Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-сс/4809/699/23 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.12.2023 року. м. Кропивницький

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Кропивницького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницький апеляційну скаргу прокурора Кропивницької окружної прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 06.12.2023, стосовно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, з середньою освітою, має статус батька-одинака малолітньої дочки, працює апаратником ТОВ «Фалькон-Агрогруп», зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , до кримінальної відповідальності притягується вперше,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ч. 345 КК України

застосовано запобіжний захід у виді тримання його під домашнім арештом у певний період доби в межах строку досудового розслідування з покладенням на підозрюваного обов`язків, передбачених ст.194 КПК України

За участю сторін кримінального провадження :

прокурора ОСОБА_8 ,

захисника-адвоката ОСОБА_9 ,

підозрюваного ОСОБА_7

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою слідчого судді Кіровоського районного суду м. Кіровограда від 06.12.2023 застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання його під домашнім арештом у певний період доби в межах строку досудового розслідування у виді заборони залишати місце постійного проживання домоволодіння АДРЕСА_1 у період з 20 години 00 хвилин до 06 години 00 хвилин.

Покладено на підозрюваного ОСОБА_7 наступні обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою; надавати можливість працівникам органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного зявлятись за місцем його проживання у домоволодіння АДРЕСА_1 та вимагати від нього пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт ( паспорти ) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; утриматись від спілкування з потерпілим і свідками у даному кримінальному проваджені, за винятком їх участі в процесуальних діях; при слідуванні за викликом до правоохоронних органів або суду і поверненні під домашній арешт не відвідувати магазини, кіоски, громадські розважальні заклади; носити електронний засіб контролю.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що злочин, по якому ОСОБА_7 пред`явлено повідомлення про підозру є: нетяжким, умисним, посягає на авторитет органів державної влади, від якого настали негативні наслідки для здоров`я потерпілого.

Прокурор довів сукупність: обґрунтованої підозри разом з існуванням ризиків передбачених ст.177 КПК України, але не вказав переконливих доводів та не долучив беззастережних доказів недостатності застосування більш м`яких видів запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам зазначеним у клопотанні.

Враховано, що ОСОБА_7 має місце постійного проживання, створив родину, має на утриманні малолітню дитину та двох хворих батьків пенсійного віку, налагодив сталі соціальні зв`язки, до кримінальної відповідальності притягується вперше, на обліках у лікарів: нарколога/психіатра не перебуває, зобов`язується беззастережно виконувати покладені на нього обов`язки під час досудового розслідування та сприяти з`ясуванню обставин подій. Ознаки протиправної поведінки припинив, усвідомлює суспільну небезпеку вчиненого, запевняє у недопущенні подібних дій у майбутньому.

Слідчий суддя прийшов до висновку, що запобіжний захід у виді домашнього арешту співмірний з особою підозрюваного та обставинами пред`явленої йому підозри, у тому числі забезпечить право підозрюваного на працю. Крім того забезпечить обов`язок батька-одинака утримувати і опікуватись малолітньою дитиною та хворими батьками пенсійного віку. Буде запобігати ризикам, зазначеним в п. п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, забезпечить виконання покладених на підозрюваного процесуальних обов`язків.

В апеляційній скарзі прокурор Кропивницької окружної прокуратури ОСОБА_6 просить ухвалу слідчого судді скасувати ухвалити нове рішення, яким задовольнити клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_7 в межах строку досудового розслідування.

В клопотанні зазначені ризики, які мають місце, зокрема п.1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України.

Обраний слідчим суддею запобіжний захід не може гарантувати ризик переховування від слідства для уникнення від можливого покарання, так як особа не знаходиться під постійним контролем з боку відповідних державних органів.

Підозрюваному відоме місце проживання свідків, потерпілого, які надали показання.

Заслухавши доповідача, підозрюваного ОСОБА_7 та в його інтересах захисника-адвоката ОСОБА_9 , які заперечували щодо задоволення апеляційної скарги прокурора; думку прокурора, який підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити, перевіривши матеріали клопотання, зваживши доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до наступних висновків.

Відповідно до вимог ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню чи вчинити інше правопорушення.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст.178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, крім наявності вищезазначених обставин, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Відповідно до наданих матеріалів, ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, тобто в в нетяжкому кримінальному правопорушенні, котре відповідно до санкції статті карається обмеженням волі на строк до п`яти років або позбавленням волі на той самий строк.

Відмовляючи в задоволенні клопотання слідчого про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя виходив з положень ст.183 КПК України, відповідно до якої тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти ризикам неналежної процесуальної поведінки підозрюваної.

Слідчим суддею враховано, наявні ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, а також визнав обґрунтованість підозри, передбаченої ч.2 ст. 345 КК України.

Колегія суддів зазначає, що на даному етапі провадження слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих відомостей повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінального правопорушення вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів. Відповідно до ч.4 ст.193 КПК України за клопотанням сторін або за власною ініціативою слідчий суддя має право дослідити будь-які матеріали, що мають значення для вирішення питання про застосування запобіжного заходу. В світлі конкретних обставин даного клопотання досліджених матеріалів достатньо для того, щоб в рамках судового контролю, який здійснюється слідчим суддею при розгляді питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, дійти висновку про наявність обґрунтованої підозри.

Відповідно до п.3, 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Установленою практикою Європейського суду з прав людини, визначено, що висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків). Сама лише тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, хоча і є визначеним елементом при оцінці ризику ухилення від органу досудового розслідування та/або суду, однак не може бути достатньою підставою для законності тримання особи під вартою.

Слід зазначити, що Кримінальний процесуальний кодекс України покладає на сторону обвинувачення, при зверненні до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу, обов`язок довести не лише існування заявлених ризиків, а і наявність обставин, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого та додані до нього матеріли, колегія суддів вважає, що їх сукупність є достатньою вважати про обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.345 КК та існування заявлених ризиків передбачених п.1, 3, 4 ч.1 ст.177 КПК України.

Надані стороною обвинувачення матеріали не містять жодних відомостей, які б вказували на наявність виключних обставин для застування відносно ОСОБА_7 виняткового запобіжного заходу. Не доведено існування таких обставин і прокурором в судовому засіданні, як в суді першої інстанції, та і при апеляційному розгляді клопотання щодо запобігання спробам підозрюваного ОСОБА_7 забезпечення виконання обов`язків передбаченим ч.1 ст. 177 КПК України.

На даний час жодного порушення підозрюваного обов`язків передбачених ст.194 КПК України немає.

Стороною обвинувачення не спростовано невиконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Слідчий суддя вірно врахував, що підозрюваний ОСОБА_7 має постійне проживання, на утриманні малолітню дитину та двох хворих батьків пенсійного віку, до кримінальної відповідальності притягується вперше, на обліках у лікаря нарколога та психіатра не перебуває.

Доводи, якими прокурор обґрунтовує наявність підстав для застування відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не вказує про неможливість запобігання існуючим ризикам шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу. Сама лише тяжкість кримінальних правопорушень, відповідно до вище зазначених норм закону, не може бути підставою для запобіжного ув`язнення особи.

З врахуванням вищевикладеного, колегія суддів вважає, що застосування відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в певний період доби, за вказаних обставин справи та серйозністю висунутої проти нього підозри, з урахуванням встановлених ризиків, не є надмірним та таким, що принижує його гідність у розумінні Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, окрім того, вказаний запобіжний захід буде здатний забезпечити належне виконання підозрюваною її процесуальних обов`язків.

Основною метою під час визначення цілодобового домашнього арешту є забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного, що відповідає положенням пункту 3 статті 5 Конвенції. А тому обраний та застосований до підозрюваного запобіжний захід покликаний буде сприяти належному виконанню ним зобов`язань, так і визначених обов`язків згідно вимог ч.5 ст.194 КПК України.

Колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді, що на даний момент виключно такий запобіжний захід, як домашній арешт в певний період доби забезпечить дотримання підозрюваного ОСОБА_7 процесуальних обов`язків під час досудового слідства та в суді. Такий вид запобіжного заходу є співмірним з існуючими ризиками та відповідає особі підозрюваної.

Порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не вбачається.

Беручи до уваги зазначене, виходячи з положень ст. 177-178 КПК України, ст. 5, 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та матеріалів справи, колегія суддів приходить до висновку, що ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора - без задоволення.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 193-196, ч.2 ст. 376, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора Кропивницької окружної прокуратури ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Кіровоського районного суду м. Кіровограда від 06.12.2023, якою стосовно ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у виді тримання його під домашнім арештом у певний період доби в межах строку досудового розслідування з покладенням на підозрюваного обов`язків, передбачених ст.194 КПК України без зміни.

Ухвала апеляційного суду є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: ( підписи )

Згідно з оригіналом:

Суддя Кропивницького

апеляційного суду ОСОБА_2