Справа № 686/9607/20
Провадження № 1-кс/686/9196/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2023 року м. Хмельницький

Слідчий суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , представника особи, в інтересах якої подане клопотання адвоката ОСОБА_3 , розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Хмельницькому клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0001354 від 06.04.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.289 КК України,

встановив:

На розгляд слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0001354 від 06.04.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.289 КК України, накладеного ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 13.04.2020 року, на автомобіль марки «BMW» моделі «535I 2979», 2011 року випуску, сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , № кузова НОМЕР_2 , № двигуна НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_4 .

Адвокат посилається на те, що тому в арешті даного автомобіля відпала потреба, так як 01.03.2023 року КиЄво-Святошинський районний суд Київської області ухвалив заочне рішення у справі № 686/31431/20, яким задовольнив цивільний позов ОСОБА_4 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Автоленд Київ Груп», ОСОБА_5 про визнання правочинів недійсними. Суд визнав недійсним договір комісії №7562/20/01070 від 19.02.2020року, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Автоленд Київ Груп» та ОСОБА_4 щодо продажу транспортного засобу BMW 5351, 2011 року випуску, колір сірий, номер кузова № НОМЕР_2 . Також визнав недійсним договір купівлі-продажу транспортного засобу від 19 лютого 2020 року укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Автоленд Київ Груп» та ОСОБА_5 BMW 5351, 2011 року випуску, колір сірий, номер кузова № НОМЕР_4 ..

Представник ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання підтримав та просить його задовольнити.

Дослідивши долучені до клопотання матеріали, слідчий суддя приходить до такого висновку.

Як вбачається з матеріалів клопотання, СВ ХРУП ГУНП в Хмельницькій області здійснювалося досудове розслідування у кримінальному провадженні 0001354 від 06.04.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України.

Ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 13.04.2020 накладено арешт на автомобіль марки «BMW» моделі «535I 2979», 2011 року випуску, сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , № кузова НОМЕР_2 , № двигуна НОМЕР_3 .

Згідно з ухвалою суду, по справі необхідно провести ряд досліджень, слідчих дій, а арешт накладався з метою забезпечення збереження речового доказу, запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, передачі чи відчуження, а також з метою проведення в подальшому експертиз та встановлення осіб, які можуть бути причетними до вчинення кримінального правопорушення та викриття інших злочинів, а тому наявна необхідність у накладенні арешту на вилучені речі.

Відповідно до ст.174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

За змістом частини 1 статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Статтею 1 протоколу 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що: кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Згідно зі ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Обмеження права користування, володіння чи розпорядження власністю може бути лише обмежене Законом і має бути виправданим для кожного випадку окремо.

Будь-яке втручання у те чи інше право особи право повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи, зокрема необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу, бо необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції", пп. 69 і 73, Series A N 52), тобто іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства", n. 50, Series A N 98), оскільки у справі "Бакланов проти Росії" (рішення від 9 червня 2005 р.), так і в справі "Фрізен проти Росії" (рішення від 24 березня 2005 р.) ЄСПЛ зазначив, що досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу "законності" і воно не було свавільним, а у справі "Ізмайлов проти Росії" (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 р.) ЄСПЛ встановив, що для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має не становити "особистий і надмірний тягар для особи".

Отже, гарантія від втручання з боку держави та інших (третіх) осіб у здійснення власником своїх повноважень, перешкоджання перспективі протиправного позбавлення власника його майна, недопустимість дій, які суперечать інтересам власника, можливість захисту зазначеного права становить зміст принципу недоторканності (непорушності) права власності.

За змістом положень ст.2 КПК України, при застосуванні будь-якого заходу забезпечення кримінального провадження має бути забезпечено дотримання прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Окрім того, статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Виходячи із визначених кримінальним процесуальним законом завдань та призначення такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, накладення арешту є тимчасовим заходом, а майно на яке він накладений може бути повернуто його власнику, залежно від його процесуального статусу у кримінальному провадженні та потреб досудового розслідування.

Із долучених до клопотання відомостей слідує, що кримінальне провадження розслідується за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.289 КК України.

Відповідно до ч.12 ст.100 КПК України спір про належність речей, що підлягають поверненню, вирішується у порядку цивільного судочинства. У такому випадку річ зберігається до набрання рішенням суду законної сили.

Як вбачається з матеріалів клопотання та наданих матеріалів кримінального провадження №0001354,заочним рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області у справі No 686/31431/20, задоволено цивільний позов ОСОБА_4 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Автоленд Київ Груп», ОСОБА_5 про визнання правочинів недійсними. Суд визнав недійсним договір комісії №7562/20/01070 від 19.02.2020року, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Автоленд Київ Груп» та ОСОБА_4 щодо продажу транспортного засобу BMW 5351, 2011 року випуску, колір сірий, номер кузова № НОМЕР_2 . Також визнано недійсним договір купівлі-продажу транспортного засобу від 19 лютого 2020 року укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Автоленд Київ Груп» та ОСОБА_5 . BMW 5351, 2011 року випуску, колір сірий, номер кузова НОМЕР_2 .

Отже, указаним судовим рішенням констатований статус ОСОБА_4 як особи, яка є власником марки «BMW» моделі «535I 2979», 2011 року випуску, сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , № кузова НОМЕР_2 , № двигуна НОМЕР_3

Зазначене рішення набрало законної сили 14.06.2023.

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 надав для огляду примірник указаного рішення з відміткою про набрання ним законної сили.

Слідчий суддя установив, що електронний примірник цього рішення з аналогічним змістом та резолютивною частиною оприлюднений у Єдиному державному реєстрі судових рішень (https://reyestr.court.gov.ua/Review/109705042).

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що кримінальне провадження ініційоване на підставі заяви ОСОБА_4 про вчинення кримінального правопорушення відносно нього як власника цього транспортного засобу, який був у подальшому перереєстрований на іншу особу на підставі правочину, який визнаний недійсним.

ОСОБА_4 у кримінальному провадженні допитано 10.04.2020 у якості потерпілого.

Згідно з висновком експерта проведеної у кримінальному провадженні судової почеркознавчої експертизи підпис в графі «комітент» в договорі комісії №7562/20/010570 виконаний не ОСОБА_4 , а іншою особою.

У матеріалах кримінального провадження відомості про необхідність проведення із указаним транспортним засобом слідчих дій після 2020 року.

Зважаючи на наведені обставини, слідчий суддя вважає, що підстава для застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна відносно зазначеного транспортного засобу, відпала.

Керуючись ст.ст. 110, 174 КПК України, слідчий суддя

постановив:

Клопотання задовольнити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 13.04.2020 у кримінальному провадженні №0001354 від 06.04.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.289 КК України на автомобіль марки «BMW» моделі «535І 2979», 2011 року випуску, сірого кольору із державними номерними знаками НОМЕР_1 , № кузова НОМЕР_2 , № двигуна НОМЕР_3 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя