ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2545/23 Справа № 212/649/20 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2023 року м.Кривий Ріг

колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

судді-доповідача: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю

секретаря: ОСОБА_5 ,

прокурора: ОСОБА_6 (в режимі відео конференції),

захисника: ОСОБА_7 ,,

обвинуваченого: ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривий Ріг Дніпропетровської області в режимі відео конференції, апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_6 на вирок Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19 травня 2023 року у кримінальному провадженні внесеному в ЄРДР № 0000589 за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, -

Встановила:

Вироком Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19 травня 2023 року

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Баку Нізімінського району Республіки Азербайджан, громадянина України, який має вищу освіту, не одружений, офіційно не працевлаштований, має на утриманні двох неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , доньку ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , раніше не судимого, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,-

визнано невинуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 3 ст. 307 КК України та виправдано в зв`язку з недоведеністю вчинення обвинуваченим зазначеного кримінального правопорушення.

Досудовим розслідуванням ОСОБА_8 обвинувачується в тому, що у невстановлений слідством час, але не пізніше 24.06.2019 року, ОСОБА_8 , перебуваючи у невстановленому в ході проведення досудового розслідування місці, маючи умисел, спрямований на незаконне придбання з метою збуту психотропної речовини, обіг якої обмежено метамфетамін, розуміючи та усвідомлюючи в повній мірі протиправність та караність своїх дій, посягаючи на встановлені та охоронювані законодавством України суспільні відносини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів, діючи умисно, незаконно придбав з метою збуту з невстановленого слідством джерела речовину, масою не менше ніж 49, 0130 г., яка містить психотропну речовину, обіг якої обмежено, «метамфетамін», яку ОСОБА_8 , діючи умисно, з того ж часу незаконно почав зберігати з метою збуту за адресою: АДРЕСА_2 .

24 червня 2019 року в період часу з 06 год. 09 хв. до 06 год. 58 хв. під час проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_2 , було виявлено та вилучено речовину, масою 49, 0130 г., яка містить психотропну речовину, обіг якої обмежено -«метамфетамін» масою 25, 0849г.

Таким чином, ОСОБА_8 , діючи умисно, з метою збуту психотропних речовин, за викладених вище обставин та у зазначений вище проміжок часу незаконно придбав та зберігав за адресою: АДРЕСА_2 психотропну речовину, обіг якої обмежено - «метамфетамін» масою 25, 0849 г., що відповідно до переліку невеликих, великих та особливо великих розмірів психотропних речовин, що знаходяться у незаконному обігу, затвердженого Наказом МОЗ України № 188 від 16 серпня 2000 року, є особливо великим розміром.

Умисні дії ОСОБА_8 органом досудового розслідування за погодженням прокурора у кримінальному провадженні кваліфіковано за ст. 307 ч. 3 КК України, які виразилися в незаконному придбанні, зберіганні, з метою збуту, психотропних речовин в особливо великих розмірах.

Мотивуючи своє рішення суд першої інстанції зазначив, що допитані у судовому засіданні свідки будівельники ОСОБА_11 та ОСОБА_12 підтвердили показання обвинуваченого, в частині того, що пакунок з метамфетаміном до квартири ОСОБА_8 занесли вони і залишили у холодильнику, при цьому, ОСОБА_8 не встигли про це повідомити, а наступного дня вже відбувся обшук в ході якого і було все виявлено та вилучено. Свідки ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 надали суду покази, які відповідно до вимог ст. 91 КПК України, не доводять обставини, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні. Допитані як свідки поняті при обшуку ОСОБА_16 та ОСОБА_17 підтвердили факт прийняття участі в якості понятих під час проведення обшуку та вилучення речей. Протокол обшуку підписували, але не читали. Показання свідків обвинувачення ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 не доводять обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.

Крім того суд зазначив про істотні порушення в частині процесуального обов?язку прокурора, передбаченого ст. 257 КПК України, звернення до слідчого судді апеляційного суду щодо надання дозволу на використання доказів у іншому кримінальному провадженні, а також не долучення у процесуальний спосіб розсекречених прийнятих процесуальних рішень щодо проведення НСРД (постанова про контроль за вчиненням злочину, доручення на проведення НСРД, клопотання на ім?я слідчого судді Дніпровського апеляційного суду про надання дозволу на проведення НСРД тощо) судом не встановлено причетності ОСОБА_8 до скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ст. 307 ч. 3 КК України і в результаті проведеного комплексу негласних слідчих (розшукових) дій відносно останнього - зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж (з каналів мобільного зв?язку НОМЕР_1 ) та візуальне спостереження за особою ОСОБА_8 . Стороною обвинувачення не доведено жодним доказом умислу ОСОБА_8 спрямованого на придбання та збут психотропної чи іншої, забороненої до обігу, речовини будь-кому. Враховуючи істотні процесуальні порушення, допущені стороною обвинувачення про проведенні досудового розслідування кримінального провадження № 0000017, в частині проведення слідчих (розшукових) дій, складення відповідних протоколів, прийняття процесуальних рішень, по кримінальному провадженню, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000589 від 30.07.2019 р. за обвинувальним актом відносно ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ст. 307 ч. 3 КК України відсутні належні, допустимі, достатні та достовірні докази, якими обґрунтовується інкриміноване прокурором обвинувачення.

В апеляційній скарзі, прокурор просить вирок суду скасувати і направити кримінальне провадження на новий судовий розгляд в суді першої інстанції. На обґрунтування своїх вимог вказує, що в ході судового розгляду стороною захисту заявлене клопотання про визнання недопустимими доказів, а саме протоколу обшуку від 24.06.2019 року, щодо проведення відповідної слідчої дії та усі похідні від нього докази. Однак в подальших судових засіданнях вказане питання належним чином не досліджене, оскільки не допитані свідки, зокрема співробітники правоохоронних органів, які проводили вказану слідчу дію. Так, прокурором перед дебатами заявлене клопотання про повернення на стадію судового розгляду та можливістю допиту свідків, які безпосередньо приймали участь при проведені обшуку, однак колегією суддів відмовлено в задоволені клопотання та перейдено до судових дебатів. У зв`язку з цим, змінилася позиція сторони обвинувачення та заявлене клопотання про надання часу для формулювання позиції перед дебатами, однак колегією суддів і в цьому клопотанні безпідставно відмовлено. У зв`язку з порушенням принципу змагальності сторін, ігнорування прав сторони обвинувачення та надання переваги стороні захисту, прокурор не виступив в судових дебатах, наполягаючи на наданні можливості формулювання позиції за нових обставин. Отже судом проігноровано вимог ст. 364 КПК України, якою категорично передбачено що у судових дебатах виступають прокурор, при цьому при розгляді кримінального провадження приймали участь декілька прокурорів, а тому мають право виступити кожний з них.

Заслухавши доповідь судді, думку учасників судового розгляду, перевіривши матеріали кримінального провадження та проаналізувавши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню, з таких підстав.

Статтею 404 КПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно зі ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до ч.ч 1,2 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги та вправі вийти за межі апеляційних вимог, якщо цим не погіршується становище обвинуваченого або особи, щодо якої вирішувалося питання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру. Якщо розгляд апеляційної скарги дає підстави для прийняття рішення на користь осіб, в інтересах яких апеляційні скарги не надійшли, суд апеляційної інстанції зобов`язаний прийняти таке рішення.

Статтею 6 Конвенції з прав людини і основоположних свобод визначено право на справедливий суд, що знайшло своє відображення у положеннях ст.ст.7, 10, 22 КПК України, за якими зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема відносяться рівність перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту своїх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими КПК України, свобода сторін кримінального провадження у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачений цим Кодексом. При цьому, суд зобов`язаний, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створити необхідні умови для реалізації сторонами їх процесуальних прав та виконання ними процесуальних обов`язків.

За змістом ст.363 КПК України після з`ясування обставин, встановлених під час кримінального провадження, та перевірки їх доказами головуючий у судовому засіданні з`ясовує в учасників судового провадження, чи бажають вони доповнити судовий розгляд і чим саме.

У разі заявлення клопотань про доповнення судового розгляду суд розглядає їх, у зв`язку з чим має право ставити запитання сторонам чи іншим учасникам кримінального провадження.

За відсутності клопотань або після вирішення клопотань, якщо вони були подані, суд постановляє ухвалу про закінчення з`ясування обставин та перевірки їх доказами і переходить до судових дебатів.

Закінчення ж судового розгляду означає, що в повному обсязі відбулося з`ясування обставин, установлених під час кримінального провадження, та їх перевірка доказами. Закон не обмежує учасників судового розгляду на етапі його закінчення в заявленні клопотань за їх характером. Тільки після розгляду й вирішення всіх заявлених клопотань або в разі їх відсутності головуючий може оголосити судовий розгляд закінченим і перейти до судових дебатів.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, 28.01.2022 року захисником подано клопотання про визнання протоколу обшуку недопустимим доказом, у судовому засіданні 28.01.2022 року, яке відбувалось за участю сторін кримінального провадження, в тому числі прокурора ОСОБА_6 . Суд першої інстанції, вислухавши думку учасників судового розгляду, приєднав вказане клопотання захисника до матеріалів кримінального провадження, наголосивши, що оцінка доводам клопотання буде надана у нарадчій кімнаті при прийняті остаточного рішення (а.п. 164-165 том 3).

У судовому засіданні 09.02.2023 року, сторони кримінального провадження не заперечували про закінчення судового розгляду, тому суд за відсутності клопотань, перейшов до судових дебатів, при цьому за клопотанням прокурора надано час для підготовки до судових дебатів.

Колегія суддів звертає увагу, що прокурором, впродовж значного часу з моменту приєднання клопотання захисника про визнання доказу недопустимим до матеріалів кримінального провадження 28.01.2022 року та до закінчення судового розгляду, не заявлялись клопотання про допит свідків. Однак вже після закінчення судового розгляду прокурором заявлене відповідне клопотання, разом з цим прокурор не обґрунтував необхідність повернення до судового розгляду, неможливість заявити вказане клопотання раніше та в чому саме полягала необхідність допиту заявлених свідків.

На думку колегії суддів, судом першої інстанції обґрунтовано відмовлено прокурору в задоволені вказаного клопотання, оскільки ним не наведено жодних законних підстав для повернення на стадію судового розгляду.

Крім того, як вбачається з технічного запису судового засідання, прокурору ОСОБА_6 надано слово в судових дебатах, однак останній наголосив на необхідності підготовки та узгодження позиції, при цьому судом першої інстанції правомірно наголошено, про неодноразове надання часу прокурору саме для підготовки до судових дебатів.

Крім того, прокурор, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог КПК України, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, при цьому узгодження позиції прокурором, як вид процесуальної дії, нормами чинного законодавства не передбачено, інших вагомих підстав для надання часу для підготовки до судових дебатів, прокурором не наведено.

Така поведінка прокурора, колегією суддів розцінюється, як зловживання своїми процесуальними правами, а тому судом першої інстанції обґрунтовано відмовлено в надані часу для підготовки до судових дебатів, з тих підстав, що такий час прокурору надавався неодноразово.

Відповідно до вимог ч.1 ст.376 КПК України в судових дебатах виступають прокурор, потерпілий, його представник та законний представник, цивільний позивач, його представник та законний представник, цивільний відповідач, його представник, обвинувачений, його законний представник, захисник, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження.

Судові дебати є важливим етапом судового розгляду, коли зазначені в ч.1 ст.364 КПК України учасники судового провадження виступають із промовами, в яких оцінюють обставини, установлені під час кримінального провадження, та досліджені докази, обґрунтовуючи свої висновки з питань, що підлягають вирішенню судом при постановленні судового рішення, з метою схиляння суду до прийняття позиції промовця (сторони кримінального провадження).

Під час судових дебатів найбільшою мірою проявляється така загальна засада кримінального провадження, як змагальність сторін у доведенні перед судом переконливості їхніх правових позицій, що, в свою чергу, сприяє всебічному, повному та неупередженому дослідженню всіх обставин кримінального провадження, ухваленню законного й обґрунтованого судового рішення.

Разом з цим, прокурор ОСОБА_6 у судових дебатах не виступив без належного на це обґрунтування, при цьому судом першої інстанції тричі надано таке право прокурору.

Твердження прокурора про необхідність виступити у судових дебатах іншим прокурорам, які підтримували обвинувачення по вказаному кримінальному провадженні в інших судових засіданнях, є надуманими, оскільки спочатку прокурор клопотав про надання часу саме для узгодження позиції, більш того, у прокурора ОСОБА_6 не було стримуючих факторів для реалізації його права виступу у судових дебатах, яким він не скористався, в супереч неодноразовому наданню часу для підготовки, а неявка в суд інших прокурорів не тягне за собою відкладення розгляду кримінального провадження.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вжив необхідних заходів для забезпечення реалізації стороною обвинувачення права на виступ у судових дебатах, забезпечивши сторонам рівних умов для реалізації їх процесуальних прав.

Судом першої інстанції не порушено принципів юридичної рівності, змагальності та справедливості судового розгляду, оскільки кожній стороні надана розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (рішення у справі «Ankerlv.Switzerland» від 23 жовтня 1996 року, заява №17748/91, п. 38), що, з огляду на практику Європейського суду з прав людини, узгоджується з положеннями ст. 6 Конвенції щодо забезпечення права на справедливий суд.

Інших доводів на обґрунтування скасування виправдувального вироку, прокурором не наведено.

Будь-яких інших доводів, які б свідчили про неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та вказували на необхідність скасування вироку суду, апеляційна скарга не містять.

Дослідивши матеріали кримінального провадження у всій сукупності, апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції не допущено порушень вимог КПК під час проведення судового розгляду.

Виходячи з наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що вищенаведені доводи прокурора щодо істотного порушення вимог кримінального процесуального закону є проявом надмірного формалізму, а відтак, не впливають на законність прийнятого по суті рішення та не є підставами для його скасування.

Враховуючи наведене, апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_6 не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 405, 407, 418, 419, 424, 532 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_6 , залишити без задоволення.

Вирок Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19 травня 2023 року щодо ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та на неї може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення.

Судді