Справа № 455/509/23
Провадження № 1-кп/455/124/2023
ВИРОК

Іменем України

16 жовтня 2023 року м.Старий Самбір

СТАРОСАМБІРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

у складі головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

за участю:

прокурора - ОСОБА_3 ,

потерпілого - ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

захисника - адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Старосамбірського районного суду Львівської області:

1) обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000034 від 17.01.2023 року;

2) обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000123 від 03.03.2023 року;

3) обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000124 від 04.03.2023 року;

за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та зареєстрованого в АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2 , громадянина України, не працюючого, раніше неодноразово судимого, останній раз засудженого вироком Старосамбірського районного суду Львівської області від 17.10.2022 за вчинення правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 185 Кримінального кодексу України до 5 років позбавлення волі із іспитовим строком у 2 роки (далі за текстом також - Обвинувачений),

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбаченихчастиною 1 статті 125, статтею 395, частиною 4 статті 185 Кримінального кодексу України (далі за текстом - КК України), суд,

ВСТАНОВИВ:

1. ФОРМУЛЮВАННЯ ОБВИНУВАЧЕННЯ, ВИЗНАНОГО СУДОМ ДОВЕДЕНИМ

1.1. Епізод №1

ОСОБА_5 , 28.02.2023 року близько 18:30 години перебуваючи на території житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, умисно наніс ОСОБА_4 декілька ударів дерев`яною палицею в область лівого плеча та стегон, чим заподіяв згідно висновку судово-медичного експерта синець на передньо-внутрішній поверхні лівого плеча, синець у лівій підлопатковій ділянці, по одному синцю на передніх поверхнях правого і лівого стегна, що відносяться до легкого тілесного ушкодження.

За викладеного, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні умисного легкого тілесного ушкодження, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 125 КК України.

1.2. Епізод №2

ОСОБА_5 , щодо якого ухвалою Старосамбірського районного суду Львівської області від 29 вересня 2022 року встановлено адміністративний нагляд терміном на один рік із такими обмеженнями: з`являтися для реєстрації до відділення поліції №1 Самбірського районного відділу поліції ГУНП у Львівській області кожного вівторка місяця на 10:00 годину (чотири рази на місяць); заборони виходу з будинку з 22:00 години по 06:00 за місцем його постійного проживання; заборони виїзду за межі території Самбірського району Львівської області без дозволу відділення поліції №1 Самбірського районного відділу поліції ГУНП у Львівській області; заборони відвідування закладів, де здійснюється продаж алкогольних напоїв на розлив, з метою ухилення від адміністративного нагляду, самовільно, без поважних причин та без повідомлення органу, який здійснює нагляд, 10 січня 2023 року не прибув до органу поліції для реєстрації та 11 січня 2023 року о 01:10 год; 12 січня 2023 року о 03:20; 13 січня 2023 року о 01:40; 14 січня 2023 року о 03:24 та 15 січні 2023 року о 23:55 умисно залишив місце свого проживання, а саме: будинок розташований за адресою: АДРЕСА_3 , чим порушив правила адміністративного нагляду.

За викладеного, ОСОБА_5 обвинувачується у порушенні правил адміністративного нагляду, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого статтею 395 КК України.

1.3. Епізод №3

ОСОБА_5 , 01 березня 2023 в період часу із 05:00 год. до 06:00 год., перебуваючи в приміщенні літньої кухні ОСОБА_4 , яка розташована в АДРЕСА_4 , з корисливих мотивів, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, скористався моментом, поки ОСОБА_4 та інші члени його сім`ї спали і тим часом в умовах воєнного стану, таємно викрав зі шкатулки, котра знаходилася у вказаному приміщенні, грошові кошти в сумі 3700 грн. та 200 доларів США, що згідно курсу валют, встановленого Національним банком України станом на 01.03.2023, еквівалентно сумі 7313,72 грн, у зв`язку з чим заподіяв ОСОБА_4 матеріальну шкоду на загальну суму 11013,72 грн.

За викладеного, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні таємного викрадення чужого майна, вчиненого в умовах воєнного стану, тобто кримінальному правопорушенні, передбаченому частиною 4 статті 185 КК України.

2. ПОЗИЦІЯ ОБВИНУВАЧЕНОГО

Обвинувачений в судовому засіданні пояснив, що розуміє зміст та характер кожного пред`явленого йому обвинувачення, вину у вчиненні кримінальних правопорушень визнав повністю, погодився давати показання.

3. ОБСЯГ ДОСЛІДЖУВАНИХ СУДОМ ДОКАЗІВ

На підставі частини 3 статті 349 КПК України за згодою учасників процесу судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються.

При цьому, судом з`ясовано, що учасники процесу правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає. Також судом роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

4. ДОПИТ ОБВИНУВАЧЕНОГО

Обвинувачений свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 125, статтею 395, частиною 4 статті 185 Кримінального кодексу України визнав повністю, щиро каявся, просив його суворо не карати та дав покази наступного змісту.

4.1. Епізод №1

28.02.2023 на території будинку за адресою: АДРЕСА_2 , Обвинувачений посварився з потерпілим ОСОБА_4 (далі за текстом - Потерпілий) через тривалі неприязні відносини між ними, після чого, наніс Потерпілому 3 удари дерев`яною палицею по плечу та стегнам. Про вчинене жалкує.

4.2 Епізод №2

У вересні 2021 щодо Обвинуваченого судом було встановлено адміністративний нагляд, а Обвинуваченого було зобов`язано не відлучатись із місця його проживання за адресою: АДРЕСА_5 та з`являтись кожного вівторка на реєстрацію до органів Національної поліції, однак Обвинувачений 10 січня 2023 на реєстрацію не з`являвся, при цьому, у січні 2023 року Обвинувачений змінив місце свого проживання і за адресою: АДРЕСА_5 - не проживав та не перебував, однак органи Національної поліції про таку зміну проживання він не повідомив.

4.3. Епізод №3

Вранці 01.03.2023, приблизно о 05:00 годині Обвинувачений прийшов до місце проживання потерпілого ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_4 , щоб помиритись з Потерпілим. Після розмови між Обвинуваченим на Потерпілим, останній пішов спати, Обвинувачений також задрімав. Через деякий час Обвинувачений прокинувся та користуючись тим, що Потерпілий та інші особи, що перебували в будинку - сплять, Обвинувачений будучи обізнаним про те де саме в будинку Потерпілий зберігає важливі документи та грошові кошти, зі шкатулки у шафі взяв належні Потерпілому грошові кошти в сумі 3700 гривень та 200 доларів США, поклав їх до кишені та залишив місце проживання Потерпілого.

Далі, Обвинувачений замовив таксі та поїхав до смт Стара Сіль зустрітись зі своєю знайомою ОСОБА_7 , і після зустрічі вони разом повернулись до міста Старий Самбір з метою витратити кошти, які Обвинувачений викрав у Потерпілого. Долари США Обвинувачений у місті Самборі обміняв на гривні. Що саме купували - Обвинувачений точно не пам`ятає, він придбав собі кросівки та спортивні штани, які в подальшому в ході досудового розслідування Обвинувачений передав працівникам поліції, своїй знайомій ОСОБА_8 теж щось придбав. Обвинувачений витратив всі викладені у потерпілого грошові кошти.

5. ВІДОМОСТІ ПРО ОСОБУ ОБВИНУВАЧЕНОГО

Обвинувачений раніше судимий:

- вироком Старосамбірського районного суду Львівської області від 29.04.2021 (справа №455/882/20) Обвинуваченого визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 162 КК України;

- вироком Старосамбірського районного суду Львівської області від 03.05.2021 (справа №455/1887/21) Обвинуваченого визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого статтею 395 КК України;

- вироком Старосамбірського районного суду Львівської області від 17.10.2022 року (справа №455/1220/22) Обвинуваченого визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 185 КК України.

Обвинувачений має непогашену судимість, має постійне місце проживання, за місцем проживання характеризується посередньо, неповнолітніх дітей чи інших осіб на утриманні не має, є працездатним, не працює, у лікаря-нарколога на обліку не перебуває, проте знаходиться під динамічним спостереженням лікаря-психіатра.

Згідно висновку судово-психіатричного експерта №328 від 17.03.2023 Обвинувачений психічним захворюванням не страждає, виявляє органічних розлад особистості та поведінки з емоційно-вольовою нестійкістю, обтяжений алкоголізацією. В період інкримінованих дій обвинувачений хронічним психічним захворюванням чи недоумством не страждав та не виявляв ознак тимчасового чи будь-якого іншого хворобливого розладу психічної діяльності, міг усвідомлювати свої дії та керувати ними.

6. ВИСНОВКИ СУДУ

З огляду на визнання Обвинуваченим вини у вчинені кримінальних правопорушень, а також те, що Обвинувачений не оспорював фактичних обставин кримінального провадження, зокрема, щодо доказів, покладених в основу пред`явленого йому обвинувачення, приймаючи до уваги те, що в судовому засіданні обвинувачений надав показання, які повністю узгоджуються з викладеними у обвинувальному акті фактичними обставинами кримінальних правопорушень, суд дійшов висновку про те, що винуватість ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень вчинених за обставин, викладених в обвинувальних актах, доведена повністю.

Діяння, у вчиненні яких обвинувачується Обвинувачений дійсно мали місце, ці діяння містять склад кримінальних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 125 КК України; статтею 395 КК України та частиною 4 статті 185 КК України, Обвинувачений винен у їх вчиненні кримінального правопорушення та підлягає покаранню за їх вчинення.

Обставиною, що пом`якшує покарання Обвинуваченого є щире каяття. Обставинами, що обтяжують покарання Обвинуваченому є вчинення злочину повторно та рецидив злочинів.

7. ПРИЗНАЧЕННЯ ПОКАРАННЯ

7.1. Загальні засади призначення показання

Покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність (частини 1, 2 та 3 статті 50 Кримінального кодексу України).

Суд призначає покарання (1) у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених частиною 2 статті 53 цього Кодексу; (2) відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; (3) враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання (пункти 1, 2 та 3 частини 1 статті 65 Кримінального кодексу України).

Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень (частина 2 статті 65 КК України).

7.2. Призначення покарання за частиною 1 статті 125 КК України

Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, вищевикладені відомості про особу Обвинуваченого та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання, суд дійшов висновку, що для досягнення мети, визначеної частиною 2 статті 50 КК України, Обвинуваченому слід призначити покарання в межах санкції частини 1 статті 125 КК України у виді 200 годин громадських робіт.

7.3. Призначення покарання за статтею 395 КК України

Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, вищевикладені відомості про особу Обвинуваченого та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання, суд дійшов висновку, що для досягнення мети, визначеної частиною 2 статті 50 КК України, Обвинуваченому слід призначити покарання в межах санкції статті 395 КК України у виді арешту на строк 3 місяці.

7.4. Призначення покарання за частиною 4 статті 185 КК України

Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, вищевикладені відомості про особу Обвинуваченого та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання, суд дійшов висновку, що для досягнення мети, визначеної частиною 2 статті 50 КК України, Обвинуваченому слід призначити покарання в межах санкції частини 4 статті 185 КК України у виді 5 років позбавлення волі.

7.5. Призначення покарання за сукупністю кримінальних правопорушень

При сукупності кримінальних правопорушень суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожне кримінальне правопорушення окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань (частина 1 статті 70 КК України).

Оскільки Обвинуваченим вчинено декілька правопорушень, покарання Обвинуваченому слід визначити за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворих покарань у виді громадських робіт та арешту - більш суворим покаранням у виді позбавлення волі, у зв`язку з чим, за сукупністю кримінальних правопорушень обвинуваченому слід визначити остаточне покарання у виді 5 років позбавлення волі.

7.6. Призначення покарання за сукупністю вироків

Якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком (частина 1 статті 71 КК України).

Остаточне покарання за сукупністю вироків, крім випадків, коли воно визначається шляхом поглинення одного покарання іншим, призначеним у максимальному розмірі, має бути більшим від покарання, призначеного за нове кримінальне правопорушення, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком (частина 4 статті 71 Кримінального кодексу України).

Верховним Судом в у постанові від 14.09.2021 року у справі №127/25037/17 здійснено правовий аналіз вищевказаних норм Кримінального кодексу України, і ця правова позиція враховується судом при призначенні покарання у цьому кримінальному провадженні:

У випадку вчинення злочину під час іспитового строку, покарання, від якого особа була звільнена з випробуванням, вважається невідбутою частиною покарання та стає реальним і має приєднуватися до покарання за новим вироком.

Таким чином, звільнення від покарання з випробуванням не є невід`ємною частиною покарання, призначеного попереднім вироком, а є лише способом виконання такого покарання, який змінюється на реальне відбування покарання у випадку вчинення нового злочину під час іспитового строку.

При цьому, в разі вчинення особою під час іспитового строку нового кримінального правопорушення, повторне звільнення від відбування покарання з випробуванням суперечить точному змісту кримінального закону.

Попереднім вироком Старосамбірського районного суду Львівської області (справа №455/1220/22, провадження №1-кп/455/257/2022), постановленим 17.10.2022 року, ОСОБА_5 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 185 Кримінального кодексу України та призначено йому покарання у виді 5 років позбавлення волі.

На підставі частини 1 статті 71 Кримінального кодексу України до вказаного покарання приєднано невідбуте покарання за вироком Старосамбірського районного суду Львівської області від 03.05.2022 року та обрано остаточне покарання ОСОБА_5 у виді 5 років позбавлення волі та штрафу у розмірі 80 (вісімдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що у гривневому еквіваленті становить 1360 (одна тисяча триста шістдесят) гривень 00 копійок.

На підставі статті 75 Кримінального кодексу України ОСОБА_5 звільнено від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням та іспитовим строком на 2 роки, якщо він протягом призначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені пунктом 1 та пунктом 2 частини 1 статті 76 Кримінального кодексу України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

На підставі частини 3 статті 72 Кримінального кодексу України покарання у виді штрафу, в розмірі 80 (вісімдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що у гривневому еквіваленті становить 1360 (одна тисяча триста шістдесят) гривень 00 копійок постановлено виконувати самостійно.

Львівським апеляційним судом, ухвалою від 03.04.2023 року (справа №455/1220/22, провадження №11-кп/811/1073/22) змінено вирок Старосамбірського районного суду Львівської області від 17 жовтня 2022 року щодо ОСОБА_5 в частині призначення покарання та постановлено вважати ОСОБА_5 засудженим із призначенням покарання за частиною 4 статті 185 Кримінального кодексу України у виді 5 років позбавлення волі, на підставі статті 75 Кримінального кодексу України вважати ОСОБА_5 звільненим від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням із іспитовим строком 2 роки з покладенням обов`язків, передбачених пунктом 1 та пунктом 2 частини 1 статті 76 Кримінального кодексу України.

За наслідками апеляційного розгляду Львівський апеляційний суд дійшов висновку про те, що враховуючи сплату обвинуваченим ОСОБА_5 28.02.2023 року штрафу на виконання вироку Старосамбірського районного суду Львівської області від 03.05.2022 року - тобто повне виконання ним попереднього вироку, посилання на остаточне покарання із застосуванням статті 71 Кримінального кодексу України за сукупністю вироків підлягає виключенню із мотивувальної та резолютивної частини вироку Старосамбірського районного суду Львівської області від 17 жовтня 2022 року.

При цьому, апеляційний суд дійшов висновку щодо правильності кваліфікації судом першої інстанції дій обвинуваченого за частиною 4 статті 185 Кримінального кодексу України та щодо дотримання судом першої інстанції вимог Кримінального кодексу при призначенні покарання у виді 5 років позбавлення волі з іспитовим строком у 2 роки.

Тобто, апеляційний суд не спростував висновків суду першої інстанції щодо винуватості ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого частиною 4 статті 185 Кримінального кодексу України та не скасовував та не змінював вирок Старосамбірського районного суду Львівської області від 17 жовтня 2022 року в цій частині.

Кримінальні правопорушення у поточному кримінальному провадженні були вчинені Обвинуваченим у проміжок часу між 10.01.2023 року та 01.03.2023 року, тобто після постановлення вироку Старосамбірського районного суду Львівської області від 17.10.2022 року у попередньому кримінальному провадженні, однак до набрання 03.04.2023 року таким вироком законної сили.

В контексті викладеного, суд враховує наступні висновки щодо застосування норм права, викладені в постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 01.06.2020 року у справі №766/39/17:

При визначенні того, які з правил призначення остаточного покарання (за сукупністю злочинів чи за сукупністю вироків) підлягають застосуванню за наявності іншого обвинувального вироку (вироків) щодо цієї ж особи, слід керуватися саме часом постановлення попереднього вироку, а не часом набрання ним законної сили:

а) якщо злочин (злочини), за який (які) засуджено особу в цьому кримінальному провадженні, було вчинено до постановлення попереднього вироку, то остаточне покарання призначається за правилами, передбаченими ч. 4 ст.70 КК (за сукупністю злочинів);

б) якщо злочин (злочини), за який (які) засуджено особу в цьому кримінальному провадженні було вчинено після постановлення попереднього вироку, але до повного відбуття покарання, то остаточне покарання призначається за правилами, передбаченими ст. 71 КК (за сукупністю вироків).

При цьому скасування судом апеляційної інстанції такого попереднього вироку в частині покарання з підстав неправильного звільнення від відбування покарання або у зв`язку з необхідністю призначити більш суворе покарання не перешкоджає застосуванню ст. 71 КК, оскільки в такому разі апеляційний суд не спростовує висновків суду першої інстанції щодо винуватості особи у вчиненні злочину і не скасовує вироку в цій частині, а навпаки посилює покарання чи вказує на необхідність його відбування реально.

За викладеного, остаточне покарання Обвинуваченому слід визначити за сукупністю вироків, а саме - до покарання, призначеного за даним вироком у виді 5 років позбавлення волі, слід частково приєднати невідбуте покарання за вироком Старосамбірського районного суду Львівської області від 17.10.2022 року у виді 5 років позбавлення волі.

Таким чином, остаточне покарання обвинуваченому ОСОБА_5 за сукупністю вироків суд визначає у виді 6 років позбавлення волі.

8. ВИРІШЕННЯ ІНШИХ ПИТАНЬ ПРИ УХВАЛЕННІ ВИРОКУ

8.1. Цивільний позов, відшкодування процесуальних витрат

Цивільній позов у кримінальному провадженні не пред`явлено. Процесуальні витрати відсутні.

8.2. Спеціальна конфіскація, доля речових доказів, арешт майна

Суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, не призначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові (частина 4 статті 174 КПК України).

Спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом, за умови вчинення умисного кримінального правопорушення яке, зокрема, передбачено основне покарання у виді позбавлення волі (частина 1 статті 96-1 КК України).

Спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна. У разі якщо гроші, цінності та інше майно, зазначені у частині першій цієї статті, були повністю або частково перетворені в інше майно, спеціальній конфіскації підлягає повністю або частково перетворене майно (пункт 1 частини 1 та частина 2 статті 96-2 КК України).

Метою застосування такого заходу кримінально-правового характеру як спеціальна конфіскація є припинення використання грошей та іншого майна, набутих унаслідок злочинної або іншої протиправної діяльності, як цілі або засобу кримінально-протиправної діяльності (Рішення Конституційного Суду України від 30.06.2022 у справі № 1-22/2020(391/20)).

Гроші, цінності, інше майно, зазначені в цій статті, підлягають спеціальній конфіскації у третьої особи, якщо вона набула таке майно від підозрюваного, обвинуваченого безоплатно, за ринкову ціну або за ціну вищу чи нижчу ринкової вартості, і знала або повинна була і могла знати, що таке майно відповідає будь-якій із ознак, зазначених у пунктах 1-4 частини першої цієї статті. Вищезазначені відомості щодо третьої особи повинні бути встановлені в судовому порядку на підставі достатності доказів(частина 4 статті 96-2 КК України).

Питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження, при цьому: (6) гроші, цінності та інше майно, що одержані фізичною або юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від нього, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено, конфіскуються; (7) документи, що є речовими доказами, залишаються в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання (пункти 6 та 7 частини 9 статті 100 КПК України).

Перелік речових доказів у поточному кримінальному провадженні наступний: (-) спортивний костюм чорного кольору, (-) ланцюжок на руку жовтого кольору з медичного золота, (-) нові чоловічі кросівки чорного кольору виробництва торгової марки «Puma», виготовлені зі шкірозамінника та матерчатої частини, (-) нові чоловічі спортивні штани чорного кольору виробництва торгової марки «Dasire» розміру XL, (-) чоловічий светр чорного кольору із синіми вставками з капюшоном та із замком-блискавкою виробництва торгової марки «Bergans», (-) DVD-диск із збереженим на ньому відеозаписом, який зафіксований камерою відеоспостереження, розташованою на будівлі пункту обміну валют у приміщенні супермаркету «АТБ» за адресою: м. Самбір, вул. Лемківська, 1-А.

Ухвалами Старосамбірського районного суду Львівської області від 07.03.2023 накладено арешт на: (-) нові чоловічі кросівки чорного кольору виробництва торгової марки «Puma», виготовлені зі шкірозамінника та матерчастої тканини; (-) нові чоловічі спортивні штани чорного кольору виробництва торгової марки «Dasire» розміру «ХL»; (-) чоловічий светр чорного кольору із синіми вставками з капюшоном та із замком-блискавкою виробництва торгової марки «Bergans», власником та користувачем яких являється ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; (-) спортивний костюм чорного кольору; (-) ланцюжок на руку жовтого кольору із медичного золота, власником та користувачем яких є ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка 04.03.2023 добровільно видала вказані речі та їх було вилучено.

В ході судового розгляду встановлено, що вищенаведені речові докази є майном, придбаним Обвинуваченим за грошові кошти, викладені у Потерпілого, тобто це - майно є майном, в яке були перетворені гроші, одержані Обвинуваченим внаслідок вчинення кримінального правопорушення, а тому це майно підлягає спеціальній конфіскації в порядку пункту 6 частини 9 статті 100 КПК України.

За наведених обставин, арешт накладений на вищевказане майно слід залишити в силі, з огляду на необхідність забезпечення виконання вироку в частині спеціальної конфіскації майна.

DVD-диск із збереженим на ньому відеозаписом, який зафіксований камерою відеоспостереження, розташованою на будівлі пункту обміну валют у приміщенні супермаркету «АТБ» за адресою: м. Самбір, вул. Лемківська, 1-А - слід залишити в матеріалах кримінального провадження.

8.2. Запобіжний захід до набрання вирок законної сили

У резолютивній частині вироку у разі визнання особи винуватою зазначається рішення щодо заходів забезпечення кримінального провадження, в тому числі рішення про запобіжний захід до набрання вироком законної сили (абзац 2 пункту 2 частини 4 статті 374 Кримінального процесуального кодексу України, далі за текстом - КПК України).

Під час судового розгляду Обвинувачений ухилився від явки суду та в судове засідання доставлявся приводом, Обвинувачений раніше вироком Старосамбірського районного суду Львівської області від 03.05.2023 у справі №455/1997/21 визнавався винуватим у порушенні правил адміністративного нагляду, визнаний винуватим у порушенні правил адміністративного нагляду цим вироком суду, раніше протягом, зокрема, 2021-2022 року неодноразово притягався до кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень, вчинив новий тяжкий злочин, передбачений частиною 4 статі 185 Кримінального кодексу України під час іспитового строку, встановленого йому вироком Старосамбірського районного суду Львівської області від 17.10.2022 за вчинення Обвинуваченим тяжкого злочину, передбаченого частиною 4 статті 185 Кримінального кодексу України.

З огляду на викладене та призначення Обвинуваченому покарання у вигляді позбавлення волі на тривалий строк, на думку суду, існують реальні ризики переховування Обвинуваченого від відбування призначеного йому покарання та вчинення ним нових кримінальних правопорушень, у зв`язку з чим, до набрання цим вироком законної сили слід обрати Обвинуваченому запобіжний захід у виді тримання під вартою, оскільки більш м`який запобіжний захід не здатен запобігти вказаним ризикам.

9. СУДОВЕ РІШЕННЯ

Керуючись статтями 373, 374, 376 Кримінального процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 125, статтею 395, частиною 4 статті 185 Кримінального кодексу України, та призначити йому покарання:

- за частиною 1 статті 125 Кримінального кодексу України 200 годин громадських робіт;

- за статтею 395 Кримінального кодексу України арешт на строк 3 місяці;

- за частиною 4 статті 185 Кримінального кодексу України - позбавлення волі на строк 5 років.

2. Відповідно до вимог частини 1 статті 70 Кримінального кодексу України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворих покарань більш суворим - призначити ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років.

3. На підставі частини 1 статті 71 Кримінального кодексу України за сукупністю вироків, до покарання призначеного за цим вироком у виді позбавлення волі на строк 5 років, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Старосамбірського районного суду Львівської області від 17.10.2022 року у виді позбавлення волі на строк 5 років - та призначити ОСОБА_5 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років.

4. Строк відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з дня приведення вироку до виконання.

5. Обрати ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до набрання цим вироком законної сили, але не довше ніж до 23:59 години 13.12.2023, взявши його під варту негайно.

6. На підставі частини 5 статті 72 Кримінального кодексу України, зарахувати ОСОБА_5 у строк покарання строк попереднього ув`язнення з моменту взяття під варту за цим вироком суду до набрання вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

7. Речові докази:

(-) нові чоловічі кросівки чорного кольору виробництва торгової марки «Puma», виготовлені зі шкірозамінника та матерчастої тканини; нові чоловічі спортивні штани чорного кольору виробництва торгової марки «Dasire» розміру «ХL»; чоловічий светр чорного кольору із синіми вставками з капюшоном та із замком-блискавкою виробництва торгової марки «Bergans», спортивний костюм чорного кольору, ланцюжок на руку жовтого кольору із медичного золота - конфіскувати у власність держави в порядку спеціальної конфіскації;

(-) DVD-диск із збереженим на ньому відеозаписом, який зафіксований камерою відеоспостереження, розташованою на будівлі пункту обміну валют у приміщенні супермаркету «АТБ» за адресою: м. Самбір, вул. Лемківська, 1-А - залишити в матеріалах кримінального провадження.

Строк і порядок набрання вироком законної сили та його оскарження

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі її подання, якщо його не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Львівського апеляційного суду через Старосамбірський районний суд Львівської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним.

Порядок отримання копій вироку та інші відомості

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Обвинувачений, захисник, потерпілий мають право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, має право заявляти клопотання про доставку в судове засідання суду апеляційної інстанції.

Обвинувачений та його захисник мають право на подання Президенту України клопотання про помилування згідно з Порядком подання до Офісу Президента України матеріалів за клопотаннями про помилування засуджених та виконання указів Президента України про помилування, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України ч№ 1848/5 від 26.05.2021.

Суддя ОСОБА_1