30.11.2023
Справа № 642/5995/23
Провадження № 1-кс/642/3770/23
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

30 листопада 2023 року м. Харків

Слідчий суддя Ленінського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , розглянувши у клопотання старшого слідчого СВ ВП №2 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_2 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0001357 від 01.09.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий СВ ВП №2 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_2 звернулася до суду з клопотанням, в якому просить накласти арешт на автомобіль Mitsubishi Lancer X, 2011 року випуску, сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 оскільки він є об`єктом кримінального правопорушення у кримінальному провадженні.

До клопотання подані матеріали на підтвердження його обґрунтованості.

Дослідивши надані матеріали, суд приходить до висновку, що вказане клопотання підлягає поверненню прокурору, виходячи з наступного.

Згідно ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне майно за ухвалою слідчого судді.

Разом з тим, при застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст. 94, ст.132, ст. 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину і достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

В силу вимог ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норму закону.

У відповідності до п. 1 ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна.

Застосування заходу забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна є видом втручання у право на мирне володіння майном, що закріплено у ст.1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Відповідно до практики Європейського суду з прав людини втручання у це право має мати законні підстави та мету, а також бути пропорційним публічному інтересу. Зазначені вимоги у контексті застосування заходів забезпечення кримінального провадження вимагаються визначення статусу суб`єкта, майно якого підлягає арешту у кримінальному провадженні та законної мети здійснення такого обмеження відповідного права.

Відповідно до вимоги ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого про арешт майна повинно бути зазначено: 1. З клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

2. У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:

1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;

2) перелік і види майна, що належить арештувати;

3) документи, що підтверджують право власності на майно, що належить арештувати.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

3. У клопотанні цивільного позивача, слідчого, прокурора про арешт майна підозрюваного, обвинуваченого, іншої особи для забезпечення цивільного позову повинно бути зазначено:

1) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням;

2) докази факту завдання шкоди і розміру цієї шкоди.

4. Вартість майна, яке належить арештувати з метою забезпечення цивільного позову, повинна бути співмірною із розміром шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

5. Клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Слідчим суддею встановлено, що вищевказане клопотання слідчого про арешт майна подано до суду в порушення вимог ст. 171 КПК України, а саме відсутні докази існування сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що зазначене у клопотанні майно є доказом злочину, а також відсутні документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати ( технічний паспорт, свідоцтво про реєстрацію ТЗ), або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном, або обґрунтування неможливості надати такі документи згідно роз`яснень, викладених у п. 19 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №223-558/0/4-13 від 05.04.2013 року. Крім того, слідчий просить накласти арешт на автомобіль Mitsubishi Lancer X, 2011 року випуску, сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , в самому клопотанні та в заяві потерпілого ОСОБА_3 зазначено «д.н.з. НОМЕР_2 », тому є незрозумілим на автомобіль з яким державним номером, необхідно накласти арешт. Також в клопотанні про арешт майна має бути обов`язково зазначено відомості про власника майна чи особу у володінні якої перебуває майно.

Вказані недоліки клопотання про арешт майна позбавляють слідчого суддю в повній мірі дослідити докази, якими обгрунтовуються доводи клопотання та прийняти рішення по справі.

Згідно вимоги ч.3 ст. 172 КПК України слідчий суддя, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 КПК України, повертає його прокурору, для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 167, 168, 170-173 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ ВП №2 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_2 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0001357 від 01.09.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України повернути прокурору Новобаварської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_4 та встановити строк в сімдесят дві години для усунення зазначених недоліків.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1