Справа № 184/1499/20
Провадження № 1-кп/0182/491/2021
У Х В А Л А

Іменем України

30.09.2021 року м. Нікополь

Колегія суддів Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі: ОСОБА_4 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду в м. Нікополі в режимі відеоконференції об`єднані кримінальні провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000457 від 29 червня 2020 року стосовно ОСОБА_5 за правовою кваліфікацією ч.3 ст.186, ч.2 ст. 342 КК України, за №0000613 від 28.10.2020 року по обвинуваченню ОСОБА_5 і ОСОБА_6 , за правовою кваліфікацією за ч.3 ст.187 КК України,

з участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_7 ,

захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

законного

представника ОСОБА_10 ,

обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И Л А:

В провадженні колегії суддів Нікопольського міськрайонного суду перебуває об`єднане кримінальне провадження за №0000457 стосовно ОСОБА_5 за правовою кваліфікацією ч.3 ст.186, ч.2 ст. 342 КК України і за №0000613 за обвинуваченням ОСОБА_5 і ОСОБА_6 за правовою кваліфікацією за ч.3 ст.187 КК України. Стосовно обвинувачених ОСОБА_5 і ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 04 жовтня 2021 року.

29.09.2021 р. до суду надійшло клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_5 і ОСОБА_6 .

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинувачених ОСОБА_5 і ОСОБА_6 на час судового розгляду справи, але не більше двох місяців, оскільки продовжують існувати ризики, передбачені ст. 177 КПК України. На думку прокурора, існує ризик переховування обвинувачених від суду, оскільки у разі доведеності їх провини, кожному з них може бути призначено покарання у вигляді позбавлення волі на строк понад 10 років. Обвинувачені вчинили особливо тяжкий корисливий злочин, через короткий проміжок часу після пред`явлення їм підозри за вчинення аналогічного корисливого злочину. Стосовно кожного з обвинувачених в провадженні Нікопольського міськрайонного суду перебувають на розгляді інші кримінальні провадженні за їх обвинуваченням у вчиненні тяжких корисливих злочинів. Обвинувачені не мають постійного законного джерела доходу, сталих родинних зв`язків, що в подальшому може спонукати їх до вчинення нових злочинів, зокрема ОСОБА_5 , який перебував під домашнім арештом, в нічний час доби вчинив повторно новий тяжкий злочин стосовно потерпілого, з яким знайомий. Обвинувачений ОСОБА_6 був оголошений у розшук в іншому кримінальному провадженні під час судового розгляду, т.я. ухилявся від явки до суду. Жоден з них не навчається, не працює, а тому ризик вчинення інших кримінальних правопорушень обґрунтовано існує. До того ж, обвинуваченні можуть впливати на потерпілого, оскільки вчинили злочин за місцем мешкання останнього, а особисто ОСОБА_5 повторно вчинив злочин стосовно цього ж потерпілого. За таких обставин прокурор категорично заперечував проти зміни запобіжного заходу стосовно неповнолітнього ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , оскільки, на його думку, законний представник неповнолітнього обвинуваченого не зможе контролювати поведінку свого сина, а ОСОБА_6 неодноразово притягався до кримінальної відповідальності, був оголошений у розшук і жодного разу сумлінно не виконував покладені на нього процесуальні обов`язки.

Потерпілий ОСОБА_11 раніше підтримував клопотання прокурора і наполягав на продовженні строку тримання під вартою стосовно обох обвинувачених, особливо стосовно ОСОБА_5 , який неодноразово вчиняв крадіжки його майна.

Обвинувачений ОСОБА_5 його захисник ОСОБА_8 та законний представник ОСОБА_10 заперечували щодо наявності ризиків, зазначених в клопотанні прокурора і просили змінити обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт, за місцем мешкання його батька, який є законним представником, за адресою АДРЕСА_1 .

Обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник ОСОБА_9 також заперечували проти клопотання прокурора, вважаючи його необґрунтованим і просили обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за місцем реєстрації обвинуваченого, де проживають його батьки, що надали письмове клопотання про зміну запобіжного заходу на домашній арешт.

Заслухавши доводи прокурора, сторони захисту, думку потерпілого, дослідивши наявні матеріали провадження, колегія суддів приходить до висновку, що клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою стосовно обвинувачених ОСОБА_5 і ОСОБА_6 підлягає задоволенню на даній стадії судового розгляду.

Продовження тримання під вартою може бути виправданим заходом у тій чи іншій справі лише за наявності чітких ознак того, що цього вимагає справжній інтерес суспільства, який, не зважаючи на існування презумпції не винуватості, переважує інтереси забезпечення права на особисту свободу (наприклад, рішення ЄСПЛ „Нечипорук і Йонкало проти України від 21.07.2011, „Осаковський проти України від 17.07.2014 та ін).

При вирішенні питання доцільності продовження тримання під вартою обвинувачених ОСОБА_5 і ОСОБА_6 колегія суддів бере до уваги те, що останні обвинувачуються у вчиненні тяжкого та особливо тяжкого злочину, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років, з конфіскацією майна. Обвинувачений ОСОБА_5 , який вчинив злочин у неповнолітньому віці, раніше вчинив злочини, передбачені ч.3 ст.187 КК України за яким кримінальне провадження також знаходяться на стадії судового розгляду. Він виховується в неповній родині, має затримку розумового розвитку, але його батько ОСОБА_10 не здатний контролювати поведінку свого сина. Впливу на сина він не має, не є для нього авторитетом, оскільки інколи зловживає алкогольними напоями і не зміг забезпечити дотримання неповнолітнім ОСОБА_5 обмежень, покладених на нього ухвалою суду щодо обрання стосовно останнього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у зазначеному кримінальному провадженні. Так, неповнолітній ОСОБА_5 в нічний час доби неконтрольовано пересувався по території м. Покров і повторно вчиняв кримінальні правопорушення. Таким чином, запобіжний захід у виді домашнього арешту, обраний раніше стосовно ОСОБА_5 в одному з об`єднаних кримінальних проваджень, не запобіг вчиненню ним нового особливо тяжкого злочину за змовою з іншою особою ОСОБА_6 . Тому, клопотання сторони захисту щодо зміни запобіжного заходу стосовно обвинуваченого ОСОБА_12 на більш м`який, у вигляді домашнього арешту за місцем проживання законного представника, не може бути задоволене, оскільки такий запобіжний захід вже було обрано і він не виявився дієвим.

Обвинувачений ОСОБА_6 не працює, не навчається, не є інвалідом, не має утриманців, не працює офіційно і фактично є соціально неадаптованої особою. ОСОБА_6 розуміє невідворотність покарання у виді позбавлення волі за вчинення ним за домовленістю з неповнолітнім ОСОБА_5 особливо тяжкого злочину. Тому, є достатні підстави вважати, що обвинувачений, усвідомлюючи ці обставини, може ухилятися від суду, оскільки раніше він був оголошений Нікопольським міськрайонний судом у розшук в іншому кримінальному провадженні за його ж обвинуваченням у скоєнні особливо тяжкого злочину.

Крім того, очевидна наявність ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст.177 КПК України, оскільки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , перебуваючи на свободі, можуть незаконно впливати на потерпілого ОСОБА_13 , так як вони вчинили злочин за місцем мешкання останнього, а ОСОБА_5 раніше вчиняв відносно цього ж потерпілого інші кримінальні правопорушення, зокрема злочин, передбачений ч.3 ст.186 КК України. До того ж, в провадженні Нікопольського міськрайонного суду знаходяться інші кримінальні провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України та окремо за обвинуваченням ОСОБА_12 у вчиненні особливо тяжких злочинів за попередньою змовою з іншими особами.

Потерпілий ОСОБА_14 повідомляв суду про те, що ОСОБА_5 неодноразово приходив до його домоволодіння, де вчиняв дрібні крадіжки, спричиняв йому тілесні ушкодження і він боїться обвинуваченого.

Запобігти цим ризикам може лише запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Враховуючи тяжкість вчинених злочинів і можливе покарання, яке може бути призначене обвинуваченим, у разі доведеності їх провини, будь який інший запобіжний захід, не зможе запобігти існуванню наявних ризиків.

Крім того, в оточенні ОСОБА_5 та ОСОБА_6 немає осіб, які заслуговують на довіру та можуть забезпечити виконання кожним з них процесуальних обов`язків і зобов`язатися за необхідності доставляти їх до суду на першу вимогу.

Тому, ризики, передбачені п. 1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме переховування від суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків, продовження вчинення інших кримінальних правопорушень є доведеними.

Враховуючи обставини вчинення злочинів, інкримінованих обвинуваченим, встановлені в судовому засіданні, репутацію кожного з обвинувачених, слід продовжити раніше обраний стосовно кожного з обвинуваченого запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Разом з тим, враховуючи практику ЄСПЛ, продовжуючи дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, раніше, як альтернативний запобіжний захід, стосовно неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_5 , визначено розмір застави, оскільки його законний представник готовий взяти на себе відповідні зобов`язання і поручитися за процесуальну поведінку свого сина. При цьому, розмір застави визначено тим ступенем довіри, при якому перспектива її втрати, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні. У разі внесення застави стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 також визначено обов`язки, передбачені ч.5 ст. 194 КПК України, які слід залишити без змін.

Керуючись ч.3 ст. 331 КПК України,

У Х В А Л И Л А:

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на строк судового розгляду, але не більше двох місяців, а саме до 29 листопада 2021 року.

Визначити для обвинуваченого ОСОБА_5 заставу у сумі кратній 300 розмірам прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 713700 ( сімсот тринадцять тисяч сімсот) гривень.

Обвинувачений або заставодавець мають право у будь який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі суду протягом стоку дії ухвали.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений вважається особою, до якої застосовано запобіжний захід у вигляді застави і зобов`язаний виконувати наступні обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання.

Термін дії обов`язків, покладених на обвинуваченого у разі внесення застави визначити два місяці з моменту внесення застави.

Продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на строк судового розгляду, але не більше двох місяців, а саме до 29 листопада 2021 року.

В задоволенні клопотань обвинувачених та їх захисників, яке підтримане законним представником ОСОБА_10 - відмовити.

Копію ухвали вручити обвинуваченим і направити начальнику ДУВП 4 для виконання.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Головуючий -

суддя : ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_3

ОСОБА_15