печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 грудня 2023 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Києві скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність уповноважених осіб Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань, що здійснюють досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000849 від 24.10.2022, уповноважених осіб Офісу Генерального прокурора, що здійснюють процесуальне керівництво у кримінальному провадженні № 0000849 від 24.10.2022, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна, -

В С Т А Н О В И В :

29.11.2023 адвокат ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 звернувся до Печерського районного суду у місті Києві зі скаргою, в порядку п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на бездіяльність уповноважених осіб Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань, що здійснюють досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000849 від 24.10.2022, уповноважених осіб Офісу Генерального прокурора, що здійснюють процесуальне керівництво у кримінальному провадженні № 0000849 від 24.10.2022, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна.

В обґрунтування доводів та вимог скарги зазначено, що в провадженні Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань перебуває кримінальне провадження № 0000849 від 24.10.2022, процесуальне керівництво в якому здійснюється прокурорами Офісу Генерального прокурора.

23 листопада 2023 року слідчим Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань, у межах кримінального провадження № 0000849 від 24.10.2022 було проведено обшук автомобіля марки Lexus NX 300Н, д.н.з. НОМЕР_1 , VIN-код НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_5 на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 07 листопада 2023 року справа № 757/50427/23-к.

В результаті обшуку були вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо яких: прямо надано дозвіл на відшукування в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку та не відносяться до предметів які вилучені законом з обігу, а саме: автомобіль марки Lexus NX 300Н, д.н.з. НОМЕР_1 , VIN-код НОМЕР_2 .

27 листопада 2023 року, на адресу старшого групи слідчих у кримінальному провадженні № 0000849 від 24.10.2022 слідчого в ОВС Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_6 було надіслано заяву про негайне повернення тимчасово вилученого майна, оскільки арешт у відповідності до ст.170-173 КПК України на вказане майно накладений не був.

Станом на 28 листопада 2023 року заява про негайне повернення тимчасово вилученого майна слідчим не розглянута, майно не повернуто.

Представник особи, в інтересах якої подано скаргу в судове засідання не з`явився, адвокат ОСОБА_3 через канцелярію суду подав заяву про розгляд скарги за його відсутності, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі, також долучив копію ухвали про відмову в арешт вищевказаного транспортного засобу.

Представники Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань та Офісу Генерального прокурора у судове засідання не з`явились, прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_7 через канцелярію суду подала клопотання про розгляд скарги за її відсутності.

Вивчивши скаргу та дослідивши письмові докази, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, приходить до висновку.

Згідно з ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржено неповернення тимчасово вилученого майна, згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які слідчий, прокурор зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, володільцем тимчасово вилученого майна.

Так, за своїм змістом подана скарга направлена на повернення вилученого майна у ході проведеного обшуку, через призму оскарження бездіяльності прокурора/слідчого.

Майнові права захищаються в Україні, як Конституцією, так і іншими нормативно-правовими актами, зокрема частиною 1 і 5 статті 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути позбавлений права власності. Право власності є непорушним. Дана стаття Конституції України визначає, що конфіскація майна може бути заснована виключно за рішенням суду у випадках, обсязі та порядку, встановлених законом.

Разом з цим, статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченим цим Кодексом.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Разом з тим, слідчий суддя при вирішенні даної скарги, враховує, приписи статті 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якою передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Така позиція узгоджується із частиною 5 статті 9 КПК України, відповідно до якої кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ).

Так, у рішенні по справі «Жушман проти України» зазначається - «Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності».

Судовим розглядом встановлено, що слідчими першого відділу Управління з досудового розслідування військових правопорушень, а також порушень проти миру, безпеки людства та міжнародного правопорядку, вчинених внаслідок ведення російською федерацією, із залученням представників інших держав, агресивної війни проти України, Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000849 від 24.10.2022 у якому про підозру повідомлено ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 368, ч. 3 ст. 307 КК України.

Нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням здійснюється прокурорами Офісу Генерального прокурора.

23 листопада 2023 року слідчим Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань, у межах кримінального провадження № 0000849 від 24.10.2022 було проведено обшук автомобіля марки Lexus NX 300Н, д.н.з. НОМЕР_1 , VIN-код НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_5 на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 07 листопада 2023 року справа № 757/50427/23-к.

В результаті обшуку були вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо яких: прямо надано дозвіл на відшукування в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, а саме: автомобіль марки Lexus NX 300Н, д.н.з. НОМЕР_1 , VIN-код НОМЕР_2 .

14.12.2023 ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва у справі № 757/56046/23-к в задоволенні клопотання прокурора другого відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів органами Державного бюро розслідувань Офісу Генерального прокурора ОСОБА_9 про арешт майна, у кримінальному провадженні № 0000849 від 24.10.2022, було відмовлено.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КПК України, під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Стаття 167 КПК України, встановлює, що тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Згідно ч. 2 ст. 167 КПК України, тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Відповідно до ст. 169 КПК України, вилучене майно є тимчасово вилученим та має бути повернуте особі, у якої вони вилучені у випадках, передбачених ч. 5 ст. 171 та ч. 6 ст. 173 КПК України, а саме: за клопотанням слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано протягом 48 годин після вилучення майна, в іншому випадку вилучене майно має бути негайно повернуте особі, у якої воно було вилучено.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 93 КПК України, сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

При здійсненні кримінального провадження органом досудового розслідування має бути неухильно дотримано загальні засади кримінального провадження, встановлені ст.ст. 7, 8 КПК України, в тому числі верховенство права, законність та недоторканість права власності.

Згідно із ч. 2 ст. 100 КПК України, речовий доказ або документ, наданий добровільно або на підставі судового рішення, зберігається у сторони кримінального провадження, якій він наданий. Сторона кримінального провадження, якій наданий речовий доказ або документ, зобов`язана зберігати їх у стані, придатному для використання у кримінальному провадженні. Речові докази, які отримані або вилучені слідчим, прокурором, оглядаються, фотографуються та докладно описуються в протоколі огляду. Зберігання речових доказів стороною обвинувачення здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 100 КПК України, речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу.

Разом з тим, вимоги передбачені ч. 1 ст. 100 КПК України виконані стороною обвинувачення не були, тобто речовий доказ не повернутий його володільцю.

Відповідно до ч. 2 ст. 8 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. Відповідно до ст. 1 Протоколу № 1 до Конвенції, кожна фізична чи юридична особа має право на повагу до своєї власності. Жоден не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства та на умовах, передбачених законом та загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до ч. 3 ст. 169 КПК України, слідчий, прокурор після отримання судового рішення про відмову в задоволенні або про часткове задоволення клопотання про арешт тимчасово вилученого майна, судового рішення про повне або часткове скасування арешту тимчасово вилученого майна повинні негайно вжити заходів щодо виконання судового рішення та направити повідомлення про його виконання слідчому судді.

Таким чином, суд приходить до висновку про обґрунтованість поданої скарги щодо бездіяльності, яка полягає у неповерненні вилученого майна, оскільки, вбачається порушення права власника на володіння, користування та розпоряджання своїм майном, а відтак скарга підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 169, 171, 173, 236, 303, 307, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В :

Скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність уповноважених осіб Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань, що здійснюють досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000849 від 24.10.2022, уповноважених осіб Офісу Генерального прокурора, що здійснюють процесуальне керівництво у кримінальному провадженні № 0000849 від 24.10.2022, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна - задовольнити.

Зобов`язати уповноважених осіб Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань, що здійснюють досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000849 від 24.10.2022, уповноважених осіб Офісу Генерального прокурора, що здійснюють процесуальне керівництво у кримінальному провадженні № 0000849 від 24.10.2022, повернути ОСОБА_4 , тимчасово вилучене майно, яке було вилучене 23 листопада 2023 року, а саме: автомобіль марки Lexus NX 300Н, д.н.з. НОМЕР_1 , VIN-код НОМЕР_2 .

Ухвала слідчого судді не може бути оскаржена і набирає законної сили з моменту її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1