Провадження № 1-кс/686/8550/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2023 року м. Хмельницький

Слідча суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Хмельницькому клопотання прокурора Окружної прокуратури міста Хмельницького ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0003446,

встановила:

06.10.2023 року прокурор Окружної прокуратури міста Хмельницького ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду із клопотанням про накладення арешту на грошові кошти в сумі 50 690 гривень, які знаходяться на картковому рахунку № НОМЕР_1 , відкритому у АТ «А-Банк», який належить та перебуває у користуванні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з позбавленням права на відчуження, розпорядження та користування.

В обґрунтування клопотання вказала, що « ОСОБА_4 , розуміючи, що в країні діє воєнний стан, який введений на всій території України Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та продовжений Указом Президента України від 26.07.2023 № 451/2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», перебуваючи 26.09.2023 близько 21:00 години поблизу торгово-розважального центру «Оазис», що по вул. Степана Бандери, 2А, у місті Хмельницькому, зустрів свого знайомого ОСОБА_5 та під час спілкування з останнім у ОСОБА_4 виник злочинний умисел на заволодіння майном ОСОБА_5 .

В той же час ОСОБА_4 з метою безпідставного одержання чужого майна, діючи умисно, з корисливих мотивів, висловив ОСОБА_5 вимогу майнового характеру про передачу йому грошових коштів в сумі 60 000 гривень під приводом повернення неіснуючого боргу, при цьому застосувавши фізичну силу, що виразилось у нанесенні ОСОБА_4 двох ударів своїм плечем в область лівої сторони обличчя ОСОБА_5 , та зауваживши останньому у грубій формі з використанням нецензурної лайки та образливих слів, що у разі відмови у передачі вищевказаної суми грошових коштів, ОСОБА_4 вивезе його в ліс та застосує до потерпілого фізичне насильство.

Наступного дня, 27.09.2023 близько 21:20 години потерпілий ОСОБА_5 , перебуваючи біля вищезазначеного торгово-розважального центру, виконуючи пред`явлені ОСОБА_4 вимоги та реально сприймаючи попередньо висловлені погрози застосування до нього фізичного насильства, передав останньому частину грошових коштів в сумі 1 000 гривень, як повернення неіснуючого боргу.

При цьому, ОСОБА_4 , продовжуючи вчиняти протиправні дії, висловив потерпілому повторну вимогу про передачу грошових коштів в загальній сумі 60 000 гривень та знову повідомив, що у разі невиконання такої вимоги до ОСОБА_5 буде застосоване фізичне насильство.

Так, 29.09.2023 близько 19:40 години ОСОБА_4 , перебуваючи біля торгово-розважального центру «Оазис», що по вул. Степана Бандери, 2А, у місті Хмельницькому, реалізовуючи свій злочинний умисел направлений на безпідставне заволодіння грошовими коштами потерпілого, повторно зустрівся з ОСОБА_5 , який в свою чергу, виконуючи пред`явлені ОСОБА_4 вимоги та маючи побоювання за своє життя і здоров`я, передав останньому частину грошових коштів в сумі 7 000 гривень.

Окрім цього, 30.09.2023 близько 19:00 години ОСОБА_4 , перебуваючи поблизу ігрового клубу «Play room», що за адресою: м. Хмельницький, вул. Свободи, 22, де зустрівши потерпілого ОСОБА_5 з метою одержання повної суми грошових коштів, які попередньо вимагав в останнього під приводом неіснуючого боргу, продовжуючи свої злочинні дії, різко наніс один удар ліктем своєї руки в область обличчя потерпілого ОСОБА_5 , спричинивши йому тілесне ушкодження у вигляді закритого перелому кісток носа. Після нанесення удару ОСОБА_4 , застосовуючи психологічний тиск відносно ОСОБА_5 , повідомив потерпілому про те, що йому відомі відомості про місце проживання батьків ОСОБА_5 та у разі не виконання вимоги щодо передачі решти грошових коштів ОСОБА_4 вчинить протиправні дії відносно близьких родичів потерпілого.

В подальшому, 02.10.2023 о 19:48 годині ОСОБА_4 , перебуваючи у місті Хмельницькому (точне місце під час досудового розслідування не встановлено), з метою досягнення своєї протиправної мети, продовжив вимагати у ОСОБА_5 передати решту грошових коштів. При цьому, ОСОБА_4 , використовуючи власний мобільний телефон за допомогою месенджеру «Telegram», вчиняючи психологічний тиск відносно потерпілого, надіслав йому повідомлення про закінчення строку передачі ОСОБА_5 грошових коштів. В свою чергу, ОСОБА_5 побоюючись за власну безпеку та безпеку своїх близьких родичів, погодився виконати вимогу ОСОБА_4 та передати йому решту грошових коштів в сумі 52 000 гривень.

Так, 04.10.2023 близько 14:55 години ОСОБА_4 , перебуваючи на території міста Хмельницького (точне місце під час досудового розслідування не встановлено) для досягнення раніше поставленої мети, використовуючи власний мобільний телефон за допомогою месенджеру «Telegram» надіслав повідомлення ОСОБА_5 , в якому зазначив реквізити банківського рахунку за № НОМЕР_1 , на який останній повинен перерахувати грошові кошти. Того ж дня, в період часу з 15:29 години по 15:59 години потерпілий ОСОБА_5 , перебуваючи по вул. Молодіжній у місті Хмельницькому, виконуючи вимоги ОСОБА_4 , за допомогою банківського терміналу АТ КБ «ПриватБанк» здійснив десять переказів готівкових коштів по 4900 гривень та один переказ на суму 1960 гривень на картковий рахунок за № НОМЕР_1 , яким користується ОСОБА_4 , перерахувавши останньому грошові кошти на загальну суму 50 960 гривень.

Таким чином, в результаті незаконних дій щодо вимоги передачі чужого майна з погрозою застосування насильства над потерпілим ОСОБА_5 та його близькими родичами, ОСОБА_4 заволодів грошовими коштами на загальну суму 58 960 гривень, чим спричинив потерпілому ОСОБА_5 майнової шкоди на вказану суму.

Водночас, 04.10.2023 після отримання грошових коштів, переказаних через термінал АТ КБ «ПриватБанк» ОСОБА_5 на картковий рахунок ОСОБА_4 , останнього затримано в порядку ст. 208 КПК України працівниками Слідчого відділу та відділу кримінальної поліції Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області на території 274 кілометр об`їзної дороги сполученням Чоп-Знам`янка (TIR-паркінг "Інтердизель"), м. Хмельницький.

Того ж дня, на підставі добровільної заяви ОСОБА_6 , з метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення, які в подальшому можуть бути використані, як доказ для встановлення об`єктивної істини у кримінальному провадженні, проведено огляд транспортного засобу марки «BYD», моделі «F-3», 2013 року випуску, сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_2 , який на праві власності належить ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Вказаний автомобіль, на момент проведення огляду знаходився на території 274 кілометр об`їзної дороги сполученням Чоп-Знам`янка (TIR-паркінг "Інтердизель"), м. Хмельницький.

В ході огляду салону автомобіля на водійському сидінні виявлено та вилучено мобільний телефон, який знаходиться у синьому силіконовому чохлі, із під`єднаним у гніздо для зарядки магнітним пристроєм, марки Іphone моделі «ХR», імеі1: НОМЕР_3 , імеі2: НОМЕР_4 , всередині якого знаходиться сім-картка оператора мобільного зв`язку «Vodafone із абонентським номером « НОМЕР_5 ».

Того ж дня, проведено додатковий огляд вищевказаного мобільного телефону, в ході якого виявлено відомості про обставини вчинення кримінального правопорушення, зокрема спілкування ОСОБА_4 у програмі миттєвих повідомлень «Telegram» із потерпілим ОСОБА_5 та іншими особами, яким ОСОБА_4 відправляв скріншоти із банкінг-програми, де відображено його картковий рахунок та факт отримання грошових коштів, що свідчить в тому числі щодо наявності доступу до карткового рахунку НОМЕР_1 , на який потерпілим ОСОБА_5 здійснювався перерахунок коштів.

Так, відповідно до того ж додаткового огляду встановлено, що залишок грошових коштів на картковому рахунку за № НОМЕР_1 , відкритий у АТ «А-Банк», належний ОСОБА_4 , становить 51 003,29 гривень, при цьому, що вказаний картковий рахунок використовувався в якості знаряддя вчинення кримінального правопорушення, на який потерпілим ОСОБА_5 здійснено переказ коштів на загальну суму 50 960 гривень, а тому такий картковий рахунок та безпосередньо грошові кошти в сумі 50 960 гривень являються речовими доказами у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003446 від 28.09.2023 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України, а тому у відповідності до вимог ст. 98 КПК України 05.10.2023 вказані картковий рахунок та грошові кошти визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні».

Прокурор у судове засідання не з`явилася. У клопотанні міститься прохання про проведення розгляду клопотання без участі ініціатора та власника майна. Вимоги клопотання підтримує.

Ч. 2 ст. 172 КПК України передбачено, що клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

З урахуванням наведеного, оскільки клопотання подане з метою забезпечення збереження речового доказу, для запобігання спробам відчуження майна або вжиття інших заходів, які можуть зашкодити досудовому розслідуванню кримінального провадження, слідчий суддя вважає можливим проводити розгляд клопотання без повідомлення власника майна.

Дослідивши наявні матеріали, приходжу до висновку, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Слідчим відділом Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0003446 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України, відомості у якому внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28.09.2023 року.

Постановою старшого слідчого ВРЗЗС СВ Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_7 від 05 жовтня 2023 року грошові кошти у сумі 50960,00 грн., які знаходяться на картковому рахунку за № НОМЕР_1 , були визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч.2 ст. 131 КПК України, одним із заходів кримінального провадження є арешт майна.

Згідно з ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до статті 170 КПК України, арешт майна допускається, в тому числі, з метою забезпечення збереження речових доказів.

У силу ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:

1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;

2) перелік і види майна, що належить арештувати;

3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном;

4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

Відповідно до ч.10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; 3) розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданий кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; 4) наслідки арешту майна для інших осіб; 5) розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Частиною 11 ст. 170 КПК України встановлено, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Згідно з ч.1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправних шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відтак, слід зазначити, що грошові кошти у сумі 50960,00 грн., які знаходяться на картковому рахунку, відповідають критеріям ч. 1 ст. 98 КПК України, оскільки існує сукупність підстав та обставин вважати, що вони були предметом кримінального правопорушення, а також зберегли на собі його сліди та містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

З матеріалів клопотання слідує, що грошові кошти, на які просить накласти арешт прокурор містять ознаки предмету вчинення кримінального правопорушення та наявні докази їх перерахунку ОСОБА_5 на рахунок ОСОБА_4 , зокрема протокол огляду від 04.09.2023 та копії квитанцій ПАТ «ПриватБанк».

З урахуванням відомостей про те, що указані грошові кошти можуть бути використані для доказування у кримінальному провадженні та є майном, яке було передано потерпілим та є предметом злочинного посягання, слідча суддя приходить до висновку про обґрунтованість клопотання прокурора.

Отже, слідча суддя дійшла висновку про те, що майно, на арешті якого наполягає сторона обвинувачення відповідає меті та підставам його збереження з метою унеможливлення відчуження для забезпечення збереження їх як речових доказів, відтак наявні підстави з якими законодавець пов`язує застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту вказаного майна.

А тому клопотання про арешт майна відповідає вимогам встановленим ст.170, 171 КПК України.

Матеріали клопотання свідчать, що вказане майно має відношення до кримінального провадження, і, таким чином може бути використане як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Зокрема, матеріали провадження свідчать, що на цій стадії кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою запобігання їх зникнення, що може перешкодити кримінальному провадженню, а слідчий суддя, у свою чергу, не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

При цьому, доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження слідчою суддею не встановлено.

Накладення арешту на указане майно є тимчасовим заходом.

У разі встановлення обставин, за яких у подальшому застосуванні цього заходу буде відсутня потреба, він може бути скасований повністю або частково слідчим суддею, зокрема за клопотанням власника майна.

У силу ч.4 ст.173 КПК України, у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна.

Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Як вбачається із прохальної частини клопотання, прокурор просить накласти арешт на зазначене майно із застосуванням заборон відчуження, користування та розпорядження його власнику.

Менш обтяжливий спосіб арешту майна на думку слідчої судді, призведе до неможливості його збереження та може призвести до відчуження грошових коштів, або до настання інших наслідків, які можуть перешкодити повному, швидкому та неупередженому розслідуванню.

Приходячи до такого висновку, слідча суддя ураховує й те, що у даному випадку обмеження права власності є розумним і співрозмірним завданням кримінального провадження та обставини кримінального провадження станом на час прийняття рішення вимагають вжиття такого методу державного регулювання як накладення арешту.

З огляду на викладене,клопотання підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 170-173 КПК України, слідча суддя -

ПОСТАНОВИЛА:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт з тимчасовим позбавленням права на відчуження, розпорядження та користування на грошові кошти в сумі 50 690 гривень, які знаходяться на картковому рахунку, який належить та перебуває у користуванні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відкритому у АТ «А-Банк», доступ до якого здійснюється за допомогою картки № НОМЕР_1 , яка належить та перебуває у користуванні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвала про арешт виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала слідчого судді про арешт майна може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом 5 днів з дня її оголошення, якщо ухвала постановлена без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Підозрюваний, захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні під час розгляду питання про арешт майна мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Слідча суддя