Справа № 626/2889/23
Провадження № 1-кп/626/413/2023
Красноградський районний суд Харківської області
В И Р О К

Іменем України

13 грудня 2023 року Красноградський районний суд Харківської області

в складі: судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 , обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5

законних представників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , захисників ОСОБА_8 ,

ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Краснограді кримінальне провадження за №0000724 від 15.07.2023року за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Борова Харківської області, українця, громадянина України, маючий неповну загальну середню освіту, учень 1-го курсу Красноградського ПТУ, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст.89 КК України, раніше не судимий, у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, -

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки міста Красноград Харківської області, українки, громадянки України, має неповну загальну середню освіту, учениця 2-го курсу Красноградського ПТУ, зареєстрована та проживаюча за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не судима, у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

08 червня 2023 року, приблизно о 13:00 годині, неповнолітня ОСОБА_5 спільно з неповнолітнім ОСОБА_4 перебували на відкритій ділянці місцевості в селі Піщанка Красноградського району Харківської області, поблизу магазину «Наталі», де помітили поряд лежачого на траві потерпілого ОСОБА_10 , який знаходився у стані сну та поряд з яким лежав мобільний телефон торгової марки «Самсунг» моделі «Гелексі А32», що перебував у його користуванні.

Далі ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою між собою, реалізуючи свій злочинний намір, діючи з прямим умислом, направленим на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, в умовах воєнного стану, який відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» введений на території України, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх діянь, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, впевнившись, що за їх діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_5 взяла мобільний телефон торгової марки «Самсунг» моделі «Гелексі АЗ2», що перебував у користуванні громадянина ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та поклала його до кишені своєї кофти. Після чого останні покинули місце вчинення кримінального правопорушення, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим завдали потерпілому ОСОБА_10 матеріальної шкоди на суму в розмірі 4199 грн 40 коп. (чотири тисячі сто дев`яносто дев`ять гривень сорок копійок.

Обвинувачений ОСОБА_4 винуватість у пред`явленому обвинуваченні визнав та пояснив таке.

08 червня 2023 року, приблизно о 13:00 годині разом з ОСОБА_5 перебували в селі Піщанка Красноградського району Харківської області, поблизу магазину «Наталі», де помітили поряд лежачого на траві чоловіка, який знаходився у стані сну та поряд з яким лежав мобільний телефон торгової марки «Самсунг». ОСОБА_5 підняла цей телефон та поклала собі в кишеню. Вони пішли до ОСОБА_11 , де він намагався зняти настройки з телефону, але повністю зняти їх не вдалося. Потім пішли на вулицю, він поклалав телефон у колесо, яке було закопане на дитячому майданчику недалеко від будинку, в якому мешкає ОСОБА_12 . Через деякий час повернулися, ОСОБА_5 забрала із колеса телефон, вони знову пішли в квартиру ОСОБА_12 , де знову хотіли зняти настройки. Однак це не вдалося зробити, він пропонував телефон продати, ОСОБА_13 відповіла, що в неї є знайомий, що може зняти настройки і забрала телефон із собою. Через кілька днів він зустрівся із ОСОБА_5 і запитав, чи її знайомий вирішить проблему з телефоном, остання відповіла, що ні. Потім його викликали в поліцію.

Обвинувачена ОСОБА_5 винуватість у пред`явленому обвинуваченні визнала повністю та зазначила, що 08 червня 2023 року, приблизно о 13:00 годині разом з ОСОБА_14 перебували в селі Піщанка Красноградського району Харківської області, поблизу магазину «Наталі», де помітили поряд лежачого на траві чоловіка, який знаходився у стані сну та поряд з яким лежав мобільний телефон. ОСОБА_4 декілька разів запропонував, щоб вона взяла телефон. Після такої пропозиції, вона швидко взяла із землі телефон та поклала собі в кишеню.

Потім пішли до ОСОБА_11 , де ОСОБА_15 намагався зняти настройки з телефону, але повністю зняти їх не вдалося. Далі пішли на вулицю, вона поклала телефон у колесо, яке було закопане на дитячому майданчику недалеко від будинку, в якому мешкає ОСОБА_12 . Через деякий час повернулися, ОСОБА_15 забрала із колеса телефон, вони знову пішли в квартиру ОСОБА_12 , де знову хотіли зняти настройки. Однак ОСОБА_16 це повторно не вдалося зробити, він пропонував телефон продати і вирішили, щоб телефон поки був у неї. Вона забрала його додому, але мама телефон замітила і залишила у себе. Через деякий час їх з мамою викликали в поліцію і телефон вилучили.

Потерпілий ОСОБА_10 згідно заяви просив розглянути кримінальне провадження у його відсутність, призначити покарання на розсуд суду.

Прокурор просив застосувати ч.3 ст. 349 КПК України, докази визнати досліджувати недоцільним, так як обставини кримінального правопорушення ніким не оспорюються, обвинувачені винуватість визнали повністю.

За таких обставин, суд переконавшись, що учасники процесу, в тому числі і обвинувачені ОСОБА_4 , ОСОБА_5 їх законні представники та захисники вірно розуміють зміст обставин провадження, відсутності сумнівів в добровільності їх позицій, у відповідності до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням, зібраних досудовим слідством матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого, а також тих, що стосуються вирішення питання про долю речових доказів.

Допитавши обвинувачених та дослідивши письмові дані про їх особи, суд вважає, що їх дії кваліфіковані вірно за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна, в умовах воєнного стану.

При призначенні покарання обвинуваченим, згідно з вимогами ст.ст. 65-67 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, вимоги ч.2 ст.50 КК України, якою передбачено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи та попередження нових злочинів.

Обставиною, яка відповідно до ст. 66 КК України пом`якшує покарання обох обвинувачених суд визнає їх щире каяття, вчинення ними кримінального правопорушення у неповнолітньому віці.

Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинувачених, судом не встановлено.

Судом вивчалися відомості про особу обвинувачених та встановлено, що вони є неповнолітніми, ОСОБА_4 в силу ст. 89 КК України не судимий, ОСОБА_5 раніше не притягалася до кримінальної відповідальності, на обліку у лікарів нарколога та психіатра вони не перебувають, за місцем проживання характеризується посередньо.

Відповідно до ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення за ч.4 ст. 185 КК України віднесено до тяжких злочинів.

Приймаючи до уваги вищевикладене, суд вважає за можливе призначити обвинуваченим покарання у виді позбавлення волі, але із застосуванням ст. 75 КК України із таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 75 КК України, якщо суд, крім випадків за корупційний злочин, при призначенні покарання у виді позбавлення волі не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Суд враховує, що кримінальне правопорушення, яке скоїли обвинувачені не є корупційним, тяжких наслідків від нього не настало. Як особи обвинувачені є неповнолітніми, характеризується посередньо, не судимі, згідно висновків, які зазначені у досудових доповідях органу пробації обвинувачені можуть виправитися без позбавлення волі із звільненням від відбування покарання із іспитовим строком.

Також прокурор просив застосувати ст. 75 КК України. Таким чином, на думку суду є всі підстави для звільнення обвинувачених від відбування покарання із випробуванням.

Цивільний позов по кримінальному провадженні не заявлено.

Керуючись ст. ст. 100, 124, 368-374 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

Застосувати відносно ОСОБА_4 ст. 75 КК України, від відбування покарання його звільнити із випробуванням та призначити іспитовий строк на 1 (один) рік.

Відповідно до ст.. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом із питань пробації, періодично з`являтися на реєстрацію до уповноваженого органу із питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, навчання чи роботи.

ОСОБА_5 визнати винуватою у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити їй покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років .

Застосувати відносно ОСОБА_5 ст. 75 КК України, від відбування покарання її звільнити із випробуванням та призначити іспитовий строк на 1 (один) рік.

Відповідно до ст.. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом із питань пробації, періодично з`являтися на реєстрацію до уповноваженого органу із питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, навчання чи роботи. Запобіжний захід обвинуваченим не обирати.

Речові докази: мобільний телефон торгової марки «Самсунг» моделі «Гелексі А32» залишити у потерпілого ОСОБА_10 .

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга може бути подана на вирок протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, в Харківський апеляційний суд області через Красноградський районний суд.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя