Справа № 751/4306/23 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/603/23
Категорія - ч.1 ст.286 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 жовтня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_6 ,

потерпілого ОСОБА_7 ,

захисника адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові в порядку апеляційного розгляду кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань 10 січня 2013 року за №0000255, за апеляційною скаргою потерпілого ОСОБА_7 на ухвалу Новозаводського районного суду м. Чернігова від 15 червня 2023 року, якою:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чернігова, громадянина України, з повною вищою освітою, не одруженого, не працюючого, що має на утриманні дитину, ІНФОРМАЦІЯ_2 , військовослужбовця, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,-

звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, на підставі ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності,

В С Т А Н О В И Л А:

До Новозаводського районного суду м. Чернігова надійшло клопотання прокурора Чернігівської окружної прокуратури про звільнення ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, на підставі ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності, а кримінальне провадження №0000255 від 10.01.2013р., на підставі п.1 ч.2 ст. 284 КПК України закрити.

Ухвалою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 15 червня 2023 року вказане клопотання прокурора задоволено.

Звільнено ОСОБА_9 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, на підставі ст. 49 КК України, у зв`язку з закінченням строків давності, а кримінальне провадження № 0000255 від 10.01.2013, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України закрито, на підставі п.1 ч.2 ст. 284 КПК України, у зв`язку зі звільненням підозрюваного ОСОБА_9 від кримінальної відповідальності.

Рішення суду мотивоване тим, що за наявності ознак ухилення ОСОБА_9 від досудового слідства, доказів вчинення ним умисних дій, які б перешкоджали досудовому слідству (виїзд за кордон, за межі місця проживання, зміна прізвища, тощо), суду не надано. Досудове слідство не було належним чином проведене та закінчене у визначені законом строки з вини органу досудового слідства. А тому, за наявності згоди підозрюваного, його звільнено від кримінальної відповідальності, у зв`язку з закінченням строків давності, а кримінальне провадження закрито.

В поданій апеляційній скарзі потерпілий ОСОБА_7 просить скасувати оскаржувану ухвалу суду першої інстанції про звільнення ОСОБА_9 від кримінальної відповідальності, на підставі ст. 49 КК України, як необґрунтовану, та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора та направити кримінальне провадження щодо ОСОБА_9 до Чернігівської окружної прокуратури для здійснення досудового розслідування в загальному порядку.

Свої доводи апелянт обґрунтовує тим, що попередніми рішеннями як суду першої інстанції, так і апеляційної, було встановлено ухилення підозрюваного ОСОБА_9 від слідства при розслідуванні кримінального провадження. Також до ОСОБА_9 неодноразово застосовувався примусовий привід протягом 2008-2009 року. Більше того, постановами слідчого досудове розслідування декілька разів зупинялося у зв?язку із розшуком підозрюваного. Відтак, зазначені обставини, на переконання потерпілого, достеменно свідчать про ухилення підозрюваного від слідства протягом 2008-2014 років.

В той час, як вказані обставини залишились без належної уваги суду, при винесенні рішення яким, зокрема, не враховано правову позицію Великої Палати Верховного Суду від 02.02.2023 року у справі №735/1121/20 (провадження №13-26кс22), відповідно до якої закінчення загальних строків, установлених частиною другою цієї статті (п`ятнадцять років з моменту вчинення злочину і п`ять років проступку), є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, коли цей строк спливає раніше за диференційований, продовжений на час ухилення. Вказані підстави, на переконання автора апеляційної скарги є підставою для відмови прокурору у задоволенні поданого клопотання.

Заслухавши доповідача, доводи потерпілого на підтримку поданої апеляційної скарги, позицію прокурора та сторони захисту, які заперечили проти задоволення вимог викладених в скарзі, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи, наведені в апеляційній скарзі, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Згідно з вимогами ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули п`ять років у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини.

За змістом ч.2 ст.49 КК, перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила кримінальне правопорушення, ухилилася від досудового розслідування або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання, а з часу вчинення кримінального проступку - п`ять років. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення кримінального правопорушення минуло п`ятнадцять років.

З метою перевірки доводів потерпілого у частині дотримання судом першої інстанції положень частин 1, 2 ст. 49 КК України, суд апеляційної інстанції зобов`язав прокурора надати матеріали кримінального провадження щодо ОСОБА_9 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Так, при дослідженні матеріалів кримінального провадження №0000255, з метою встановлення наявності умисних дій особи спрямованих на уникнення притягнення до відповідальності, що має значення для правильного застосування статті 49 КК України, а саме, щодо спливу диференційованих строків давності, колегією суддів апеляційного суду перевірено наявність таких процесуальних рішень слідчого та прокурора у кримінальному провадженні, які об`єктивно впливають на застосування приписів вказаної статті, у справі за обставинами дорожньо-транспортної пригоди від 07 січня 2007 року, у результаті якої потерпілому ОСОБА_7 спричинені тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості, зокрема:

- постанову слідчого у провадженні від 12.05.2008 року, про зупинення досудового розслідування, у зв`язку з неможливістю допиту свідка ОСОБА_10 , який не з`являвся на виклики слідчого, а привід щодо нього залишився не виконаним (а.к.п.53);

- постанову слідчого від 09.12.2008 року про поновлення досудового розслідування (а.к.п.56);

- ряд постанов про закриття кримінального провадження та їх скасування;

- постанову слідчого від 03.08.2012 року про зупинення досудового розслідування, у зв`язку з неможливістю встановити місцезнаходження особи водія, причетного до ДТП (а.к.п.189);

- повідомлення слідчого про зупинення досудового розслідування від 03.02.2014року, за відсутності відповідної постанови, як процесуального рішення, уповноваженої особи на проведення слідчих дій (а.к.п.242)

- ухвалу Новозаводського районного суду м. Чернігова від 17.10.2014 року про відмову у задоволенні клопотання прокурора про звільнення ОСОБА_9 від кримінальної відповідальності, на підставі ст. 49 КК України (а.к.п.298-300), якою встановлено ухилення підозрюваного від слідства при розслідуванні кримінального провадження.

Також апеляційним судом у повному обсязі досліджено матеріали судового провадження за клопотанням прокурора про звільнення ОСОБА_9 від кримінальної відповідальності, на підставі ст. 49 КК України, в тому числі:

- відповідне клопотання прокурора;

- заяву ОСОБА_9 на звільнення від кримінальної відповідальності, за строками давності;

- ухвалу Апеляційного суду Чернігівської області від 12.12.2014 року, якою залишено без змін ухвалу Новозаводського районного суду м. Чернігова від 17.10.2014 року про відмову у задоволенні клопотання прокурора про звільнення ОСОБА_9 від кримінальної відповідальності, на підставі ст. 49 КК України. При цьому мотивами такого рішення суду апеляційної інстанції є встановлення обставин, що свідчать про умисне ухилення ОСОБА_9 від досудового розслідування.

При аналізі дослідженних матеріалів, колегія суддів приходить до однозначного висновку щодо ухилення ОСОБА_9 від досудового розслідування, що, в першу чергу підтверджується чинними судовими рішеннями та матеріалами кримінального провадження, наданими прокурором для дослідження в судовому засіданні. В той же час, з урахуванням неповноти матеріалів кримінального провадження №0000255, що, зокрема, не відповідає хронології процесуальних дій, а також відсутності ряду процесуальних рішень, унеможливлює перевірку судом апеляційної інстанції доводів потерпілого щодо зупинення перебігу давності диференційованих строків, встановлених ст. 49 КК України, а саме з посиланням на конкретні часові проміжки з прив`язкою до календарних дат, проте колегія суддів констатує, що ухилення ОСОБА_9 від досудового розслідування має місце.

В той же час апеляційний суд акцентує увагу на тому, що відповідно до положень п.3-1ч.1ст.284КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, крім випадків вчинення особливо тяжкого злочину проти життя чи здоров`я особи або злочину, за який згідно із законом може бути призначено покарання у виді довічного позбавлення волі.

За змістом статей 284-288 КПК підставами для звільнення особи від кримінальної відповідальності при розгляді справи в суді є наявність відповідної норми кримінального закону, яка передбачає таке звільнення, клопотання сторони кримінального провадження про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та згода обвинуваченого на закриття кримінального провадження на цих підставах.

Отже, наявність таких умов є правовою підставою для прийняття судом рішення про звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності. Визнання підозрюваним, обвинуваченим своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення як обов`язкової умови такого звільнення кримінальним процесуальним законом не передбачено.

Відповідно до положень ст. 63 Конституції України та ст. 18 КПК України жодну особу не може бути примушено визнати свою вину у вчиненні кримінального правопорушення або примушено давати пояснення чи показання, які можуть стати підставою для її підозри або обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення.

Виходячи з цих положень закону визнання винуватості є правом, а не обов`язком підозрюваного, обвинуваченого, а отже невизнання вказаними особами своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення за наявності їхньої згоди на звільнення від кримінальної відповідальності не може бути перешкодою в реалізації ними свого права на таке звільнення та правовою підставою для відмови судом у задоволенні заявленого клопотання. Передбачений законом інститут звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності не пов`язує такого звільнення з визнанням ними своєї вини у вчиненні злочину.

Більше того, відповідно до висновку щодо застосування норми права, викладеному у постанові Великої Палати Верховного Суду від 02 лютого 2023 року у справі №735/1121/206 (провадження №13-26кс22), у разі ухилення від досудового розслідування або суду особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності або покарання за давністю після спливу диференційованого строку, передбаченого частиною першою статті 49 КК, подовженого на період ухилення. Закінчення загальних строків, установлених частиною другою цієї статті (п`ятнадцять років з моменту вчинення злочину і п`ять років кримінального проступку), є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, коли цей строк спливає раніше за диференційований, подовжений на час ухилення.

Враховуючи, що кримінальне провадження, у якому ОСОБА_9 повідомлений про підозру за ч.1 ст. 286 КК України, вчинене 07.01.2007року, тобто з часу вчинення кримінального правопорушення минуло 15 років, а тому висновки суду першої інстанції про закінчення у цьому кримінальному провадженні загальних строків, установлених ч.2 ст. 49 КК України є підставою для звільнення ОСОБА_9 від кримінальної відповідальності.

За таких обставин, апеляційний суд дійшов висновку про законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали та про відсутність підстав для її скасування.

На підставі викладеного, керуючись положеннями ст. ст. 404, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Новозаводського районного суду м. Чернігова від 15 червня 2023 року, якою ОСОБА_9 звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, на підставі ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності залишити без змін.

Згідно ч. 4 ст. 532 КПК України дана ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку відповідно до ст.426 КПК України протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4