Провадження №: 1-кс/755/2689/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"04" жовтня 2023 р. м.Київ

Слідчий суддя Дніпровського районного суду м.Києва ОСОБА_1 , при секретарі судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі Дніпровського районного суду м.Києва, клопотання старшого слідчого 1 відділу СУ ГУ СБ України в АР Крим ОСОБА_3 , погоджене з прокурором відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки та процесуального керівництва і публічного обвинувачення у кримінальних провадженнях щодо злочинів, вчинених в умовах збройного конфлікту прокуратури Автономної Республіки Крим та міста Севастополя ОСОБА_4 , про здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000028 та додані до нього матеріали відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.111-2 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И В:

І. Суть питання, що вирішується, і за чиєю ініціативою воно розглядається.

01.09.2023 року старший слідчий 3 відділу СУ ГУ СБ України в АР Крим ОСОБА_3 звернувся до суду із клопотанням, погодженим прокурором відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки та процесуального керівництва і публічного обвинувачення у кримінальних провадженнях щодо злочинів, вчинених в умовах збройного конфлікту прокуратури Автономної Республіки Крим та міста Севастополя ОСОБА_4 , про здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000028 відносно ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.111-2 КК України.

01.09.2023 року відповідно до протоколу автоматизованого розподілу було визначеного головуючого - слідчого суддю ОСОБА_1 та передано матеріали клопотання.

ІІ. Зміст клопотання слідчого, погодженого з прокурором.

Вимоги клопотання обґрунтовані тим, що у період 19-22 лютого 2014 року, РФ, використовуючи загострення політико-соціальної напруженості в Україні як привід для вторгнення на її суверенну територію, в порушення міжнародно-правових норм, у т.ч. Договору про дружбу, співпрацю та партнерство між Україною та РФ (ратифікований Законом України № 13/98-ВР від 14.01.1998 та Федеральним Законом РФ №42-ФЗ від 02.03.1999), Конституції України, із застосуванням кадрових військових підрозділів своїх збройних сил, а також підконтрольних уряду РФ проросійських політичних та інших організацій та об`єднань, вчинила захоплення адміністративних будівель органів державної влади України в Автономній Республіці Крим, блокування українських військових частин, а також організацію і проведення незаконного «референдуму щодо самовизначення Криму» на території АР Крим, із заздалегідь відомим та підконтрольним РФ результатом, який в подальшому став формальною підставою для прийняття незаконного рішення про включення до складу РФ території АР Крим і міста Севастополя на правах суб`єктів федерації.

Таким чином, з 20.02.2014 РФ як держава-агресор, здійснила окупацію території України - півострова Крим із застосуванням збройних сил, військових підрозділів та парамілітарних утворень.

З метою реалізації політики окупації та остаточного приєднання тимчасово окупованої території АР Крим та м.Севастополь до складу РФ, а також придушення спротиву проукраїнського населення Криму, вищим керівництвом РФ було прийнято низку «законів та підзаконних нормативних актів», якими незаконно створено так звані судові, правоохоронні органи та органи місцевого самоврядування Республіки Крим.

Так, 24 лютого 2022 року, у зв`язку з відкритим військовим вторгненням РФ в Україну, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» Президент України видав Указ №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України «Про введення військового стану в Україні» №2002-ІХ від 24.02.2022 та строк дії якого продовжувався відповідними Указами Президента до теперішнього часу.

Досудовим розслідуванням встановлені фактичні дані про те, що громадянин України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , маючи достатній рівень освіти, спеціальних знань і життєвого досвіду для усвідомлення факту окупації Автономної Республіки Крим з боку РФ, з власної ініціативи, добровільно вирішив розповсюджувати інформацію через відеохостинг «RuTube» та «YouTube» щодо підтримки органів окупаційної влади РФ на території окупованого півострову Крим.

Так, під час виконання контррозвідувальних заходів отримано інформацію щодо причетності до колабораційної діяльності громадянина України ОСОБА_5 , який будучи членом політичної партії «родина» на території окупованого півострову Крим в період з 2022 року по теперішній час, активно на телеграм каналах та на каналі « ІНФОРМАЦІЯ_2 » та « ІНФОРМАЦІЯ_3 » розповсюджує інформацію населенню півострову Крим та РФ щодо необхідності передачі матеріальних ресурсів (допомоги) збройним силам РФ, які беруть активну участь у військових діях проти України.

Зокрема, в ході огляду відкритих джерел мережі Інтернет виявлено та зафіксовано факт причетності ОСОБА_5 до систематичного просування в публічному просторі пропагандистських наративів РФ, адже дії останнього сприяють спецслужбам держави агресора у підривній діяльності на шкоду інтересам України в інформаційній сфері, а саме за публікаціями (відео- матеріалами), які розміщені на сторінках відеохостингу «RuTube» та «YouTube» з наступними назвами: « ІНФОРМАЦІЯ_4 », опублікованої за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_3 ; « ІНФОРМАЦІЯ_5 », опублікованої за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_3 « ІНФОРМАЦІЯ_6 », опублікованої за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Вказані публікації містять заклики щодо допомоги державі-агресору (пособництву), збройним формуванням та/або окупаційній адміністрації держави-агресора, до возвеличення, схвалення та підтримки її дій, до невизнання державного суверенітету України, передачі матеріальних ресурсів незаконним збройним чи воєнізованим формуванням, створення на тимчасово окупованій території, та/або збройним чи воєнізованим формуванням держави-агресора, та/або провадження господарської діяльності у взаємодії з державою-агресором, незаконними органами влади, створеними на тимчасово окупованій території, у тому числі окупаційною адміністрацією держави-агресора.

Крім того, продовжуючи свою злочинну діяльність, не раніше 20 лютого 2022 року, ОСОБА_5 , перебуваючи на території окупованого Криму, будучи публічною особою, активно та публічно розповсюджував інформацію через ЗМІ про необхідність допомоги армії РФ у проведенні так званої «СВО» на території України, а також у необхідності захисту півострову Криму від ЗС України.

В подальшому, ОСОБА_5 , продовжував підтримку президента РФ у проведенні так званої «СВО» сприяв становленню окупаційної влади РФ на ТОТ України - АР Крим, приймав та приймає участь у проведенні різних політичних заходів з підтримки збройної агресії РФ проти України.

Зокрема, встановлено, що на даний час ОСОБА_5 , приймав та приймає участь у проросійських інформаційних передачах на території ТОТ України - АР Крим, метою яких є проведення активної російської пропагандистської діяльності, здійснення впливу на формування інформаційного проросійського простору серед населення АР Крим, а також на суспільну свідомість мешканців АР Крим шляхом просування проросійських наративів, що є складовою частиною внутрішньополітичної стратегії РФ на окупованих територіях.

Так, в ході проведення досудового розслідування встановлено, що з початку ІНФОРМАЦІЯ_7 , громадянин України ОСОБА_5 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та бажаючи їх настання, діючи з прямим умислом, спрямованим на порушення встановлених Конституцією України, законами України і міжнародно-правовими актами територіальної цілісності України і порядку визначення її території, перебуваючи в м.Севастополі, в ефірі ток-шоу « ІНФОРМАЦІЯ_6 », опублікованої за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_2 від ІНФОРМАЦІЯ_8 , « ІНФОРМАЦІЯ_4 », опублікованої за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_3 ; « ІНФОРМАЦІЯ_5 », опублікованої за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_3 промовив монолог у формі публічного заклику, в основі об`єктивного змісту якого йдеться про допомогу державі-агресору (пособництво), збройним формуванням та/або окупаційній адміністрації держави-агресор, реалізації та підтримки рішень та/або дій держави-агресора, збройних формувань та/або окупаційної адміністрації держави-агресора; добровільного збору, підготовки та/або передачі матеріальних ресурсів чи інших активів представникам держави-агресора, її збройним формуванням та/або окупаційній адміністрації держави-агресора, а також міститься висловлювання, виражене у формі виправдовування, схвалення тимчасової окупації частини території України.

23.08.2023 року складено повідомлення про підозру ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.111-2 КК України.

25.08.2023 року в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження - газеті «Урядовий кур`єр» та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора, було опубліковано повідомлення про підозру ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.111-2 КК України та повістку про виклик останнього до СУ ГУ СБУ в АР Крим на 29.08.2023, 30.08.2023 та 31.08.2023 в період часу з 09 год. 00 хв. по 18 год. 00 хв. для вручення письмового повідомлення про підозру та проведення інших слідчих (процесуальних) дій.

Однак, останній на виклик не з`явився та не повідомив про причини свого неприбуття, жодних заяв чи клопотань про перенесення часу проведення процесуальних дій до органу досудового розслідування не надав. У зв`язку із викладеним, у органу досудового розслідування існують вагомі підстави вважати, що останній переховується від органу досудового розслідування та суду.

Повідомлення про підозру ОСОБА_5 особисто не вручено, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений КПК України для вручення повідомлень.

Відповідно до відомостей ДПС України щодо перетину державного кордону України, лінії розмежування з тимчасово окупованими територіями України, у період з 02.03.2018 по 02.03.2023 відомостей стосовно ОСОБА_5 в базі даних не виявлено.

31.08.2023 року ОСОБА_5 оголошено у розшук. Здійснення розшукових заходів доручено співробітникам ВКІБ 1 управління ГУ СБ України в АР Крим.

На думку слідчого, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 , інкримінованого йому кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, зокрема: повідомленням ВКІБ 1 управління ГУ СБ України в АР Крим №76/6/28-24 від 13.02.2023; відповідями ВКІБ 1 управління ГУ СБ України в АР Крим на доручення слідчого від 03.03.2023, 05.04.2023 та 31.08.2023; висновок експерта ІСТЕ №305/1 від 19.05.2023; протоколами оглядів від 08.03.2023, 09.03.2023, 03.04.2023, 25.08.2023; іншими зібраними в ході досудового розслідування доказами. Свідків, яких було б за необхідне допитати під час розгляду клопотання, на території України немає, так як останні перебувають також на ТОТ АР Крим.

На теперішній час у кримінальному провадженні проведено всі можливі слідчі (розшукові) дії, спрямовані на встановлення усіх обставин та доведення вини ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому злочину.

Зібрані під час досудового розслідування докази, на думку слідчого, є достатніми для складання обвинувального акту, однак, завершити досудове розслідування не є можливим, оскільки підозрюваний ОСОБА_5 переховується від органів слідства та суду на тимчасово окупованій території АР Крим з метою ухилення від кримінальної відповідальності, що підтверджується матеріалами виконаного ВКІБ 1 управління ГУ СБ України в АР Крим доручення.

На виконання вимог ст.135 КПК України у зв`язку з тим, що підозрюваний ОСОБА_5 перебуває на тимчасово окупованій території АР Крим, повістки про виклик його до слідчого управління ГУ СБУ в АР Крим опубліковані в газеті «Урядовий кур`єр» та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

На думку слідчого, матеріали досудового розслідування дають достатні та безсумнівні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 умисно переховується від слідства, прокуратури та суду на тимчасово окупованій території України - АР Крим, з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинений ним злочин. Притягнути ОСОБА_5 до кримінальної відповідальності у загальному порядку, передбаченому чинним кримінальним процесуальним законодавством, неможливо.

Враховуючи, що ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.111-2 КК України, те, що він умисно та безпідставно ухиляється від явки на виклики слідчого та прокурора, переховується від органів досудового розслідування, прокуратури та суду, з метою ухилення від кримінальної відповідальності, оголошений у державний розшук та перебуває на тимчасово окупованій території України - АР Крим, з метою виконання завдань кримінального судочинства, щоб кожний, хто вчинив злочини проти основ національної безпеки України, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, орган досудового розслідування вважає, що з метою притягнення ОСОБА_5 до кримінальної відповідальності, у вказаному кримінальному провадженні необхідно провести спеціальне досудове розслідування.

Враховуючи викладене, слідчий просить суд задовольнити клопотання та винести ухвалу про здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000028 від 14.02.2023 відносно підозрюваного ОСОБА_5 .

ІІІ. Позиція сторін кримінального провадження в судовому засіданні з розгляду клопотання слідчого.

1.Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримала з підстав, викладених у ньому, просила задовольнити. Крім того, прокурор просила долучити документи на підтвердження того, що органом досудового розслідування здійснено вичерпні заходи для повідомлення ОСОБА_5 про кримінальне провадження щодо нього та дату розгляду даного клопотання слідчим суддею.

2.Захисник підозрюваного - адвокат ОСОБА_6 заперечував проти задоволення клопотання слідчого, оскільки, на думку захисника, докази у даному кримінальному провадженні відсутні. Крім того, зазначив, що, на його думку, підзахисний на даний час перебуває на території АР Крим, а тому, об`єктивно не може з`являтися до органу досудового розслідування та суду.

3. На виконання вимог ст.135 КПК України, судом було розміщено повістки про виклик до суду для розгляду даного клопотання підозрюваного ОСОБА_5 в засобах масової інформації загальнодержавного значення "Урядовий кур`єр" та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

ІV. Положення закону, яким керувався слідчий суддя.

Згідно ст.1 КПК України порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України.

Кримінальне процесуальне законодавство України складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України.

Відповідно до ч.1 ст.42 КПК України підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок невстановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Згідно з ч.5 ст.139 КПК України ухилення від явки на виклик слідчого, прокурора чи судовий виклик слідчого судді, суду (неприбуття на виклик без поважної причини більш як два рази) підозрюваним, обвинуваченим, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, є підставою для здійснення спеціального досудового розслідування чи спеціального судового провадження.

Відповідно до статті 297-1 КПК України спеціальне досудове розслідування (in absentia) здійснюється стосовно одного чи декількох підозрюваних згідно із загальними правилами досудового розслідування, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цієї глави.

Спеціальне досудове розслідування здійснюється на підставі ухвали слідчого судді у кримінальному провадженні щодо злочинів, передбачених статтями 109, 110, 110-2, 111, 111-1, 111-2, 112, 113, 114, 114-1, 114-2, 115, 116, 118, частиною другою статті 121, частиною другою статті 127, частинами другою і третьою статті 146, статтями 146-1, 147, частинами другою - п`ятою статті 191 (у випадку зловживання службовою особою своїм службовим становищем), статтями 209, 255-258-6, 348, 364, 364-1, 365, 365-2, 368, 368-2, 368-3, 368-4, 369, 369-2, 370, 379, 400, 408, 436, 436-1, 437, 438, 439, 440, 441, 442, 443, 444, 445, 446, 447 Кримінального кодексу України, стосовно підозрюваного, крім неповнолітнього, який переховується від органів слідства та суду на тимчасово окупованій території України, на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, з метою ухилення від кримінальної відповідальності та/або оголошений у міжнародний розшук.

Згідно зі статтею 297-2 КПК України з клопотанням про здійснення спеціального досудового розслідування до слідчого судді має право звернутися прокурор або слідчий за погодженням з прокурором.

У клопотанні про здійснення спеціального досудового розслідування з підстав, передбачених цим Кодексом, крім передбачених абзацом другим частини другої статті 297-1 цього Кодексу, зазначаються:

1) короткий виклад обставин кримінального правопорушення, у зв`язку з яким подається клопотання;

2) правова кваліфікація кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність;

3) виклад обставин, що дають підстави підозрювати особу у вчиненні кримінального правопорушення, і посилання на обставини;

4) відомості про те, що підозрюваний виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або відомості про оголошення підозрюваного в міжнародний розшук;

5) виклад обставин про те, що підозрюваний переховується від органів слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності;

6) перелік свідків, яких слідчий, прокурор вважає за необхідне допитати під час розгляду клопотання.

Відповідно до статті 297-3 КПК України клопотання про здійснення спеціального досудового розслідування розглядається слідчим суддею не пізніше десяти днів з дня його надходження до суду за участі особи, яка подала клопотання, та захисника.

Якщо підозрюваний самостійно не залучив захисника, слідчий суддя зобов`язаний вжити необхідних заходів для залучення захисника.

Слідчий суддя, встановивши, що клопотання подано без додержання вимог статті 297-2 цього Кодексу, повертає його прокурору, слідчому, про що постановляє ухвалу.

Під час розгляду клопотання слідчий суддя має право за клопотанням сторін кримінального провадження або за власною ініціативою заслухати будь-якого свідка чи дослідити будь-які матеріали, що мають значення для вирішення питання про здійснення спеціального досудового розслідування.

Згідно з статтею 297-4 КПК України під час вирішення питання про здійснення спеціального досудового розслідування слідчий суддя зобов`язаний врахувати наявність достатніх доказів для підозри особи щодо якої подано клопотання у вчиненні кримінального правопорушення.

За наслідками розгляду клопотання слідчий суддя постановляє ухвалу, в якій зазначає мотиви задоволення або відмови у задоволенні клопотання про здійснення спеціального досудового розслідування.

Відомості щодо підозрюваних, стосовно яких слідчим суддею постановлено ухвалу про здійснення спеціального досудового розслідування, невідкладно, але не пізніше 24 годин після постановлення ухвали, вносяться до Єдиного реєстру досудових розслідувань і публікуються в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Суду як джерело права.

Частиною 5 статті 9 КПК України визначено, що кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

V. Підстави здійснення спеціального досудового розслідування, мотиви, з яких слідчий суддя виходив при постановленні ухвали, та висновки суду.

Вислухавши доводи та пояснення захисника, доводи прокурора та слідчого щодо наявності підстав для здійснення спеціального досудового розслідування і дослідивши матеріали справи в їх сукупності, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Судом було встановлено, що 14.02.2023 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань були внесені відомості про скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.111-2 КК України (кримінальне провадження №0000028).

Клопотання старшого слідчого 1 відділу СУ ГУ СБ України в АР Крим ОСОБА_3 , погоджене з прокурором відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки та процесуального керівництва і публічного обвинувачення у кримінальних провадженнях щодо злочинів, вчинених в умовах збройного конфлікту прокуратури Автономної Республіки Крим та міста Севастополя ОСОБА_4 , оформлене відповідно до вимог ст.297-2 Кримінального процесуального кодексу України. До матеріалів клопотання додані копії документів, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, Витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, а також копії матеріалів, якими обґрунтовується необхідність здійснення спеціального досудового розслідування. Таким чином, слідчим виконані вимоги ст.297-2 КПК України.

У зв`язку з перебуванням ОСОБА_5 на тимчасово окупованій території України та неможливістю вручення йому письмового повідомлення про підозру із вказаної підстави, 25.08.2023 року в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження - газеті «Урядовий кур`єр» та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора, було опубліковано повідомлення про підозру ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.111-2 КК України та повістку про виклик останнього до СУ ГУ СБУ в АР Крим на 29.08.2023, 30.08.2023 та 31.08.2023 в період часу з 09 год. 00 хв. по 18 год. 00 хв. для вручення письмового повідомлення про підозру та проведення інших слідчих (процесуальних) дій.

Відповідно до відомостей ДПС України щодо перетину державного кордону України, лінії розмежування з тимчасово окупованими територіями України, у період з 02.03.2018 по 02.03.2023 відомостей стосовно ОСОБА_5 в базі даних не виявлено.

31.08.2023 року ОСОБА_5 оголошено у розшук. Здійснення розшукових заходів доручено співробітникам ВКІБ 1 управління ГУ СБ України в АР Крим.

Таким чином, підозрюваний ОСОБА_5 переховується від органів досудового розслідування та суду на тимчасово окупованій території України з метою ухилення від кримінальної відповідальності.

Слід зазначити, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та, виходячи з положень ч.5 ст.9 КПК України, слідчий суддя враховує позицію Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 Рішення від 21.04.2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої термін обґрунтована підозра означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990, п.32, Series A, N 182).

Водночас, обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Такий висновок узгоджується з правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського Суду з прав людини, зокрема, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 23.10.1994 року, в яких суд зазначив, що факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування.

Так, для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри, оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності, доведення чи не доведення винуватості особи, що здійснюється судом при ухваленні вироку, а з метою визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Водночас, слідчому судді під час вирішення питання про надання дозволу на здійснення спеціального досудового розслідування не надається весь обсяг доказів, зібраних під час досудового розслідування та дані щодо джерел їх отримання. Такі матеріали мають надаватися суду при судовому провадженні відповідного кримінального провадження та саме на цій стадії передбачено здійснення оцінки доказів з точки зору належності, допустимості, достовірності та сукупності доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990).

При цьому, на стадії досудового розслідування кримінального провадження, слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою.

Так, слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність зібраних доказів лише щодо пред`явленої підозри з точки зору їх достатності та взаємозв`язку, не вирішуючи наперед питання про винуватість підозрюваного у вчиненні інкримінованого йому злочину, правильність кваліфікації його дій, допустимість доказів щодо встановлення винуватості підозрюваного, вважає, що зміст клопотання та долучених до нього матеріалів кримінального провадження можуть свідчити про існування фактів і інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача у тому, що ОСОБА_5 міг вчинити інкриміноване йому кримінальне правопорушення.

При цьому, відповідно до оперативної інформації органу досудового розслідування підозрюваний ОСОБА_5 перебуває на тимчасово окупованій території.

Водночас, чинне процесуальне законодавство не визначає, якими саме доказами має бути доведено, що особа перебуває у будь-якому із видів розшуку, однак регламентує, що про оголошення розшуку (державного та міжнародного) органом досудового розслідування має бути винесена відповідна постанова (ч.2 ст.281 КПК України), що в даному випадку і було здійснено органом досудового розслідування шляхом винесення постанов про оголошення підозрюваного в розшук.

Разом з тим, слідчий суддя враховує правову позицію ЄСПЛ у справі «SEJDOVIC v. Italy» (№56581/00), згідно якої у випадках, коли обвинувачена у вчиненні кримінального правопорушення особа не була особисто повідомлена, то лише з її статусу втікача (latitante), обґрунтованого презумпцією з недостатньою фактологічною основою, не можна зробити висновок про те, що така особа відмовилася від свого права з`явитися до суду або захищати себе (див. Colozza, цит. в цій справі, §28). ЄСПЛ також мав нагоду зазначити, що перш ніж стверджувати про те, що обвинувачений імпліцитно, своєю поведінкою, відмовився від важливого права, передбаченого статтею 6 Конвенції, необхідно продемонструвати, що він міг би розумно передбачити наслідки своєї поведінки (див. Jones, цит. в цій справі) (пункт 87 рішення).

Водночас, у рішенні ЄСПЛ у справі «SOMOGYI v. Italy» (№67972/01), Високий Суд зазначив, що з урахуванням важливого місця права на справедливий суд у демократичному суспільстві (див., серед інших справ, «Delcourt v. Belgium», рішення від 17 січня 1970 року, Series A no.11, pp.14 - 15, §25 in fine) стаття 6 Конвенції покладає на кожен національний суд обов`язок перевіряти, чи мав обвинувачений можливість бути поінформованим/ознайомленим із провадженням щодо нього, коли це оскаржується з підстав, які відразу не видаються явно необґрунтованими.

У своїй практиці ЄСПЛ наголошує на тому, що інформування особи про порушене щодо неї обвинувачення є правовим актом такої важливості, що воно має здійснюватися згідно з вимогами матеріального та процесуального права, здатними гарантувати ефективне здійснення обвинуваченим своїх прав, про що, зокрема, свідчить підпункт (a) пункту 3 статті 6 Конвенції; розпливчастого та неофіційного повідомлення недостатньо (див. «T. v. Italy», цит. в цій справі, p. 42, § 28) (пункт 75 рішення).

З огляду на вищевказані вимоги міжнародних стандартів з дотримання прав людини, в ході судового розгляду прокурор надала суду протоколи огляду повісток про виклик ОСОБА_5 до слідчого управління ГУ СБУ в АР Крим опубліковані в газеті «Урядовий кур`єр» та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

Враховуючи наведені прокурором обставини, які документально підтверджуються наданими слідчому судді матеріалами, слід констатувати, що органом досудового розслідування було вжито вичерпних заходів для повідомлення підозрюваному ОСОБА_5 про розгляд клопотання про здійснення спеціального досудового розслідування, останньому було направлено відповідні повідомлення усіма можливими та відомими органу досудового розслідування засобами зв`язку, що свідчить про те, що ОСОБА_5 відомо про здійснення щодо нього кримінального провадження та необхідність явки до суду, крім того, встановлено, що останній постійно проживає на тимчасово окупованій території України в АР Крим, оголошений у розшук.

Вказані обставини свідчать про факт переховування підозрюваного ОСОБА_5 від органів слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності.

Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання слідчого про здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000028 від 14.02.2023 року, за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 111-2 КК України.

При цьому приймаючи рішення про надання дозволу на здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000028 від 14.02.2023 року, за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 111-2 КК України, слідчий суддя враховує, що неможливість проведення досудового розслідування in absentia може паралізувати проведення кримінального провадження, оскільки це може призвести, наприклад, до спливу строку давності у кримінальному провадженні, а тому за конкретних обставин цієї справи, враховуючи, що тяжкість злочину, про який йдеться, є співмірною із значним суспільним інтересом у відправленні правосуддя, проведення такого розслідування за відсутності підозрюваного саме по собі не суперечитиме статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Керуючись ст.ст. 3, 9, 22, 36, 40, 42, 297-1, 297-2, 297-3, 297-4 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання старшого слідчого 1 відділу СУ ГУ СБ України в АР Крим ОСОБА_3 , погоджене з прокурором відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки та процесуального керівництва і публічного обвинувачення у кримінальних провадженнях щодо злочинів, вчинених в умовах збройного конфлікту прокуратури Автономної Республіки Крим та міста Севастополя ОСОБА_4 , про здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000028 відносно ОСОБА_5 - задовольнити.

Надати дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000028, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14.02.2023 року, за підозрою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.111-2 КК України.

Роз`яснити, що у разі якщо підозрюваний, стосовно якого слідчим суддею постановлено ухвалу про здійснення спеціального досудового розслідування, затриманий або добровільно з`явився до органу досудового розслідування, подальше досудове розслідування щодо нього здійснюється із загальними правилами, передбаченими цим Кодексом.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Дніпровського районного суду

м.Києва ОСОБА_1