УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2023 року м. Вінниця

Слідчий суддя Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_5 , розглянувши клопотання слідчого у кримінальному провадженні заступника начальника відділу розслідування злочинів скоєних проти життя та здоров`я особи слідчого управління Головного управління Національної поліції у Вінницькій області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Шершні Тиврівського району Вінницької області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , зі слів працюючого водієм в ТОВ "Олга - Торг", раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. ч. 4 ст. 152, ч. 2 ст. 156 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Слідча ОСОБА_6 звернулася до суду із вказаним клопотанням, яке погоджене з прокурором ОСОБА_3 .

Клопотання мотивоване тим, що ОСОБА_4 , достовірно знаючи, що його донька ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є малолітньою особою та не досягла чотирнадцятирічного віку, вчинив відносно неї злочин проти статевої свободи та статевої недоторканості особи за наступних обставин.

Приблизно в квітні - березні 2022 року, більш точний час органом досудового розслідування невстановлений, ОСОБА_4 спільно із донькою ОСОБА_7 поїхали в гості до бабусі ОСОБА_8 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , де залишились на ніч.

Перебуваючи за вищевказаною адресою, у ОСОБА_4 , який достовірно знав і усвідомлював, що ОСОБА_7 є малолітньою особою, з метою задоволення власної статевої пристрасті, виник злочинний умисел, спрямований на вчинення відносно доньки дії сексуального характеру.

Так, ОСОБА_4 реалізуючи вказаний злочинний умисел, використовуючи час, у нічний час, коли ОСОБА_7 залишилась на самоті в одній із кімнат вищезазначеного будинку, діючи умисно, з метою задоволення власної статевої пристрасті, використовуючи при цьому її вік, вразливий стан малолітньої особи та довірливе ставлення до себе, як до батька, розуміючи, що його дії здатні спричинити моральну та фізичну шкоду розвитку малолітньої та сформувати у неї аморальні погляди, переконавшись у відсутності сторонніх осіб, діючи всупереч загально прийнятим моральним принципам, Закону України «Про захист суспільної моралі» від 20.11.2003, «Конвенції Ради Європи про захист дітей від сексуальної експлуатації та сексуального насильства» ратифікованої 20.06.2012 та Закону України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001, якими кожній дитині гарантується право на свободу, особисту недоторканність, захист гідності та найкраще забезпечення її інтересів, з сексуальних мотивів, передбачаючи і свідомо бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді впливу на нормальний моральний та фізичний розвиток дитини, а також формування у неї аморальних поглядів, користуючись своїми віковими та фізичними перевагами, торкався грудей та статевих органів ОСОБА_7 , після чого задовольнив свою статеву пристрасть, вчинивши відносно неї дії сексуального характеру, пов`язані із оральним проникненням в тіло потерпілої з використанням геніталій.

Таким чином, ОСОБА_4 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 152 КК України вчинення дій сексуального характеру, пов`язаних із оральним проникненням в тіло іншої особи з використанням геніталій, вчинені щодо особи, яка не досягла чотирнадцяти років, незалежно від її добровільної згоди.

Крім того, досудовим розслідуванням установлено, що ОСОБА_4 , достовірно знаючи, що його донька ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є малолітньою та не досягла чотирнадцятирічного віку, вчинив відносно неї злочин проти статевої свободи та статевої недоторканості особи за наступних обставин.

ОСОБА_4 близько 15 години 24 листопада 2022 року приїхав провідати свою доньку ОСОБА_7 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_3 .

Перебуваючи за вищевказаною адресою, з метою задоволення власної статевої пристрасті у ОСОБА_4 , який достовірно знав і усвідомлював, що ОСОБА_7 є малолітньою особою, виник злочинний умисел, спрямований на вчинення відносно неї розпусних дій сексуального характеру, здатних викликати фізичне розбещення.

Так, ОСОБА_4 перебуваючи за місцем проживання ОСОБА_7 , реалізуючи вказаний злочинний умисел, у вечірній час, коли остання залишилась на самоті в одній із кімнат вищезазначеного будинку, діючи умисно, з метою задоволення власної статевої пристрасті, використовуючи при цьому її вік, вразливий стан малолітньої особи та довірливе ставлення до себе як до батька, розуміючи, що його дії здатні спричинити моральну та фізичну шкоду розвитку малолітньої та сформувати у неї аморальні погляди, переконавшись у відсутності сторонніх осіб, діючи всупереч загально прийнятим моральним принципам, Закону України «Про захист суспільної моралі» від 20.11.2003, «Конвенції Ради Європи про захист дітей від сексуальної експлуатації та сексуального насильства» ратифікованої 20.06.2012 та Закону України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001, якими кожній дитині гарантується право на свободу, особисту недоторканність, захист гідності та найкраще забезпечення її інтересів, з сексуальних мотивів, передбачаючи і свідомо бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді впливу на нормальний моральний та фізичний розвиток дитини, а також формування у неї аморальних поглядів, користуючись своїми віковими та фізичними перевагами, під час перебування поруч, обіймав ОСОБА_7 , просив її роздягнутися та торкався тіла та статевих органів потерпілої, таким чином вчинивши відносно малолітньої фізичне розбещення.

Таким чином, ОСОБА_4 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 152 КК України вчинення дій сексуального характеру, пов`язаних із вагінальним проникненням в тіло іншої особи з використанням геніталій, вчинені щодо особи, яка не досягла чотирнадцяти років, незалежно від її добровільної згоди.

27.09.2023 ОСОБА_4 повідомлено про те, що він підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 152 КК України вчинення дій сексуального характеру, пов`язаних із оральним проникненням в тіло іншої особи з використанням геніталій, вчинені щодо особи, яка не досягла чотирнадцяти років, незалежно від її добровільної згоди, ч. 2 ст. 156 КК України - вчинення розпусних дій щодо малолітньої особи близьким родичом.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні інкримінованого

ОСОБА_4 кримінального правопорушення, повністю підтверджується сукупністю зібраних у кримінальному провадженні доказів, а саме: протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення; допитом малолітньої потерпілої ОСОБА_7 , допитами свідків, висновками судово психологічних експертиз, іншими матеріалами кримінального провадження та речовими доказами.

Так, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочинів один із яких відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком до п`ятнадцяти років.

Наведене вказує на те, що існують ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, усвідомлюючи покарання, яке йому загрожує; незаконно впливати на потерпілу та свідків, особи та місце проживання яких добре йому відомі, з метою їх спонукання шляхом погроз, вмовляння до дачі неправдивих показань або відмови від участі у кримінальному провадженні, що негативно вплине на хід досудового розслідування та його результати; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином (утекти з місця проживання, а саме м. Вінниця усвідомлюючи покарання, яке йому загрожує); вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити вчиняти аналогічні кримінальні правопорушення.

При цьому враховується, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою не може запобігти зазначеним ризикам. Так, особисте зобов`язання не може бути застосовано у зв`язку з тим, що це найбільш м`який запобіжний захід і він не відповідає тяжкості вчиненого злочину та наслідкам, які були завдані вчиненням злочину. Особиста порука не може бути застосована в силу того, що не встановлено осіб, які заслуговують на довіру та можуть поручитися за виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України і зобов`язуються за необхідності доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу про те вимогу. Домашній арешт не зможе забезпечити належну поведінку особи та перешкоджати здійснення ним психологічного впливу на осіб у кримінальному провадженні, тощо що свідчить про неможливість запобігання ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України, шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання слідчого підтримала, додатково суду вказала, що проведено допити потерпілої, свідків, проведено психологічну експертизу, відповідно до якої ОСОБА_7 на даний час перебуває у зміненому емоційному стані, індивідуально - психологічних проявах, які перешкоджають активному соціальному функціонуванню її як особистості і виникли внаслідок впливу в результаті вчиненого розбещення з боку батька ОСОБА_4 , тощо, у зв"язку із чим останній може перешкоджати повному та всебічному розслідуванню кримінального провадження, просила клопотання задоволити без застосування застави.

Підозрюваний ОСОБА_4 заперечив стосовно даного клопотання. Захисник підозрюваного ОСОБА_5 підтримав заперечення свого підзахисного, суду пояснив, що ризики не доведені, підозра не обгрунтована, сам ОСОБА_4 на даний час проживає з іншою дружиною, працює водієм в ТОВ "Олга - Торг", заперечив дії, які йому вмінюють, а тому просив застосувати до підозрюваного більш м"який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Слідчий суддя, дослідивши вказане клопотання, заслухавши думку прокурора, який підтримав клопотання, підозрюваного, його захисника, які заперечили, вважає, що клопотання обґрунтоване та підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначених у клопотанні.

Згідно ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

В ході розгляду клопотання встановлено, що ОСОБА_4 хоча раніше не судимий, однак підозрюється у вчиненні злочинів один із яких відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком до п`ятнадцяти років проти статевої недоторканості щодо малолітньої особи яка є близькою родичкою, а відтак, перебуваючи на волі може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, усвідомлюючи покарання, яке йому загрожує; незаконно впливати на потерпілу та свідків, особи та місце проживання яких добре йому відомі, з метою їх спонукання шляхом погроз, вмовляння до дачі неправдивих показань або відмови від участі у кримінальному провадженні, що негативно вплине на хід досудового розслідування та його результати; може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, зокрема: утекти з місця проживання, а саме м. Вінниця, усвідомлюючи покарання, яке йому загрожує, відтак з огляду на положення ст. ст. 177 КПК України слід застосувати запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Враховуючи вимоги ст.ст. 177,178 КПК України, слідчий суддя приходить до переконання, що більш м`які запобіжні заході ніж тримання під вартою будуть недостатніми.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст. ст. 177, 178 цього кодексу, має право не визначити розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні: щодо злочину, вчиненого вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування, тому ОСОБА_4 розмір застави не визначається.

При вирішенні питання щодо задоволення клопотання слідчий суддя враховує, що прокурором доведено, що встановлені під час розгляду клопотання обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам, тому переконується в доцільності задоволення клопотання та застосування щодо ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 194, 196, 197 КПК України, суд-

УХВАЛИВ:

Клопотання задоволити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 60 днів, у межах строку досудового розслідування, а саме: до 24:00 год. 26 листопада 2023 року.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Упродовж застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою утримувати ОСОБА_4 у ДУ "Вінницька УВП№1".

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: