміку. Слід зазначити, що свідченням того, що засуджений став на шлях виправлення, є його поведінка, сумлінне ставлення до праці, додержання режиму відбування покарання, що підтверджується матеріалами його особової справи.

Враховуючи вищевикладене, аналізуючи особу засудженого в цілому, дані про поведінку засудженого та ставлення його праці за весь період відбування покарання, позитивні настанови на майбутнє, суд дійшов висновку, що засуджений став на шлях виправлення, вину у скоєному злочині усвідомив, виражає щире каяття, та вважає за можливе замінити невідбуту частину покарання більш м`яким покаранням у виді обмеження волі.

Відповідно до ч. 2 ст. 57 КВК України з урахуванням особи та інших обставин кримінального провадження суд може направити засудженого до обмеження волі до місця відбування покарання у порядку, встановленому для осіб, засуджених до позбавлення волі. У цьому випадку засуджений звільняється з-під варти при прибутті до місця відбування покарання.

Згідно з ст. 58 КВК України строк покарання обчислюється з дня прибуття і постановки засудженого на облік у виправному центрі. У строк покарання за правилами, передбаченими у статті 72 КК України, зараховується час попереднього ув`язнення під вартою, а також час слідування під вартою до виправного центру.

На підставі викладеного, керуючись ч.2 ст.376 КПК України, ст.82 КК України, ст.ст.537, 539 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Подання адміністрації Державної установи «Дніпровська установа виконання покарань (№ 4)» про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким відповідно до ст. 82 КК України відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити.

Засудженому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 замінити невідбуту частину строку покарання у виді позбавлення волі, призначеного вироком Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04.07.2022, більш м`яким покаранням у виді обмеження волі з переведенням до виправного центру на невідбуту частину строку - 1 рік 10 місяців 02 днів.

Відповідно до ч. 2 ст. 57 КВК України направити засудженого ОСОБА_5 до місця відбування покарання у виді обмеження волі в порядку, встановленому для осіб, засуджених до позбавлення волі, звільнивши його з-під варти при прибутті до місця відбування покарання.

Час слідування під вартою до виправного центру зараховувати в час відбування покарання за правилами, передбаченими ст.72 КК України, ст. 58 КВК України.

Повний текст ухвали складено 31.01.2024 року.

Суддя ОСОБА_1