Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/2107/23
Провадження №: 1-кп/332/240/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 листопада 2023 р.м. Запоріжжя

Заводський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючої судді ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі Заводського районного суду м. Запоріжжя кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Макіївка Донецької області, громадянина України, освіту середньо-спеціальна, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, -

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.

Відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який діє на теперішній час згідно Указу Президента України №58/2023 від 06 лютого 2023 року.

Так, 27 березня 2023 року приблизно о 12:10 годині, ОСОБА_4 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, достовірно знаючи, що на території України введено воєнній стан, через пошкодження в огорожі, проник на територію ЗДП «Кремнійполімер», де через незачинені запірні ворота, проник до приміщення трансформаторної підстанції №КТП-233 корпусу 311, звідки демонтував та таємно викрав брухт алюмінію, який складається з фрагментів кабелів АВВБ-3х240+1х120, загальною вагою 18 кг, вартість яких, згідно висновку експерта № 2012 від 27.04.2023 складає 529,92 гривень, які належать ЗДП «Кремнійполімер», але з причин, що не залежали від його волі, не довів свій злочинний умисел до кінця так як не вчинив усіх дій, які вважав необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, оскільки був затриманий працівниками охорони ЗДП «Кремнійполімер».

Вказаними діями, ОСОБА_4 міг спричинити ЗДП «Кремнійполімер» матеріальну шкоду на суму 529,92 гривень.

Своїми умисними діям ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України, як незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану, поєднане з проникненням у сховище та інше приміщення, яке не було доведено до кінця, з причин, що не залежали від волі особи, яка його вчинила.

Позиція обвинуваченого.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав. Щиро розкаявся. Суду пояснив, що дійсно 27 березня цього року в обідній час від проходив повз територію заводу Кремнійполімер. Там, у паркані помітив отвір, проліз через нього. На території заводу стояла трансформаторна будка, двері якої були відчинені. Він зайшов у трансформаторну будку, демонтував алюмінієві кабелі, змотав та вийшов з будки. На території підприємства його помітили охоронці, які його і зупинили. Потім викликали співробітників поліції.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин

вчинення кримінального правопорушення.

Представник потерпілого у судове засідання не з`явився. У матеріалах справи містяться заяви від представника потерпілого ОСОБА_5 та від ОСОБА_6 про розгляд справи у їх відсутності. Претензій матеріального та морального характеру не мають.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі фактичні обставини справи, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст.349 КПК України, провів судове слідство у справі щодо всіх фактичних обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, обмеживши дослідження доказів допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, а також документів, що стосуються речових доказів.

Висновок суду щодо винуватості обвинуваченого.

Під час допиту обвинувачений визнав свою вину у вчинені кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст.185 КК України, покази обвинуваченого суд вважає такими, що відповідають фактичним обставинам, встановленим судом, а також дослідженим матеріалам кримінального провадження, тому приймає як доказ його вини і вважає, що вони в сукупності з дослідженими в ході судового слідства доказами можуть бути покладені в основу обвинувального вироку.

За таких обставин, суд вважає доведеним пред`явлене ОСОБА_4 обвинувачення і кваліфікує дії останнього за ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України як незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану, поєднане з проникненням у сховище та інше приміщення, яке не було доведено до кінця, з причин, що не залежали від волі особи, яка його вчинила.

Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 , суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

Мотиви призначення судом покарання.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке у відповідності до ст. 12 КК України є тяжким злочином, дані, що характеризують особу винного, - раніше не судимий, стан здоров`я - на обліку у лікаря психіатра і лікаря нарколога не перебуває, соціальні зв`язки - не одружений, на його утриманні неповнолітніх або малолітніх дітей не має, офіційно не працевлаштований, має задовільну характеристику.

Згідно з вимогами ст. 65 КК України суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного й обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, а згідно із ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого. Виходячи із принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання має бути відповідним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу.

При цьому, при визначенні розміру покарання за замах на вчинення злочину, суд враховує вимоги ч. 3 ст. 68 КК України, за якими за вчинення замаху на кримінальне правопорушення строк або розмір покарання не може перевищувати двох третин максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини цього Кодексу.

На підставі викладеного, суд вважає необхідним призначити ОСОБА_4 , покарання у виді позбавлення волі на мінімальний строк, визначений санкцією ч. 4 ст. 185 КК України. Саме таке покарання буде повністю відповідати ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, даним про особу обвинуваченого, встановленій судом обставині, що пом`якшує покарання останньому. Підстав для застосування ст. 69 КК України, судом не встановлено.

Разом з тим, враховуючи дані про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , той факт, що він щиро каявся, раніше не судимий, матеріальна шкода відшкодована у повному обсязі, думку представників потерпілих, які просили призначити покарання на розсуд суду, а також позицію прокурора, щодо можливого виправлення обвинуваченого без відбування покарання, суд дійшов висновку, що виправлення засудженого можливе без відбування покарання та на підставі ст. 75 КК України обвинуваченого від призначеного покарання звільняє, якщо протягом випробувального строку, ухваленого судом, він не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає обов`язки, покладені на нього судом відповідно до ч. 1 ст. 76 КК України.

Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом

при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.

Вирішуючи питання про запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_4 , суд, враховуючи відсутність у учасників процесу відповідних клопотань, вважає за необхідне запобіжний захід обвинуваченому до вступу вироку в законну силу не обирати.

Витрати на залучення експерта у кримінальному провадженні відсутні. У справі цивільний позов не заявлено.

Долю речових доказів вирішити на підставі ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст.100, 349, 368, 369, 370, 373, 374, 376 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки.

В порядку ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 , обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили не обирати.

Речові докази: дві зв`язки кабелів в металевій обмотці, довжиною по 3 м, шість кабелів в білій обмотці, довжиною по 120 см, обмотані сьомим кабелем - передані на зберігання під цілісну розписку ОСОБА_5 , залишити потерпілому ЗДП «Кремнійполімер» за належністю.

Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому і прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Суддя ОСОБА_1