КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/824/5730/2023 Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 , з доповненнями захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваної ОСОБА_8 , на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 05 вересня 2023 року, щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Бершадь, Вінницької області, громадянки України, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

яка підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 114-1, ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 332 КК України, у кримінальному провадженні, відомості щодо якого внесено до ЄРДР за №0000170 від 20.02.2023 року,

за участю:

прокурора ОСОБА_9 ,

підозрюваної ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_7 ,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 05 вересня 2023 року задоволено клопотання слідчого 4 відділу 1 управління досудового розслідування ГСУ СБ України ОСОБА_10 , погоджене з прокурором відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_11 та застосовано до підозрюваної ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави.

Строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваній ОСОБА_8 , визначено до 29 жовтня 2023 року.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, захисник ОСОБА_6 , який діяв в інтересах підозрюваної ОСОБА_8 , подав апеляційну скаргу, захисник ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваної ОСОБА_8 , подав доповненнямидо апеляційної скарги, в апеляційній скарзі, з доповненнями апелянти просять скасувати оскаржувану ухвалу та постановити нову ухвалу, якою задовольнити частково клопотання слідчого 4 відділу 1 управління досудового розслідування ГСУ СБ України ОСОБА_10 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосувати до підозрюваної ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, у межах строку досудового розслідування, визначивши розмір застави в порядку передбаченому п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, розмір якої на думку колегії суддів буде достатнім для виконання підозрюваною покладених на неї обов`язків

У разі внесення підозрюваною ОСОБА_8 застави, покласти на неї наступні обов`язки відповідно до вимог ч. 5 ст. 194 КПК України:

- прибувати до органу досудового розслідування, прокурору, суду за першою вимогою;

- не відлучатися за межі м. Києва, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурор чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватися від спілкування із підозрюваними, свідками у кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в України;

- носити засіб контролю.

В доповненнях до апеляційної скарги захисник ОСОБА_7 , зазначив, що 13.09.2023 року підозрюваною ОСОБА_8 подано клопотання про відмову від захисників ОСОБА_12 та ОСОБА_6 .

На обґрунтування вимог апеляційної скарги, з доповненнями апелянт зазначає, що під час розгляду клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу щодо підозрюваної ОСОБА_8 судовий розгляд було здійснено неповно та упереджено, з явно вираженим обвинувальним ухилом, виключно на користь сторони обвинувачення.

Слідча суддя при винесенні оскаржуваної ухвали не здійснила всебічного, повного й об`єктивного дослідження усіх обставин, що мають бути встановлені та враховуватись при розгляді клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу підозрюваній ОСОБА_8 , як це прямо передбачено у положеннях ст. ст. 178, 183 КПК України.

Слідча суддя також не дослідила на відповідність вимогам ст. ст. 177, 183, 184 КПК України клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваної, а також не надала належної оцінки ні обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, ні наявності та реальності ризиків, на які вказав слідчий у своєму клопотанні.

В ході судового засідання слідча суддя надала абсолютно невірну оцінку матеріалам кримінального провадження, які були додані до клопотання про обрання запобіжного заходу, а також не врахувала численні невідповідності у змісті повідомлення про підозру, яка була вручена ОСОБА_8 , не надала належної оцінки жодним доказам сторони захисту, які могли вплинути на висновки слідчого судді при постановленні оскаржуваної ухвали.

Апелянт вважає, що повідомлена ОСОБА_8 , підозра за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 114-1, ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 332 КК України є необґрунтованою, при цьому фактичні обставини, які інкримінуються ОСОБА_8 за ст. 114-1 та ст. 332 КК України однакові. У підозрюваної ОСОБА_8 , не було вилучено завчасно індифікованих коштів, які вручалися заявнику ОСОБА_13 , не було знайдено жодної медичної документації, яка була пов`язана із ОСОБА_13 , при цьому в діях останнього явно містяться ознаки провокації.

Більшість доказів, які долучені до матеріалів клопотання відносяться до діяльності інших осіб, а саме до діяльності ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , а не до діяльності ОСОБА_8 , що вкотре підкреслює, що щодо ОСОБА_8 органом досудового розслідування та стороною обвинувачення застосована, явно завищена кваліфікація злочину.

Також апелянт зазначає про відсутність ризиків, які зазначенні у клопотанні та переконаний в тому, що всіх ризиків про які йде мова у клопотанні органу досудового розслідування та сторони обвинувачення можливо запобігти шляхом покладання на ОСОБА_8 обов`язків відповідно до положень ч. 5 ст. 194 КПК України. При цьому клопотання хоч і містить твердження, щодо того, що жодний інший запобіжний захід не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваної ОСОБА_8 , однак вказане твердження сторони обвинувачення жодним чином не обґрунтоване та не підтверджено належними та допустимими доказами доданими до клопотання.

Апелянт наголошує на тому, що відповідно до вимог положень ст. 178 КПК України під час обрання запобіжного заходу, окрім іншого повинні бути враховані міцність соціальних зав`язків підозрюваної ОСОБА_18 , яка має постійне місце роботи та проживання ( АДРЕСА_1 ), позитивно характеризується по місцю роботи, наявність у неї чоловіка ОСОБА_19 (військовослужбовця ЗСУ), мати ОСОБА_20 , хворої на онкологію; наявність у підозрюваної постійного місця роботи; репутація підозрюваної, яка раніше до кримінальної відповідальності не притягалась, не знятої та не погашеної судимості не має, раніше до ОСОБА_8 запобіжні заходи не застосовувались. При цьому підозрюваній ОСОБА_8 ще під час медичного огляду у 2018 році неврологом був встановлений діагноз «Синкопальні стани», а саме тимчасова втрата свідомості внаслідок зниження церебральної перфузії. Вказаний діагноз неврологом встановлювався і у травні 2022 року. У липні 2023 року у підозрюваної ОСОБА_8 діагностовано вегитососудисту дистонію, сингулярні стани.

З огляду на вказані обставини, сторона захисту просить суд апеляційної інстанції розглянути можливість визначення розміру застави ОСОБА_8 в розмірі передбаченому п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, про можливість внесення якої зазначає ОСОБА_19 .

Заслухавши доповідь судді, доводи захисника та підозрюваної, які підтримали доводи апеляційної скарги, з доповненнями та просили її задовольнити, з наведених в ній підстав, пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, з доповненнями та просив залишити її без задоволення, а ухвалу слідчого судді без змін, вивчивши матеріали провадження і перевіривши наведені у апеляційній скарзі, з доповненнями доводи сторони захисту, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга захисника ОСОБА_6 , з доповненнями захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваної ОСОБА_8 , не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, що Головним слідчим управлінням Служби безпеки України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000170 від 20.02.2023 року, за підозрою ОСОБА_14 , ОСОБА_8 , ОСОБА_15 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 114-1, ч. 2 ст. 28 ч. 3 ст. 332 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у зв`язку із військовою агресією російської федерації проти України Указом Президента № 64/2022 від 24 лютого 2022 року, з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан строком на 30 діб, який неодноразово продовжено (востаннє - 18 серпня 2023 року строком на 90 діб).

Пунктом 3 Указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 визначено, що у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану тимчасово, на період дії правового режиму воєнного стану, можуть обмежуватися конституційні права і свободи людини і громадянина, передбачені статтями 30-34, 38, 39, 41-44, 53 Конституції України, а також вводитися тимчасові обмеження прав і законних інтересів юридичних осіб в межах та обсязі, що необхідні для забезпечення можливості запровадження та здійснення заходів правового режиму воєнного стану, які передбачені частиною першою статті 8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану».

У відповідності до частини 1 статті 8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» № 389-VIII від 12.05.2015 в Україні або в окремих її місцевостях, де введено воєнний стан, військове командування разом із військовими адміністраціями (у разі їх утворення) можуть самостійно або із залученням органів виконавчої влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування запроваджувати та здійснювати в межах тимчасових обмежень конституційних прав і свобод людини і громадянина, а також прав і законних інтересів юридичних осіб, передбачених указом Президента України про введення воєнного стану, такі заходи правового режиму воєнного стану, зокрема встановлювати у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, особливий режим в`їзду і виїзду, обмежувати свободу пересування громадян, іноземців та осіб без громадянства, а також рух транспортних засобів.

Також відповідно до частини 1 статті 15 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» № 2232-XII від 25.03.1992 на строкову військову службу призиваються придатні для цього за станом здоров`я громадяни України чоловічої статі, яким до дня відправлення у військові частини виповнилося 18 років, та старші особи, які не досягли 27-річного віку і не мають права на звільнення або відстрочку від призову на строкову військову службу.

Крім того, згідно частини 1 статті 22 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» № 2232-XII від 25.03.1992 граничний вік перебування на військовій службі встановлюється для військовослужбовців, які проходять військову службу під час особливого періоду, з числа осіб рядового, сержантського і старшинського складу, молодшого та старшого офіцерського складу - до 60 років, а вищого офіцерського складу - до 65 років.

При цьому, Указом Президента України № 65/2022 від 24.02.2022 (Указ затверджено Законом України № 2105-ІХ від 03.03.2022 «Про затвердження Указу Президента України «Про загальну мобілізацію»), у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, оголошено загальну мобілізацію та постановлено здійснити призов військовозобов`язаних, резервістів та залучення транспортних засобів для забезпечення потреб Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, інших військових формувань України здійснити в обсягах, визначених згідно з мобілізаційними планами. Строк проведення загальної мобілізації неодноразово продовжувався згідно з Указами Президента № 342/2022 від 17.05.2022, № 574/2022 від 12.08.2022, № 758/2022 від 07.11.2022, № 59/2023 від 06.02.2023, № 255/2023 від 01.05.2023, № 451/2023 від 26.07.2023.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оборону України» особливим періодом є період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Статтею 12 Закону України «Про Збройні Сили України» передбачено, що основними складовими діяльності Збройних Сил України, серед іншого, є підтримання на належному рівні бойової і мобілізаційної готовності та боєздатності, що здійснюються органами військового управління, командирами і начальниками всіх рівнів.

Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» визначено комплекс заходів щодо здійснення мобілізаційної підготовки Збройних Сил України та інших утворених відповідно до законів України військових формувань. Змістом мобілізаційної підготовки є: створення мобілізаційного резерву, підготовка та накопичення військово-навчених людських ресурсів призовників, військовозобов`язаних та резервістів для комплектування посад, передбачених штатами воєнного часу.

Таким чином, викладені вище положення чинного законодавства України свідчать про те, що забезпечення мобілізаційної готовності є невід`ємною частиною законної діяльності Збройних Сил України, а виїзд осіб призовного віку, які підлягають або можуть підлягати призову за мобілізацією, за межі України без наявних на те правових підстав перешкоджає законній діяльності Збройних Сил України в частині їх обов`язку з підтримання належної мобілізаційної готовності.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 30.05.2023 року у ОСОБА_14 , ОСОБА_8 , ОСОБА_15 , а також інших, на даний момент невстановлених осіб виник спільний злочинний умисел, спрямований на перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України (ЗСУ) з комплектації підрозділів в особливий період та на незаконне переправлення осіб через державний кордон України вчинюваний шляхом виготовлення для військовозобов`язаних осіб, які підлягають мобілізації, офіційних документів із внесенням до них завідомо неправдивих відомостей про стан їх здоров`я та непридатність до військової служби з виключенням з військового обліку для подальшого їх використання під час виїзду за кордон.

Для реалізації злочинного умислу ОСОБА_14 залучив службових осіб КНП «Консультативно - діагностичний центр» Деснянського району м. Києва (далі за текстом - КНП «КДЦ» Деснянського району м. Києва) - ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_2 - ОСОБА_8 , а також інших, невстановлених під час досудового розслідування осіб, які здійснювали виготовлення офіційних лікарських документів із внесеними до них завідомо неправдивими відомостями про здоров`я військовозобов`язаних осіб що надавало змогу останнім уникнути мобілізації та виїхати за кордон.

Також встановлено, що в середині травня 2023 року, більш точної дати під час досудового розслідування не встановлено, громадянин України ОСОБА_13 , який фактично є військовослужбовцем, має діючий контракт добровольця територіальної оборони добровольчого формування № НОМЕР_1 територіальної громади м. Києва «Легіон Д», під час пошуку законних способів виїзду на певний час за кордон до своєї родини, які після початку повномасштабного вторгнення перебувають за межами території України, від його знайомого на ім`я ОСОБА_21 , який використовує абонентські номери: НОМЕР_2 та НОМЕР_3 , стало відомо, що ОСОБА_14 посприяв останньому у виїзді за кордон. З метою з`ясування наявних обставин та підстав для виїзду військовозобов`язаних осіб під час дії правового режиму військового стану за кордон, особа на ім`я ОСОБА_21 надав ОСОБА_13 абонентський номер ОСОБА_14 : НОМЕР_4 .

30.05.2023 року о 17:25, ОСОБА_13 , не усвідомлюючи, що запропонований спосіб виїзду за кордон є незаконним, за допомогою особистого абонентського номеру: НОМЕР_5 , у меседжері «WhatsApp» зв`язався з ОСОБА_14 , який використовує абонентський номер: НОМЕР_4 . Під час розмови з ОСОБА_14 , останній переслідуючи злочинний умисел спрямований на перешкоджання законній діяльності ЗСУ з комплектації підрозділів в особливий період та незаконне переправлення військовозобов`язаних осіб через державний кордон України, переслідуючи корисливий мотив, призначив ОСОБА_13 зустріч за адресою: АДРЕСА_2 для обговорення питань щодо виїзду останнього за кордон.

У той же день о 20:00 ОСОБА_14 , перебуваючи у АДРЕСА_2 , повідомив ОСОБА_13 про готовність, за грошову винагороду у розмірі 11 000 доларів США, посприяти останньому в ухиленні від мобілізації та у незаконному переправленні через державний кордон України шляхом проходження ВЛК при ТЦК та СП за результатами якої він отримає офіційні документи, а саме довіку військово-лікарської комісії з відміткою про непридатність до військової служби з виключенням з військового обліку та військовий квиток з аналогійною відміткою, що надасть можливість безперешкодного виїзду за кордон.

При цьому, ОСОБА_14 також проінструктував ОСОБА_13 , що перед отриманням вказаних офіційних документів йому необхідно пройти медичне обстеження, за результатами якого уповноваженими службовими особами буде складено офіційні лікарські документи із внесеними до них завідомо недостовірними відомостями про стан його здоров`я. Вказані документи у подальшому будуть передані на ВЛК для складання службовими особами ВЛК при ТЦК та СП офіційного документу із внесеними до нього завідомо неправдивими відомостями, а саме довідки військово-лікарської з відміткою про непридатність до військової служби з виключенням з військового обліку, а також для отримання відповідної відмітки у військовому квитку про непридатність до військової служби та зняття з військового обліку, що у сукупності надасть змогу ОСОБА_13 безперешкодно перетнути державний кордон України та виїхати за її межі. Усвідомлюючи кримінальну протиправність та караність вчинюваного, ОСОБА_14 також зазначив ОСОБА_13 , що вказані дії слід вчиняти обережно, щоб не викликати підозр у правоохоронних та інших контролюючих органів.

31.05.2023, ОСОБА_13 усвідомлюючи, що дії ОСОБА_14 є кримінально протиправними, звернувся до Головного слідчого управління Служби безпеки України, із заявою про вчинення злочину, в якій повідомив вищевказані обставини.

У подальшому 20.06.2023, о 09:55, під час спілкування у месенджері «WhatsApp», який захищений системою наскрізного шифрування повідомлень та дзвінків, ОСОБА_14 повідомив ОСОБА_13 час та місце зустрічі у АДРЕСА_2 під час якої останній мав передати першому належні йому речі та документи, а саме: 2 фотографії 3,5х4,5, копії паспорту громадянина України, ідентифікаційного коду, диплому про освіту, свідоцтва про шлюб, амбулаторну карту хворого, військовий квиток та грошові кошти у розмірі 11 000 доларів США.

Того ж дня, об 11:29, ОСОБА_14 , переслідуючи свій злочинний умисел, керуючись корисливим мотивом, згідно попередньої домовленості зустрівся з ОСОБА_13 за адресою: АДРЕСА_2 , в ході чого останній передав ОСОБА_14 грошові кошти в сумі 11 000 доларів США та вищевказані документи, необхідні для проходження обстежень та ВЛК.

28.06.2023, ОСОБА_14 , продовжуючи реалізацію злочинного умислу, спрямованого на перешкоджання законній діяльності ЗСУ в особливий період шляхом виготовлення документів про непридатність осіб до військової служби та сприяння у незаконному переправлення осіб через державний кордон України, передав отримані від ОСОБА_13 грошові кошти та документи службовій особі ІНФОРМАЦІЯ_2 - ОСОБА_8 , частину з яких остання у подальшому, у невстановлений досудовим розслідуванням час та спосіб, передала співробітниці КНП «КДЦ» Деснянського району м. Києва - ОСОБА_22 , а також іншим невстановленим учасникам злочинної групи.

Далі, 09.08.2023, о 18:42 та о 18:58, ОСОБА_15 , за допомогою особистого абонентського номеру: НОМЕР_6 у месенджері «WhatsApp», який захищений системою наскрізного шифрування повідомлень та дзвінків, з метою координації злочинних дій, спрямованих на виготовлення офіційних документів із внесеними до них завідомо неправдивими відомостями про стан здоров`я, зв`язалась із ОСОБА_13 , в ході чого повідомила йому про необхідність з`явитися до КНП «КДЦ» Деснянського району у м. Києва для, нібито, здачі аналізів, проходження інших медичних обстежень та отримання складених за їх результатами офіційних медичних документів із внесеними до них завідомо неправдивими відомостями про стан здоров`я, попередньо узгодивши вказані дії та питань щодо його місця реєстрації та випадків виїзду за кордон у період з 2021 по 2023 з ОСОБА_14 .

У подальшому, 11.08.2023, у період з 09:00 по 11:50 ОСОБА_13 у супроводі ОСОБА_14 перебуваючи у адміністративній будівлі КНП «КДЦ» Деснянського району м. Києва, що за адресою: м. Київ, вул. Миколи Закревського, буд. 81/1, зустрівся з ОСОБА_15 та іншою невстановленою службовою особою КНП «КДЦ» Деснянського району м. Києва, під час чого остання передала ОСОБА_13 офіційні лікарські документи із внесеними до них завідомо неправдивими відомостями про стан його здоров`я, а саме: - виписку із медичної картки амбулаторного хворого денного стаціонару терапевтичного профілю №1546 від 04.08.2023 за період з 21.07.2023 по 04.08.2023 із діагнозом: хронічна прогресуюча диксогенна попереково-крижова мієлорадикулопатія LS-S1 ліворуч, невропатія лівого малогомілкового та великогомілкового нервів з вираженим больовим, м`язево-тонічним синдромом, частковим нетриманням сечі на тлі ускладненого попереково-крижового остеохондрозу з протрузіями міжхребцевих дисків Th12-L1, L1-L2, L5-S1, екструзія міжхребцевого диску L2-L3, формальною килою диску L4-L5 з компресією заднього корінця спинномозкового нерву та дурального мішка, порушення функцій хребта, остеохондроз, деформуючий спондильоз, вертеброгенна цервікокраніалгія, больовий, м`язево-тонічний синдром; виписку із медичної картки амбулаторного хворого №1448 за період з 13.06.2022 по 26.06.2022 із діагнозом: попереково-крижовий остеохондроз, хронічний вертеброгенний радикулоневрит L5-S1 ліворуч з помірним парезом лівої ступні, виражений больовой, м`язево-тончний синдром, сенсорні розлади, виражені статистико-динамічні та статистико-локомоторні порушення, імперативні поклики до сечопуску, спинномозкового нерву та дурального мішка, порушення функцій хребта. Шийний остеохондроз, деформуючий спондильоз, вертеброгенна цервікокраніалгія, больовий, м`язево-тонічний синдром; виписку із медичної картки амбулаторного хворого №1498 за період з 12.07.2021 по 21.07.2021 із діагнозом: вертеброгенний радикулоневрит L5-S1 ліворуч, виражений больовий, м`язево-тонічний синдром, сенсорні розлади на тлі попереково-крижового остеохондрозу, виражений статико-динамічний та статико-локомоторні порушення, імперативні поклики до сечопуску. Шийний остеохондроз, деформуючий спондильоз, вертеброгенна цервікокраніалгія, больовий, м`язево-тонічний синдром; заключенням за результатами рентгенографії від 14.11.2017 із наступним відомостями: «На спондилограммах шейного отдела в двух проекциях определяется сглаженность физиологического лордоза, умеренное сужение межпозвонковых пространств, субхондральный остеоскалероз замыкательных пластинок, неболшие заостренные остеофиты вдоль передних поверхностей тел позвоночинка. Заключение: остеохондроз, начальный деф.спондилез шейного отдела позвоночника»; протокол МРТ - дослідження поперекового відділу хребта від 01.08.2023 із висновком: МРТ - ознаки дегеративно-дистрофічних змін поперекового відділу хребта. Хрящові вузли дисків T12-L1 та L1-L2. Дорзальна екструзія диску L2-L3. Протрузії дисків на рівні L2-L3 та L5-S1 без компресії спинного мозку, але з компресією дурального мішка. Формінальна кила на рівні L4-L5 з компресією заднього корінця спинномозкового нерву та компресією дурального мішка; ЕНМГ - стимуляційна пацієнта ОСОБА_13 , 1975 р.н., від 04.08.2023 із висновком: при проведенні стимуляційної ЕНМГ нижніх кінцівок виявлено зниження М-відповіді та швидкості проведення при обстеженні лівого малогомілкового та великогомілкового нерву. У режимі F-хвилі виявлено ознаки мієлорадикулотопатії. ЕНМГ - ознаки невропатії правого малогомілкового та великогомілкового нерву та попереко-крижової мієлорадикулопатії (L4-S1, ліворуч).

При цьому, ОСОБА_15 , з метою приховування факту внесення завідомо недостовірних відомостей у офіційні лікарські документи, також продемонструвала ОСОБА_13 палати стаціонару денного відділення, у яких він згідно її слів ніби-то у 2021, 2022, 2023 роках перебував на лікуванні та пояснила необхідність дотримання такої версії з метою формування ніби-то достовірної версії про наявність у нього вищевказаних захворювань та проходження лікування, що є підставою для зняття його з військово обліку у відповідності до норм чинного законодавства за результатами проходження ВЛК на підставі вказаних офіційних документів із внесеними до них неправдивими відомостями.

Також, під час спілкування із вищевказаною невстановленою службовою особою КНП «КДЦ» Деснянського району м. Києва остання надала ОСОБА_13 абонентський номер невстановленої службової особи ІНФОРМАЦІЯ_3 та повідомила про необхідність передати їй отриманні зазначені лікарські документи із внесеними до них завідомо неправдивими відомостями про стан здоров`я для проходження ВЛК з подальшим зняттям з військового обліку.

16.08.2023 ОСОБА_13 , на виконання вказівки ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та вказаної службової особи КНП «КДЦ» Деснянського району, ОСОБА_13 , перебуваючи за адресою: м. Київ, вул. Юрія Поправки, буд. 14А, передав вказаній невстановленій службовій особі ІНФОРМАЦІЯ_3 зазначені офіційні лікарські документи із внесеними до них завідомо неправдивими відомостями про стан його здоров`я та у визначеному порядку пройшов обстеження військово-лікарською комісією.

21.08.2023, у період з 09:23 по 09:39, ОСОБА_13 перебуваючи у ІНФОРМАЦІЯ_4 за адресою: АДРЕСА_3 зустрівся з вищевказаною невстановленою та невстановленою службовою особою ІНФОРМАЦІЯ_5 отримав від неї офіційні документи, із внесеними до них завідомо неправдивими відомостями, а саме: виконану на гербовому бланку ІНФОРМАЦІЯ_6 довідку військово-лікарської комісії №1332/10 від 15.08.2023 (Додаток до положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України), видану ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ІНФОРМАЦІЯ_8 за результатами проведеного медичного огляду ВЛК від 15.08.2023 з діагнозом: «Ускладнений остеохондроз хребта, хронічна дискогенна мієлорадикулопатія спондилоартроз з компресією дауден і мішка. Стійкий больовий синдром» та відміткою: «Наказ МОУ №402-08 непридатний до військової служби з виключенням з військового обліку»; відмітку у військовому квитку ОСОБА_13 , серії НОМЕР_7 , виданого 12.05.1993 ІНФОРМАЦІЯ_9 , про визнання ІНФОРМАЦІЯ_10 непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку по гр. ІІ ст. 54 А, 53 В, 45 Г розподілу хвороб на підставі ст. 37 п. 6 п.п. 3 ЗУ «Про ВО і ВС».

З метою не розголошення відомостей здійснюваної злочинної діяльності, невстановлена службова особа ІНФОРМАЦІЯ_5 проінструктувала ОСОБА_13 , що при переправленні через державний кордон України необхідно мати при собі ліки, перелік яких зазначено у офіційних лікарських документах із внесеними до них завідомо неправдивих відомостей, виданих у КНП «КДЦ» Деснянського району, Довідку (Додаток 4), а також знати завідомо неправдиві відомості про діагноз, вказаний у Довідці (Додатку 4).

У подальшому, 31.08.2023 ОСОБА_13 08:45 в пішому порядку прибув до контрольно-пропускного пункту «Шегині» на вихід з України, де пред`явив працівникам Державної прикордонної служби України військовий квиток з відміткою з записом про непридатність до військової служби з виключенням з військового обліку ІНФОРМАЦІЯ_11 , завіреною печаткою вищезазначеного РТЦК та СП, а також вищевказану довідку військово-лікарської комісії та після отримання підтвердження відповідності наданих документів безперешкодно перетнув державний кордон України в напрямку Республіки Польща.

Таким чином, враховуючи той факт, що у період з 09.03.2022 по момент вчинення злочину, ОСОБА_13 мав діючий контракт добровольця територіальної оборони добровольчого формування № НОМЕР_1 територіальної громади м. Києва « ІНФОРМАЦІЯ_12 » та виконував завдання, поставлені командиром НОМЕР_8 окр бр ТрО та передбачені Положенням про добровольчі формування територіальних громад, затвердженого Постановою КМУ від 29.11.2021 №1449, є призовником, те, що він не має законних підстав для визнання непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку, навпроти підлягає першочерговій мобілізації, отримані офіційні документи із внесеними до них неправдивими відомостям фактично надають останньому змогу незаконно уникнути мобілізації, що створює перешкоду законній діяльності ЗСУ в особливий період, та безперешкодно перетнути державний кордон України без наявних на те законних підстав.

У свою чергу, ОСОБА_14 , ОСОБА_8 , ОСОБА_15 , а також інші невстановлені під час досудового розслідування члени злочинної групи, будучи обізнаними із тимчасовими обмеженнями, які діють на період дії правового режиму воєнного стану щодо осіб призовного віку, усвідомлюючи, що під час дії воєнного стану (загальної мобілізації) всі військовозобов`язані громадяни України у віці від 18 до 60 років, які не мають права на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, до категорії яких у тому числі відноситься ОСОБА_13 , підлягають призову на військову службу, передбачаючи, що в наслідок виготовлення ОСОБА_13 офіційних документів із внесеними до них завідомо недостовірними відомостями, визнання його таким чином непридатним до військової служби та виключенням з військового обліку, створили умови та усунули усі встановлені чинним законодавством перешкоди для ОСОБА_13 для незаконного виїзду за кордон з метою уникнення мобілізації, що у свою чергу перешкодило законній діяльності ЗСУ з комплектування їх підрозділів в особливий період.

Таким чином, ОСОБА_8 підозрюється у перешкоджанні законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий період, за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 114-1 КК України, а також в організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України, з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 3 ст. 332 КК України.

31.08.2023 року злочинна діяльність ОСОБА_8 припинена співробітниками СБУ та її затримано відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 208 КПК України.

Того ж дня, ОСОБА_8 повідомлено про підозру, у вчиненні нею кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 114-1, ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 332 КК України.

01.09.2023 слідчий 4 відділу 1 управління досудового розслідування ГСУ СБ України ОСОБА_10 , за погодженням з прокурором третього відділу управління організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення у кримінальних провадженнях органів безпеки Департаменту нагляду за додержанням законів органами безпеки Офісу Генерального прокурора ОСОБА_9 , звернувся до слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 , підозрюваної у вчиненні кримінальних правопорушення, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 114-1, ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 332 КК України, у кримінальному провадженні, відомості щодо якого внесено до ЄРДР за №0000170 від 20.02.2023 року.

На обґрунтування вимог даного клопотання сторона обвинувачення послалась на те, що під час досудового розслідування встановлені обставини, які дають обґрунтовані підстави стверджувати, що підозрювана вчинила інкриміновані їй вищевказані кримінальні правопорушення, що підтверджують матеріали кримінального провадження.

У клопотанні слідчого також зазначено та наведено обґрунтування, що на даний час існують ризики, які дають достатньо підстав вважати, що підозрювана може переховуватись від органів досудового розслідування та суду; знищити, приховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінальних правопорушень; незаконно впливати на свідків, підозрюваних у цьому кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити свою протиправну діяльність.

При цьому, застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обумовлюється тим, що жоден із більш м`яких заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, а також враховуючи тяжкість та специфіку вчинення інкримінованих ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, у зв`язку з чим слідчий просив застосувати до підозрюваної ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

05.09.2023 ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва задоволено вказане клопотання слідчого та застосовано до підозрюваної ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 29 жовтня 2023 року, без визначення розміру застави.

Відповідно до вимог ст. 2 КПК України основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден не винуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

При вирішенні клопотання про застосування запобіжного заходу для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя, суд згідно змісту вимог ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваної ОСОБА_8 , як вбачається зі змісту оскаржуваної ухвали, всупереч доводам сторони захисту, слідчий суддя з`ясував, що наведені у ньому дані, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_23 , кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 114-1, ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 332 КК України.

Як вбачається з ухвали слідчого судді, журналу судового засідання на основі наданих слідчим матеріалів, які обґрунтовують клопотання, слідчий суддя дослідив клопотання і матеріали, які його обґрунтовують та всупереч доводам сторони захисту, правильно встановив, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю доказів, які приведені у клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах, а саме: дані інформації УКЗНД ДЗНД СБ України №5/1/4-9798 від 02.06.2023, №5/1/4-11117 від 27.06.2023, №5/1/4-14070 від 11.08.2023, №5/1/4-14378 від 16.08.2023; дані відповіді Центрального юридичного управління ГШ ЗС України №316/2527 від 13.06.2023; дані протоколів допиту свідка ОСОБА_13 від 31.05.2023, 03.07.2023, 11.08.2023, 16.08.2023; дані протоколів огляду від 20.06.2023; дані протоколів огляду №5/1/4-11283 від 20.06.2023; дані протоколу за результатами проведення візуального спостереження №5/1/4-5443т від 26.06.2023; дані протоколу про результати проведення негласної слідчої розшукової дії ОТЗ АК, ВК №5/1/4-5133т від 21.06.2023; дані протоколу огляду грошових коштів №5/1/4-10782 від 20.06.2023; дані протоколу огляду особи №5/1/4-10783 від 20.06.2023; дані протоколу про результати проведення негласної слідчої розшукової дії ОТЗ АК №5/1/4-5938 від 18.07.2023; дані копії виписки із медичної картки амбулаторного хворого денного стаціонару терапевтичного профілю №1546 від 04.08.2023 за період з 21.07.2023 по 04.08.2023; дані копії виписки із медичної картки амбулаторного хворого №1448 за період з 13.06.2022 по 26.06.2022; дані копії виписки із медичної картки амбулаторного хворого №1498 за період з 12.07.2021 по 21.07.2021; дані копії заключення за результатами рентгенографії від 14.11.2017 року; дані копії протоколу МРТ - дослідження поперекового відділу хребта від 01.08.2023 із висновком: МРТ; дані копії ЕНМГ - стимуляційна пацієнта ОСОБА_13 , 1975 р.н., від 04.08.2023; дані копії виконаної на гербовому бланку ІНФОРМАЦІЯ_6 довідки військово-лікарської комісії №1332/10 від 15.08.2023 (Додаток до положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України), видану ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ІНФОРМАЦІЯ_8 за результатами проведеного медичного огляду ВЛК від 15.08.2023 з діагнозом: «Ускладнений остеохондроз хребта, хронічна дискогенна мієлорадикулопатія спондилоартроз з компресією дауден і мішка. Стійкий больовий синдром» та відміткою: «Наказ МОУ №402-08 непридатний до військової служби з виключенням з військового обліку»; дані копії військового квитка ОСОБА_13 , серії НОМЕР_7 , виданого 12.05.1993 ІНФОРМАЦІЯ_9 , із відміткою про визнання ІНФОРМАЦІЯ_10 непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку по гр. ІІ ст. 54 А, 53 В, 45 Г розподілу хвороб на підставі ст. 37 п. 6 п.п. 3 ЗУ «Про ВО і ВС»; дані протоколу обшуку від 31.08.2023; дані протоколу допиту підозрюваного ОСОБА_14 ; дані протоколу обшуку від 31.08.2023 року; дані протоколу огляду від 31.08.2023 року мобільного телефону; дані протоколів обшуків від 31.08.2023 року та інші матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Враховуючи, що слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, встановлювати конкретну кваліфікацію діяння, за яке особа має нести кримінальну відповідальність, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні слідчого докази у слідчого судді були всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 , кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 114-1, ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 332 КК України.

Відповідно до практики ЄСПЛ обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину закріпленої у статті 5 § 1(с) Конвенції гарантії від безпідставного арешту.

Враховуючи, що відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, суд приймає до уваги, що у рішенні ЄСПЛ у справі "Соловей і Зозуля проти України" зазначено, що суд має перевірити не лише дотримання процесуальних норм національного законодавства, а й обґрунтованість підозри, на підставі якої особу взято під варту.

Більш того, якщо виходити з поняття «обґрунтована підозра», приведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Фактів і інформації, які переконливо свідчать про причетність ОСОБА_8 , до вчинення вищевказаних кримінальних правопорушень, в клопотанні та доданих до нього матеріалах міститься достатньо для висновку про обґрунтованість повідомленої ОСОБА_8 , підозри.

Згідно з рішеннями ЄСПЛ у справах "Ilgar Mammadov v. Azerbaijan п. 88", "Erdagoz v. Turkey п. 51", "Cebotari v. Moldova п. 48" "обґрунтована підозра" передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин. Крім того, Європейський Суд у своїй практиці неодноразово зазначав, що факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи висунення обвинувачення, зокрема у рішенні "Murray v. the United Kingdom".

Отже, на початковій стадії розслідування суд, оцінюючи обґрунтованість підозри, не повинен пред`являти до наданих доказів таких же високих вимог, як при формулюванні остаточного обвинувачення при направленні справи до суду.

Обставини здійснення підозрюваною конкретних дій, доведеність її винуватості, у тому числі правильність кваліфікації її дій за ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 114-1, ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 332 КК України, потребують перевірки та оцінки, у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні, під час подальшого досудового розслідування.

У відповідності до змісту ст. 368 КПК України, питання щодо наявності чи відсутності складу кримінального правопорушення в діянні та винуватості особи в його вчиненні, вирішуються судом під час ухвалення вироку, тобто на стадії судового провадження, а тому доводи апеляційної скарги щодо відсутності у кримінальному провадженні доказів на підтвердження наявності ознак кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 114-1, ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 332 КК України, колегія суддів вважає передчасними.

Більш того, дослідження та оцінка доказів у кримінальному провадженні відноситься до стадії судового розгляду по суті та не вирішується на стадії досудового розслідування, а тому посилання апелянтів на те, що наявні у матеріалах провадження докази є неналежними, та не підтверджують викладені у клопотанні фактичні обставини інкримінованихкримінальних правопорушень, а також доводи про те, що слідчий суддя під час розгляду клопотання не надав оцінки доказам з точки зору належності та допустимості, не є підставою для скасування ухвали слідчого судді.

Застосовуючи відносно підозрюваної ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою судом перевірено, що в матеріалах провадження є достатні дані, що підтверджують існування обґрунтованої підозри у вчиненні нею інкримінованих кримінальних правопорушень. Вагомість наявних доказів вчинення підозрюваною кримінальних правопорушень доведена слідчим та сумнівів не викликає.

Також, як того вимагає закон, слідчий суддя при аналізі питання наявності зазначених слідчим та прокурором ризиків, дійшов висновку про їх наявність з огляду на фактичні обставини кримінального провадження та особу ОСОБА_8 , яка має місце реєстрації та проживання, до затримання працювала, в той же час підозрюється у вчиненні тяжких кримінальних правопорушень, вчинених в умовах воєнного стану, покарання, яке може бути призначене, отже існують ризики, що остання може переховуватись від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків, інших підозрюваних у цьому кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальні правопорушення, у яких підозрюється.

При цьому слідчим суддею враховано, що зазначені ризики є суттєвими, і як засвідчили обставини, якими обґрунтовується клопотання, їм неможливо запобігти в умовах застосування до ОСОБА_8 будь-якого іншого запобіжного заходу, окрім тримання під вартою, оскільки інші запобіжні заходи, не пов`язані з виключними запобіжниками у комунікації та переміщеннях підозрюваної, не можуть їм запобігти.

Наявність у підозрюваної ОСОБА_8 місця проживання, хворої матері, з урахуванням наведених вище факторів не зменшує існування зазначених ризиків.

Даних про стан здоров`я підозрюваної ОСОБА_8 щодо неможливості тримання під вартою останньої, слідчому судді не надано.

Також колегія суддів бере до увагите, що ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Слідчий суддя, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваної, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи.

Ризики, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрювана може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені частиною 1 статті 177 КПК України, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваною зазначених дій.

При цьому, КПК України не вимагає доказів того, що підозрювана обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що вона має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Ґрунтуючись на зазначеному, слідчий суддя прийшов до вірного висновку, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, окрім тримання під вартою, не зможе запобігти ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України, наявність яких встановлена в ході розгляду клопотання слідчого.

КПК України не вимагає доказів того, що підозрювана при застосуванні до нього більш м`якого запобіжного заходу обов`язково (поза всяким сумнівом) порушить покладені на нього процесуальні обов`язки чи здійснить одну із спроб, що передбачена пунктами 1-5 частини 1 статті 177 КПК України, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість допустити це в конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Фактично, слідчий суддя повинен встановити, чи є запобіжний захід пропорційним для запобігання ризику або ризикам, на які вказує сторона обвинувачення, з метою захисту прав підозрюваноїта дотримання принципу верховенства права.

Отже, під час розгляду клопотання органу досудового розслідування, як того вимагає закон, слідчий суддя встановив наявність достатніх підстав вважати, що обставини визначені п. п. 1-3, ч. 1 ст. 194 КПК України, які свідчать про наявність встановлених стороною обвинувачення ризиків у даному кримінальному провадженні, достовірність підозри, недостатність застосування менш суворого запобіжного заходу для запобігання наявним ризикам є обґрунтованими, оскільки вони належним чином вмотивовані та доведені прокурором, при цьому підтверджуються матеріалами справи.

Таким чином, слідчий суддя дійшов вірного висновку, що матеріали клопотання містять достатньо обґрунтувань, які обумовлюють необхідність застосування до підозрюваної ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки конкретні обставини вчинення кримінальних правопорушень та суворість можливого покарання за вчинення кримінальних правопорушень, не дають підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу.

В зв`язку з викладеним, слідчий суддя вважавнеспроможними доводи сторони захисту щодо можливості застосування до підозрюваної запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою.

Крім того, слідчим суддею враховано положення ч. 4 ст.183 КПК України та відповідно до якої не визначено розмір застави ОСОБА_8 , оскільки остання підозрюється у вчиненні в тому числі, кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.28, ч. 1 ст. 114-1 КК України, вчиненого в умовах воєнного стану, з огляду також на висновки Європейського суду з прав людини щодо обов`язку суду своїм рішенням забезпечити не тільки права підозрюваної, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, з чим також погоджується колегія суддів та не вбачає підстав, для визначення альтернативного запобіжного заходу вигляді застави в даний час.

З урахуванням вказаного, на думку колегії суддів, слідчий суддя дійшов правильного висновку про необхідність застосування виняткового запобіжного заходу щодо підозрюваної ОСОБА_8 , оскільки встановлені судом обставини достатньо переконливо підтверджують, що менш суворі запобіжні заходи не можуть забезпечити виконання підозрюваною процесуальних обов`язків в даному кримінальному провадженні.

На підставі зазначеного, слідчим суддею були враховані обставини справи в сукупності з особою підозрюваної, які вказують на можливість останньої вчиняти дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, в зв`язку з чим відносно ОСОБА_24 , застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який на думку колегії суддів апеляційного суду, в сукупності з існуючими ризиками, особою підозрюваної, тяжкістю злочинів та їх наслідками, є обґрунтованим, а тому підстав вважати його занадто суворим - немає.

Таке обмеження права ОСОБА_24 , на свободу не суперечить положенням ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, так як існують ознаки суспільного інтересу, які незважаючи на презумпцію невинуватості, переважають принцип поваги до особистої свободи.

Доводи сторони захисту про те, що органом досудового розслідування не доведено, а слідчим суддею не встановлено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні інкримінованого злочину, наявність ризиків неправомірної поведінки підозрюваного, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки слідчий суддя прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість обрання виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, при цьому дослідив належним чином всі матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення. Отже, твердження в апеляційній скарзі про невмотивованість висновків суду щодо необхідності застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваної є безпідставними, оскільки суперечать наявним у матеріалах кримінального провадження доказам, які містять фактичні дані на підтвердження наведених слідчим суддею в ухвалі обставин.

Посилання сторони захисту на міцність соціальних зав`язків підозрюваної ОСОБА_18 , яка має постійне місце роботи та проживання ( АДРЕСА_1 ), позитивно характеризується по місцю роботи, наявність у неї чоловіка ОСОБА_19 (військовослужбовця ЗСУ), мати ОСОБА_20 , хворої на онкологію; наявність у підозрюваної постійного місця роботи; репутацію підозрюваної, яка раніше до кримінальної відповідальності не притягалась, не знятої та не погашеної судимості не має, раніше до ОСОБА_8 запобіжні заходи не застосовувались, не спростовують висновки суду про те, що ОСОБА_25 , може вчинити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

З урахуванням обставин кримінального провадження, наявності обґрунтованої підозри та існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, колегія суддів погоджується із висновками слідчого судді щодо необхідності застосування щодо ОСОБА_8 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а тому підстав для застосування щодо останньої більш м`яких запобіжних заходів не вбачається.

Також посилання сторони захисту на те, щопідозрюваній ОСОБА_8 було встановлено діагнози «Синкопальні стани», а саме тимчасова втрата свідомості внаслідок зниження церебральної перфузії, у 2018 та 2022 роках, діагностовано вегитососудисту дистонію, сингулярні стани у липні 2023 року, не є достатніми доводами для зміни запобіжного заходу, оскільки не свідчать про те, що вона за станом здоров`я не може утримуватися під вартою так як доказів таких ненадано. Більш того, особам, які утримуються під вартою надається медична допомога у встановленому законом порядку.

Всі інші обставини, на які посилалась сторона захисту під час апеляційного розгляду, згідно вимог КПК України будуть встановлюватись під час судового розгляду по суті.

Істотних порушень вимог КПК України, які б перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді місцевого суду постановити законну та обґрунтовану ухвалу, колегією суддів апеляційної інстанції - не виявлено.

Зважаючи на викладене, ухвала слідчого Шевченківського районного суду м. Києва від 05 вересня 2023 року є законною, обґрунтованою і вмотивованою, оскільки постановлена згідно норм матеріального права, з ретельним дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України та ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та об`єктивно оціненими судом, в порядку та в межах, передбачених на даній стадії кримінального провадження. Натомість доводи та твердження захисника, про які йдеться в поданій апеляційній скарзі, з доповненнями колегія суддів апеляційної інстанції вважає - безпідставними, в зв`язку з чим приходить до остаточного висновку про залишення апеляційної скаргизахисника ОСОБА_6 , з доповненнями захисника захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваної ОСОБА_8 ,без задоволення.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 194, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду,

п о с т а н о в и л а:

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 05 вересня 2023 року, - залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , з доповненнями захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваної ОСОБА_8 , - залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

______________ ________________ __________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4