Ухвала

Іменем України

23 листопада 2023 року м.Житомир

Слідчий суддя Корольовського районного суду м.Житомира ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого в ОВС слідчого управління Головного управління Національної поліції в Житомирській області майора поліції ОСОБА_4 , погоджене начальником відділу Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_5 , про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0000373 від 14.07.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.189, ч.1 ст.263, ч.1 ст.309, ч.2 ст.28, ч.3 ст.342, ч.2 ст.345, ч.2 ст.146, ст.386 КК України -

встановив:

Старший слідчий в ОВС слідчого управління Головного управління Національної поліції в Житомирській області майор поліції ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді Корольовського районного суду м.Житомира із клопотанням, погодженим начальником відділу Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_6 , відповідно до змісту якого просить накласти арешт на майно, яке перебуває у фактичному користуванні підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та яке належить ОСОБА_8 , у порядку п.2 ч.2 ст.170 КПК України, з метою забезпечення спеціальної конфіскації, а саме на:

- земельну ділянку з кадастровим номером :17:000:0004, загальною площею 0,700 га, а також частини суміжних земельних ділянок, на яких знаходяться об`єкт нежитлової нерухомості загальною площею 689,1 кв.м., а саме: туристично-оздоровчий комплекс з готелем позначений на плані літерою «Б», до готелю належать сарай літера «В», сторожка літера «Л», гостьовий будинок літера «М», гостьовий будинок літера «О», гостьовий будинок літера «П», альтанка літера «З», вбиральня літера «У», навіс літера «Н», реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 225 та об`єкт нежитлової нерухомості загальною площею 406,1 кв.м., а саме: туристично-оздоровчий комплекс (кафе) позначений на плані літерою «А», до кафе належать гостьові будинки літера «Д», «Е», альтанка літера «З», вбиральня літера «У», навіс літера «Н» реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 225, що знаходяться в межах наступних географічних координат:

№ Х Y

1 5576574,48 342747,62

2 5576575,88 342737,36

3 5576584,11 342736,78

4 5576591,18 342744,11

5 5576613,19 342736,77

6 5576611,78 342727,38

7 5576596,36 342727,31

8 5576596,36 342694,06

9 5576568,17 342700,25

10 5576565,10 342689,97

11 5576555,18 342692,13

12 5576530,06 342688,95

13 5576530,06 342694,28

14 5576519,70 342694,86

15 5576521,22 342707,51

16 5576508,63 342705,66

17 5576485,92 342697,15

18 5576576,10 342756,72

19 5576591,92 342754,86

20 5576596,81 342763,88

21 5576583,68 342778,84

22 5576583,17 342782,47

23 5576582,88 342782,47

24 5576578,20 342792,07

25 5576576,31 342811,44

26 5576571,43 342818,48

27 5576548,56 342822,36

28 5576521,35 342831,09

29 5576496,77 342849,78

30 5576497,16 342864,81

31 5576459,04 342896,97

32 5576445,13 342906,71

33 5576436,51 342895,86

34 5576441,55 342891,71

35 5576438,57 342889,86

36 5576436,55 342886,92

37 5576437,52 342885,94

38 5576439,69 342888,50

39 5576456,67 342872,00

40 5576454,30 342869,47

41 5576455,16 342868,00

42 5576457,86 342870,73

43 5576472,48 342861,17

44 5576469,31 342858,11

45 5576470,93 342856,59

46 5576479,94 342859,44

47 5576484,69 342846,12

48 5576482,18 342817,84

49 5576475,09 342816,34

50 5576476,00 342804,48

51 5576480,14 342804,64

52 5576480,90 342803,22

53 5576483,73 342800,48

54 5576484,51 342797,62

55 5576484,63 342796,48

56 5576483,94 342791,26

57 5576482,87 342788,25

58 5576482,35 342781,92

59 5576481,63 342772,03

60 5576481,74 342762,04

61 5576481,75 342754,05

62 5576482,47 342744,82

63 5576473,28 342742,78

64 5576474,46 342737,26

65 5576484,65 342739,08

66 5576485,59 342735,13

67 5576478,50 342732,27

68 5576478,53 342730,86

69 5576486,21 342733,31

70 5576491,31 342714,91

71 5576489,61 342713,84

72 5576486,20 342710,94

73 5576486,45 342707,26

74 5576489,74 342705,58

75 5576489,25 342703,68.

В обґрунтування поданого клопотання слідчий ОСОБА_4 зазначає, що у провадженні слідчого управління Головного управління Національної поліції в Житомирській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000373 від 14.07.2023 за підозрою: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених: ч.4 ст.189, ч.2 ст.28, ч.3 ст.342, ч.2 ст.345 КК України; ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених: ч.4 ст.189, ч.1 ст.263 КК України; ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.189, ч.1 ст.263 КК України; ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених: ч.4 ст.189, ч.3 ст.342, ч.2 ст.345 КК України; ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.189, ч.1 ст.263, ч.1 ст.309 КК України; ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених: ч.4 ст.189, ч.2 ст.146, ст.386 КК України; ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених: ч.4 ст.189 КК України; ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених: ч.4 ст.189, ч.1 ст.263 КК України; ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.146, ст.386 КК України; ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених: ч.4 ст.189 КК України

02.11.2023 слідчим управлінням ГУНП в Житомирській області розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000579 із правовою кваліфікацією вчиненого кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.189 КК України за заявою ОСОБА_18 , яке в подальшому об`єднане з кримінальним провадженням №0000373 від 14.07.2023 за підозрами ОСОБА_7 та інших осіб за ч.4 ст.189 КК України.

Допитаний у якості потерпілого ОСОБА_18 надав показання про те, що у період з листопада 2017 року по серпень 2023 року ОСОБА_7 спільно з іншими особами, вчинили неправомірні дії, які виразились у вимаганні грошових коштів в особливо великому розмірі, поєднаному із заподіянням тілесних ушкоджень та з погрозами застосування насильства відносно нього та членів родини. 17.10.2015 ОСОБА_7 запропонував прийняти участь у формуванні його нового проекту, а саме реконструкції існуючих будівель і споруд та прибудови нової частини будівлі на території комплексу «Садиба у Гриба», який розташований за адресою: м. Коростишів, 24-й квартал, 2-ге озеро, та на даний час має назву «Чарівне озеро». З 22.10.2015 потерпілий приступив до робіт, працював не сам, а у складі бригади якою керував. Коли будівництво підходило до завершення, підвів звіт і з`ясувалось, що у замовника - ОСОБА_7 виникла велика заборгованість коштів в сумі 73 тисячі доларів США. 19.11.2017 на даному об`єкті виникла пожежа, причиною якої стала накопичена сажа у димоході, внаслідок спалювання сирої деревини та «придушування» котла. 22.11.2017 ОСОБА_7 повідомив заявнику про те, що у причині пожежі винуватий він, не обґрунтовуючи чому саме. Відбувалось це у приміщенні котельні, де ОСОБА_7 наніс потерпілому два удари відкритою долонею по обличчю. На дані слова запропонував ОСОБА_7 провести незалежну експертизу для встановлення причини пожежі на об`єкті, на що отримав відповідь, що будь-які експертизи йому не цікаві, і винуватість в пожежі, це його особиста думка та рішення. Також ОСОБА_7 наголосив на тому, що залишок коштів, який він був винен за реконструкцію «Чарівне озеро» у розмірі 18000 доларів США він списує на відновлення вказаного об`єкту після пожежі вважаючи у ній винним саме заявника. Після завершення відновлення об`єкту на прохання ОСОБА_7 потерпілий приїхав на територію даного об`єкту, де ОСОБА_7 були передані усі документи, зокрема звіт, який підтверджував витрату коштів на дану реконструкцію та висловлено ОСОБА_7 вимогу відшкодувати дане відновлення, вартість якого склала згідно документів 74 тисячі доларів США, за мінусом 18 тисяч доларів США, які був зобов`язаний віддати ОСОБА_7 , тобто була висловлена вимога у передачі ОСОБА_7 56 тисяч доларів США. Протягом 2018 року періодично надходили телефонні дзвінки від ОСОБА_7 та у ході розмов останній рішучим тоном висловлював вимогу у поверненні йому коштів в сумі 56 тисяч доларів США. 10.11.2018 у вечірній час, в м. Коростишів заявнику невідомими йому особами було спричинено тілесні ушкодження від яких втрачав свідомість та в подальшому проходив лікування. У подальшому після побиття 10.11.2018, приблизно протягом року з ОСОБА_7 відбувались як телефонні розмови, так і особисті зустрічі в ході яких останній продовжував висловлювати вимогу віддати йому вказану суму коштів. 09.12.2019 ОСОБА_7 запросив до свого комплексу «Чарівне озеро» де під психологічним тиском заявник написав розписку про отримання від ОСОБА_7 в борг грошових коштів в сумі 56 тисяч доларів США, із зобов`язанням повернути йому їх протягом 12-15 місяців. Дана розписка на прохання ОСОБА_7 була написана та датована 14.11.2017, хоча фактично писав її 09.12.2019.

У подальшому, з моменту написання вищевказаної розписки до липня 2022 року постійно надходили дзвінки від ОСОБА_7 , в ході яких він змушував виплатити йому борг по розписці, однак заявник відмовлявся будь-що йому виплачувати.

У лютому 2020 року, ОСОБА_7 , перебуваючи на території комплексу «Чарівне озеро» знову вимагаючи грошові кошти заподіяв заявнику тілесних ушкоджень, у вигляді перелому двох ребер та щелепи. Також, ОСОБА_7 погрожував застосуванням насильства до членів родини заявників зокрема погрожував покалічити одного з двох малолітніх синів заявника.

В період з літа 2022 року по момент затримання працівниками поліції ОСОБА_7 заявник відшкодовував йому свій борг готівкою, будівельними матеріалами та роботами спецтехніки та персоналу.

Необхідність накладення арешту на земельну ділянку та частини суміжних земельних ділянок слідчий ОСОБА_4 обґрунтовує забезпеченням спеціальної конфіскації, оскільки з вищенаведеного вбачається, що ОСОБА_7 фактично використовував готельно-ресторанний комплекс, проводив у ньому будівельні та відновлювальні роботи за рахунок вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.189 КК України.

Прокурор ОСОБА_3 (який входить в групу прокурорів у кримінальному провадженні №0000373 від 14.07.2023) в судовому засіданні подане клопотання підтримав та просив його задовольнити з підстав, викладених у клопотанні.

Згідно ч.2 ст.172 КПК України, клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Враховуючи вищевикладене, з урахуванням положень ч.2 ст.172 КПК України, слідчий суддя вважає за можливе розглянути подане клопотання про арешт майна без участі власника майна ОСОБА_19 .

Заслухавши пояснення прокурора ОСОБА_3 , дослідивши наявні в матеріалах клопотання докази, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Згідно п.7 ч.2 ст.131 КПК України, арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ч.5 ст.132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

Положеннями статті 170 КПК України закріплено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації (п.2 ч.2 ст.170 КПК України); 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому п.2 ч.2 ст.170 КПК України, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України. Арешт накладається на майно третьої особи, якщо вона набула його безоплатно або за ціною, вищою чи нижчою за ринкову вартість, і знала або повинна була знати, що таке майно відповідає будь-якій з ознак, передбачених пунктами 1-4 частини першої статті 96-2 Кримінального кодексу України.

Згідно ч.1 статті 96-1 КК України, спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом, за умови вчинення умисного кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, за які передбачено основне покарання у виді позбавлення волі або штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до положень частини 1 статті 96-2 КК України, спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно:

1) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна;

2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;

3) були предметом кримінального правопорушення, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), а у разі, коли його не встановлено, - переходять у власність держави;

4) були підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), який не знав і не міг знати про їх незаконне використання.

У разі якщо гроші, цінності та інше майно, зазначені у частині першій цієї статті, були повністю або частково перетворені в інше майно, спеціальній конфіскації підлягає повністю або частково перетворене майно. Якщо конфіскація грошей, цінностей та іншого майна, зазначених у частині першій цієї статті, на момент прийняття судом рішення про спеціальну конфіскацію неможлива внаслідок їх використання або неможливості виділення з набутого законним шляхом майна, або відчуження, або з інших причин, суд виносить рішення про конфіскацію грошової суми, що відповідає вартості такого майна (ч.2 ст.96-2 КК України).

Відповідно до ч.4 ст.96-2 КК України, гроші, цінності, в тому числі кошти, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, інше майно, зазначені в цій статті, підлягають спеціальній конфіскації у третьої особи, якщо вона набула таке майно від підозрюваного, обвинуваченого, особи, яка переслідується за вчинення суспільно небезпечного діяння у віці, з якого не настає кримінальна відповідальність, або в стані неосудності, чи іншої особи безоплатно, за ринкову ціну або за ціну вищу чи нижчу ринкової вартості, і знала або повинна була і могла знати, що таке майно відповідає будь-якій із ознак, зазначених у пунктах 1-4 частини першої цієї статті.

Вищезазначені відомості щодо третьої особи повинні бути встановлені в судовому порядку на підставі достатності доказів.

Спеціальна конфіскація не може бути застосована до майна, яке перебуває у власності добросовісного набувача.

Судом встановлено, що у відповідності до інформаційної довідки № 334798095 від 07.06.2023:

- земельна ділянка кадастровий номер :17:000:0004, загальною площею 0,700 га, розташована в м.Коростишів, належить на праві приватної власності ОСОБА_19 ;

- туристично-оздоровчий комплекс з готелем, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 225, загальною площею 689,1 кв.м, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , 2-ге озеро, - належить на праві приватної власності ОСОБА_19 ;

- туристично-оздоровчий комплекс (кафе), реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 225, загальною площею 406,1 кв.м, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , 2-ге озеро, - належить на праві приватної власності ОСОБА_19 .

Отже, земельна ділянка та туристично-оздоровчий комплекс з готелем та кафе, на які просить накласти арешт орган досудового розслідування належить третій особі, а не підозрюваному ОСОБА_7 .

Для накладення арешту з метою забезпечення спеціальної конфіскації вказаного майна мають бути в сукупності дотримані наступні умови, передбачені ст.170 КПК України та ст.96-2 КК України, які дають достатні підстави вважати, що:

1) ОСОБА_8 , як третя особа, набула таке майно від підозрюваного, обвинуваченого, особи, яка переслідується за вчинення суспільно небезпечного діяння у віці, з якого не настає кримінальна відповідальність, або в стані неосудності, чи іншої особи безоплатно, за ринкову ціну або за ціну вищу чи нижчу ринкової вартості;

2) ОСОБА_8 , як третя особа, знала або повинна була і могла знати, що таке майно відповідає будь-якій із наступних ознак: одержано внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна; призначалося (використовувалося) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; було предметом кримінального правопорушення; було підшукано, виготовлено, пристосовано або використано як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення.

Разом з тим, слідчим в клопотанні та прокурором в судовому засіданні будь-якими доказами не доведено, що земельна ділянка та туристично-оздоровчий комплекс з готелем та кафе набуті ОСОБА_8 від підозрюваного чи іншої особи безоплатно, за ринкову ціну або за ціну вищу чи нижчу ринкової вартості, а також, що, набуваючи таке майно у власність останній було відомо (знала або повинна була і могла знати), що воно відповідає ознакам, передбаченим п.1-4 ч.1 ст.96-2 КК України (одержано внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна; призначалося (використовувалося) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; було предметом кримінального правопорушення; було підшукано, виготовлено, пристосовано або використано як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення).

Також слідчим та прокурором не доведено належності на праві власності або на праві користування суміжних із земельною ділянкою кадастровий номер :17:000:0004, загальною площею 0,700 га, земельних ділянок з відповідними координатами як ОСОБА_8 так і будь-якій іншій особі. Як стверджує орган досудового розслідування, це земельні ділянки, на яких здійснюється фактична господарська діяльність туристично-оздоровчого комплексу з виходом за межі земельної ділянки, кадастровий номер :17:000:0004, загальною площею 0,700 га. Проте, такі обставини (господарської діяльності, належності на відповідному праві) із визначенням відповідних координат суміжних земельних ділянок не можуть бути підтверджені даними, отриманими в ході огляду мобільного телефону потерпілого ОСОБА_18 , як про це вказано у клопотанні про арешт майна (а.с.7).

Слідчий суддя враховує, що положеннями ст.41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право власності є непорушним.

З огляду на наведене, відсутні підстави, визначені пунктом 2 частини 2 статті 170 КПК України, для накладення арешту на земельну ділянку з кадастровим номером :17:000:0004 та частини суміжних земельних ділянок з відповідними координатами, на яких розташований туристично-оздоровчий комплекс з готелем та кафе, та в даному випадку обмеження права власності ОСОБА_19 не відповідатиме завданням кримінального провадження, передбаченим ст.2 КПК України, та вимогам правомірності втручання у право власності фізичної особи.

Враховуючи наведене у сукупності, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання слідчого не підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 170-173, 175, 309 КПК України, слідчий суддя, -

постановив:

У задоволенні клопотання старшого слідчого в ОВС слідчого управління Головного управління Національної поліції в Житомирській області майора поліції ОСОБА_4 , погодженого начальником відділу Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_5 , про накладення арешту на земельну ділянку з кадастровим номером :17:000:0004 загальною площею 0,700 га, а також частини суміжних земельних ділянок, на яких знаходяться об`єкт нежитлової нерухомості загальною площею 689,1 кв.м. та об`єкт нежитлової нерухомості загальною площею 406,1 кв.м., у кримінальному провадженні №0000373 від 14.07.2023, - відмовити.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її оголошення та набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Повний текст ухвали cкладено 29 листопада 2023 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1