Справа № 716/882/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.12.2023 року місто Заставна

Заставнівський районний суд Чернівецької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0001540 від 01.05.2023 року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Василів Чернівецького району Чернівецької області, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.185 ч.4, 336 КК України,

за участі сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Заставнівського районного суду Чернівецької області перебуває кримінальне провадження відносно ОСОБА_3 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.185 ч.4, 336 КК України.

11.12.2023 року до суду надійшло клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_3 у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на 2 місяці з огляду на те, що існують ризики переховування ОСОБА_3 від суду, ризик впливу на свідків, вчинення ним іншого кримінального правопорушення.

В судовому засідання прокурор подане клопотання підтримав, просив його задовольнити.

Захисник, обвинувачений в судовому засіданні просили клопотання прокурора задовольнити частково, зменшити час перебування під домашнім арештом.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження з приводу заявленого клопотання, суд приходить до наступного.

Так, відповідно до ч.1-3 ст.331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби та може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі (ч.1-2 ст.181 КПК України).

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, не тільки наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення та наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, але й недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні (ч.1 ст.194 КПК України).

Метою застосування запобіжного заходу є, зокрема, запобігання спробам переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення (п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України).

Вирішуючи клопотання прокурора, суд, не надає оцінку обґрунтованості пред`явленого ОСОБА_3 обвинувачення, а виходить із сутності обвинувачення, наявності ризиків, визначених ст.177 КПК України.

ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні нетяжкого злочину та тяжкого корисливого злочину, за які передбачені покарання у виді позбавлення волі; офіційно не працює, але підробляє тимчасовими заробітками; має постійне місце проживання, де проживає разом з батьками, сестрою; не одружений, неповнолітніх дітей на утриманні не має; за місцем проживання характеризується задовільно.

Вину у чиненні тяжкого корисливого злочину, ОСОБА_3 визнав в повному обсязі, потерпіла претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має.

За таких обставин розгляд кримінального провадження за ст.185 ч.3 КК України ухвалено здійснювати без допиту свідків.

Майже всі свідки у кримінальному провадженні за ст.336 КК України допитані; заявлений прокурором намір допитати інших свідків-військовослужбовців, про які не відомо ані суду, ані ОСОБА_3 свідчить про відсутність можливості ОСОБА_3 впливати на них.

А отже ризик впливу ОСОБА_3 на свідків у кримінальному провадженні прокурором не доведений.

Також, на переконання суду, на даний час не доведений прокурором ризик переховування від суду ОСОБА_3 .

Як до застосування до ОСОБА_3 запобіжного заходу, так і після його спливу, обвинувачений вчасно з`являвся до суду за викликом, без поважних від судових засідань не ухилявся. Під час застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, ОСОБА_3 грубих порушень його умов не допускав.

Лише тяжкість обвинувачення не може вказувати на ризик переховування від суду і має оцінюватися в сукупності з іншими даними.

Як зазначалося, обвинувачений, в супереч доводам прокурора про підозру у вчиненні кількох кримінальних правопорушень, вважається таким що не має судимості; має постійне місце проживання, де проживає з родино, підробляє тимчасовими заробітками, задовільно характеризується за місцем проживання; дані про підтримання стосунків з раніше судимими особами, про притягнення його до адмінвідповідальності, в тому числі за порушення громадського порядку, у суду відсутні.

Вказані обставини свідчать про існування у ОСОБА_3 соціальних зв`язків.

Проте, відсутність у обвинуваченого постійного джерела доходу, може спонукати його до вчинення корисливих кримінальних правопорушень, а отже наявність ризику вчинення іншого злочину виключати неможна.

Враховуючи викладене, а саме, сутність обвинувачення, дані про особу обвинуваченого та його процесуальну поведінку під час розгляду кримінального провадження, міцність його соціальних зв`язків, суд приходить до висновку, що на даний існують обставини, які вказують на ризик вчинення ОСОБА_3 іншого корисливого злочину, в той час коли інші ризики, наведені в клопотання, прокурором не доведені.

А тому, з урахування пред`явленого ОСОБА_3 обвинувачення, наявністю одного ризику, передбаченого ст.177 КПК України, суд приходить до висновку, що прокурором не доведено неможливість застосування до ОСОБА_3 іншого більш м`якого запобіжного заходу ніж домашній арешт, який є найсуворішим після тримання під вартою, посягає на свободу людини, а отже має найбільші обмеження щодо її прав.

Відповідно до ч.ч.1, 4 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і а які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Відповідно до ст.179 КПК України, особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.

Підозрюваному, обвинуваченому письмово під розпис повідомляються покладені на нього обов`язки та роз`яснюється, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За таких обставин, враховуючи, недоведеність прокурором неможливості застосування до ОСОБА_3 іншого більш м`якого запобіжного заходу ніж домашній арешт, суд приходить до висновку, що в задоволенні клопотання прокурора про застосування до ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту слід відмовити за необґрунтованості. До ОСОБА_3 слід застосувати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, що буде достатнім чинником забезпечення ризику вчинення іншого кримінального правопорушення, поклавши на ОСОБА_3 обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України, строк дії яких не може перевищувати двох місяців та може бути продовжено в порядку ст.199 КПК України.

При цьому, ОСОБА_3 слід попередити про наслідки порушення умов особистого зобов`язання.

Керуючись ст.сь.176-178, 179, 194, 331, 394, 395 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання прокурора про застосування відносно ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відмовити.

Застосувати до ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.185 ч.4, 336 КК України, запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки:

1) прибувати до прокурора, суду за першою вимогою;

2) повідомляти прокурора, суд про зміну свого місця проживання, роботи;

3) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Обов`язки застосовуються до обвинуваченого ОСОБА_3 , строком два місяці з дати винесення даної ухвали, тобто до 15.02.2023 року включно.

Продовження цього строку можливе в порядку, передбаченому ст.199 КПК України.

Попередити обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що порушення умов особистого зобов`язання має наслідком застосування більш жорсткого запобіжного заходу і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Копію даної ухвали вручити обвинуваченому, прокурору, після її оголошення.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Чернівецького апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1