У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.12.2023 Справа №607/24812/23

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області клопотання заступника начальника слідчого відділу Управління Служби безпеки України в Тернопільській області ОСОБА_3 , за погодженням із начальником відділу Тернопільської обласної прокуратури ОСОБА_5 про здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000092 від 21.10.2022 року за підозроюОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.7 ст.111-1 КК України ,-

В С Т А Н О В И В :

Заступник начальника слідчого відділу Управління Служби безпеки України в Тернопільській області ОСОБА_3 , за погодженням із начальником відділу Тернопільської обласної прокуратури ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області в рамках кримінального провадження №0000092 від 21.10.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 1111 Кримінального кодексу України (далі КК України), із клопотанням про здійснення спеціального досудового розслідування стосовно підозрюваногоОСОБА_6 .

Як зазначено у клопотанні органом досудового розслідування встановлено, що не пізніше травня 2022 року в громадянина України ОСОБА_6 , як радикально налаштованої проти дій органів державної влади України особи, виник злочинний умисел, направлений на добровільне зайняття посади в незаконних правоохоронних органах, створених на тимчасово окупованій території Запорізької області.

При цьому ОСОБА_6 був обізнаний, що 24 жовтня 1945 року набув чинності Статут Організації Об`єднаних Націй, підписаний 26 червня 1945 року, яким фактично створено Організацію Об`єднаних Націй (далі ООН).

До складу ООН входять Україна, російська федерація та ще 49 країн-засновниць, а також інші країни світу.

Відповідно до частини 4 статті 2 Статуту ООН, усі Члени вказаної організації утримуються в своїх міжнародних відносинах від погрози силою або її застосування як проти територіальної недоторканності або політичної незалежності будь-якої держави, так і будь-яким іншим чином, несумісним із Цілями Об`єднаних Націй.

Декларацією Генеральної Асамблеї ООН № 36/103 від 09 грудня 1981 року про недопустимість інтервенції та втручання у внутрішні справи держав та резолюціями № 2131 (ХХ) від 21 грудня 1965 року, що містить Декларацію про неприпустимість втручання у внутрішні справи держав та про захист їх незалежності та суверенітету; № 2625 (XXV) від 24 жовтня 1970 року, що містить Декларацію про принципи міжнародного права, що стосуються дружніх відносин і співробітництва між державами відповідно до Статуту ООН; № 2734 (ХХV) від 16 грудня 1970 року, що містить Декларацію про зміцнення міжнародної безпеки, та № 3314 (ХХІХ) від 14 грудня 1974 року, що містить визначення агресії, установлено, що жодна з держав не має права здійснювати інтервенцію чи втручання у будь-якій формі або з будь-якої причини у внутрішні та зовнішні справи інших держав. Цими ж міжнародними документами закріплено обов`язок держав: утримуватися від озброєної інтервенції, підривної діяльності, військової окупації, здійснення сприяння, заохочення чи підтримки сепаратистської діяльності; не допускати на власній території навчання, фінансування та вербовки найманців чи засилання таких найманців на територію іншої держави.

Крім того, принципи суверенної рівності, поваги прав, притаманних суверенітету, незастосування сили чи погрози силою, непорушності кордонів, територіальної цілісності держав, мирного врегулювання спорів та невтручання у внутрішні справи держав були закріплені також у Заключному акті Наради з безпеки та співробітництва в Європі від 01 серпня 1975 року, який підписаний СРСР, правонаступником якого є російська федерація.

Статтями 1 та 2 III Конвенції про відкриття воєнних дій від 18 жовтня 1907 року, яка вступила в дію 26 січня 1910 року та 07 березня 1955 року визнана СРСР, правонаступником якого є російська федерація, передбачено, що військові дії між державами не повинні починатися без попереднього та недвозначного попередження у формі або мотивованого оголошення війни, або ультиматуму з умовним оголошенням війни. Про існування стану війни має бути без зволікання оповіщено нейтральним державам, і він матиме для них дійсну силу лише після отримання оповіщення.

У преамбулі Декларації про державний суверенітет України від 16 липня 1990 року (далі Декларація) вказано, що Верховна Рада Української Радянської Соціалістичної Республіки проголошує державний суверенітет України як верховенство, самостійність, повноту і неподільність влади Республіки в межах її території та незалежність і рівноправність у зовнішніх зносинах.

Відповідно до розділу V Декларації, територія України в існуючих кордонах є недоторканною і не може бути змінена та використана без її згоди.

24 серпня 1991 року Верховною Радою Української Радянської Соціалістичної Республіки схвалено Акт проголошення незалежності України, яким урочисто проголошено незалежність України та створення самостійної української держави України. Згідно з указаним документом, територія України є неподільною та недоторканною.

Незалежність України визнали держави світу, серед яких і російська федерація.

Згідно з пунктами 1, 2 Меморандуму про гарантії безпеки, у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї від 5 грудня 1994 року, російська федерація, Сполучене Королівство Великої Британії та Північної Ірландії і Сполучені Штати Америки підтвердили Україні своє зобов`язання згідно з принципами Заключного акта Наради з безпеки та співробітництва в Європі від 1 серпня 1975 року поважати незалежність і суверенітет та існуючі кордони України, зобов`язалися утримуватися від загрози силою чи її використання проти територіальної цілісності чи політичної незалежності України, і що ніяка їхня зброя ніколи не буде використовуватися проти України, крім цілей самооборони, або будь-яким іншим чином згідно зі Статутом ООН.

Відповідно до пунктів 3, 8 Меморандуму про підтримку миру та стабільності в Співдружності Незалежних Держав від 10 лютого 1995 року, що укладений між державами СНД, серед яких є Україна та російська федерація, держави підтвердили непорушність існуючих кордонів один одного та зобов`язалися виступати проти будь-яких дій, що підривають їхню непорушність, а також вирішувати усі суперечки, що виникають з питань кордонів і територій, тільки мирними засобами. Держави також зобов`язалися не підтримувати на території інших держав-учасниць сепаратистські рухи, а також сепаратистські режими, якщо такі виникнуть; не встановлювати з ними політичних, економічних та інших зв`язків; не допускати використання ними територій і комунікацій держав-учасниць Співдружності; не надавати їм економічної, фінансової, військової та іншої допомоги.

31 травня 1997 року, відповідно до положень Статуту ООН і зобов`язань згідно із Заключним актом Наради з безпеки і співробітництва в Європі, Україна та російська федерація уклали Договір про дружбу, співробітництво і партнерство між Україною і російською федерацією (ратифікований Законом України від 14 січня 1998 року №13/98-ВР та Федеральним Законом російської федерації від 02 березня 1999 року № 42ФЗ). Відповідно до статей 2 3 зазначеного Договору, російська федерація зобов`язалася поважати територіальну цілісність України, підтвердила непорушність існуючих між ними кордонів та зобов`язалася будувати відносини одна з одною на основі принципів взаємної поваги, суверенної рівності, територіальної цілісності, непорушності кордонів, мирного врегулювання спорів, незастосування сили або погрози силою, у тому числі економічні та інші способи тиску, права народів вільно розпоряджатися своєю долею, невтручання у внутрішні справи, додержання прав людини та основних свобод, співробітництва між державами, сумлінного виконання взятих міжнародних зобов`язань, а також інших загальновизнаних норм міжнародного права.

Статтями 1 2 Конституції України визначено, що Україна є суверенною і незалежною, демократичною, соціальною, правовою державою. Суверенітет України поширюється на всю її територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною.

Згідно зі статтею 5 Конституції України, носієм суверенітету та єдиним джерелом влади в Україні є народ. Народ здійснює владу безпосередньо і через органи державної влади та органи місцевого самоврядування.

Право визначати і змінювати конституційний лад в Україні належить виключно народові і не може бути узурповане державою, її органами або посадовими особами.

Відповідно до статті 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Статтею 73 Конституції України визначено, що виключно всеукраїнським референдумом вирішуються питання про зміну території України.

Відповідно до статей 132134 Конституції України територіальний устрій України ґрунтується на засадах єдності та цілісності державної території. До складу України входять: Автономна Республіка Крим, Вінницька, Волинська, Дніпропетровська, Донецька, Житомирська, Закарпатська, Запорізька, Івано-Франківська, Київська, Кіровоградська, Луганська, Львівська, Миколаївська, Одеська, Полтавська, Рівненська, Сумська, Тернопільська, Харківська, Херсонська, Хмельницька, Черкаська, Чернівецька, Чернігівська області, міста Київ та Севастополь. Місто Севастополь має спеціальний статус, Автономна Республіка Крим (далі - АР Крим) є невід`ємною складовою частиною України і в межах повноважень, визначених Конституцією України, вирішує питання, віднесені до її відання.

24 лютого 2022 року, у порушення вищевказаних умов міжнародних договорів, російською федерацією (далі - рф) здійснено повномасштабне військове вторгнення на територію України та розпочато ведення агресивної війни і захоплення її територій.

Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», введено воєнний стан на всій території України, який у подальшому було неодноразово продовжено.

Крім того, ОСОБА_6 було відомо, що після незаконного вторгнення російської федерації на територію України та окупації частини її території, зокрема міста Бердянськ Запорізької області, представниками збройних сил та інших державних органів рф взято під контроль будівлі і споруди, що забезпечують діяльність органів державної влади України з метою перешкоджання їх нормальній роботі, а також створено незаконні органи влади та окупаційні адміністрації.

При цьому, ОСОБА_6 знав, що не пізніше квітня 2022 року, точну дату встановити не виявилось можливим, представниками окупаційних органів влади рф на території м. Бердянськ Запорізької області створено так зване «управление внутренних дел по городу Бердянску и Бердянскому району ГУВД по Запорожской области», з метою незаконного виконання країною агресором правоохоронних функцій на території м. Бердянськ і Бердянського району.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_6 у травні 2022 року, але не пізніше 10 травня 2022 року, умисно, добровільно вступив до складу незаконного правоохоронного органу, створеного на тимчасово окупованій території Запорізької області - «управления внутренних дел по городу Бердянску и Бердянскому району», де його було призначено на посаду «оперуполномоченого отдела уголовного розыска» та видано табельну вогнепальну зброю (тип зброї досудовим розслідуванням встановити не вдалося), згідно з даними, вказаними у картці-заміннику, що зберігалася у черговій частині даного т.зв. «УВД».

Після зайняття вказаної посади ОСОБА_6 , у період з травня по 12 грудня 2022 року, відповідно до своїх функціональних обов`язків, спільно із представниками окупаційної влади російської федерації, виконував злочинні завдання незаконного правоохоронного органу у місті Бердянськ Запорізької області.

Так, 11 травня та 10 червня 2022 року ОСОБА_6 , реалізовуючи свій злочинний умисел, з метою належного функціонування незаконного правоохоронного органу ніс службу на одному з блок-постів м. Бердянськ Запорізької області, де, згідно з алгоритмом, поширеним керівництвом «УВД по городу Бердянску и Бердянскому району», здійснював фотографування проїжджаючих автомобілів, запис анкетних даних його водія та пасажирів, фотографування їх паспортних даних та посвідчення водія, з`ясування причини їх прибуття та місця тимчасового перебування, за наслідками чого формував та підписував відповідний рапорт, який передавав до чергової частини.

Надалі, 19 травня 2022 року ОСОБА_6 , усвідомлюючи свою злочинну діяльність, спільно з іншими так званими співробітниками «управления внутренних дел по городу Бердянску и Бердянскому району», провів незаконний обшук гаражного приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , який належить громадянину ОСОБА_7 , в ході якого незаконно вилучив пристрій для стрільби кустарного виробництва типу «самопал». Окрім того, цього ж дня в 18:20 год за результатами проведення вищезазначеного обшуку, ОСОБА_6 також було складено та зареєстровано відповідний рапорт у вищевказаному незаконному правоохоронному органі, створеному на тимчасово окупованій території Запорізької області.

Також 19 травня 2022 року ОСОБА_6 , діючи з тою ж метою, провів незаконний обшук помешкання за адресою: АДРЕСА_2 , де проживає громадянин ОСОБА_7 , в ході якого незаконно вилучив пістолет-револьвер марки «Флобер» № НОМЕР_1 , належний останньому. Окрім того, цього ж дня в 18:25 год за результатами проведення вищезазначеного обшуку, ОСОБА_6 також було складено та зареєстровано рапорт у незаконному правоохоронному органі, створеному на тимчасово окупованій території Запорізької області - «управлении внутренних дел по городу Бердянску и Бердянскому району», а також незаконно затримано та доставлено до вказаного «УВД» громадянина ОСОБА_7 , як учасника бойових дій в зоні проведення антитерористичної операції, де він був позбавлений волі протягом 23 діб.

Надалі, 27 травня 2022 року, ОСОБА_6 , продовжуючи свою злочинну діяльність, провів незаконний обшук за адресою: АДРЕСА_3 , де проживає громадянин ОСОБА_8 , в ході якого незаконно вилучив у нього дві гладкоствольні рушниці, набої до неї та дозвіл на зброю № НОМЕР_2 , дійсний до 12.05.2024. Окрім того, цього ж дня в 16:15 год за результатами проведення вищезазначеного обшуку, ОСОБА_6 також було складено та зареєстровано рапорт у незаконному правоохоронному органі, створеному на тимчасово окупованій території Запорізької області - «управлении внутренних дел по городу Бердянску и Бердянскому району».

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, спрямованого на діяльність незаконного правоохоронного органу, ОСОБА_6 , 1 червня 2022 року в 12:40 год. склав та зареєстрував рапорт у незаконному правоохоронному органі, створеному на тимчасово окупованій території Запорізької області - «управлении внутренних дел по городу Бердянску и Бердянскому району» щодо порушення громадського порядку на пункті пропуску на Приморській площі м. Бердянська, громадянином ОСОБА_9 , мешканцем АДРЕСА_4 .

Крім того, 3 та 4 червня 2022 року ОСОБА_6 , діючи спільно з іншими так званими співробітниками «управления внутренних дел по городу Бердянску и Бердянскому району», провів незаконний обшук помешкання за адресою: АДРЕСА_5 , власником якого є громадянка ОСОБА_10 , в ході якого незаконно вилучив особисте майно та готівкові кошти, що належать останній.

Після цього ОСОБА_6 , спільно з іншими так званими співробітниками «управления внутренних дел по городу Бердянску и Бердянскому району», провів незаконний обшук гаражного приміщення, розташованого у будинку за адресою: АДРЕСА_6 , власником якого є громадянин ОСОБА_11 , в ході якого незаконно вилучив автомобіль марки «Toyota Corolla», д.н.з. НОМЕР_3 , що належить дружині останнього.

В подальшому, 07 червня 2022 року ОСОБА_6 , продовжуючи виконувати свої службові обов`язки для досягнення злочинної мети окупаційної адміністрації країни агресора, провів незаконний обшук за адресою: АДРЕСА_7 , де проживав громадянин ОСОБА_12 , в ході якого незаконно вилучив мисливську і травматичну зброю, в кількості три одиниці, та патрони до неї, мисливський ніж, шапку з українською символікою, шість бланків посвідчень з гербом України, два прапори України та три пластикові картки з написом «Верховна Рада України ОСОБА_12 керівник громадської приймальні». Окрім того, цього ж дня в 19:10 год за результатами проведення вищезазначеного обшуку, ОСОБА_6 також було складено та зареєстровано відповідний рапорт у вищевказаному незаконному правоохоронному органі, створеному на тимчасово окупованій території Запорізької області.

Окрім того, у червні 2022 року, ОСОБА_6 , з метою належного функціонування незаконного правоохоронного органу, як «оперуполномоченый отдела уголовного розыска» брав участь у чергуванні вказаного відділу «управления внутренних дел по городу Бердянску и Бердянскому району».

Отже, громадянин України ОСОБА_6 умисно, добровільно, з травня 2022 року по 12 грудня 2022 року, займав посаду «оперуполномоченого отдела уголовного розыска» у незаконному правоохоронному органі «управлении внутренних дел по городу Бердянску и Бердянскому району ГУВД по Запорожской области», створеному на тимчасово окупованій території Запорізької області.

07 вересня 2023 року, у кримінальному провадженні № 0000092 від 21.10.2022 органом досудового розслідування складено повідомлення про підозру та, в порядку ст.ст. 111, 112, 278 КПК України, ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України.

18.09.2023 підозрюваного ОСОБА_6 оголошено у розшук. Здійснення розшуку доручено співробітникам 2 відділу ГВ ЗНД УСБУ в Тернопільській області.

20 вересня 2023 року Тернопільським міськрайонним судом винесено ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_6 .

Органом досудового розслідування встановлено, що підозрюваний ОСОБА_6 переховується від органів досудового розслідування та суду, знаходиться на тимчасово окупованій території Запорізької області з метою ухилення від кримінальної відповідальності.

29 серпня 2023 року, в порядку ст. 135 КПК України, в тому числі через засіб масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження «Урядовий кур`єр» та офіційний веб-сайт Офісу Генерального прокурора, ОСОБА_6 викликано на 10 год. 00 хв. 07 вересня 2023 року до слідчого відділу УСБУ в Тернопільській області для отримання письмового повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України, та допиту як підозрюваного. Однак, будучи належним чином повідомленою про виклик, ОСОБА_6 у слідчий відділ УСБУ в Тернопільській області не з`явився, про причини неявки не повідомив.

Надалі, 07 вересня 2023 року через засіб масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження «Урядовий кур`єр» та офіційний веб-сайт Офісу Генерального прокурора, ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення та викликано на 10 год. 00 хв. 14, 15 й 18 вересня 2023 року в слідчий відділ УСБУ в Тернопільській області для допиту як підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України, та проведення інших слідчих й процесуальних дій за його участю. Однак, будучи належним чином повідомленим про виклики, ОСОБА_6 у слідчий відділ УСБУ в Тернопільській області не з`явився, про причини неявки не повідомив.

На думку слідчого, вищевказані матеріали досудового розслідування дають достатні та безсумнівні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_6 ухиляється від явки на виклики слідчого, умисно переховується від слідства та суду на тимчасово окупованій території Запорізької області з метою уникнення від кримінальної відповідальності за вчинене ним кримінальне правопорушення, у зв`язку з чим його оголошено у розшук.

Тобто, притягнути ОСОБА_6 до кримінальної відповідальності у загальному порядку, передбаченому кримінально-процесуальним законодавством, не виявляється можливим, але при цьому наявні достатні підстави для проведення у даному кримінальному провадженні стосовно підозрюваного спеціального досудового розслідування злочину, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України.

У судовому засіданні слідчий ОСОБА_3 клопотання підтримав з мотивів, у ньому наведених та просив його задовольнити.

Захисник ОСОБА_4 у судовому засіданні щодо задоволення клопотання покладався на думку суду, оскільки правоохоронними органами не були вжиті всі заходи для повідомлення ОСОБА_6 та вручення йому підозри.

Заслухавши пояснення учасників справи, вивчивши клопотання, додані до нього матеріали, слідчий суддя враховує наступне.

За змістом ч. 8 ст. 135 КПК України, повістка про виклик особи, стосовно якої існують достатні підстави вважати, що така особа виїхала та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою агресором, у випадку обґрунтованої неможливості вручення їй такої повістки згідно з частинами першою, другою, четвертою сьомою цієї статті, публікується в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному вебсайті Офісу Генерального прокурора.

Особа, зазначена в абзаці першому цієї частини, вважається такою, яка належним чином повідомлена про виклик, з моменту опублікування повістки про її виклик у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному вебсайті Офісу Генерального прокурора.

У випадку наявності в особи, зазначеної в абзаці першому цієї частини, захисника (захисників) копія повістки про її виклик надсилається захиснику (захисникам).

Відповідно до ч. 5 ст. 139 КПК України ухилення від явки на виклик слідчого, прокурора чи судовий виклик слідчого судді, суду (неприбуття на виклик без поважної причини більш як два рази) підозрюваним, обвинуваченим та оголошення його у міждержавний та/або міжнародний розшук є підставою для здійснення для спеціального досудового розслідування чи спеціального судового провадження.

Глава 241 КПК України встановлює особливості спеціального досудового розслідування кримінальних правопорушень.

Відповідно до ст. 2971 КПК України спеціальне досудове розслідування (in absentia) здійснюється стосовно одного чи декількох підозрюваних згідно із загальними правилами досудового розслідування, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цієї глави.

Спеціальне досудове розслідування здійснюється на підставі ухвали слідчого судді у кримінальному провадженні щодо злочинів, передбачених статтями 109, 110, 1102, 111, 1111, 1112, 112, 113, 114, 1141, 1142, 115, 116, 118, частиною другою статті 121, частиною другою статті 127, частинами другою і третьою статті 146, статтями 1461, 147, частинами другою п`ятою статті 191 (у випадку зловживання службовою особою своїм службовим становищем), статтями 209, 255258, 2581, 2582, 2583, 2584, 2585, 348, 364, 3641, 365, 3652, 368, 3682, 3683, 3684, 369, 3692, 370, 379, 400, 408, 436, 4361, 437, 438, 439, 440, 441, 442, 443, 444, 445, 446, 447 Кримінального кодексу України, стосовно підозрюваного, крім неповнолітнього, який переховується від органів слідства та суду на тимчасово окупованій території України, на території держави, визнаної Верховною Радою України державоюагресором, з метою ухилення від кримінальної відповідальності та/або оголошений у міжнародний розшук.

Згідно ст. 2972 КПК України з клопотанням про здійснення спеціального досудового розслідування до слідчого судді має право звернутися прокурор або слідчий за погодженням з прокурором.

29 серпня 2023 року, в порядку ст. 135 КПК України, в тому числі через засіб масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження «Урядовий кур`єр» та офіційний веб-сайт Офісу Генерального прокурора, ОСОБА_6 викликано на 10 год. 00 хв. 07 вересня 2023 року до слідчого відділу УСБУ в Тернопільській області для отримання письмового повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України, та допиту як підозрюваного. Однак, будучи належним чином повідомленою про виклик, ОСОБА_6 у слідчий відділ УСБУ в Тернопільській області не з`явився, про причини неявки не повідомив.

Надалі, 07 вересня 2023 року через засіб масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження «Урядовий кур`єр» та офіційний веб-сайт Офісу Генерального прокурора, ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення та викликано на 10 год. 00 хв. 14, 15 й 18 вересня 2023 року в слідчий відділ УСБУ в Тернопільській області для допиту як підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України, та проведення інших слідчих й процесуальних дій за його участю. Однак, будучи належним чином повідомленим про виклики, ОСОБА_6 у слідчий відділ УСБУ в Тернопільській області не з`явився, про причини неявки не повідомив.

Також, 07 вересня 2023 року про виклики ОСОБА_6 на вищезазначені дні було повідомлено його захисника ОСОБА_4 , про що свідчить «Корінець повістки про виклик» із особистим підписом захисника.

ОСОБА_6 підозрюється у добровільному зайнятті громадянином України посади в незаконному правоохоронному органі, створеному на тимчасово окупованій території, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України, за вчинення якого законом передбачено покарання у вигляді позбавленням волі на строк від дванадцяти до п`ятнадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк від десяти до п`ятнадцяти років та з конфіскацією майна або без такої.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що зазначені у клопотанні обставини підозри ОСОБА_6 можуть мати місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних та доказів.

Постановою заступника начальника слідчого відділу Управління Служби безпеки України в Тернопільській області підполковник юстиції ОСОБА_3 від 18 вересня 2023 року, оголошено регіональний, державний та міжнародний розшук підозрюваногоОСОБА_6 , у зв`язку з тим, що останній перебуває на тимчасово окупованій території Запорізької області, де переховується від органів слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності.

20 вересня 2023 року слідчим суддею Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави.

Відтак, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що підозрюваний ОСОБА_6 умисно переховується від слідства та суду на тимчасово окупованій території України.

Отож, враховуючи встановлені обставини, вважаю, щоОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 1111 КК України, органом досудового розслідування вжито достатньо заходів, для того, щоб прийти до висновку про те, що підозрюваний переховується від органів слідства з метою уникнення кримінальної відповідальності.

З наведених підстав, вважаю за доцільне клопотання слідчого задовольнити та надати дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування стосовно підозрюваного ОСОБА_6 у кримінальному провадженні №0000092 від 21.10.2022 року, який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 1111 КК України.

На підставі вищевикладеного, ст. ст. 135, 139, 29712974, 309, 376 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання заступника начальника слідчого відділу Управління Служби безпеки України в Тернопільській області ОСОБА_3 , за погодженням із начальником відділу Тернопільської обласної прокуратури ОСОБА_5 про здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000092 від 21.10.2022 року за підозроюОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.7 ст.111-1 КК України, задовольнити.

Надати дозвіл на здійснення у кримінальному провадженні №0000092 від 21.10.2022 року спеціального досудового розслідування стосовно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Донецьк, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_8 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.7 ст.111-1 КК України.

Роз`яснити, що відомості щодо підозрюваних, стосовно яких слідчим суддею постановлено ухвалу про здійснення спеціального досудового розслідування, невідкладно, але не пізніше 24 годин після постановлення ухвали, вносяться до Єдиного реєстру досудових розслідувань і публікуються в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному вебсайті Офісу Генерального прокурора.

Ухвала є остаточною, оскарженню не підлягає, заперечення проти неї може бути подане під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1