Провадження № 1-кс/359/162/2024
Справа № 359/389/24
У Х В А Л А

Іменем України

17 січня 2024 року м. Бориспіль

Слідчий суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого слідчого відділу Бориспільського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 про арешт тимчасово вилученого майна,-

ВСТАНОВИВ :

15.01.2024 до Бориспільського міськрайонного суду Київської області засобами поштового зв`язку надійшло вище зазначене клопотання про арешт тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні №0000280 від 12.01.2024 за ознаками злочину, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.

Подане клопотання обґрунтовано тим, що 12.01.2024 до ЧЧ Бориспільського РУП ГУНП надійшло повідомлення про те, що невстановлена особа здійснила напад з метою заволодіння чужим майном, а саме: грошовими коштами у сумі 4500 гривень, поєднаний із насильством небезпечним для життя та здоров`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 вчинений в умовах воєнного стану.

12.01.2024 слідчим СВ Бориспільського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_5 , під час огляду місця події за адресою: АДРЕСА_1 , було виявлено та вилучено, предмет схожий на ніж з пластиковою рукояткою чорного кольору, з якого було зроблені змиви з рукоятки ножа та з леза ножа.

12.01.2024 слідчим СВ Бориспільського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_3 предмет схожий на ніж з пластиковою рукояткою чорного кольору, та змиви з рукоятки ножа та з леза ножа, визнані речовими доказами та місце зберігання визначено після проведення всіх необхідних слідчих дій, у камері речових доказів Бориспільського РУП ГУНП в Київській обл.

Як зазначено у клопотанні, з метою забезпечення збереження речового доказу, проведення необхідних експертиз, відшкодування шкоди, завданої внаслідок вказаного кримінального правопорушення, запобігання можливості їх приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження на зазначене майно - необхідно накласти арешт.

Незастосування арешту вказаного майна може призвести до його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження та настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

У судове засідання слідчий не з`явилася, подала заяву з проханням розгляд клопотання проводити без її участі, клопотання підтримала та просила задовольнити.

Дослідивши подане клопотання та долучені до клопотання матеріали, слідчий суддя дійшов висновку, що заявлене клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Дослідивши клопотання та долучені матеріали, слідчий суддя дійшов висновку, що заявлене клопотання підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

В силу вимог ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

За змістом ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ч. 4 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Згідно ч. 2 цієї статті при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу). 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Встановлено, що в ході огляду місця події було вилучено речі, які визнані речовими доказами у кримінальному провадженні.

Враховуючи вище викладене, слідчий суддя дійшла висновку, що з метою виконання завдань кримінального провадження та збереження речових доказів, необхідно накласти арешт на вилучені в ході огляду місця події речі, які мають значення доказів у кримінальному провадженні.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 2, 7, 8, 98, 100, 132, 170-174, 284, 309, 376 Кримінального процесуального кодексу України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене 12.01.2024 майно: предмет схожий на ніж з пластиковою рукояткою чорного кольору, та змиви з рукоятки ножа та з леза ножа.

Визначити їх місце зберігання в камері речових доказів Бориспільського РУП ГУНП в Київській обл.

На ухвалу слідчого судді може бути подано апеляційну скаргу протягом п`яти днів безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Суддя Бориспільського міськрайонного суду ОСОБА_6 -Лесів