№ справи687/1038/23
№1-кп/687/67/2023
29 листопада 2023 року Чемеровецький районний суд
Хмельницької області в складі
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря - ОСОБА_2 ,
з участю прокурора - ОСОБА_3 ,
з участю обвинуваченого - ОСОБА_4 ,
з участю потерпілого - ОСОБА_5 ,
з участю представника потерпілого - ОСОБА_6 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Привороття Кам`янець-Подільського району, Хмельницької області та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, не одруженого, з середньою освітою, не працюючого, в силу ст.89 КК України раніше не судимого,
по обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України, -
в с т а н о в и в:
01 серпня 2023 року близько 18 год. 00 хв., ОСОБА_4 перебуваючи на узбіччі дороги, навпроти будинку АДРЕСА_2 , на грунті раптово виниклих неприязних відносин, під час словесного конфлікту із потерпілим ОСОБА_5 , прийняв рішення про спричинення останньому тілесних ушкоджень.
Тоді ж, ОСОБА_4 , реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на спричинення ОСОБА_5 тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та свідомо бажаючи їх настання, з метою спричинення шкоди здоров`ю потерпілого, на грунті раптово виниклих неприязних відносин, перебуваючи в положенні стоячи із правої сторони позаду ОСОБА_5 , який перебував у сидячому положенні на поверхні ґрунту, умисно наніс один удар правою ногою в область нижньої щелепи з права, внаслідок чого спричинив тілесне ушкодження у вигляді перелому нижньої щелепи, травматичного перелому суглобового відростку нижньої щелепи з ліва та кута справа, яке відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, що призвели до тривалого розладу здоров`я, більше 21 дня.
Допитаний по суті пред`явленого обвинувачення ОСОБА_4 свою вину визнав та суду показав, що він 01 серпня 2023 року близько 18 год. перебуваючи на узбіччі дороги, навпроти будинку АДРЕСА_2 , під час словесного конфлікту із потерпілим ОСОБА_5 , який сидів на дорозі, наніс один удар ногою в область голови, цивільний позов визнав повністю.
За таких обставин по справі, а також беручи до уваги вимоги ч.3 ст.349 КПК України, суд вважає за недоцільне в подальшому досліджувати докази по справі, проти чого не заперечують учасники судового розгляду.
Правила ч.3 ст.349 КПК України їм роз`яснено та зрозуміло.
Прокурором в судовому засіданні вина ОСОБА_4 доведена в повному обсязі і суд вважає, що кваліфікація його дій за ч.1 ст.122 КК України, яка виразилась в умисному середньої тяжкості тілесного ушкодження, тобто умисного ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я, є вірною.
При призначенні ОСОБА_4 міри покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставини справи, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 судом не встановлено.
Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 є щире каяття, визнання вини.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що обвинувачений на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, визнав свою вину, позитивно характеризується по місцю проживання, не працює та не має стабільного заробітку, а тому суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання в межах санкції ч.1 ст.122 КК України.
При таких обставинах ОСОБА_4 , слід призначити покарання у виді позбавлення волі з встановленням іспитового строку.
Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирався.
Цивільний позов ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про відшкодування майнової, моральної шкоди та витрат на правову допомогу, підлягає задоволенню, виходячи із наступного.
Відповідно дост.16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів може бути зокрема відшкодування майнової та моральної шкоди.
За змістом ст.ст.22,23 цього ж Кодексу особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування; збитками зокрема є витрати, які особа зробила для відновлення свого порушеного права. Особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає зокрема у душевних стражданнях, які особа зазнала у зв`язку із протиправною поведінкою щодо неї самої та у душевних стражданнях, які особа зазнала у зв`язку із пошкодженням її майна; моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.
Згідно зі ст.ст.1166,1167 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Моральна шкода, завдана фізичній особі відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.
Згідно постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4зі змінами та доповненнями, під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (душевних, фізичних, психологічних тощо), яких зазнав потерпілий, характеру немайнових витрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.
Крім того, судом встановлено, що ОСОБА_5 понесено витрати на правову допомогу у сумі 6000 грн., що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордера від 19.09.2023 року.
У відповідності до статті 26 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.
За приписами частини 3 статті 27 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.
Питання про долю речових доказів суд вирішує в порядку ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 368-371, 373-374, ч. 15 ст. 615 КПК України, суд, -
у х в а л и в:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України, та призначити йому покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.
Відповідно до ст.75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання з випробуванням і встановити йому іспитовий строк тривалістю 2 (два) роки.
Відповідно до ст.76 КК України на ОСОБА_4 покласти наступні обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи;
- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирався.
Цивільний позов ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про відшкодування майнової, моральної шкоди та витрат на правову допомогу задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 витрати на правову допомогу у сумі 6000 грн..
На підставі ч. 15 ст. 615 КПК України, в умовах дії воєнного стану, після складання та підписання повного тексту вироку суд користується своїм правом обмежитися проголошенням його резолютивної частини з обов`язковим врученням учасникам судового провадження повного тексту вироку в день його проголошення.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку, з підстав, передбачених ст.394 КПК України. Апеляційна скарга подається через Чемеровецький районний суд Хмельницької області.
Суддя ОСОБА_1