УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.12.2023 Справа №607/14175/22

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0001301 від 02 вересня 2022 року відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Харків Харківської області, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

за обвинуваченням в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.336 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області знаходиться кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.336 КК України.

Згідно обвинувального акта ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.336 КК України, за наступних обставин.

Згідно абзацу п`ятого статті 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», який затверджено Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб згідно з Указом Президента України від 14.03.2022 № 133/2022. Строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб згідно з Указом Президента України від 18.04.2022 № 259/2022. Строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб згідно з Указом Президента України від 17.05.2022 № 341/2022. Строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб, згідно з Указом Президента України від 17.08.2022 № 573/2022.

Указом Президента України від 24.02.2022 № 69/2022 «Про загальну мобілізацію», який затверджено Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про загальну мобілізацію», у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань, оголошено та провести загальну мобілізацію. Мобілізація проводиться протягом 90 діб із дня набрання чинності цим Указом. Строк проведення загальної мобілізації продовжено з 25.05.2022 на 90 діб згідно з Указом Президента від 17.05.2022. Строк проведення загальної мобілізації продовжено з 23.08.2022 на 90 діб згідно з Указом Президента від 12.08.2022.

Відповідно до ч. 5 ст. 22 Закону України « Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», призов громадян на військову службу під час мобілізації або залучення їх до виконання обов`язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, здійснюють територіальні центри комплектування та соціальної підтримки за сприяння місцевих органів виконавчої влади або командири військових частин (військовозобов`язаних, резервістів Служби безпеки України - Центральне управління або регіональні органи Служби безпеки України, військовозобов`язаних, резервістів Служби зовнішньої розвідки України - відповідний підрозділ Служби зовнішньої розвідки України, військовозобов`язаних Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту -відповідні органи управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту).

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», початком проходження служби вважається день відправлення у військову частину з відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або день прибуття до Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу Служби зовнішньої розвідки України - для громадян, призваних на військову службу під час мобілізації, на особливий період та на військову службу за призовом осіб офіцерського складу.

Встановлено, що у ОСОБА_3 після введення воєнного стану в Україні відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022, виник кримінально-протиправний умисел на ухилення від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період.

Зокрема, ОСОБА_3 перебував на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_2 (надалі - ІНФОРМАЦІЯ_3 ) був військовозобов`язаним та придатним до військової служби згідно довідки військово-лікарської комісії від 07.07.2022 № 37/5949. ОСОБА_3 не мав відповідно до ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» права на відстрочку від привозу на військову службу за мобілізацією.

ОСОБА_3 усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та передбачаючи негативні наслідки, переслідуючи мету ухилитися від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, в умовах особливого періоду, в порушення вимог вищевказаних нормативно-правових актів, будучи належним чином повідомленим у встановленому законом порядку про наслідки неявки за викликом, отримавши особисто 17.08.2022 в кабінеті № 304 ІНФОРМАЦІЯ_4 ( АДРЕСА_3 ) повістку з вимогою прибути 24.08.2022 о 10 годині 00 хвилин до ІНФОРМАЦІЯ_4 для відправки у складі команди № НОМЕР_1 (184 навчальний центр, де проходять навчання військовозобов`язані на низку спеціальностей, в тому числі кухар, діловод, оператор ЕОМ та інші) для проходження військової служби у Збройних силах України за призовом під час мобілізації, на особливий період, але категорично відмовлявся призиватися на військову службу по мобілізації і убувати до військової частини НОМЕР_1 .

24.08.2022 ОСОБА_3 , прибувши до ІНФОРМАЦІЯ_4 для відправки у складі команди № НОМЕР_1 (184 навчальний центр, де проходять навчання військовозобов`язані на низку спеціальностей, в тому числі кухарі, діловоди, оператори ЕОМ та інші) для проходження військової служби у Збройних силах України за призовом під час мобілізації, на особливий період, будучи придатним за станом здоров`я для проходження військової служби та не маючи правових підстав на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, категорично відмовлявся призиватися на військову службу по мобілізації і убувати до військової частини НОМЕР_1 , посилаючись на ч. 4 ст. 35 Конституції України.

Відповідно до ст. 65, 68 Конституції України: Захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону. Кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Стаття 35 Конституції України передбачає, що кожен має право на свободу світогляду і віросповідання. Це право включає свободу сповідувати будь-яку релігію або не сповідувати ніякої, безперешкодно відправляти одноособово чи колективно релігійні культи і ритуальні обряди, вести релігійну діяльність. Здійснення цього права може бути обмежене законом лише в інтересах охорони громадського порядку, здоров`я і моральності населення або захисту прав і свобод інших людей. Церква і релігійні організації в Україні відокремлені від держави, а школа від церкви. Жодна релігія не може бути визнана державою як обов`язкова. Ніхто не може бути увільнений від своїх обов`язків перед державою або відмовитися від виконання законів за мотивами релігійних переконань. У разі якщо виконання військового обов`язку суперечить релігійним переконанням громадянина, виконання цього обов`язку має бути замінене альтернативною (невійськовою) службою.

Згідно з ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» Захист Вітчизни , незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Відповідно до ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію» містить перелік випадків, коли військовозобов`язані не підлягають призову на військову службу під час мобілізації, з урахуванням вищезазначеного ОСОБА_3 не підпадає під перелік випадків, коли громадянин не підлягає призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язаного.

Згідно з ст. 1 Закону України «Про альтернативну (невійськову) службу» Альтернативна служба є службою, яка запроваджується замість проходження строкової військової служби і має на меті виконання обов`язку перед суспільством. В умовах воєнного або надзвичайного стану можуть встановлюватися окремі обмеження права громадян на проходження альтернативної служби із зазначенням строку дії цих обмежень.

Прокурор ОСОБА_4 у судовому засіданні, за погодженням з першим заступником керівника Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_6 , відмовився від підтримання державного обвинувачення відносно ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0001301 за ст.336 КК України, посилаючись на те, що в ході судового розгляду встановлено відсутність суб`єкта, як одного елементу складу кримінального правопорушення, передбаченого ст.336 КК України.

Потерпілого у кримінальному провадженні не має.

Обвинувачений ОСОБА_3 та його захисник ОСОБА_5 підтримали позицію прокурора та просили суд закрити кримінальне провадження.

Вислухавши думку учасників судового провадження, дослідивши постанову прокурора про відмову від підтримання державного обвинувачення та матеріали кримінального провадження, суд приходить до наступних висновків.

У відповідності до положень ст.129 Конституції України до основних засад судочинства належать забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, підтримання публічного обвинувачення в суді прокурором.

Положенням п.15 ч.2 ст.36 КПК України передбачено, що прокурор уповноважений підтримувати державне обвинувачення в суді, відмовлятися від підтримання державного обвинувачення, змінювати його або висувати додаткове обвинувачення у порядку, встановленому цим Кодексом.

Згідно зі ст.337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

Відповідно до ч.1 ст.340 КПК України, якщо в результаті судового розгляду прокурор дійде переконання, що пред`явлене особі обвинувачення не підтверджується, він після виконання вимог ст.341 цього Кодексу повинен відмовитися від підтримання державного обвинувачення і викласти мотиви відмови у своїй постанові, яка долучається до матеріалів кримінального провадження. Копія постанови надається обвинуваченому, його захиснику, потерпілому, його представнику та законним представникам, а також представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження.

Відповідно до ч.2 ст.26 КПК України відмова прокурора від підтримання державного обвинувачення тягне за собою закриття кримінального провадження, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Згідно положень п.2 ч.2 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається судом, якщо прокурор відмовився від підтримання державного обвинувачення, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.7 ст.284 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої цієї статті, суд постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження.

На підставі вищевикладеного, враховуючи те, що прокурор відмовився від підтримання державного обвинувачення, про що надав суду постанову про відмову від підтримання державного обвинувачення, а також, беручи до уваги те, що у кримінальному провадженні відсутній потерпілий, суд приходить до висновку про необхідність закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_3 за ст.336 КК України у зв`язку з відмовою прокурора від підтримання державного обвинувачення, на підставі п.2 ч.2 ст.284 КПК України.

Керуючись ст.129 Конституції України, ст.ст.7-29, 36, 284, 337, 340, 369-372 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001301 від 02 вересня 2022 року, за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.336 КК України, закрити у зв`язку з відмовою прокурора від підтримання державного обвинувачення, на підставі п.2 ч.2 ст.284 КПК України.

Копію ухвали негайно після її проголошення вручити присутнім учасникам. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію ухвали суду.

Ухвала може бути оскаржена протягом семи днів з дня її оголошення до Тернопільського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий суддяОСОБА_1