Справа № 754/6007/22 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/824/967/2023 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2023 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі: ОСОБА_5 ,

за участю

прокурора - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 на вирок Деснянського районного суду м. Києва від 18 серпня 2022 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого вироком Деснянського районного суду м. Києва від 17 червня 2022 року за ч.1 ст.309 КК України, до покарання у виді обмеження волі на строк 2 роки 6 місяців, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком терміном на 2 роки, -

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

Згідно ч.1 ст.71 КК України, за сукупністю вироків, шляхом часткового складання, до покарання призначеного за новим вироком частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Деснянського районного суду м. Києва від 17 червня 2022 року, та остаточно призначено ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 1 (один) місяць.

Вирішено питання процесуальних витрат.

ВСТАНОВИЛА:

Згідно вироку суду, ОСОБА_7 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану, вчинив кримінальне правопорушення, за наступних обставин.

Так, 27.06.2022, приблизно о 05:00 год., ОСОБА_7 , знаходячись біля будинку АДРЕСА_2, переслідуючи корисливий мотив, направлений на таємне викрадення чужого майна, умисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій, в умовах воєнного стану, який введено з 05:30 год. 24.02.2022 Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та продовжено Указами Президента України від 14.03.2022 №133/2022 до 24.04.2022, від 18.04.2022 №259/2022 до 25.05.2022 та від 17.05.2022 №341/2022 до 23.08.2022, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, зайшов до під`їзду №1 будинку АДРЕСА_2 , де шляхом вільного доступу, таємно зайшов до загального коридору, розташованого на дев`ятому поверсі, звідки таємно викрав велосипед, марки «Giant Terrago-S» 5400, чорно-рожевого кольору, вартістю 3 800 грн., та велосипед, марки «Author Stratos» 2820, сірого кольору, вартістю 11 650 грн., які належать потерпілій ОСОБА_9 .

Після чого, утримуючи вказане чуже майно при собі, з місця вчинення кримінального правопорушення зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, тим самим таємно викрав чуже майно, в умовах воєнного стану, чим спричинив потерпілій ОСОБА_9 майнову шкоду на загальну суму 15 450 грн.

Не погоджуючись з вироком суду, в апеляційній скарзі захисник обвинуваченого просить вирок змінити, призначити ОСОБА_7 покарання за скоєне ним кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.185 КК України, у вигляді позбавлення волі на три роки.

В обґрунтуванні вказує, що ОСОБА_7 багаторазово пожалкував про скоєне ним кримінальне правопорушення, щиросердно розкаявся, він раніше судимий, за місцем проживання характеризується позитивно, працює, має стійкі соціальні зв`язки, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, тому призначене покарання у виді 5 років позбавлення волі вважає занадто суворим.

На думку захисника, на підставі принципів індивідуалізації, гуманізації та справедливості покарання, враховуючи інформацію про особистість обвинуваченого, наявність пом`якшуючої покарання обставини та відсутність обтяжуючих обставин, достатнім у даному випадку було б покарання з урахуванням ст.69 КК України.

До суду апеляційної інстанції від адвоката ОСОБА_8 надійшло повідомлення, в якому він зазначив, що угоду про надання правової допомоги, укладена між ним та обвинуваченим ОСОБА_7 розірвано та він більше не здійснює його захист.

Обвинувачений ОСОБА_7 належним чином повідомлявся про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги, клопотань про його участь в судовому засіданні та про відкладення судового засідання не надіслав.

Із урахуванням принципу диспозитивності кримінального провадження, відповідно до якого сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених КПК України, а також відсутності підстав для обов`язкової участі обвинуваченого в апеляційному розгляді, апеляційний суд приходить до переконання про можливість розгляду кримінального провадження без участі обвинуваченого ОСОБА_7 та адвоката ОСОБА_8 .

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який вважав вимоги апеляційної скарги необґрунтованими, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно зі ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

На думку колегії суддів, при ухваленні оскаржуваного вироку зазначених вимог закону судом першої інстанції було дотримано в повній мірі.

Суд першої інстанції розглянув це кримінальне провадження відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, оскільки проти цього не заперечували учасники судового провадження та визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд першої інстанції з`ясував, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_7 за ч.4 ст.185 КК України підтверджується матеріалами кримінального провадження та учасниками процесу не оспорюються.

Відповідно до ч.2 ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, як засудженими, так і іншими особами.

Згідно ст.65 КК України, суд призначає покарання враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_7 суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України, є тяжким, особу обвинуваченого, який раніше судимий, вчинив кримінальне правопорушення під час іспитового строку, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога на обліку не перебуває, характеризується посередньо.

Обставиною, що пом`якшує покарання суд визнав щире каяття. Обставиною, що обтяжує покарання суд визнав рецидив злочину.

Із огляду на зазначене, суд першої інстанції, врахувавши в повній мірі всі дані щодо особи обвинуваченого, обґрунтовано прийшов до висновку, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_7 не можливе без ізоляції від суспільства та про необхідність призначення йому покарання у межах санкції ч.4 ст.185 КК України, у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Колегія суддів вважає, що призначене обвинуваченому ОСОБА_7 покарання в повній мірі відповідає вимогам ст.ст.50, 65 КК України, є необхідним та достатнім для його виправлення, попередження нових кримінальних правопорушень і домірне скоєному, та призначене в межах санкції інкримінованої частини статті. Підстав для застосування положень ст. 69 КК України не встановлено.

Будь-яких істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, а також неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, які б могли перешкодити суду першої інстанції ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, колегією суддів не встановлено.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що підстави для скасування чи зміни вироку відсутні.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 - залишити без задоволення, а вирок Деснянського районного суду м. Києва від 18 серпня 2022 року щодо ОСОБА_7 - без змін.

На ухвалу може бути подана касаційна скарга до Верховного Суду протягом 3-х місяців з дня її проголошення.

Судді: