г Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 213/4697/23
Номер провадження 1-кп/213/66/24
У Х В А Л А

Іменем України

17 січня 2024 року м. Кривий Ріг

Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , його законного представника ОСОБА_5 та захисника адвоката ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі судових засідань №14, кримінальне провадження у відношенні неповнолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, громадянина України, учня 11-В класу Криворізького ліцею №127, раніше не судимого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000092 від 22.07.2023 року,

В С Т А Н О В И В :

21.07.2023 року, приблизно о 17.30 годині неповнолітній ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 перебуваючи біля альтанки, яка розташована неподалік будинку АДРЕСА_2 , де також перебував неповнолітній ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , під час спілкування між останніми виникла словесна сварка, в наслідок якої, у ОСОБА_4 раптово виник умисел направлений на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_7 .

Надалі, ОСОБА_4 , розуміючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді легких тілесних ушкоджень, з мотиву особистої неприязні, знаходячись поруч в положенні стоячи обличчям до обличчя, ОСОБА_4 умисно, цілеспрямовано наніс потерпілому ОСОБА_7 два удари своєю лівою та правою руками зігнутими у кулаки в область обличчя, в наслідок яких ОСОБА_7 впав на земельне покриття. ОСОБА_4 продовжуючи свій умисел направлений на спричинення тілесних ушкоджень, нахилився до ОСОБА_8 , який лежав на спині, та наніс не більше трьох ударів своїми руками, зігнутими у кулаки в різні частини обличчя.

В результаті чого неповнолітньому потерпілому ОСОБА_7 згідно висновку експерта № 1578 від 02.10.2023 року було спричинено тілесні ушкодження у вигляді однієї підшкірної гематоми голови зліва, однієї параорбітальної гематоми праворуч, забійної рани верхньої губи праворуч. За своїм характером виявлена забійна рана відноситься до легких тілесних ушкоджень, які викликали короткочасний розлад здоров`я, понад 6 днів, але не більше 3-х тижнів. П.2.3.3. «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995 №6. За своїм характером виявлені синці голови та обличчя відносяться до легких тілесних ушкоджень, як такі, що мають незначні скороминучі наслідки. П.2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995 №6, що також підтверджується додатковим висновком експерта за № 1600 від 04.10.2023.

Дії ОСОБА_4 , які виразились в умисному легкому тілесному ушкодженні, кваліфіковані за ч. 1 ст.125 КК України.

15.01.2024 року до суду надійшло клопотання захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_6 про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_4 із застосуванням до нього примусового заходу виховного характеру у виді застереження. Провадження щодо нього просить закрити.

Обвинувачений ОСОБА_4 визнав вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення та щиро розкаявся в скоєному, просив звільнити його від кримінальної відповідальності у відповідності до клопотання захисника.

Законний представник обвинуваченого клопотання захисника підтримала.

Прокурор також просила задовольнити клопотання захисника про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності із застосуванням до нього примусового заходу виховного характеру у виді застереження.

Неповнолітній потерпілий, його законний представник, представники служби у справах дітей виконкому Інгулецької районної у місті ради та Ювенальної превенції ВП №6 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області в судове засідання не з`явились, надали письмові заяви про розгляд кримінального провадження без їх участі (т.1 а.с.28,30,41,42).

Заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши надані сторонами докази, суд приходить до наступного.

Так, згідно ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

За змістом ст. 285, ст. 286 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність. Звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом.

Якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Відповідно до ч. 1 ст. 97 КК України, неповнолітнього, який вперше вчинив кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, може бути звільнено від кримінальної відповідальності, якщо його виправлення можливе без застосування покарання. У цих випадках суд застосовує до неповнолітнього примусові заходи виховного характеру, передбачені частиною другою ст.105 КК України.

Частиною 2 статті 105 КК України передбачено, що до неповнолітнього судом можуть бути застосовані такі примусові заходи виховного характеру: 1) застереження; 2) обмеження дозвілля і встановлення особливих вимог до поведінки неповнолітнього; 3) передача неповнолітнього під нагляд батьків чи осіб, які їх заміняють, чи під нагляд педагогічного або трудового колективу за його згодою, а також окремих громадян на їхнє прохання; 4) покладення на неповнолітнього, який досяг п`ятнадцятирічного віку і має майно, кошти або заробіток, обов`язку відшкодування заподіяних майнових збитків; 5) направлення неповнолітнього до спеціальної навчально-виховної установи для дітей і підлітків до його виправлення, але на строк, що не перевищує трьох років.

Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 15 травня 2006 року «Про практику розгляду судами справ про застосування примусових заходів виховного характеру», передбачено, що відповідно до чинного законодавства примусові заходи виховного характеру можна застосовувати до особи, яка у віці від 14 до 18 років вчинила злочин невеликої або середньої тяжкості, а також до особи, котра у період від 11 років до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що має ознаки дії чи бездіяльності, передбачених Особливою частиною Кримінального кодексу України. Примусові заходи виховного характеру, зокрема, застосовують:

- у разі постановлення судом рішення про звільнення неповнолітнього від кримінальної відповідальності на підставі ч. 1 ст.97 КК України;

- до особи, котра до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння (ч. 2 ст.97 КК України);

- при звільненні неповнолітнього від покарання відповідно до ч. 1 ст. 105 КК України.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 3 Конвенції ООН про права дитини, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці Конвенції зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 484 КПК України під час кримінального провадження щодо неповнолітнього, в тому числі під час провадження щодо застосування примусових заходів виховного характеру, суд та всі інші особи, що беруть у ньому участь, зобов`язані здійснювати процесуальні дії в порядку, що найменше порушує звичайний уклад життя неповнолітнього та відповідає його віковим та психологічним особливостям, роз`яснювати суть процесуальних дій, рішень та їх значення, вислуховувати його аргументи при прийнятті процесуальних рішень та вживати всіх інших заходів, спрямованих на уникнення негативного впливу на неповнолітнього.

Враховуючи, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні вперше кримінального проступку, свою вину у вчиненому визнав повністю, щиро розкаявся, виключно позитивно характеризується за місцем навчання, за місцем проживання скарг не надходило, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, суд приходить до висновку про те, що на підставі ст. 497 КПК України та ч. 1 ст. 97 КК України, обвинуваченого ОСОБА_4 доцільно звільнити від кримінальної відповідальності та застосувати до нього примусові заходи виховного характеру, передбачені положеннями ч. 2 ст. 105 КК України у вигляді застереження, що позитивно вплине на його виправлення та недопущення нових кримінальних правопорушень, а також соціальної реабілітації.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення клопотання захисника обвинуваченого про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, на підставі ч. 1 ст. 97 КК України, із застосуванням до нього примусового заходу виховного характеру у виді застереження, у зв`язку з чим кримінальне провадження підлягає закриттю з цих підстав.

На підставі викладеного, керуючись п. 1 ч. 2 ст.284,372 КПК України, ст..97,105 КК України,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання захисника - адвоката ОСОБА_6 про звільнення неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності, застосувавши до нього заходи виховного характеру задовольнити.

Звільнити неповнолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 125 КК України на підставі ч. 1 ст. 97 КК України.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі ч. 2 ст. 105 КК України, примусові заходи виховного характеру у вигляді застереження.

Кримінальне провадження №0000092 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, закрити, у зв`язку з застосуванням до нього примусових заходів виховного характеру.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення через Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Головуючий суддя ОСОБА_1 .