Код суду 233 Справа № 233/5448/21
Вирок

Іменем України

29 листопада 2023 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарях судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , за участі прокурорів ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , потерпілого ОСОБА_10 , захисника ОСОБА_11 , законного представника ОСОБА_12 , обвинуваченого ОСОБА_13 , розглянувши у закритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000593 від 18 вересня 2021 року за обвинуваченням:

ОСОБА_13 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Єнакієве Донецької області, є громадянином України, має середню освіту, холостий, працює на посаді продавця-консультанта у ТОВ «АТБ-МАРКЕТ», раніше не судимий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований як вимушено переміщена особа за адресою: АДРЕСА_2 ,

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, суд -

ВСТАНОВИВ:

17 вересня 2021 року, приблизно о 09-00 годині, більш точного часу не встановлено, ОСОБА_13 проходив по коридору другого поверху гуртожитку учбового закладу Відокремленого структурного підрозділу «Донбаський аграрний фаховий коледж Луганського національного аграрного університету» Луганського національного аграрного університету, розташованого за адресою: АДРЕСА_5, та проходячи біля кімнати НОМЕР_3 звернув увагу на те, що вхідні двері до вказаної кімнати не зачинені на замок. В цей час у ОСОБА_13 виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна з корисливих мотивів, поєднане з проникненням до приміщення вказаної кімнати. Негайно реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_13 , переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає та вони носять таємний характер, та розуміючи, що користувач вказаної кімнати ОСОБА_10 знаходиться поза межами кімнати, а саме перебуває на заняттях, шляхом вільного доступу через відчиненні вхідні двері проник до кімнати ОСОБА_10 НОМЕР_3 гуртожитку учбового закладу Відокремленого структурного підрозділу «Донбаський аграрний фаховий коледж Луганського національного аграрного університету» Луганського національного аграрного університету за адресою: АДРЕСА_5, чим здійснив проникнення до житла, де зі стільця, розташованого біля ліжка, діючи умисно, таємно, з корисливих мотивів, викрав ноутбук «Lеnоvо» марки «IdeaPad 320-15 АІР» та зарядний пристрій до нього, вартістю 4066,67 грн, а також дротовий маніпулятор марки «Тrast» «GХТ 111», вартістю 250,00 грн., після чого з викраденим майном з місця скоєння злочину втік, розпорядившись ним в подальшому на власний розсуд, чим завдав потерпілому ОСОБА_10 матеріальний збиток на загальну суму 4316,67 грн.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_13 свою вину у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 3 КК України, не визнав та пояснив, що станом на вересень 2021 року він навчався у сільгосптехнікумі Луганського аграрного університету і проживав у кімнаті АДРЕСА_3 . 17 вересня 2021 року у судній кімнаті НОМЕР_3 пропав ноутбук, його сусід ОСОБА_14 заходив і питав, чи не бачив він, щоб до кімнати хтось заходив. Після цього він, ОСОБА_14 та ще один хлопець з кімнати № НОМЕР_1 почали шукати ноутбук, але не знайшли. Тоді були викликані працівники поліції, які по приїзду провели опитування і поїхали, були при цьому присутні комендант гуртожитку і заступник директора технікума. 22 вересня 2021 року рано зранку поліцейські знову приїхали та повезли його і ще інших трьох хлопців до відділення поліції. У відділенні поліції спочатку опитали двох хлопців, а потім почали опитувати його. Він заперечував свою причетність до вчинення крадіжки, але поліцейські застосували до нього психологічне насильство шляхом залякування, після чого він «взяв вину на себе», і лише після цього вони зателефонували батькам. Мати приїхала близько 16-ї години. Після цього його та маму повели на вулицю, видали ноутбук і вони написали заяву під диктовку, начебто він сам видав поліцейським цей ноутбук. На місце, де він, начебто, сховав ноутбук, його, маму та понятих привезли поліцейські, перед цим йому сказали, що треба робити і говорити. Мамі він спочатку нічого не розповів про тиск з боку працівників поліції, бо був наляканий. Розповів про все рідним лише коли приїхав додому на вихідні. Наполягав на тому, що інкримінованого кримінального правопорушення він не скоював.

Незважаючи на невизнання обвинуваченим своєї вини, його вина у скоєнні інкримінованого кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними під час досудового розслідування та дослідженими в судовому засіданні доказами.

Так, потерпілий ОСОБА_10 в судовому засіданні пояснив, що знайомий з обвинуваченим ОСОБА_13 , він є його сусідом по гуртожитку, близьких стосунків вони не підтримували. Під час навчання він проживав у гуртожитку в кімнаті АДРЕСА_4 . В кімнаті він проживав один, доступу до його кімнати та його речей крім нього ніхто не мав. 17 вересня 2021 року був «День здоров`я». О 09-30 год. він пішов з кімнати і, як він пам`ятає, зачинив двері на замок. Приблизно об 11-30 год. він повернувся до гуртожитку і коли підійшов до своєї кімнати, то побачив що двері повністю відчинені. Зайшовши він почав збирати речі, бо збирався їхати додому, і помітив, що відсутній ноутбук, який він залишив на стільці біля ліжка. Він одразу пішов питати до інших кімнат, чи не бачив хтось, хто взяв його ноутбук, але ніхто нічого не бачив. ОСОБА_15 сам до нього підійшов і запропонував оглянути його кімнату і речі. Пошуки не дали результатів. Потім він спустився до коменданта, і викликали поліцію. Він з іншими хлопцями шукали лише на своєму поверсі, а коли приїхали поліцейські, то вони перевіряли і на інших поверхах. Чи оглядали місцевість навкруги гуртожитку, він не знає. Комендант сказала, що того дня з гуртожитку ніхто підозрілий з пакетами або сумками не виходив. 22.09.2021 року до поліції забрали ОСОБА_16 і інших хлопців, а ввечері цього дня йому подзвонили з поліції і сказали, що знайшли його викрадені речі. Наступного дня в поліції він упізнав свій ноутбук із зарядкою та мишкою. Речі йому повернули після експертизи.

Свідок ОСОБА_17 в судовому засіданні пояснив, що особисто з учасниками судового провадження не знайомий, але упізнав обвинуваченого ОСОБА_13 та його мати ОСОБА_12 як осіб, з якими двічі раніше зустрічався під час участі у слідчих діях в якості понятого. Перший раз він просто проходив повз будівлю поліції і його запросили, а другий раз запросили телефоном. Перший раз він був присутній при огляді ноутбуку за участю обвинуваченого та його мами, він чув, як обвинувачений розповідав, що вкрав ноутбук у своїх друзів. Протокол зачитували вголос, він його підписував. Під час огляду ноутбуку ОСОБА_13 мав просто втомлений вигляд, він не помітив у нього ознак хвилювання. Будь-яких зауважень від учасників слідчої дії не надходило. Другий раз він був присутній під час огляду місцевості по вул. О. Тихого. ОСОБА_13 був також з мамою, показував місце, де він заховав ноутбук, показував і розповідав все самостійно. І він, і мама були спокійні, будь-яких зауважень або клопотань від них не надходило. Протокол він підписував.

Свідок ОСОБА_18 в судовому засіданні пояснив, що ні з ким з учасників судового провадження він особисто не знайомий. Він був один раз запрошений працівниками поліції в якості понятого при проведенні слідчих дій за участю присутнього в судовому засіданні хлопця - ОСОБА_13 , він просто проходив повз відділення поліції і його запросили. Як запрошували другого понятого, не знає. Пам`ятає, що йшлося про те, що у когось вкрали ноутбук. Що саме розповідав ОСОБА_13 під час проведення слідчих дій, він вже не пам`ятає, але усі пояснення ОСОБА_13 давав самостійно, без примусу. Ноутбук того дня він не бачив. Все відбувалося у світлу пору доби, час точно не пам`ятає. На місце огляду його привезли працівники поліції. Протокол він особисто не читав, можливо його читали вголос, але підписував.

Відповідно до протоколу огляду місця події від 17.09.2021 року з фототаблицею з добровільної згоди користувача ОСОБА_10 була оглянута кімната № НОМЕР_2 в гуртожитку за адресою: АДРЕСА_5 , зафіксовано обстановку на місці скоєння кримінального правопорушення, пошкодження запірного пристрою не виявлено.

Відповідно до протоколу огляду від 22.09.2023 року був оглянутий ноутбук «Lenovo» із зарядним пристроєм та комп`ютерною мишкою «Trust», які в присутності матері ОСОБА_12 добровільно надав на огляд ОСОБА_13 , про що свідчить заповнена ними власноруч відповідна заява від 22.09.2021 року. Під час огляду ОСОБА_13 повідомив, що це ті самі речі, які він викрав з кімнати № НОМЕР_2 гуртожитку ВСП «ДАФКЛНАУ».

Відповідно до протоколу огляду від 23.09.2021 року за участю потерпілого ОСОБА_10 були оглянуті «Lеnоvо» марки «IdeaPad 320-15 АІР» та зарядний пристрій до нього, а також дротовий комп`ютерна мишка «Тrast» «GХТ 111». Під час огляду потерпілий ОСОБА_10 упізнав ці речі як власні, які були викрадені у нього з кімнати 17.09.2021 року, за зовнішнім виглядом, потертостями.

Відповідно до висновку експертизи №5260-5261 від 28.09.2021 року ринкова вартість ноутбуку «Lеnоvо» марки «IdeaPad 320-15 АІР» за цінами ринку з урахуванням товарного стану станом на 17.09.2021 року становила 4066,67 грн; ринкова вартість дротового маніпулятора марки «Тrast» моделі «GХТ 111» за цінами ринку станом на 17.09.2021 року з урахуванням товарного стану становила 250,00 грн.

Відповідно до протоколу огляду місця події від 27.10.2021 року була оглянута ділянка місцевості за адресою: Донецька область, м. Костянтинівка, неподалік від вул. О. Тихого, яка являє собою територію з насадженням дерев на відстані 4-6 м від дорожньої частини. На даній ділянці місцевості розташована зруйнована будівля без дверей і без даху. Присутній під час огляду ОСОБА_13 в присутності матері ОСОБА_12 пояснив, що саме на цьому місці він заховав ноутбук із зарядним пристроєм та комп`ютерною мишкою в поліетиленовому пакеті, які він викрав з кімнати № НОМЕР_2 гуртожитку ВСП «ДАФКЛНАУ» 17.09.2021 року та зберігав їх там приблизно до 17:30- 18:30 год. 22.09.2021 року, після чого видав ці речі працівникам поліції.

Досліджені в судовому засіданні докази, надані стороною обвинувачення, суд вважає належними, оскільки всі вони стосуються обставин скоєного кримінального правопорушення і мають значення для кримінального провадження; допустимими, оскільки не встановлено порушень норм кримінально-процесуального закону під час їх збирання, а також достовірними, оскільки вони не суперечать один одному, доповнюють один одного.

До показань обвинуваченого ОСОБА_13 щодо заперечення ним своєї вини у скоєнні інкримінованого кримінального правопорушення та застосування до нього з боку працівників поліції недозволених методів ведення досудового розслідування, суд ставиться критично і розцінює як спосіб захисту з метою уникнення кримінальної відповідальності.

До такого висновку суд дійшов виходячи з того, що під час досудового розслідування з ОСОБА_13 були проведені певні слідчі дії, і отримана в результаті їх проведення інформація свідчить про причетність ОСОБА_13 до крадіжки речей, що належали ОСОБА_10 , і судом не встановлено порушень норм кримінального процесуального законодавства при проведенні таких слідчих дій. При цьому посилання захисника на те, що слідчі дії з ОСОБА_13 були проведені у відсутність захисника, а тому протоколи цих слідчих дій є недопустимими доказами, не заслуговують на увагу, оскільки встановлено, що станом на 22 вересня 2021 року та 27 жовтня 2021 року ОСОБА_13 не було повідомлено про підозру, і він не мав статусу підозрюваного, тобто участь захисника не була обов`язковою. В той же час слідчі дії з ОСОБА_13 проводились за участі його законного представника - матері ОСОБА_12 , із залученням двох понятих, будь-яких зауважень до протоколів ніким не внесено.

Під час давання показань в судовому засіданні ОСОБА_13 повідомив суду, що 22 вересня 2021 року, коли були складені документи на підтвердження того, що він, начебто, видав поліції ноутбук, він не розповів матері про те, що його залякували поліцейські, але розповів про це батькам пізніше, коли приїхав додому на вихідні. В той же час, наступна слідча дія за його участю та участю його матері була проведені через місяць - 27 жовтня 2021 року, і на час її проведення, виходячи з показань ОСОБА_13 , мати вже повинна була знати про те, що 22 вересня 2021 її син оговорив себе, однак під час проведення огляду місця, де ОСОБА_13 переховував викрадені речі, від неї не надходило будь-яких скарг або заперечень, що спростовує показання ОСОБА_13 в цій частині.

При цьому суд враховує, що під час проведення досудового розслідування будь-яких скарг від обвинуваченого ОСОБА_13 або його законного представника, захисника на дії працівників поліції відносно обвинуваченого не надходило; ОСОБА_13 надавав відомості під час проведення слідчих дій з ним вільно, без примусу, про що свідчать показання свідків ОСОБА_17 та ОСОБА_18 , а також висновок судової психолого-психіатричної експертизи, під час проведення якої не були присутні працівники поліції, тобто відсутні підстави вважати, що спілкування з лікарями-психіатрами проходило під тиском або примусом.

Одночасно з цим показання обвинуваченого про застосування до нього недозволених методів досудового розслідування, а також показання його законного представника про вимагання працівниками поліції неправомірної вигоди за непритягнення ОСОБА_13 до кримінальної відповідальності не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду, оскільки відповідно до постанови слідчого Першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Краматорську, ОСОБА_19 від 23.10.2023 року кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №000351 від 11.07.2022 року, було закрите в зв`язку з відсутністю події кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України. Відомостей про оскарження зазначеної постанови стороною захисту суду не надано.

Суд не бере до уваги посилання захисника на те, що, начебто, кримінальне провадження було сфальсифіковане працівниками поліції проти ОСОБА_13 з моменту внесення відомостей до ЄРДР, про, на йогу думку, свідчить витяг з ЄРДР, долучений до справи, бо в ньому вже зазначений ОСОБА_13 як особа, що вчинила кримінальне правопорушення, оскільки витяг з ЄРДР, долучений до справи, датований 03.11.2021 року, і саме 03.11.2021 ОСОБА_13 вже було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, за обставин, зазначених у фабулі витягу.

Суд не бере до уваги посилання захисника на те, що, ноутбук для проведення огляду 22.09.2021 року поліцейські винесли самі і передали ОСОБА_13 , оскільки цьому передувала добровільна видача ОСОБА_13 в присутності матері цього ноутбуку працівникам поліції, що підтверджується заявою самого ОСОБА_13 від 22.09.2021 року.

Суд ставиться критично та не бере до уваги інформацію, зазначену у листі ВП №2 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області від 12.01.2022 року №1а/з/298/91-2022, в якому зазначено, що ОСОБА_13 27.10.2023 року з 16:26 по 16:47 перебував у відділі поліції, оскільки ця інформація спростовується протоколом огляду місця події від 27.10.2023 року, який був проведений в період часу з 16:25 по 17:00 год за участю слідчого, двох понятих, ОСОБА_13 та його законного представника ОСОБА_12 , і з яким всі учасники слідчої дії були ознайомлені, підтвердили правильність зазначених даних своїми підписами, будь-яких зауважень щодо порядку проведення слідчої дії або змісту протоколу не зазначили.

Сам по собі факт перебування ОСОБА_13 без батьків або інших законних представників у приміщенні відділу поліції не свідчить про порушення його прав, будь-яких доказів, отриманих від ОСОБА_13 у відсутність законного представника суду не надано.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_13 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення за обставин, встановлених в судовому засіданні, доведена повністю, а його дії слід кваліфікувати за ч. 3 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням до житла.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких злочинів, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, відомості про особу обвинуваченого.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, суд визнає скоєння ним кримінального правопорушення у неповнолітньому віці.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

При дослідженні особи обвинуваченого встановлено, що він раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, на медичних обліках за місцем проживання не перебуває, станом на день вчинення кримінального правопорушення навчався у Відокремленому структурному підрозділі «Донбаський аграрний фаховий коледж Луганського національного аграрного університету» Луганського національного аграрного університету, за місцем навчання та за місцем проживання характеризувався позитивно; має статус дитини, позбавленої батьківського піклування, з трирічного віку виховувався у прийомній родині, в теперішній час офіційно працевлаштований.

Відповідно до висновку психолого-психіатричної експертизи №550 від 16.11.2021 року ОСОБА_13 в період скоєння інкримінованого діяння був психічно здоровим, за психічним станом міг усвідомлювати свої дії та керувати ними, не перебував у тимчасово-хворобливому стані. В теперішній час є психічно здоровим, за своїм психічним станом повністю усвідомлює свої дії та керує ними, застосування примусових заходів медичного характеру не потребує. У ОСОБА_13 відзначається відсутність виражених індивідуально-психологічних характеристик, пов`язаних з основним діагнозом, що впливають на його поведінку та вплинули на поведінку в досліджуваній ситуації. У ОСОБА_13 відсутні знаки розумової відсталості (інтелектуального недорозвинення), не пов`язані з психічним розладом. Психологічний розвиток неповнолітнього ОСОБА_13 відповідає критеріям його вікового періоду.

Відповідно до досудової доповіді щодо ОСОБА_13 , рівень ризику вчинення ним повторного кримінального правопорушення оцінюється як низький, орган пробації вважає, що його виправлення без позбавлення або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства (у т.ч. для окремих осіб).

Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, як засудженим, так і іншими особами.

За таких обставин, суд вважає, що до обвинуваченого необхідно застосувати покарання у виді позбавлення волі на мінімальний строк, передбачений санкцією ч. 3 ст. 185 КК України, оскільки вважає, що саме таке покарання є необхідним та достатнім для його виправлення та попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень.

Однак, з урахуванням особи обвинуваченого, суд вважає, що можливість соціальної реабілітації не втрачена, і його виправлення можливе без реального відбування покарання, можливо застосувати відносно нього положень ст. 75, 104 КК України, звільнивши останнього від відбування покарання з іспитовим строком з покладенням на нього обов`язків, передбачених у ст. 76 КК України.

Під час досудового розслідування в кримінальному провадженні проведено судову експертизу; витрати, пов`язані з проведенням експертного дослідження, в сумі 2402,54 грн. на підставі ст. 118 КПК України включаються судом у процесуальні витрати і підлягають стягненню з обвинуваченого згідно з вимогами ч. 2 ст. 124 КПК України, оскільки станом на день розгляду справи судом він вже досяг повноліття та працює і має власний дохід.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Питання щодо речових доказів необхідно вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого не обирався.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 366-368, 371, 374, 376, 395 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_13 визнати винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, та призначити покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

Відповідно до ст. 75, 104 КК України, звільнити ОСОБА_13 від відбування покарання з іспитовим строком на 1 (один) рік.

Відповідно до ст. 76 КК України в період іспитового строку покласти на ОСОБА_13 такі обов`язки: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Нагляд за ОСОБА_13 доручити уповноваженому органу з питань пробації за місцем проживання засудженого.

Стягнути з ОСОБА_13 на користь держави 2402,54 (дві тисячі чотириста дві) грн 54 коп. процесуальних витрат.

Речові докази: ноутбук «Lепоvо» із зарядним пристроєм та дротовий маніпулятор «Тrast», повернуті потерпілому ОСОБА_10 , - вважати повернутими за належністю.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Дніпровського апеляційного суду через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Суддя ОСОБА_1