Справа № 727/6140/22
Провадження № 11-кп/4808/463/23
Категорія ст. 332 ч. 3 КК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2023 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду в складі:

суддів ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченої ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши в режимі відеозвязку кримінальне провадження № 0000102 за апеляційною скаргою прокурора на вирок Шевченківського районного суду м.Чернівці від 7 вересня 2023 року,

в с т а н о в и л а :

Цим вироком ОСОБА_7 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку Республіки Молдова, громадянку України, мешканки АДРЕСА_1 , раніше несудимої

засуджено за ст. 332 ч. 3 КК України та призначено їй покарання на підставі ст. 69 КК України у виді штрафу у розмірі 8 тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 136 000 гривень без застосування додаткового покарання.

Запобіжний захід їй залишено домашній арешт до набрання вироку законної сили.

Кримінальне правопорушення вчинено за таких обставин.

ОСОБА_7 за попередньою змовою з ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , матеріали відносно яких виділено в окреме провадження, знаючи про обмеження щодо виїзду громадян України чоловічої статі за кордон на період воєнного стану з метою особистого збагачення організували незаконне переправлення осіб через державний кордон України до Румунії.

З 5 по 11 квітня 2022 року вона підшукала ОСОБА_11 , який будучи особою, якій на період дії воєнного стану виїзд за межі країни забороняється, мав намір виїхати за межі України поза пунктом пропуску за попередньо обумовлені 4500 доларів США.

11 квітня 2022 року біля 10-00 год. ОСОБА_9 за попередньою змовою з ОСОБА_10 , діючи відповідно до вказівок обвинуваченої ОСОБА_7 , прибули на АЗС «PP-Oil» в с. Остриця Чернівецького району по вул. Чернівецька, б. № 8, де зустрівшись з ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , обумовили обставини незаконного переправлення ОСОБА_11 через державний кордон України поза пунктом пропуску за грошову винагороду.

Після цього ОСОБА_10 в присутності ОСОБА_9 в салоні автомобіля марки «Volkswagen Tiguan» НОМЕР_1 отримав від ОСОБА_11 4500 доларів США в якості оплати за послугу незаконного переправлення останнього через державний кордон України до Румунії. Після цього вони були затримані працівниками поліції.

Таким чином ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Прокурор доведеності її вини, вважає, що вирок суду є незаконним через м`якість призначеного покарання. Суд не врахував особливості цього злочину і обставини його вчинення, а саме те, що остання фактично була організатором цього злочину, скориставшись ситуацією в країні, яка склалась внаслідок збройної агресії рф. Посилається на те, що у вироку суду не обґрунтовані підстави для визнання пом`якшуючою обставиною вчинення вказаного злочину внаслідок збігу тяжких обставин. Вказує на те, що суд формально поставився до визначення щирості каяття та фактично ототожнив його з визнанням вини. Зауважує, що ОСОБА_7 впродовж досудового розслідування не визнавала свою вину та переховувалась від органів досудового розслідування, внаслідок чого була оголошена у розшук. Тому прокурор вважає, що застосування положень ст. 69 КК України суд належним чином не обґрунтував та не навів мотивів, із яких дійшов висновку про можливість призначення обвинуваченій покарання більш м`якого, ніж передбачено санкцією ст. 332 ч. 3 КК України, у зв`язку з чим допустив неправильне застосування закону про кримінальну відповідальність. Просить скасувати вирок та ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_7 винною за ст. 332 ч. 3 КК України і призначити їй 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна.

В апеляційній інстанції:

- прокурор підтримала апеляційну скаргу та просить постановити новий вирок, яким посилити покарання обвинуваченій і призначити 8 років позбавлення волі;

- обвинувачена ОСОБА_13 та її захисник заперечили доводи апеляційної скарги прокурора, просять вирок суду залишити без змін.

З`ясувавши обставини справи, дослідивши окремі дані про особу винної, обговоривши доводи й мотиви апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

Відповідно до ст. 370 ч. 1 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Оскаржений вирок суду цим нормам закону не відповідає, тому підлягає скасуванню з призначенням нового судового розгляду через істотне процесуальне порушення.

Відповідно до положень ст.ст. 412, 415 КПК України апеляційний суд скасовує вирок суду першої інстанції з призначенням нового судового розгляду при виявленні істотного процесуального порушення.

Таке істотне процесуальне порушення у цій справі виявлено, що є підставою для скасування вироку.

В апеляційній скарзі немає оспорення істотного процесуального порушення, яке допущено судом у вироку. Незважаючи на це, слід зазначити, що ст. 404 ч.2 КПК України дає апеляційному суду правову підставу для скасування вироку на користь обвинуваченої особи навіть при відсутності апеляційного оскарження такого порушення її прав.

Згідно положень ст.ст. 370, 374 КПК України вирок суду має бути законним, обґрунтованим й вмотивованим, його складові частини мають бути взаємоузгодженими, він не може містити істотних суперечностей, які ставлять під сумнів висновок суду про доведеність вини обвинуваченої особи.

Однак, апеляційним судом встановлена така істотна суперечність в оскарженому вироку, яка дає безумовну підставу для його скасування.

Виклавши на початку мотивувальної частини вироку встановлені судом фактичні обставини злочину (т. 3 а.с. 61), суд констатує свій висновок про те, що внаслідок протиправних дій ОСОБА_7 « обвинувачується » у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 332 ч.3 КК України.

Цей висновок суду у вказаній частині вироку про те, що обвинувачена лише «обвинувачується» у вчиненні злочину, істотно суперечить встановленим судом фактичним обставинам вчиненого нею злочину і ставить під сумнів доведеність її вини в його вчиненні.

Такий виклад висновку суду є характерним лише для виправдувального вироку обвинуваченої особи, коли пред`явлене особі обвинувачення не знайшло свого підтвердження.

Зазначена суперечність у вироку є істотним процесуальним порушенням, яке відповідно до ст. 412 ч.1 КПК України не дало суду можливості постановити законне й обґрунтоване рішення, що є безумовною підставою для його скасування з призначенням нового судового розгляду.

Крім того, судом у вироку вказано прізвища осіб, матеріали щодо яких виділено в окреме провадження, що є неприпустимим, оскільки порушує принцип презумпції невинуватості таких осіб у вчиненні злочину.

При новому судовому розгляді слід врахувати вказані обставини, дати оцінку апеляційним доводам прокурора щодо покарання обвинуваченої, його посилання на ухвалу ВС від 5.07.2023 року у цій справі, подані до апеляційного суду нові дані про особу обвинуваченої.

Залежно від здобутих даних й обставин справи, якщо не будуть змінені фактичні обставини правопорушення і судом не будуть виявлені нові пом`якшуючі обставини та дані про особу обвинуваченої, то призначене їй за цим вироком покарання у виді штрафу у розмірі 8 тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 136 000 грн без застосування додаткового покарання слід буде вважати м`яким.

За вказаних обставин апеляційний суд не вбачає необхідності у обранні обвинуваченій ОСОБА_7 запобіжного заходу, що є необов`язковим за чинним КПК України. Якщо при новому судовому розгляді виникне така необхідність, то це питання можна буде вирішити у передбаченому законом порядку.

Керуючись ст.ст. 405, 408, 415, 419 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити частково, вирок Шевченківського районного суду м. Чернівці від 7 вересня 2023 року, щодо ОСОБА_7 скасувати, призначити новий судовий розгляд в суді першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3

ОСОБА_4