Справа № 1-23/10
Провадження № 1/204/4/23
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2023 року Красногвардійський районний суд м.Дніпропетровська у складі:

головуючого: судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

розглянувши матеріали кримінальної справи відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч.1 ст. 190 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_4 ,

В С Т А Н О В И В:

01.04.2008 ОСОБА_3 , з метою вчинення шахрайства та заволодіння мобільними телефонами, шляхом обману, прибув на таксі з м.Макіївки до м.Красноармійська Донецької області, де приблизно об 11:00 зайшов у торгівельний павільйон «Світ зв?язку», що належить ФОП « ОСОБА_5 », який розташований за адресою: АДРЕСА_1 . Для здійснення своїх протиправних дій, маючи намір увійти в довіру до раніше невідомого йому продавця ОСОБА_6 , ОСОБА_3 взяв подивитись в неї мобільний телефон «Nokia N73», що перебував в продажу та попросився вийти з вказаним мобільним телефоном на вулицю для демонстрації своїй жінці, якої насправді не було. Продавець ОСОБА_6 не усвідомлюючи злочинних намірів ОСОБА_3 , дозволила йому залишити павільйон та останній вийшов на вулицю, а через декілька хвилин повернувся назад і повернув мобільний телефон, тим самим увійшов в довіру до продавця ОСОБА_6 . Після чого, ОСОБА_3 попросив у продавця ОСОБА_6 другий телефон «Nokia 7500», що знаходився в продажі, та знов попросив вийти з вказаним мобільним телефоном на вулицю для демонстрації своїй жінці, якої насправді не було, та отримавши згоду продавця вийшов на вулицю. Через декілька хвилин ОСОБА_3 повернувся в торгівельний павільйон і повернув мобільний телефон «Nokia7500», тим самим увійшов в довіру до продавця ОСОБА_6 . В подальшому ОСОБА_3 , керуючись корисливим мотивом, умисно, безпосередньо виконуючи свій злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном, шляхом обману та зловживання довірою, попросив продавця ОСОБА_6 вийти з обома мобільними телефонами «Nokia N73», вартістю 1800 грн та «Nokia7500», вартістю 1380 грн, після чого сів у таксі та з викраденим майном зник, чим спричинив ФОП « ОСОБА_5 » матеріальний збиток на суму 3180 грн.

Відповідно до розпорядження Голови Верховного Суду від 08 квітня 2022 року №17/0/9-22 у зв`язку з неможливістю здійснювати правосуддя під час воєнного стану територіальна підсудність справ Красноармійського міськрайонного суду Донецької області визначена Красногвардійському районному суду м.Дніпропетровська.

03 листопада 2023 року прокурор Покровської окружної прокуратури ОСОБА_4 звернулася до суду з клопотанням про звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності, у зв`язку з закінченням строків давності, посилаючись не те, що з моменту скоєння ОСОБА_3 кримінального правопорушення минуло більше 15 років.

Заслухавши думку прокурора, дослідивши матеріали кримінальної справи, суд приходить до висновку, що клопотання прокурора підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч.1 ст.190 КК України.

Постановою Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 13 серпня 2008 року по кримінальній справі ОСОБА_3 оголошено в розшук.

Станом на 24 листопада 2023 року місцезнаходження ОСОБА_3 не встановлено.

Згідно із п.2 ч.1 ст.49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Відповідно до ч.2 ст.49 КК України перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила злочин, ухилилася від досудового слідства або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення злочину минуло п`ятнадцять років.

Відповідно до правової позиції Великої палати Верховного Суду, висловленої у постанові від 02 лютого 2023 у справі №735/1121/20, визначені у статті 49 КК України строки давності за змістом становлять проміжки часу, у разі спливу яких з моменту вчинення кримінального правопорушення до набрання вироком законної сили особа звільняється від кримінальної відповідальності. Передбачаючи в цих випадках відмову держави від застосування заходів кримінальної репресії, законодавець виходить із того, що з плином часу вчинене в далекому минулому діяння перестає бути показником соціальної небезпечності особи, а тривала законослухняна поведінка людини в подальшому свідчить про її виправлення. В цьому разі притягнення особи до кримінальної відповідальності не узгоджується з принципом гуманізму та є недоцільним.

Велика Палата вважає, що встановлені частиною другою статті 49 КК України загальні строки мають преклюзивний характер і спрямовані на недопущення застосування щодо людини заходів кримінальної репресії через нерозумно тривалі проміжки часу. Адже в іншому разі зупинення диференційованих строків у випадках, коли підозрюваний, обвинувачений переховується від розслідування та суду впродовж багатьох років, продовжувало б їх на необмежений час з можливістю покарання особи за кримінальні правопорушення, вчинені в далекому минулому, впродовж усього життя - як тільки вона потрапить у поле зору правоохоронних органів.

Закінчення загальних строків, встановлених частиною другою цієї статті (п`ятнадцять років з моменту вчинення злочину і п`ять років - проступку), є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, коли цей строк спливає раніше за диференційований, подовжений на час ухилення.

Згідно абз. 2 пункту 8 Постанови Пленум Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» звільнення особи від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК України є обов`язковим, за винятком випадку застосування давності, передбаченого ч.4 ст. 49 КК України.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові Касаційного кримінального суду від 24 травня 2018 року у справі № 200/4664/14-к, вирішуючи питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України, суд не зобов`язаний встановлювати чи винний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення та чи підлягає він покаранню за його вчинення.

З часу вчинення кримінального правопорушення, в якому обвинувачується ОСОБА_3 01 квітня 2008 року, минуло більше 15 років.

Згідно вимоги до Департаменту інформаційно-аналітичної підтримки вих.-23508/301 від 10.10.2023 ОСОБА_3 перебуває у розшуку. Відомості щодо притягнення його до кримінальної відповідальності в період з 2008 по 2023 відсутні.

Відповідно до довідки наданої Покровським відділом ДРАЦ у Покровському районі Донецької області №323-14-23-28.33 від 17.10.2023 відомості щодо смерті ОСОБА_3 відсутні.

Згідно з вимогами пунктів 10 та 11 Перехідних положень КПК України, кримінальні справи, які до дня набрання чинності цим Кодексом надійшли до суду від прокурорів з обвинувальним висновком, постановою про направлення справи до суду для вирішення питання про звільнення від кримінальної відповідальності розглядаються судами першої, апеляційної, касаційної інстанцій і Верховним Судом України в порядку, який діяв до набрання чинності цим Кодексом.

Згідно пункту 5 ч.1 ст.7-1 КПК України (в ред.1960 року) закінчення строків давності є однією з підстав закриття судом провадження в кримінальній справі.

Відповідно до ч.2 ст.11-1 КПК України (в ред.1960 року) суд у судовому засіданні за наявності підстав, передбачених ст.49 КК України, закриває кримінальну справу у зв`язку із закінченням строків давності у випадках, коли справа надійшла до суду з обвинувальним висновком.

Згідно ч.1 ст.248 КПК України (в ред. 1960 року) при наявності обставин, передбачених ст.6, ч.1 ст.7 , ст.ст.7-1,7-2, 8,9,10 і 11-1 цього Кодексу, суддя своєю мотивованою постановою закриває справу, скасовує запобіжні заходи, заходи забезпечення цивільного позову і конфіскації майна, а також вирішує питання про речові докази, зокрема про гроші, цінності та інші речі, нажиті злочинним шляхом.

З урахуванням наведеного ОСОБА_3 підлягає звільненню від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності, а провадження у справі закриттю.

Керуючись ст. 49 КК України, ст. 7-1, 11-1, 81, 262, 282 КПК України (в ред. 1960 року), п.п.10,11 Перехідних положень КПК України

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора Покровської окружної прокуратури ОСОБА_4 про закриття кримінальної справи задовольнити.

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого за ч.1 ст.190 КК України звільнити від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.190 КК України на підставі ч.2 ст.49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності, а кримінальну справу закрити.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_3 у вигляді підписки про невиїзд скасувати.

Речові докази долучені до матеріалів кримінальної справи постановою від 02.04.2008, а саме: мобільний телефон «Nokia N73» IMEI: НОМЕР_1 , мобільний телефон «NOKIA 7500» IMEI: НОМЕР_2 вважати повернутими за належність потерпілому ОСОБА_5 .

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська протягом семи діб з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1