Справа № 309/2310/21
Провадження № 1-кп/309/222/21
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 листопада 2023 року м. Хуст

Хустський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження (внесеного до ЄРДР за зареєстрованим №0000145 від 24.06.2021) стосовно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Хуст, мешканки АДРЕСА_1 , не працюючої, з загальною середньою освітою, неодруженої, вважається такою, що не має судимості,

яка обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 3 статті 15 частиною 1 статті 185 КК України та частиною 2 статті 185 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 , 24.06.2021, біля 09 год. 34 хв., знаходячись у приміщенні магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », який розташований в АДРЕСА_2 , маючи прямий умисел на викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, скориставшись тим, що за нею ніхто не спостерігає, прийшла до полиці з побутовою хімією, звідки взяла туалетну воду «АКС» в кількості 3 штуки, дезодорант «ДАВ» в кількості 4 штуки, набір для волосся «ПАНТІН» в кількості 2 штуки, гель для бриття «ЖИЛЕТ» в кількості 2 штуки, станки для бриття «ЖИЛЕТ» в кількості 8 штук, загальна вартість яких становить 722 грн., після чого склала їх в картонну коробку та направилась у бік виходу з магазину, однак була затримана власницею магазину ОСОБА_5 та працівницею магазину ОСОБА_6 , внаслідок чого з причини, що не залежали від її волі не вчинила усіх дій, які вважала необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця.

Таким чином, ОСОБА_3 здійснила незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), тим самим вчинивши дії, передбачені ч.3 ст. 15 ч.1 ст. 185 КК України.

Не зупиняючись на вчиненому, 25.06.2021 року близько 11 год. 00 хв.. ОСОБА_3 , знаходячись у приміщенні магазину « ІНФОРМАЦІЯ_3 », який розташований у АДРЕСА_3 , та в якому здійснює свою підприємницьку діяльність ФОП ОСОБА_7 , усвідомлюючи, що вона раніше вчинила інше кримінальне правопорушення проти власності, маючи прямий умисел на викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, скориставшись тим, що за нею ніхто не спостерігає, підійшла до полиці з побутовою хімією, звідки таємно, повторно, викрала картриджі для гоління «Mach3» в кількості 12 штук загальною вартістю 633,31 грн. та картриджі «Gillette Fusion» в кількості 4 штуки загальною вартістю 336,15 грн.

В результаті своїх протиправних дій ОСОБА_3 спричинила матеріальну шкоду потерпілій ОСОБА_7 на загальну суму 969,47 грн.

Таким чином, ОСОБА_3 здійснила таємне викрадення чужого майна (крадіжку) вчинену повторно, тим самим вчинивши дії, передбачені ч.2 185 КК України.

У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 вину по пред`явленому їй обвинуваченню у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 3 статті 15 частиною 1 статті 185 КК України та частиною 2 статті 185 КК України, визнала повністю, суду пояснила, що це було досить давно влітку, вона зайшла у магазин « ІНФОРМАЦІЯ_2 » з коробкою, набрала в коробку товар побутову хімію, однак як виходила, то її спіймала власниця магазину. Потім ще зайшла в магазин « ІНФОРМАЦІЯ_3 », де взяла картриджі для гоління і вийшла з ними. Картриджі потім продала. Щиро кається за вчинене.

Прокурор просив провести розгляд справи у спрощеному порядку, призначити обвинуваченій ОСОБА_3 покарання за ч.1 ст. 185 КК України у виді штрафу у розмірі 1000 НМДГ, а за ч.2 ст. 185 КК України 2 роки позбавлення волі. На підставі ст. 70 КК України призначити остаточне покарання у виді 2 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з іспитовим строком тривалістю 1 рік.

Потерпіла ОСОБА_5 у судове засідання не з`явилася, подавши клопотання у якому просить справу розглянути без її участі, претензій морального чи матеріального характеру до ОСОБА_3 не має, міру покарання залишає на розсуд суду.

Потерпіла ОСОБА_7 у судове засідання не з`явилася, подавши клопотання у якому просить справу розглянути без її участі, претензій морального чи матеріального характеру до ОСОБА_3 не має, міру покарання залишає на розсуд суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою прокурора та обвинуваченої, судом було визнано недоцільним дослідження доказів щодо таких обставин, які ніким не оспорюються, оскільки обвинувачена ОСОБА_3 правильно розуміє зміст цих обставин, сумнівів у добровільності та істинності її позиції немає.

У зв`язку з викладеним, суд обмежив дослідження фактичних обставин справи допитом обвинуваченої та дослідженням таких матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченої ОСОБА_3 та дадуть змогу вирішити питання щодо долі речових доказів.

Таким чином, об`єктивно з`ясувавши всі обставини кримінального провадження, керуючись законом суд вважає доведеними факти:

здійснення ОСОБА_3 незакінченого замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), тобто вчинення ним кримінального проступку, передбаченого частиною 3 ст. 15 частиною 1 ст. 185 КК України;

здійснення ОСОБА_3 таємного викрадення чужого майна (крадіжки) вчиненої повторно, тобто вчинення нею злочину передбаченого частиною 2 статті 185 КК України.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченій ОСОБА_3 є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставини, які обтяжує покарання обвинуваченій ОСОБА_3 , судом не встановлено.

Призначаючи покарання обвинуваченій ОСОБА_3 суд, дотримуючись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, зважаючи на вимоги ст. 65 КК України та роз`яснення, викладені в пункті 1 постанови Пленуму ВСУ «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.2003 №7, враховує: ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винної та обставини, що пом`якшують чи обтяжують покарання.

Так, обвинувачена ОСОБА_3 вчинила два умисні кримінальні правопорушення, які відповідно до статті 12 КК України є кримінальним проступком та нетяжким злочином.

Обвинувачена посередньо характеризується за місцем проживання, на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває, вважається такою, що не має судимості.

Також, суд враховує думку потерпілих, які не мають претензій до обвинуваченої матеріального чи морального характеру, а щодо міри покарання, то призначення такого залишили на розсуд суду.

Згідно досудової доповіді складеної Хустським РВ філії ДУ «Центр пробації» в Закарпатській області беручи до уваги зібрану інформацію, що характеризує особистість обвинуваченої, її спосіб життя, історію правопорушень, а також середню ймовірність вчинення повторного правопорушення та середню ймовірність небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб, орган пробації вважає, що виправлення ОСОБА_3 без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високу небезпеку для суспільства.

Таким чином, об`єктивно з`ясувавши всі обставини в їх сукупності, вирішивши питання, передбачені ст. 368 КПК України та врахувавши обставини, передбачені ст. 65 КК України, у тому числі встановлені судом обставини, які пом`якшують покарання, відсутність обставин, які обтяжують покарання, суд вважає, що обвинуваченій ОСОБА_3 слід призначити покарання передбачене ч.3 ст. 15 ч.1 ст. 185 КК України, у виді штрафу, а за покарання передбачене ч.2 ст. 185 КК України, у вигляді позбавлення волі.

Остаточне покарання слід призначити із застосуванням статті 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Водночас, враховуючи обставини, що характеризують тяжкість кримінального правопорушення, яке обвинувачена ОСОБА_3 вчинила вперше, особу обвинуваченої та її поведінку після вчинення кримінального правопорушення, яка свідчить про усвідомлення нею негативності вчиненого суспільно небезпечного діяння, суд доходить висновку про можливість виправлення та перевиховання обвинуваченої ОСОБА_3 без ізоляції її від суспільства і вважає за можливе, на підставі статті 75 КК України, звільнити обвинувачену ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, з покладенням на неї обов`язків, передбачених частиною 1 статті 76 КК України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Долю речових доказів суд вирішує у відповідності до ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати відсутні.

Зважаючи на те, що запобіжний захід стосовно обвинуваченої судом не обирався і клопотання щодо обрання такого обвинуваченій стороною кримінального провадження не заявлялось, тому суд доходить переконання про відсутність підстав для вирішення цього питання.

Керуючись статтями 368, 371, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винуватою по пред`явленому обвинуваченню у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 3 статті 15 частиною 1 статті 185 КК України та частиною 2 статті 185 КК України, і призначити їй покарання:

- за частиною 3 статті 15 частиною 1 статті 185 КК України у виді штрафу у розмірі 1000 (одна тисяча) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що еквівалентно 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень;

- за частиною 2 статті 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.

На підставі ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.

На підставі статті 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, якщо вона протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на неї обов`язки.

Відповідно до частини 1 статті 76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази: туалетну воду «АКС» в кількості 3 штуки, дезодорант «ДАВ» в кількості 4 штуки, набір для волосся «ПАНТІН» в кількості 2 штуки, гель для бриття «ЖИЛЕТ» в кількості 2 штуки, станки для бриття «ЖИЛЕТ» в кількості 8 штук повернути потерпілій ОСОБА_5 , у якої вони перебувають на зберіганні.

Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Хустський районний суд Закарпатської області.

Вирок суду не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 цього Кодексу.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя Хустського

районного суду ОСОБА_1