ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 953/4596/23 (1-кс/953/7143/23) Головуючий суддя І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/818/1463/23 Суддя доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря - ОСОБА_5 ,

прокурора - ОСОБА_6 ,

захисника - адвоката ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 на ухвалу Київського районного суду м. Харкова від 15 вересня 2023 року, якою відмовлено у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_7 , який дії в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на повідомлення про підозру від 19.06.2023 у кримінальному провадженні № 0000402 від 23.03.2023 за ознаками ч.2 ст. 111 КК України, -

В С Т А Н О В И Л А:

Цією ухвалою відмовлено у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на повідомлення про підозру від 19.06.2023 у кримінальному провадженні № 0000402 від 23.03.2023 за ознаками ч.2 ст. 111 КК України.

На зазначену ухвалу слідчого судді захисник підозрюваного ОСОБА_8 - адвокат ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просив її скасувати та постановити нову ухвалу, якою задовольнити в повному обсязі скаргу адвоката ОСОБА_7 про скасування повідомлення про підозру стосовно ОСОБА_8 .

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу захисник посилався на те, що у органу досудового розслідування не було підстав для внесення відомостей до ЄРДР. Вважає, що незаконно об`єднали це кримінальне провадження з іншим, оскільки відсутні докази, що ці особи діяли спільно. Вказує, що ОСОБА_8 текст у «Телеграмі» не публікував та графічних зображень не відправляв. На тому зображені немає прив`язки до місцевості. Вважає, що немає доказів того, що номери телефонів, які фігурують у матеріалах кримінального провадження належать саме ОСОБА_8 . Також посилається на відсутність доказів щодо згоди ОСОБА_8 співпрацювати з органами або особами рф. Вказує, що відсутні постанови про визначення речовими доказами речей, які були вилучені у ОСОБА_8 . Не доведено факт вчинення ОСОБА_8 злочину, передбаченого ч.1 ст. 111 КК України. Вважає, що відсутні підстави для повідомлення про підозру. Вказує, що підозра не містить часу та місця вчинення злочину. Зазначає,що повідомлення про підозру не містить правової кваліфікації дій ОСОБА_8 Немає відомостей про повідомлення про початок досудового розслідування. Містяться доручення лише одному слідчому, однак є й інші слідчі у цьому провадженні.

Заслухавши доповідь судді, доводи захисника ОСОБА_7 , який підтримав свою апеляційну скаргу та просив її задовольнити, а також пояснення прокурора, який заперечував щодо задоволення апеляційної скарги та вважав ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, дослідивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

14.09.2023 року захисник ОСОБА_7 звернувся в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 до слідчого судді зі скаргою на повідомлення про підозру від 19.06.2023 р. у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 111 КК України.

В скарзі посилався на незаконність та безпідставність повідомлення про підозру, яке здійснене за відсутності обов`язкових елементів повідомлення про підозру, за відсутності на день повідомлення про підозру достатніх для підозри особи, що є процесуальною підставою для її скасування. Вказує, що матеріали кримінального провадження не містять жодних ознак, необхідних для внесення відомостей до ЄРДР. Вказує, що у слідчого не було підстав для початку досудового розслідування. Вказує на те що жодного доказу, що свідчили б про те, що ОСОБА_9 та ОСОБА_8 підозрюються у вчиненні одного кримінального правопорушення матеріали кримінального провадження не містять. Навіть кваліфікація у об`єднаних проваджень різна. Доказів, що підозрювані, в об`єднаних кримінальних провадженнях, діяли спільно, мали єдиний умисел, матеріали кримінального провадження не містять, тому вважає, що об`єднання матеріалів є незаконним. Відсутні відомості проведення НСРД в матеріалах кримінального провадження. Вказує, що в ході огляду матеріалів кримінального провадження залишились не доведеним, що вказані номери телефонів дійсно належать тим особам, на яких здійснено посилання (як щодо ОСОБА_8 так і щодо ОСОБА_10 ). Немає доказів того, що ОСОБА_8 чи ОСОБА_10 намагались встановити контакт з ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , що інформація, яка міститься в графічних посиланнях є не імітацією, а є реальною, достовірною, правдивою та перевіреною. Відсутні докази, що ОСОБА_10 займає посаду в окупаційній владі рф. Зазначає, що наведені стороною обвинувачення докази, посилання на листування не свідчить про передачу державної таємниці, а також про вчинення надання іноземній державі, іноземній організації або їх представникам допомоги у проведенні підривної діяльності проти України, оскільки не охоплюється складом злочину. Також вважає, що відсутні процесуальні підстави для повідомлення про підозру.

Залишаючи без задоволення скаргу захисника ОСОБА_7 , слідчий суддя мотивував таке рішення тим,що за своїм змістом повідомлення про підозру ОСОБА_8 від 19.06.2023 року відповідає вимогам ст. 277 КПК України, при врученні повідомлення слідчим були дотримані вимоги ст. 278 КПК України, повідомлення про підозру було здійснено за наявності достатніх доказів, які давали можливість дійти переконливого висновку, що ОСОБА_8 був причетний до вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 111 КК України. Зміст повідомлення про підозру ОСОБА_8 узгоджується з вимогами вказаної статті і доводи скарги щодо відсутності обов`язкових складових, що передбачені вимогами ст. 277 КК України, не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду в порядку вимог ст. 303 КПК України. Доводи заявника щодо необґрунтованості підозри в тій редакції, що викладена та за тими доводами, які були озвучені під час судового засідання, не знайшли свого підтвердження під час розгляду скарги в порядку вимог ст. 303 КПК України, та є необґрунтованими. Фактично заявник у скарзі наводить обставини, які підлягають з`ясуванню та перевірці під час судового розгляду по суті обвинувального акту, який можливо буде складений після закінчення досудового розслідування. Слідчий суддя у висновках, які зробив орган досудового розслідування відносно ОСОБА_8 чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив.

Колегія суддів з такими висновками слідчого судді погоджується з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1 ст. 9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Главою 26 КПК України визначено порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування.

У кримінальному провадженні такі випадки врегульовані Кримінальним процесуальним кодексом України. Зокрема, подання апеляційної скарги на рішення слідчого судді, постановленого за наслідками розгляду скарги, заяви чи клопотання учасника кримінального провадження має відбуватись з дотриманням певних умов.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Відповідно до п.10 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржене повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником.

Згідно з вимогами ч.1 ст. 42 КПК України підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок невстановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Підозра - це процесуальне рішення прокурора, слідчого (за погодженням із прокурором), яке ґрунтується на зібраних доказах під час досудового розслідування та в якому формується припущення про причетність конкретної особи до вчинення кримінального правопорушення з повідомленням про це такій особі та із роз`ясненням її прав та обов`язків.

Окрім того, під повідомленням про підозру також можна розуміти кримінальне процесуальне рішення слідчого, прокурора, яке приймається в обов`язковому порядку у випадках затримання особи за підозрою в учиненні кримінального правопорушення або наявності достатніх доказів для підозри особи в учиненні кримінального правопорушення в письмовій формі й тягне за собою набуття особою, щодо якої воно прийняте, процесуального статусу підозрюваного.

Згідно п.3 ч.1 ст.276 КПК України, повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому статтею 278 цього Кодексу, у випадках, зокрема, наявності достатніх доказів для підозри особи в учиненні кримінального правопорушення.

Відповідно до положень ст.277 КПК України письмове повідомлення про підозру складається прокурором або слідчим за погодженням з прокурором та повинно відповідати зазначеним в ній вимогам.

Обґрунтованою є підозра за наявності таких принципових обставин: 1) врученого письмового повідомлення про підозру з обов`язковим посиланням на докази вчинення особою кримінального правопорушення; 2) наявності в матеріалах кримінального провадження доказів, що підтверджують учинення особою кримінального правопорушення; 3) доведення перед судом вагомості й достатності наявних доказів про вчинення особою кримінального правопорушення; 4) оцінювання судом доказів учинення особою кримінального правопорушення.

Вимога достатності доказів до моменту притягнення особи до кримінальної відповідальності означає, що в розпорядженні слідчого повинна бути така сукупність доказів, яка, будучи неповною, приводить тим не менше до обґрунтованого висновку про винуватість особи, котра притягується, і виключає в цей момент розслідування протилежного висновку.

Вручається письмове повідомлення про підозру, відповідно до ч.1 ст.278 КПК України, в день його складення слідчим або прокурором, а у випадках неможливості такого вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 279 КПК України, у випадку виникнення підстав для повідомлення про нову підозру або зміну раніше повідомленої підозри слідчий, прокурор зобов`язаний виконати дії, передбачені статтею 278 цього Кодексу.

Частина 5 статті 9 КПК України передбачає, що кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення. Обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування, як сказано в рішенні Європейського суду з прав людини, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23.10.1994 , де суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Дотримуючись та застосовуючи таку практику ЄСПЛ, колегія суддів дійшла висновку, що для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у особи за вчинення злочину, доведення чи не доведення винуватості особи, з метою досягнення таких висновків, які необхідні суду при постановленні вироку, а з тією метою, щоб визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Колегія суддів вважає, що при вирішенні питання щодо обґрунтованості підозри, повідомленої ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК від 19.06.2023 р., відповідно до практики Європейського суду з прав людини, слідчий суддя (суд), оцінюючи докази на предмет наявності обґрунтованої підозри, повинен виходити з того, що підозра визнається обґрунтованою лише у тому випадку, якщо існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про котру йдеться, могла вчинити правопорушення.

Як вбачається із повідомлення про підозру від 19.06.2023 р., в ній вказані зміст підозри та правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_8 із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність. Обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування, внаслідок чого підозра може бути змінена. Процедура повідомлення ОСОБА_8 слідчим виконана відповідно до вимогчинного законодавства.

При цьому слід врахувати, що при повідомленні ОСОБА_8 про підозру йому було оголошено його права, в тому числі і право мати захисника, а тому, підозрюваний не був позбавлений можливості відмовитися від отримання підозри без участі адвоката.

В судовому засіданні в суді апеляційної інстанції прокурор повідомив, що у цьому кримінальному провадженні проведені негласні розшукові слідчі дії. Відомості щодо проведених негласних слідчих дій наразі розсекречуються та будуть надані для огляду стороні захисту. Вказував, що відповідно до цих відомостей вбачається безпосередня причетність ОСОБА_8 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 11 КК України.

Доводи захисника з приводу відсутності в повідомленій підозрі конкретних обставин події (не встановлення часу і способу вчинення злочину) та відсутність всіх ознак кримінального правопорушення, способу та обставин його вчинення з урахуванням встановлених обставин, є необґрунтованими. Підозра є процесуальним рішенням, яке складається і повідомляється слідчим чи прокурором з урахуванням обставин, які автор вважає встановленими. Обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування, внаслідок чого підозра може бути змінена. Посилання в апеляційній скарзі на неврахування всіх доказів щодо можливої причетності підозрюваного до вчинення інкримінованого йому злочину на даному етапі судом не вирішується. Вказані питання повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінальних правопорушень вірогідною та достатньою для повідомлення такій особі про підозру. Відповідно до статті 89 КПК України визнання доказів недопустимими належить виключно до компетенції суду під час судового розгляду, а тому сукупність інших зібраних органом досудового розслідування доказів будуть перевірятися, оцінюватися в ході судового розгляду, не дає підстав для скасування підозри.

Отже, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків ухвали слідчого судді, в якій наведені аргументовані підстави для відмови у задоволенні скарги захисника підозрюваного ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_13 і які відповідають вимогам кримінально-процесуального закону.

За таких обставин, колегія суддів вважає ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 15 вересня 2023 року законною та обґрунтованою, підстав для її скасування за доводами апеляційної скарги захисника ОСОБА_7 не вбачає.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Клопотання захисника ОСОБА_7 задовольнити, поновивши йому строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 15 вересня 2023 року.

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 - залишити без задоволення.

Ухвалу Київського районного суду м. Харкова від 15 вересня 2023 року - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий-

Судді: