Справа №461/8012/23
Провадження №1-кп/461/712/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.10.2023 м.Львів

Галицький районний суд м.Львова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові кримінальне провадження, внесене 14.07.2017 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003043, про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Тернопіль, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , українки, громадянки України, розлученої, з середньою спеціальною освітою, працюючої фізичною особою підприємцем в сфері страхування, за сумісництвом перукарем, згідно ст.89 КК України раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 Кримінального кодексу України,

за участю сторін судового провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченої ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_3 06.08.2016 приблизно о 03.00 год., перебуваючи у парку «Високий Замок» у м. Львові, діючи за попередньою змовою з особою, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження, умисно, з корисливих мотивів, з метою протиправного збагачення, відкрито заволоділа мобільним телефоном марки «Sumsung A5», вартістю 7500 грн., в якому знаходились сім карта оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар» вартістю 30 грн., сім карта оператора мобільного зв`язку ТзОВ «Lifecell» вартістю 20 грн., який знаходився у чохлі вартістю 200 грн., гаманцем фірми «Giorgio Armani» вартістю 2500 грн., водійським посвідченням, технічним паспортом на автомобіль марки «Audi A6», грошовими коштами в сумі 3000 грн., 103 долари США, що згідно з офіційним курсом НБУ станом на 06.08.2016 становить 2554,40 грн., двома банківськими картками ПАТ «Приватбанку», однією банківською карткою ПАТ «ТАСКОМБАНК» та однією банківською картою «VS BANK», що належать ОСОБА_6 , чим завдала потерпілому матеріальних збитків на загальну суму 15804,40 грн.

Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 свою вину в інкримінованому їй кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.2 ст.186 КК України, визнала повністю, не заперечила фактичних обставин, викладених в обвинувальному акті. Розкаялася у вчиненому, просила суворо її не карати.

Від потерпілого ОСОБА_6 надійшла письмова заява про розгляд кримінального провадження у його відсутності, при призначенні покарання покладається на розсуд суду.

На підставі вимог ст.325 КПК України, за погодженням із сторонами кримінального провадження, судовий розгляд проведено за відсутності потерпілого.

За згодою сторін, згідно ч. 3 ст. 349 КПК України судом було визнано недоцільним дослідження доказів, зібраних в ході досудового розслідування стосовно фактичних обставин справи, оскільки учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів в добровільності їх позицій, а також фактичні обставини справи ніким не оспорюються. При цьому судом сторонам було роз`яснено, що в цьому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. Тому суд обмежився допитом обвинуваченої та дослідженням матеріалів, що характеризують її особу.

Оцінивши показання обвинуваченої, які вона надала вільно, без примусу та тиску, будучи ознайомленою із положеннями ст. ст. 349, 394 КПК України, і які узгоджуються між собою та не суперечать обвинувальному акту, суд приходить до висновку, що ОСОБА_3 вчинила кримінальне правопорушення (злочин), передбачений ч.2 ст.186 КК України.

ЇЇ дії органом досудового розслідування вірно кваліфіковано за ч.2 ст.186 КК України, оскільки вона вчинила відкрите викрадення чужого майна (грабіж), за попередньою змовою групою осіб.

Відповідно до ч.2 ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. При призначенні покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення (злочин), передбачений ч.2 ст.186 КК України, є тяжким злочином.

При призначенні обвинуваченій покарання, суд враховує дані про особу обвинуваченої ОСОБА_3 , яка розлучена з середньою спеціальною освітою, працює, під наглядом лікаря - психіатра та лікаря - нарколога не перебувала та не перебуває, раніше не судима згідно ст.89 КК України.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченої ОСОБА_3 суд, відповідно до ст. 66 КК України, визнає її щире каяття.

Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України, обтяжують покарання обвинуваченої ОСОБА_3 , судом не встановлено.

За положенням ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Враховуючи вищенаведене та конкретні обставини справи, за яких вчинено діяння, беручи до уваги дані про особу обвинуваченої ОСОБА_3 , наявність обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченої, та відсутність обставин, що обтяжують покарання, ОСОБА_3 слід визначити покарання за ч.2 ст.186 КК України у виді позбавлення волі.

Разом з тим, враховуючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченої та інші фактичні обставини справи, відшкодування заподіяної шкоди шляхом повернення викраденого, а також те, що з моменту вчинення обвинуваченою кримінального правопорушення минуло вже більше семи років, ставлення обвинуваченої до вчиненого, яка в судовому засіданні обіцяла не допускати в подальшому протиправної поведінки, суд вважає за можливе застосувати до обвинуваченої ОСОБА_3 статтю 75 КК України і звільнити її від відбування покарання з випробуванням та покладенням обов`язків, передбачених ст.76 КК України, так як її виправлення можливе без реального відбування покарання. Таке покарання, на думку суду, буде оптимальним, покаже стійкість такого виправлення і неможливість вчинення нею в подальшому інших злочинів.

Запобіжний захід відносно обвинуваченої ОСОБА_3 у вигляді застави слід залишити до набрання вироком законної сили. Після набрання вироком законної сили заставу у розмірі 107360 грн, що внесена ОСОБА_7 - повернути останній.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Процесуальні витрати та речові докази відсутні.

Керуючись ст.ст.349, 370, 374 КПК України, суд,-

у х в а л и в :

ОСОБА_3 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України та призначити її покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки 6 (шість) місяців.

Звільнити ОСОБА_3 на підставі ст.75 КК України від призначеного покарання з випробовуванням, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік 6 (шість) місяців, та згідно із ст.76 КК України покласти на неї наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання/роботи.

Відповідно до ч.1 ст.165 КВК України іспитовий строк обчислюється з моменту проголошення вироку суду.

Запобіжний захід у виді застави ОСОБА_3 до вступу вироку в законну силу - залишити без змін.

Заставу, визначену ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 14.09.2023 у розмірі 107360 (сто сім тисяч триста шістдесят) гривень, внесену 15.09.2023 за обвинувачену ОСОБА_3 заставодавцем ОСОБА_7 на депозитний рахунок територіального управління Державної судової адміністрації України в Львівській області, відповідно до ст.182 КПК України, після набрання вироком суду законної сили, повернути заставодавцю ОСОБА_7 .

Вирок суду в частині встановлення обставин справи, дослідження яких було визнане недоцільним відповідно до положень ч.3 ст. 349 КПК України, оскарженню не підлягає, в іншій частині може бути оскаржений шляхом подачі апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду через Галицький районний суд м. Львова протягом 30-ти днів з дня його проголошення.

Вирок суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Відповідно до ч.6 ст.376 КПК України копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченій та прокурору, інші учасники судового провадження копію вироку мають право отримати в суді.

Суддя ОСОБА_1