КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 серпня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря - ОСОБА_4

прокурора - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду кримінальне провадження №0000152 стосовно -

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Луганська, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого, 07.05.2020 року Солом`янським районним судом м. Києва за ч.2 ст. 15 ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 186, ч.1 ст. 70, ч.4 ст. 70, ст. 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на 4 роки 6 місяців, звільнений умовно-достроково 16.02.2022 року, невідбута частина покарання 1 рік 4 місяців 16 днів, -

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 309 КК України, за апеляційною скаргою обвинуваченого на вирок Шевченківського районного суду м. Києва від 26 квітня 2023 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

Цим вироком обвинуваченого ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 309 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік.

На підставі ст. 71 КК України до покарання призначеного за цим вироком частково приєднано невідбуту частину покарання за попереднім вироком Солом'янського районного суду м. Києва від 07.05.2020 року та призначено ОСОБА_6 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (рік) рік 5 (п'ять) місяців.

Також цим вироком вирішено питання щодо речових доказів та процесуальних витрат.

Згідно вироку суд визнав доведеним, що 18.01.2023 року, більш точний час слідством не встановлено, але не пізніше 17 год. 30 хв. ОСОБА_6 , перебуваючи за адресою: м. Київ, вул. Дегтярівська, 13, маючи прямий умисел на незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, поруч зі сміттєвими баками, що розташовані поблизу паркану, яким огороджена Державна установа «Київський слідчий ізолятор», підібрав 2 (два) поліетиленові згортки із вмістом наркотичного засобу, обіг якого обмежено - метадон (фенадон), у вигляді кристалоподібної речовини білого кольору та у вигляді таблеток, які почав зберігати при собі без мети збуту, після чого, перебуваючи за вказаною адресою, був затриманий працівниками ДУ «Київський слідчий ізолятор», якими під час виконання своїх службових обов`язків було встановлено, що ОСОБА_6 незаконно зберігає при собі наркотичні засоби, після чого було викликано СОГ Шевченківського УП ГУНП в м. Києві.

Далі, 18.01.2023 року в період часу з 19 год. 18 хв. по 19 год. 40 хв., під час затримання ОСОБА_6 у останнього було виявлено та вилучено 2 поліетиленові згортки, із вмістом кристалоподібної речовини білого кольору, 40 таблеток білого кольору, 18 таблеток білого кольору та 10 таблеток, вкритих оболонкою помаранчевого кольору.

Згідно висновку експерта №СЕ-19/111-23/3315-НЗПРАП від 06.02.2023 у наданій на дослідження кристалоподібній речовині білого кольору, виявлено наркотичний засіб, обіг якого обмежено - метадон (фенадон), масою 2,892 г. та у наданих на дослідження 40 (сорока) таблетках білого кольору, виявлено наркотичний засіб, обіг якого обмежено - метадон (фенадон), масою 0,880 г. Загальна маса метадону (фенадону) в речовині та таблетках, який ОСОБА_6 незаконно придбав та в подальшому зберігав без мети збуту становить 3,772 г., що є великим розміром.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 просить змінити вирок Шевченківського районного суду міста Києва від 26.04.2023 року в частині призначеного покарання та із застосуванням ст. 69 КК України пом"якшити його.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що він повністю визнав свою вину, щиро розкаявся, а при призначенні покарання суд першої інстанції не врахував наявність у нього тяжких хронічних захворювань, лікування яких ускладнюється в умовах позбавлення волі, а також не врахував наявність хворих батьків, які залишились на окупованій території та яким він допомагає, надсилає ліки.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченого, посилаючись на законність та обгрунтованість судового рішення та його позиції в судових дебатах, перевіривши матеріали кримінального провадження та апеляційні доводи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_6 задоволенню не підлягає з наступних підстав.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що суд першої інстанції, за згодою учасників судового розгляду, керуючись вимогами ст. 349 КПК України після допиту обвинуваченого, який визнав себе винуватим у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення та підтвердив фактичні обставини, встановлені в ході досудового розслідування, дійшов висновку про недоцільність дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

При цьому судом було з"ясовано чи правильно обвинувачений та інші учасники судового розгляду розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також роз"яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.

Враховуючи, що фактичні обставини справи ні обвинуваченим, ні прокурором не оспорювалися і докази щодо них, на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України не досліджувалися, висновки суду першої інстанції щодо цих фактичних обставин, апеляційним судом не перевіряються.

Переглядаючи в порядку ч. 1 ст. 404 КПК України вирок суду першої інстанції в межах апеляційної скарги обвинуваченого щодо невідповідності призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та його особі через суворість, а також наявності підстав для застосування стосовно нього положень, ст. 69 КК України та призначення йому покарання за ч. 2 ст. 309 КК України нижче від найнижчої межі, колегія суддів дійшла наступних висновків.

За приписами ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженими, так і іншими особами.

Згідно ст. 65 КК України суд призначає покарання в межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

При призначенні обвинуваченому покарання, суд не порушив загальних засад його призначення, передбачених ст. 65 КК України, належним чином врахував характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним кримінального правопорушення, яке є нетяжким злочином, дані, що характеризують його особу, який офіційно не працевлаштований, утриманців не має, за місцем проживання характеризується посередньо, на спеціальних обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, раніше судимий і дане кримінальне правопоушення вчинив протягом невідбутої частини покарання після умовно-дострокового звільнення з місць позбавлення волі, його щире каяття, що суд обгрунтовано визнав обставиною, яка пом"якшує покарання та за наявності такої обтяжуючої покарання обставини, як рецидив злочинів, призначив ОСОБА_6 покарання в межах санкції ч. 2 ст. 309 КК України, яке за своїм видом та розміром відповідає як ступеню тяжкості, так і його особі, а тому доводи апеляційної скарги обвинуваченого щодо суворості призначеного йому покарання та наявності підстав для застосування положень ст. 69 КК України є безпідставними.

Таким чином, вирок суду першої інстанції є законним та обгрунтованим, призначене обвинуваченому ОСОБА_6 покарання необхідним й достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, і підстав для пом"якшення призначеного йому покарання шляхом застосування положень ст. 69 КК України, про що ставиться питання в його апеляційній скарзі, колегія суддів не вбачає.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а вирок Шевченківського районного суду м. Києва від 26 квітня 2023 року у кримінальному провадженні №0000152 стосовно ОСОБА_6 - без зміни.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з дня її проголошення та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення.

Судді: ________________ ________________ ________________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3