Провадження № 1-кс/686/1062/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2024 року м. Хмельницький

Слідчий суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на постанову дізнавача від 15.01.2024 про відмову у визнанні потерпілою у кримінальному провадженні №000217 від 21.04.2022,

встановив:

ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду із скаргою на постанову дізнавача від 15.01.2024 у межах кримінального провадження№№000217 про відмову задоволенні клопотання про визнання її потерпілою.

Вважає постанову слідчого передчасною і необґрунтованою.

А тому ОСОБА_3 просить її скасувати.

В судове засідання скаржниця не з`явилася, надіслала заяву про розгляд скарги без її участі, вимоги скарги підтримує.

Дізнавач, будучи належним чином повідомленими про дату та час розгляду скарги, у судове засідання не з`явився, у відповідності до вимог ч. 3 ст. 306 КПК України це не є перешкодою для розгляду скарги.

Дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя дійшов такого висновку.

Слідчий суддя установив, що сектором дізнання ВП №1 ХРУП ГУНП Хмельницької області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000217.

ОСОБА_3 звернулася до ВП №1 ХРУП ГУНП Хмельницької області із заявою, у якій просила залучити її до кримінального провадження №0000217 як потерпілу.

Ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 29.11.2023 зобов`язано уповноважену особу на здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000217, відповідно до вимог ст.220 КПК України розглянути клопотання ОСОБА_3 від 29.09.2023 про залучення до кримінального провадження як потерпілої та повідомити ініціатора клопотання про результати його розгляду по суті заявлених вимог з дотриманням визначеної законом процесуальної форми.

Постановою дізнавача СД ВП №1 ХРУП ГУНП Хмельницької області ОСОБА_4 від 15.01.2024 відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_3 , оскільки відсутня інформація про те, що їй кримінальним правопорушенням заподіяно моральної, фізичної або майнової шкоди.

Крім цього, дізнавач зазначила, що ОСОБА_3 визнана потерпілою у межах к кримінального провадження №0000456, яке розслідується слідчим відділом Харківського РУП №1 ГУНП в Харківській області, а тому за твердженням дізнавача визнання ОСОБА_3 потерпілою у межах цього кримінального провадження щодо шахрайських дій невстановлених осіб не є підставою для визнання її потеріплою у кримінальному провадженні №000217 , яке ініційоване за заявою потерпілого ОСОБА_5 .

Згідно п.5 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.

Кримінальний процесуальний кодекс однаково зобов`язує і слідчого, і прокурора під час кримінального провадження неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана ВР України, вимог інших актів законодавства.

Згідно з п.18 ч.1 ст.3 КПК України, до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час проведення досудового розслідування в кримінальному провадженні.

Окрім цього, згідно з положеннями ч. 3 ст. 26 КПК України, слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Статтею 307 КПК України передбачено вичерпний перелік процесуальних рішень слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування, а саме: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Відповідно до ч.1 ст.55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

Згідно зі ст.55 КПК України, в основі набуття фізичною особою статусу потерпілого кримінальному провадженні лежить одночасна сукупність таких умов: фактичної (завдання кримінальним правопорушенням відповідної шкоди) та формальної (подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого). Перевірка, розгляд та вирішення такої заяви законом не передбачаються, тому статусу потерпілого особа набуває автоматично за наявності вказаних вище умов.

Разом з тим, ч.5 ст.55 КПК України, за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

За змістом цієї норми, слідчий або прокурор, у визначених випадках, має право винести вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим.

У силу ч. 5 ст. 110 КПК України, мотивувальна частина постанови слідчого повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставою для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення КПК України.

Із оскаржуваної постанови від 15.01.2024 слідує, що у ній відсутні посилання на очевидні та достатні підстави, що заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди.

У своїй заяві про залучення як потерпілої ОСОБА_3 вказує на причетних до кримінального правопорушення осіб та розмір шкоди, завданої їй.

Однак постанова не містить належного обґрунтування прийнятого рішення про відмову ОСОБА_3 у визнанні потерпілою та обґрунтування висновків про те, чому повідомлені у заяві ОСОБА_3 відомості про заподіяння їй шкоди не можуть слугувати підставою для визнання її потерпілою у цьому кримінальному провадженні.

У силу ч. 5 ст. 110 КПК України, мотивувальна частина постанови дізнавача повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставою для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення КПК України.

Проте у оскаржуваній постанові дізнавача відсутній виклад мотивів із посиланням на встановлені у межах досудового розслідування обставини, які свідчать про достатність підстав для висновків дізнавача та/або очевидність відсутності заподіяння ОСОБА_3 шкоди внаслідок обставин, з якими вона пов`язує вчинення відносно неї кримінального правопорушення.

Відтак, слідчий суддя приходить до висновку про необґрунтованість постанови дізнавача та викладених у ній тверджень про відсутність інформації про заподіяння ОСОБА_3 шкоди.

За таких обставин, скарга підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.110, 303-307 КПК України, слідчий суддя

постановив:

Скаргу Скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Постанову дізнавача СД ВП №1 ХРУП ГУНП Хмельницької області ОСОБА_4 від 15.01.2024, якою відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_3 про визнання визнанні потерпілою у кримінальному провадженні №000217 скасувати.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя