Харківський районний суд Харківської області
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2023 року

Справа № 635/9032/23

Провадження № 1-кс/635/1645/2023

Харківський районний суд Харківської області у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника - ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання старшого слідчого СВ відділу поліції №3 Харківського РУП №1 ГУНП в Харківській області, капітана поліції ОСОБА_6 , погодженого прокурором Харківської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001246 від 26 вересня 2023 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених частиною 4 статті 185, частиною 5 статті 185 КК України про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з раніше визначеною сумою застави стосовно підозрюваного ОСОБА_5 ,

УСТАНОВИВ:

Старший слідчий СВ відділу поліції №3 Харківського РУП №1 ГУ НП в Харківській області капітан поліції ОСОБА_6 , звернувся до суду з клопотанням про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з раніше визначеною сумою застави стосовно підозрюваного ОСОБА_5 .

Клопотання мотивоване обґрунтованістю підозри відносно підозрюваного ОСОБА_5 , за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001246 від 26 вересня 2023 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 5 ст. 185 КК України, наявністю ризиків передбачених пунктами 1, 2, 3, 5 частини 1 статті 177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення.

У зв`язку з чим просить суд, враховуючи існування ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, неможливість забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, продовжити строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 в межах строків досудового розслідування, а саме до 26.12.2023 року включно з застосування рані визначеної суми застави у розмірі 250 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 64 7250,00 гривень.

Стислий виклад позиції сторін кримінального провадження

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав клопотання про продовження застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з раніше визначеною сумою застави та привів обґрунтування ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які містяться у письмовому клопотанні.

Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник адвокат ОСОБА_4 у судовому засіданні заперечували проти продовження застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просили відмовити у задоволенні клопотання прокурора та застосувати відносно нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту або зменшити розмір застави. В обґрунтування своєї позиції захисник посилається на те, що стороною обвинувачення не доведено існування ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, відсутність обґрунтованої підозри у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень та доказів, які підтверджують вину підозрюваного.

Встановлені обставини, застосовані норми права та мотиви суду

Заслухавши думку прокурора, підозрюваного ОСОБА_5 та його захисника, слідчий суддя вважає, що клопотання про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з можливістю внесення раніше визначеної суми застави слід задовольнити, виходячи з наступного.

Прокурор в клопотанні зазначив, що досудовим розслідуванням встановлено, що 26.09.2023 до ВП №3 Харківського РУП №1 ГУНП в Харківській області надійшла заява від ОСОБА_7 , про те, що за адресою: АДРЕСА_1 , невідомі особи скоїли крадіжку грошових коштів у розмірі 40 тисяч доларів США та виробів із золота.

Також 26.09.2023 до ВП №3 Харківського РУП №1 ГУНП в Харківській області надійшло заява від ОСОБА_8 , про те, що за адресою: АДРЕСА_2 , невідомі особи в період воєнного стану скоїли крадіжку грошових коштів у розмірі 1 тисячі доларів США, 3 тисяч гривень та банківських карток, чим спричинили заявниці матеріальну шкоду.

За вказаним фактом 26.09.2023 внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001247 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

27 вересня 2023 року постановою начальника Нововодолазького відділу Харківської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 вказані кримінальні провадження об`єднані в одне за №0001246.

В ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , раніше неодноразово судимий за скоєння умисних злочинів проти власності, останній раз 12.02.2021 Деснянським районним судом м. Чернігова за ч. 3 ст.185, ч.4 ст. 185 КК України до покарання на підставі ч. 1, 4 ст. 70 КК України у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі, строк відбуття покарання рахувати з 06.02.2018 відповідно до вироку Славутицького міського суду Київської області від 16.03.2018, маючи не зняту та не погашену судимість, на шлях виправлення не став та вчинив новий корисливий злочин.

Згідно указу Президента України №64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», який затверджено Верховною Радою України, 24.02.2022 (№2102-ІХ), відповідно до пункту № 31 частини першої статті 85 Конституції України та статті 5 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» по всій території України введено воєнний стан, у зв`язку із військовою агресією Російської Федерації проти України. В подальшому правовий режим дії воєнного стану неодноразово продовжений та діє на теперішній час.

Так, 26.09.2023 близько 14.00, більш точного часу в ході досудового розслідування встановити не представилось можливим, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , маючи спільний єдиний злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, діючи умисно, повторно, в умовах воєнного стану, з метою особистого збагачення, достовірно знаючи від невстановленої на даний час досудовим розслідуванням особи про те, що у житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 - АДРЕСА_2 , яке перебуває у спільній частковій власності ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_7 , остання зберігає грошові кошти в особливо великих розмірах, на автомобілі ЗАЗ «Таврія», реєстраційний номер НОМЕР_1 , прибули до м. Мерефа Харківського району Харківської області.

В подальшому, ОСОБА_5 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , знаходячись в м. Мерефа Харківського району Харківської області, неподалік житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , де мешкала родина ОСОБА_7 , з метою реалізації спільного злочинного умислу, направленого на таємне викрадення чужого майна та вживаючи дій з метою уникнення їх викриття, зупинили автомобіль ЗАЗ «Таврія», реєстраційний номер НОМЕР_1 неподалік вищевказаного будинку, при цьому ОСОБА_10 залишився біля автомобіля з метою спостереження за навколишньою обстановкою та попередження співучасників про можливу небезпеку в разі викриття їх злочинної діяльності будь-якими особами, а ОСОБА_5 разом з ОСОБА_9 попрямували до території будинку за вищевказаною адресою.

Реалізуючи спільний злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_5 , разом з ОСОБА_9 підійшли до території домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 та порушуючи загальноприйняті норми права володіння, користування та розпорядження майном, прагнучі заволодіти таємно чужим майном, через паркан незаконно проникли на територію домоволодіння, розташованого за вищевказаною адресою та шляхом злому віконної рами, з використанням заздалегідь заготовлених знарядь для вчинення злочину, які вони принесли з собою, проникли до частини будинку, де мешкала ОСОБА_7 .

Після чого, ОСОБА_5 та ОСОБА_9 , продовжуючи реалізовувати свій спільний злочинний умисел, направлений на таємне заволодіння чужим майном, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки у вигляді спричинення майнової шкоди потерпілій, діючи умисно, повторно, в умовах воєнного стану, з метою незаконного збагачення, перебуваючи в будинку за адресою: АДРЕСА_3 , в частині, де мешкає та зареєстрована ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , скоїли крадіжку грошових коштів у сумі 40000 (сорока тисяч) доларів США, 3000 (трьох тисяч) гривень та золотих прикрас, а саме: сережки виготовлені із жовтого золота, 585 проби, з фіанітом білого кольору, вагою приблизно 7 грамів, кільця із жовтого золота, 583 проби, з фіанітами жовтого кольору, 17 розміру, вагою близько 3-4 грамів, кольє із білого золота, 585 проби, довжиною 40-45 см, плетіння типу «якірне», вагою 1,7 грамів, з круглою підвіскою з діамантом в один карат, ланцюжок із жовтого золота, 585 проба, довжина 50 см, плетіння по типу «якірне», вагою 2,97 грами, з підвіскою у вигляді хреста із жовтого золота, 585 проба, вагою 1,16 зі вставкою каміння цирконію, підвіска на браслет - намистина шарм «Щасливий олень», виготовлений із срібла 925 проби, з позолотою, камінням цирконію, вагою 2,79 грами.

Після вчинення вказаного злочину, ОСОБА_5 та ОСОБА_9 , зустрівшись зі ОСОБА_10 , який був неподалік від місця вчинення злочину та спостерігав за навколишньою обстановкою з метою попередження співучасників про можливу небезпеку в разі викриття їх злочинної діяльності будь-якими особами, зникли з місця події разом із викраденим майном та незаконно обернули викрадене майно на свою користь, розпорядившись ним за власним розсудом, чим заподіяли потерпілій ОСОБА_7 матеріальну шкоду на суму в розмірі 40000 (сорока тисяч) доларів США, 3000 (трьох тисяч) гривень.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України, тобто у вчиненні таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднаного з проникненням у житло, в умовах воєнного стану, в особливо великих розмірах.

Крім того, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , раніше неодноразово судимий за скоєння умисних злочинів проти власності, останній раз 12.02.2021 Деснянським районним судом м. Чернігова за ч. 3 ст.185, ч.4 ст. 185 КК України до покарання на підставі ч. 1, 4 ст. 70 КК України у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі, строк відбуття покарання рахувати з 06.02.2018 відповідно до вироку Славутицького міського суду Київської області від 16.03.2018, маючи не зняту та не погашену судимість на шлях виправлення не став та вчинив новий корисливий злочин.

Згідно указу Президента України №64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», який затверджено Верховною Радою України, 24.02.2022 (№2102-ІХ), відповідно до пункту № 31 частини першої статті 85 Конституції України та статті 5 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» по всій території України введено воєнний стан, у зв`язку із військовою агресією Російської Федерації проти України. В подальшому правовий режим дії воєнного стану неодноразово продовжений та діє на теперішній час.

Так, 26.09.2023, більш точний час в ході досудового розслідування встановити не представилось можливим, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , маючи спільний єдиний злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, діючи умисно, повторно, в умовах воєнного стану, з метою особистого збагачення, розуміючи, що територія домоволодіння розташованого за адресою: АДРЕСА_1 - АДРЕСА_2 , яке перебуває у спільній частковій власності ОСОБА_7 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , та будинок поділений на декілька окремих частин з індивідуальними входами, на автомобілі ЗАЗ «Таврія», реєстраційний номер НОМЕР_1 , прибули до м. Мерефа Харківського району Харківської області.

В подальшому, ОСОБА_5 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , знаходячись в м. Мерефа Харківського району Харківської області, неподалік житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , де мешкала родина ОСОБА_8 , з метою реалізації спільного злочинного умислу, направленого на таємне викрадення чужого майна та вживаючи дій з метою уникнення їх викриття, зупинили автомобіль ЗАЗ «Таврія», реєстраційний номер НОМЕР_1 неподалік вищевказаного будинку, при цьому ОСОБА_10 залишився біля автомобіля з метою спостереження за навколишньою обстановкою та попередження співучасників про можливу небезпеку в разі викриття їх злочинної діяльності будь-якими особами, а ОСОБА_5 разом з ОСОБА_9 попрямували до території будинку за вищевказаною адресою.

Реалізуючи спільний злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_5 , разом з ОСОБА_9 підійшли до території домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 та порушуючи загальноприйняті норми права володіння, користування та розпорядження майном, прагнучі заволодіти таємно чужим майном, через паркан незаконно проникли на територію домоволодіння, розташованого за вищевказаною адресою та шляхом віджиму віконної рами, з використанням заздалегідь заготовлених знарядь для вчинення злочину, які вони принесли з собою, проникли до середини будинку.

Після чого, ОСОБА_5 та ОСОБА_9 , продовжуючи реалізовувати свій спільний злочинний умисел, направлений на таємне заволодіння чужим майном, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки у вигляді спричинення майнової шкоди потерпілій, діючи умисно, повторно, в умовах воєнного стану, з метою незаконного збагачення, перебуваючи в будинку за адресою: АДРЕСА_3 , в частині, де зареєстрована та проживає ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , скоїли крадіжку грошових коштів у сумі 1000 (одна тисяча) доларів США та 3000 (трьох тисяч) гривень.

Після вчинення вказаного злочину, ОСОБА_5 та ОСОБА_9 , зустрівшись зі ОСОБА_10 , який спостерігав за навколишньою обстановкою з метою попередження співучасників про можливу небезпеку в разі викриття їх злочинної діяльності будь-якими особами, зникли з місця події разом із викраденим майном та незаконно обернули викрадене майно на свою користь та розпорядились ним за власним розсудом, чим заподіяли потерпілій ОСОБА_7 матеріальну шкоду на суму в розмірі 1000 (однієї тисячі) доларів США, 3000 (трьох тисяч) гривень.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, тобто у вчиненні таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднаного з проникненням у житло, в умовах воєнного стану.

26.09.2023 ОСОБА_5 затримано у порядку ст. 208 КПК України, як особу підозрювану у вчиненні злочинів передбачених ч.4 ст.185, ч.5 ст.185 КК України.

27.09.2023 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 повідомлено про підозру у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 5 ст. 185 КК України.

Для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри, оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності, доведення чи не доведення винуватості особи, що здійснюється судом при ухваленні вироку, а з метою визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення. Факти, що підтверджують обґрунтовану підозру, не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок.

Надані слідчому судді докази, не містять ознак очевидної недопустимості та неналежності та у їх сукупності є достатніми для висновку про наявність обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 5 ст. 185 КК України, при цьому суд враховує, що стандарт доказування «обґрунтована підозра» передбачає існування фактів чи інформації, які б переконали об`єктивного спостерігача, що відповідна особа могла вчинити кримінальне правопорушення та її причетність до вчинення кримінального правопорушення є достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

На даному етапі кримінального провадження стороною обвинувачення та слідчим суддею не вирішуються питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінальних правопорушень, тому суд розцінює критично і не приймає до уваги заперечення захисника адвоката ОСОБА_4 на подане клопотання в тому числі щодо відсутності в матеріалах справи достатніх доказів, які підтверджують вину підозрюваного ОСОБА_5 у скоєнні кримінальних правопорушень, які органи досудового розслідування ставлять йому у провину.

Згідно Витягу з Єдиного реєстру досудових розслідуванькримінального провадження №0001246 від 26 вересня 2023 року(а.с.14-15), вбачається, що орган досудового розслідування є відділ поліції №3 Харківського РУП №1 ГУНП в Харківській області; слідчий, який здійснює досудове розслідування ОСОБА_6 ; прокурор, який здійснює процесуальне керівництво ОСОБА_3 .

Відповідно до постанови про об`єднання матеріалів досудових розслідувань від 27.09.2023 року(а.с.16-17) встановлено, що матеріали досудових розслідувань кримінальних проваджень внесених до Єдиного реєстру досудових розслідувань за 0001246 та №0001247 було об`єднано в одне провадження за №0001246. Досудове розслідування в об`єднаному кримінальному провадженні доручено старшому слідчому СВ ВП №3 ХРУП №1 ГУНП в області старшому лейтенанту поліції ОСОБА_6 .

У даному випадку у слідчого судді не виникає сумніву щодо підтвердження повноважень вказаних слідчого та прокурора у даному кримінальному провадженні під час досудового розслідування, а тому доводи сторони захисту адвоката ОСОБА_4 щодо відсутності повноважень зазначених осіб не приймаються.

З огляду на вищенаведене, слідчий суддя надаватиме оцінку винятково питанню існування та зміни заявлених прокурором ризиків, які у своїй сукупності можуть слугувати підставою для продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Згідно постанови керівника Харківської окружної прокуратури Харківської області від 21.11.2023 року строки досудового розслідування продовжено до 3-х місяців, тобто до 26.12.2023 року.

Ухвалою слідчого судді Харківського районного суду Харківської області від 28.09.2023 року до підозрюваного ОСОБА_5 застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 60 діб, а саме до 24.11.2023, та визначено розмір застави в сумі 647 250,00 грн.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання, підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, зокрема: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відповідно до частини 2 статті 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Ризики, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний/обвинувачений може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені частиною 1 статті 177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним/обвинуваченим зазначених дій.

Таким чином, ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створіть загрозу суспільству.

При цьому КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний/обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Відповідно до положень частини 1 статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Надаючи оцінку можливості підозрюваного ОСОБА_5 переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілих, свідків у цьому кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення, слідчий суддя бере до уваги, що існує певна ймовірність того, що підозрюваний з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованих злочинів може вдатися до відповідних дій.

Щодо ризику переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду

Так, слідчий суддя враховує, що ОСОБА_5 підозрюється у кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 5 ст. 185 КК України, відповідно до положень статті 12 КК України відносяться до тяжких та особливо тяжких злочинів проти власності, за найтяжчий з яких законом про кримінальну відповідальність передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 12 років, а також ту обставину, що підозрюваному інкримінується вчинення вищевказаних кримінальних правопорушень в період воєнного стану.

Ризик переховування від органу досудового розслідування та/або суду є актуальним безвідносно до стадії кримінального провадження та обумовлений серед іншого можливістю притягненням до кримінальної відповідальності та пов`язаними із цим можливими негативними для особи наслідками (обмеженнями) і, зокрема, суворістю передбаченого покарання за частинами 4, 5 статті 185 КК України, яке може бути призначене ОСОБА_5 , у випадку направлення обвинувального акту щодо нього до суду та визнання його винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, які йому інкриміновано, особливо сильно підвищує ризик переховування від органу досудового розслідування та/або суду на перших етапах притягнення особи до кримінальної відповідальності.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26 лишня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Наведені вище обставини в сукупності дають підстави дійти до висновку щодо існування ризику можливого вчинення підозрюваним ОСОБА_5 дій, направлених на переховування від органу досудового розслідування та/або суду.

З огляду на конкретні обставини справи та на суспільну небезпечність діяння, а також тяжкість покарання за особливо тяжкий злочин, у вчиненні якого, підозрюється ОСОБА_5 слідчий суддя дійшов висновку про відсутність беззаперечних стримуючих факторів, що може виключати наявність ризику переховування від органів досудового розслідування та/або суду.

У даному випадку, суд погоджується, що продовжує існувати ризик, передбачений пунктом 1 частини 1 статті 177 КПК України, а саме переховування від органів досудового розслідування та/або суду.

Щодо ризику знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення

Обґрунтовуючи існування ризику знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, прокурор посилався на те, що на теперішній час слідством не виявлено всіх викрадених у потерпілих грошей, мобільних телефонів, якими користувались фігуранти, засобів, які підшукувались для вчинення злочинів, тобто не встановлено місцезнаходження речових доказів у кримінальному провадженні.

З огляду на викладені обставини, слідчий суддя вважає, що ОСОБА_5 ймовірно може сховати, знищити або спотворити, як безпосередньо так і через інших осіб, важливі для кримінального провадження речі та документи, які на цій стадії кримінального провадження ще не були одержані та належним чином зафіксовані органом досудового слідства.

Слідчий суддя встановив, що заявлений прокурором ризик на сьогоднішній день продовжує існувати.

Щодо ризику незаконного впливу на потерпілого, свідка, у цьому кримінальному провадженні

При встановленні наявності ризику впливу на свідків слід враховувати встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, які є свідками у кримінальному провадженні, а саме: спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК України).

Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання, або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 цього Кодексу. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них, крім порядку отримання показань, визначеного статтею 615 цього Кодексу (частина 4 статті 95 КПК України).

За таких обставин ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань та дослідження їх судом, крім випадків неможливості отримання безпосередньо судом таких показань внаслідок обставин, пов`язаних із введенням воєнного стану на території України.

Враховуючи, що досудове розслідування по даному кримінальному провадженню не завершено, слідчим не проведені всі необхідні слідчі дії, направлені на отримання доказів, а підозра також обґрунтовується показаннями потерпілих та свідків, підозрюваний ОСОБА_5 зможе здійснювати вплив на свідків та потерпілих по вказаному кримінальному провадженню з метою подальшої відмови від наданих вже показань та спонукання надання ними(свідками) показань органу досудового розслідування із завідомо неправдивою інформацією стосовно подій злочину.

Зазначене вказує на продовження існувати ризику передбаченого пунктом 3 частини 1 статті 177 КПК України, а саме незаконно впливати на потерпілих, свідків у цьому ж кримінальному провадженні.

Щодо ризику вчинити інше кримінальне правопорушення

Суд враховує зміст підозри, зокрема обставини вчинення інкримінованих кримінальних правопорушень, наявності декількох епізодів крадіжок, а також, що підозрюваний офіційно не працює, не має джерел доходів.

Підозрюваний ОСОБА_5 має не зняту та не погашену судимість, останній раз вироком Деснянським районним судом м. Чернігова від 12.02.2021 року притягувався до кримінальної відповідальності за ч. 3 ст.185, ч.4 ст. 185 КК України. В даному випадку вказану обставину, суд розцінює, як одну з підстав для обґрунтування того, що він може вчинити новий злочин («Сельчук проти Туреччини», «Мацнеттер проти Австрії»).

Наведені вище обставини в сукупності дають підстави дійти висновку щодо продовження існування ризику, передбачений пунктом 5 частини 1 статті 177 КПК, а саме вчинити інше кримінальне правопорушення.

Також слідчий суддя, згідно статті 178 КПК України враховує інші обставини, які підтверджені наданими сторонами доказами, зокрема особу підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який є уродженцем м. Зміїв, Харківської області, громадянином України, зареєстрований та фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_4 , раніше неодноразово судимий за вчинення корисних злочинів, судимість в установленому законом порядку не знята та не погашена, міцність соціальних зв`язків, майновий стан, місце роботи та зв`язки з державою.

Таким чином, слідчий суддя дійшов висновку, що доводи прокурора про наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 2, 3, 5 частини 1 статті 177 КПК України, є обґрунтованими.

Ураховуючи наведене, у слідчого судді є обґрунтовані підстави вважати, що з моменту взяття підозрюваного під варту та до моменту вирішення вказаного клопотання не змінилися обставини, які стали підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з правом внесення застави та не змінилася обстановка, яка дає підстави вважати, що належну процесуальну поведінку підозрюваного може забезпечити і більш м`який запобіжний захід.

На думку слідчого судді, наразі існують підстави для продовження застосування в межах строку досудового розслідування, відносно підозрюваного ОСОБА_5 раніше обраного запобіжного заходу, оскільки підстави, які були на час обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою продовжують існувати.

Суд враховує, що відповідно до правової позиції, викладеної у п. 80 рішення Європейського суду з прав людини від 10.02.2011 року у справі "Марченко проти України", при розгляді клопотання про обрання, зміну або продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.

Під час судового розгляду стороною захисту була надана, зокрема медична документація щодо стану здоров`я ОСОБА_5 , свідоцтво про смерть ОСОБА_13 , свідоцтво про смерть ОСОБА_14 , довідки про склад сім`ї та зареєстрованих у житловому приміщенні осіб, на підтвердження існування обставин, які у сукупності на їх думку слугують підставою для заміни раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на нічний домашній арешт або зменшення раніше визначеного розміру застави.

З наданих доказів не вбачається достатніх правових підстав для застосування стосовно підозрюваного ОСОБА_5 іншого запобіжного заходу, зокрема у вигляді домашнього арешту, оскільки він пов`язаний з доступом підозрюваного до технічних засобів, безпосередніх соціальних контактів з іншими особами, що також може завадити виконанню завдань кримінального провадження на цьому його етапі.

За встановлених вище обставин, необхідним є саме тримання підозрюваного під вартою, оскільки застосування більш м`якого запобіжного заходу у цьому кримінальному провадженні буде недієвим.

На переконання слідчого судді, раніше визначений розмір застави не є завідомо непомірним для підозрюваного ОСОБА_5 та разом з покладеними на нього обов`язками, забезпечуватиме належну процесуальну поведінку підозрюваного та запобігатиме існуючим ризикам.

Об`єктивних даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, для застосування стосовно підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, а також майнових підстав, для зменшення раніше визначеної суми застави, судом не встановлено.

Статтею 6 Конвенції встановлено, що справедливість судового рішення вимагає, аби такі рішення достатньою мірою висвітлювали мотиви, на яких вони ґрунтуються. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення і мають оцінюватись у світлі обставин кожної справи. Національні суди, обираючи аргументи та приймаючи докази, мають обов`язок обґрунтувати свою діяльність шляхом наведення підстав для такого рішення.

Таким чином, слідчий суддя дослідив усі основні доводи(аргументи) прокурора, підозрюваного та його захисника, зокрема змагальні документи, що стосуються прав та свобод, гарантованих Конвенцією.

На підставі вищевикладеного, слідчий суддя перевіривши обґрунтованість та доцільність застосування запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_5 , пов`язаного з обмеженням його права на свободу та особисту недоторканість, дійшов висновку, що саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з правом внесення раніше визначеної суми застави у розмірі 647 250,00 гривень відповідає меті його застосування, є пропорційним заявленим прокурором ризикам та запобігає спробам вчинити дії, передбачені пунктам 1, 2, 3, 5 частини 1 статті 177 КПК України.

Керуючись статтями 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 199, 197, 309, 372, 395 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ відділу поліції № 3 Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області, капітана поліції ОСОБА_6 , погодженого прокурором Харківської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001246 від 26 вересня 2023 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених частиною 4 статті 185, частиною 5 статті 185 КК України про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з раніше визначеною сумою застави стосовно підозрюваного ОСОБА_5 задовольнити.

Продовжити запобіжний захід відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» в межах строку досудового розслідування до 26 грудня 2023 року включно із раніше визначеним розміром застави у розмірі 250 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що у грошовому еквіваленті складає 647 250 (шістсот сорок сім тисяч двісті п`ятдесят) гривень 00 копійок.

Роз`яснити ОСОБА_5 , що застава може бути внесена як ним, так й іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок ТУ ДСА України у Харківській області (одержувач: ТУ ДСА України в Харківській області; код одержувача: 26281249; банк одержувача: ДКСУ м. Київ; МФО одержувача: 820172; р/р: UA 0006674) до сплину терміну тримання під вартою.

У разі внесення визначеної суми застави ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 з-під варти звільнити та покласти на нього строком до 26 грудня 2023 включно наступні обов`язки:

1) прибувати до слідчого, суду та прокурора за першою вимогою;

2) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

3) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

4) повідомляти слідчого, суд чи прокурора про зміну свого місця проживання;

5) утриматись від спілкування зі свідками та потерпілими у даному кримінальному провадженні.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у виді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України і використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень частини сьомої статті 194 КПК України.

Встановити строк дії ухвали до 26 грудня 2023 року включно.

Виконання ухвали покласти на відділ поліції № 3 Харківського районного управління поліції № 1 ГУНП в Харківській області.

Ухвала може бути оскаржена беспосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а підозрюваним в той саме строк, але з моменту вручення йому копії ухвали суду.

Повний текст ухвали буде оголошено 24 листопада 2023 року.

Слідчий суддя ОСОБА_15