Провадження № 1-кп/947/1412/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.12.2023 року

Київський районний суд міста Одеси у складі:

судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду у м.Одесі кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001556 від 06.11.2023 року, та угоду про визнання винуватості, укладену між прокурором та обвинуваченим від 13.12.2023 року відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Одеси, громадянина України, із середньою освітою, військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації на посаді навідникаЗУ 23-2 військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «старший солдат»,зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.289 КК України,

сторони кримінального провадження:

прокурор ОСОБА_4 ,

захисник ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшов обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_3 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.289 КК України, разом з угодою про визнання винуватості, укладеною між прокурором та обвинуваченим.

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 01.02.2023 року ОСОБА_3 зараховано до списків особового складу вказаної військової частини, поставлено на всі види забезпечення та призначено на посаду навідника.

Згідно положень п.4 ч.1 ст.24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» початком проходження військової служби для громадян, призваних на військову службу під час мобілізації, вважається день відправлення у військову частину з відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

Відтак, з моменту відправлення ОСОБА_3 до місця проходження військової служби, останній набув статусу військовослужбовця особи, яка проходить військову службу та з цього ж дня розпочав виконання службових обов`язків проходження військової служби.

Так, ОСОБА_3 будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації на посаді навідника ЗУ 23-2 військової частини НОМЕР_1 , 06.11.2023 року у вечірню пору доби, перебуваючи за адресою: м.Одеса, вул.Люстдорфська дорога, 25/1, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом марки «Mitsubishi colt», зеленого кольору, номер кузова НОМЕР_2 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, оглянувши зазначений транспортний засіб та виявивши, що автомобіль зачинений, за допомогою невстановленого предмету і власної фізичної сили відчинив водійські двері, і проник до салону вищевказаного автомобілю.

Продовжуючи свої злочинні дії, що спрямовані на незаконне заволодіння транспортним засобом, залучивши інших осіб ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , яких попередньо ввів в оману, повідомивши, що даний транспортний засіб, належить йому, ОСОБА_3 , встановив контроль над вказаним транспортним засобом, та штовхаючи транспортний засіб марки «Mitsubishi colt» за допомогою фізичної сили до місця свого мешкання, незаконно заволодів транспортним засобом, вартістю 66 718 гривень 92 копійок, який належить ОСОБА_8 , заподіявши матеріальну шкоду останньому на зазначену суму.

Таким чином, дії ОСОБА_3 кваліфіковано за ч.1 ст.289 КК України, як незаконне заволодіння транспортним засобом.

Відповідно до п.1 ч.3 ст.314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу.

Відповідно п.2 ч.1 ст.468 КПК України , у кримінальному провадженні може бути укладено угоду між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

За умовами ч.4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо:

1) кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів;

2) особливо тяжких злочинів, віднесених до підслідності Національного антикорупційного бюро України за умови викриття підозрюваним чи обвинуваченим іншої особи у вчиненні злочину, віднесеного до підслідності Національного антикорупційного бюро України, якщо інформація щодо вчинення такою особою злочину буде підтверджена доказами;

3) особливо тяжких злочинів, вчинених за попередньою змовою групою осіб, організованою групою чи злочинною організацією або терористичною групою за умови викриття підозрюваним, який не є організатором такої групи або організації, злочинних дій інших учасників групи чи інших, вчинених групою або організацією злочинів, якщо повідомлена інформація буде підтверджена доказами.

Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної між ОСОБА_3 та прокурором, суд виходить з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.289 КК України, яке згідно ст.12 КК України, є нетяжким злочином.

Згідно з даною угодою про визнання винуватості прокурор та обвинувачений дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій ОСОБА_3 за ч.1 ст.289 КК України.

Крім того, в даній угоді зазначено, що ОСОБА_3 беззастережно визнав свою винуватість у скоєнні кримінального правопорушення, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення та щиро кається у його скоєнні.

Також, враховуючи те, що ОСОБА_3 до кримінальної відповідальності притягується вперше, на обліку у лікарів психіатра, нарколога не перебуває, наявність обставин, що пом`якшують покарання, а саме щире каяття ОСОБА_3 у вчиненому кримінальному правопорушенні, його поведінки після вчинення злочинних дій активне сприяння розкриттю злочину, тобто обставин, які істотно знижують ступінь тяжкості вчинення кримінального правопорушення, сторонами угоди узгоджено покарання та обвинувачений ОСОБА_3 надав згоду на призначення йому покарання за ч.1 ст.289 КК України із застосуванням ст.ст.69, 62 КК України у вигляді 2 років тримання в дисциплінарному батальйоні.

В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені обвинуваченому ОСОБА_3 .

В судовому засіданні обвинувачений і прокурор, кожен окремо, підтвердили суду, що угода про визнання винуватості між ними укладена добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді та просять суд затвердити угоду про визнання винуватості.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

При цьому судом з`ясовано, що прокурор та обвинувачений ОСОБА_3 цілком розуміють наслідки її затвердження, передбачені ч.2 ст.473 КПК України. Крім того, обвинувачений також повністю усвідомлює зміст укладеної угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, передбачені п.1 ч.4 ст.474 КПК України, а також наслідки укладення і затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст.476 КПК України.

Розглянувши угоду, вислухавши доводи сторін, суд вважає, що угода підлягає затвердженню, оскільки відповідає вимогам ст.ст.469, 472 КПК України, дії ОСОБА_3 за ч.1 ст.289 КК України кваліфіковані правильно, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушують права, свободи чи інтереси сторін, обвинувачений може виконати взяті на себе за угодою зобов`язання, фактичні підстави для визнання винуватості ОСОБА_3 наявні, узгоджена міра покарання відповідає санкції кримінального закону та загальним засадам призначення покарання, визначених у ст.65 КК України.

Судом не встановлено підстави для відмови в затвердженні угоди, визначених в ч.7 ст.474 КПК України.

За умовами ч.1 ст.475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Виходячи з викладеного, з урахуванням ступені тяжкості вчиненого злочину, даних про особу ОСОБА_3 , наявності пом`якшуючих і відсутністю обтяжуючих обставин покарання, визнання своєї вини ОСОБА_3 , суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди укладеної між прокурором та ОСОБА_3 про визнання винуватості і призначення узгоджених сторонами виду і міри покарання.

Потерпілим ОСОБА_8 надано письмову згоду на укладення угоди про визнання винуватості між обвинуваченим ОСОБА_3 та прокурором.

Відповідно до протоколу затримання ОСОБА_3 було затримано 06.11.2023 року.

Ухвалою судді від 08.11.2023 року відносно ОСОБА_3 було застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Ухвалою судді від 22.11.2023 року відносно ОСОБА_3 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Постановою слідчого від 07.11.2023 року речовими доказами у кримінальному провадженні визнано: транспортний засіб марки «Mitsubishi colt», зеленого кольору, д/н НОМЕР_3 , номер кузова НОМЕР_2 ; сліди папелярних візерунків; зв`язка з ключами; пара номерних знаків НОМЕР_4 .

Вирішуючи питання про речові докази, суд, виходячи з положень ст.100 КПК України вважає необхідним речові докази по справі: транспортний засіб марки «Mitsubishi colt», зеленого кольору, д/н НОМЕР_3 , номер кузова НОМЕР_2 , пару номерних знаків (Bg) В7595ВТ, після набрання вироком законної сили повернути власнику, а речові докази: сліди папелярних візерунків та зв`язку з ключами, після набрання вироком законної сили знищити.

Ухвалою судді від 14.11.2023 року арешт накладено на транспортний засіб марки «Mitsubishi colt», зеленого кольору, д/н НОМЕР_3 , номер кузова НОМЕР_2 , зв`язку з ключами та пару номерних знаків НОМЕР_4 .

Відповідно до вимог ч.4 ст.174 КПК України арешт, накладений ухвалою слідчого суді від 14.11.2023 року підлягає скасуванню.

Відповідно до довідок ОНДЕКЦ МВС України в Одеській області витрати на проведення експертизи складають 1 912 гривень 00 копійки.

Вирішуючи питання щодо оплати процесуальних витрат, суд вважає за необхідним стягнути з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені процесуальні витрати на залучення експерта, відповідно до ч.2 ст.124 КПК України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.373-374, 468, 469, 472-476 КПК України суд,

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду від 13.12.2023 року у кримінальному провадженні № 0001556 від 06.11.2023 року між прокурором Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону та обвинуваченим ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про визнання винуватості.

Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.289 КК України і на підставі цього закону, застосовуючи ч.1 ст.69 КК України, призначити йому покарання у виді 2 (двох) років тримання у дисциплінарному батальйоні.

Строк відбуття покарання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рахувати з часу взяття під варту, тобто - з 22.11.2023 року, зарахувавши в цей строк час затримання ОСОБА_3 в порядку ст.208 КПК України, а саме з 06.11.2023 року по 08.11.2023 року.

На підставі ч.5 ст.72 КК України зарахувати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у строк покарання час попереднього ув`язнення з 06.11.2023 року по 08.11.2023 року та з 22.11.2023 року по день набрання вироком законної сили з розрахунку, що один день попереднього ув`язнення відповідає одному дню тримання у дисциплінарному батальйоні.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 залишити тримання під вартою до набрання вироком законної сили.

Речові докази по справі: транспортний засіб марки «Mitsubishi colt», зеленого кольору, д/н НОМЕР_3 , номер кузова НОМЕР_2 , пару номерних знаків (Bg) В7595ВТ, після набрання вироком законної сили повернутими законному власнику.

Речові докази: сліди папелярних візерунків та зв`язку з ключами, після набрання вирком законної сили, знищити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді від 14.11.2023 року на транспортний засіб марки «Mitsubishi colt», зеленого кольору, д/н НОМЕР_3 , номер кузова НОМЕР_2 , зв`язку з ключами та пару номерних знаків (Bg) В7595ВТ.

Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на залучення експертів Одеського науково-дослідницького експертно-криміналістичного центру МВС України в Одеській області в розмірі 1 912 гривень 00 копійок.

Вирок може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Київський районний суд м.Одеси протягом 30 діб з дня його проголошення, але лише у випадках, встановлених ст.ст.473, 394 КПК України.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копія вироку негайно після його проголошення вручити засудженому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1