ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

іменем України

Справа № 210/1957/23

Провадження № 1-кс/210/44/24

11 січня 2024 року

Слідчий суддя Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 ,слідчої ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника підозрюваного ОСОБА_6 ,розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ відділення поліції №2 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_4 , погоджене прокурором Криворізької південної окружної прокуратури ОСОБА_3 ,у кримінальному провадженні за №0000426 від 11.04.2023 року, про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Олександрівка Кіровоградської області, громадянина України, освіта вища, одруженого, дітей на утриманні не має, не працевлаштованого, інвалідності не маючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , останнє відоме місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 152, ч. 6 ст. 152 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді 27.11.2023 року надійшло клопотання слідчого про надання дозволу на затримання з метою приводу для участі у розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Одночасно з клопотанням про дозвіл на затримання в канцелярії суду зареєстровано клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 .

Ухвалою слідчого судді Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27 листопада 2023 року надано дозвіл на затримання з метою приводу для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Строк дії ухвали до 27.05.2024 року.

Клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий мотивує тим, що у провадженні СВ відділення поліції №2 Криворізького РУП Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області перебувають матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000426 від 11.04.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.152, ч. 6 ст. 152 КК України.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з вересня 2019 року проживав за адресою: АДРЕСА_3 , спільно з дружиною ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та з її малолітніми доньками ОСОБА_8 , 2014 року народження, ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та спільним сином ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Таким чином,ОСОБА_5 знаходився з малолітньою ОСОБА_9 в сімейних відносинах, як вітчим і падчерка та достовірно знав, що остання не досягла чотирнадцятирічного віку.

ОСОБА_5 у вересні 2019 року (більш точного часу органом досудового розслідування не встановлено), перебуваючи у квартирі АДРЕСА_4 , діючи з прямим умислом, із сексуальних мотивів, маючи на меті задоволення власної статевої пристрасті, протиправно, усвідомлюючи власні дії та їх суспільно-небезпечний характер, ігноруючи загальноприйняті норми моралі, нехтуючи правом особи на статеву свободу та статеву недоторканість, достовірно знаючи про малолітній вік потерпілої ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_3 та перебуваючи із останньою у сімейних відносинах, користуючись її безпорадним станом, викликаним її малолітнім віком, відсутністю специфічного життєвого досвіду (зокрема, в інтимних питаннях), рівнем інтелектуального розвитку та індивідуальних особливостей, у зв`язку з чим остання не могла чинити йому реальний опір, використовуючи свою значну фізичну перевагу, перебуваючи в одній з кімнат квартири за вищевказаною адресою, вчинив дії, спрямовані на збудження у малолітньої особи статевого інстинкту, а саме залучив її до перегляду матеріалів порнографічного характеру, та повідомив малолітній ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 що саме так робляться діти. Після перегляду відеозаписів порнографічного характеру, продовжуючи реалізовувати свій умисел, наказав ОСОБА_9 зняти штани та вчинив дії сексуального характеру, пов`язані з оральним проникненням в тіло ОСОБА_9 з використанням своїх геніталій, а також вступив з нею в сурогатну форму статевих зносин, імітуючи природний статевий акт, шляхом проникнення пальцем своєї руки до анального отвору малолітньої ОСОБА_9 (фінгерінг).

Умисні дії ОСОБА_5 кваліфіковані за ч.4 ст.152 КК України за ознаками вчинення дій сексуального характеру, пов`язаних із оральним та анальним проникненням в тіло іншої особи з використанням геніталій та будь-якого іншого предмета (зґвалтування), щодо особи, яка не досягла чотирнадцяти років, незалежно від її добровільної згоди.

Крім того, повторно, в період часу з вересня 2019 року (більш точного часу органу досудового розслідування встановити не вдалось) до 07.04.2023 року, ОСОБА_5 , залишаючись сам-на-сам з малолітньою ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_3 у квартирі АДРЕСА_4 , та за місцем їх мешкання в будинку АДРЕСА_3 , а також у погребі, що розташований на прибудинковій території вказаного домоволодіння, постійно, систематично, із невстановленою досудовим розслідуванням кількістю, діючи з прямим умислом, із сексуальних мотивів, маючи на меті задоволення власної статевої пристрасті, протиправно, усвідомлюючи власні дії та їх суспільно-небезпечний характер, ігноруючи загальноприйняті норми моралі, нехтуючи правом особи на статеву свободу та статеву недоторканість, достовірно знаючи про малолітній вік потерпілої ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_3 , та перебуваючи із останньою у сімейних відносинах, користуючись її безпорадним станом, викликаним її малолітнім віком, відсутністю специфічного життєвого досвіду (зокрема, в інтимних питаннях), рівнем інтелектуального розвитку та індивідуальних особливостей, у зв`язку з чим остання не могла чинити йому реальний опір, використовуючи свою значну фізичну перевагу та вчиняючи психологічний тиск, вчиняв дії сексуального характеру, пов`язані з оральним проникненням в тіло ОСОБА_9 з використанням своїх геніталій, а також вступав з нею в сурогатну форму статевих зносин, імітуючи природний статевий акт, шляхом проникнення пальцем своєї руки до анального отвору малолітньої ОСОБА_9 (фінгерінг).

Крім того, повторно, 07.04.2023 приблизно о 20.45 годині ОСОБА_5 привіз малолітню ОСОБА_9 на автомобілі ВАЗ2107, д.р.н. НОМЕР_1 на відкриту ділянку місцевості, яка розташована неподалік від вул. Клайпедської в Металургійному районі м. Кривого Рогу, де наказав малолітній ОСОБА_9 перелізти на заднє сидіння автомобіля та зняти з себе взуття та штани. В цей час, діючи з прямим умислом, із сексуальних мотивів, маючи на меті задоволення власної статевої пристрасті, протиправно, усвідомлюючи власні дії та їх суспільно-небезпечний характер, ігноруючи загальноприйняті норми моралі, нехтуючи правом особи на статеву свободу та статеву недоторканість, достовірно знаючи про малолітній вік потерпілої ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_5 та перебуваючи із останньою у сімейних відносинах, користуючись її безпорадним станом, викликаним її малолітнім віком, відсутністю специфічного життєвого досвіду (зокрема, в інтимних питаннях), рівнем інтелектуального розвитку та індивідуальних особливостей, у зв`язку з чим остання не могла чинити йому реальний опір, використовуючи свою значну фізичну перевагу та вчиняючи психологічний тиск, вчинив дії сексуального характеру, а саме вступив з нею в сурогатну форму статевих зносин, імітуючи природний статевий акт, шляхом проникнення пальцем своєї руки до анального отвору малолітньої ОСОБА_9 (фінгерінг).

Умисні дії ОСОБА_5 кваліфіковані за ч.4 ст.152 КК України за ознаками вчинення дій сексуального характеру, пов`язаних із оральним та анальним проникненням в тіло іншої особи з використанням геніталій та будь-якого іншого предмета (зґвалтування), щодо особи, яка не досягла чотирнадцяти років, незалежно від її добровільної згоди, вчинене повторно.

У судовому засіданні прокурор підтримала клопотання слідчого та зазначила, що застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є обґрунтованим, і відповідає меті такого заходу, тому просив суд його задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_5 у судовому засіданні просив застосувати більш м`який запобіжний захід. З клопотанням про надання медичної допомоги не звертався.

Захисник підозрюваного - адвокат ОСОБА_6 просив застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Слідчий суддя, заслухавши доводи прокурора, підозрюваного та його захисника, дослідивши клопотання та долучені до нього матеріали кримінального провадження, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно зі ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Дата ратифікації 17.07.97 р., дата набуття чинності 11.09.97р.) кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

У справі "Єлоєв проти України" (Заява № 17283/02), рішення Європейського суду з прав людини від 6 листопада 2008 року, суд зазначив, що пункт 4 статті 5 Конвенції забезпечує заарештованим чи затриманим особам право на перегляд матеріально-правових і процесуальних умов, які, з погляду Конвенції, є суттєвими для забезпечення "законності" позбавлення свободи. Це означає, що компетентний суд має перевірити не лише дотримання процесуальних вимог національного законодавства, а й обґрунтованість підозри, яка стала підставою для затримання, а також мети, з якою застосовувалися затримання та подальше тримання під вартою (справа "Буткевічюс проти Литви" (Butkevicius v. Lithuania), № 48297/99, п. 43, ECHR 2002-II).

23.11.2023 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 складено повідомлення про підозру на підставі зібраних доказів у кримінальному провадженні №0000426 у вчиненні кримінальних правопорушеннях, передбачених ч.4 ст. 152, ч.6 ст.152 України, яке вручене його рідній матері ОСОБА_11 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_5 , у зв`язку з тим, що підозрюваний ОСОБА_5 , з моменту виявлення кримінального правопорушення змінив місце свого постійного проживання за адресою АДРЕСА_3 та переховується від органів досудового розслідування.

Наявність обґрунтованої підозри у вчинені ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 152, ч. 6 ст. 152 КК України підтверджується матеріалами кримінального провадження, а саме: показаннями потерпілої ОСОБА_9 , слідчим експериментом за участю ОСОБА_9 , оглядом місцевості за участю ОСОБА_9 , показаннями свідка ОСОБА_12 , висновком експерта 499-с, оглядом відеозапису від 11.10.2023 року, показаннями свідка ОСОБА_13 , показаннями свідка ОСОБА_14 ,показаннями свідка ОСОБА_15 , показаннями свідка ОСОБА_16 , показаннями свідка ОСОБА_17 , речовими доказами: два згортки туалетного паперу, ноутбук марки «ACER» моделі EV 2530 в корпусі чорного кольору, мобільний телефон марки «TECNO SPARK 660», штани сірого кольору з написом на лейбі «WHITE LABEL», тример марки «ROWENTA» в корпусі синього кольору, оглядом ноутбука марки «ACER» модель EV 2530 в корпусі чорного кольору, висновком експерта судової молекулярно-генетичної експертизи від 08.06.2023 року №СУ-19/108-23/5917-БД, висновком експерта судової психологічної експертизи № 2930/23-27, висновком експерта судової психологічної експертизи № 2929/23-27, висновком експерта 1819, показаннями свідка ОСОБА_18 .

Слідчий суддя враховує позицію Європейського Суду з прав людини, що наведена в чисельних рішеннях («Нечипорук, Йонкало проти України» №42310/04 від 21 квітня 2011 року, «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» №№12244/86,12245/86, 12383/86 від 30 серпня 1990 року, «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 28 жовтня 1994 року та ін.), відповідно до якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

При цьому слід зауважити, що на даному етапі провадження суд не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину.

Відповідно до ст. 183 ч.1 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжних заходом, який застосовується у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбачених ст. 177 КПК України.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 слідчий суддя враховує вимоги п.п 3.4.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно із якими обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе у передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Таким чином, обставини викладені в клопотанні та матеріалах, наданих слідчим, доводять про наявність обґрунтованої підозри у вчинені ОСОБА_5 кримінальних правопорушень передбачених ч.4 ст. 152, ч. 6 ст. 152 КК України та свідчать про існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч.1 ст. 177 КПК України. Вищевказані обставини дають достатні підстави вважати, що підозрюваний, усвідомлюючи неминучість покарання пов`язаного з позбавленням волі, може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; впливати на потерпілу або свідків у цьому ж кримінальному провадженні.

Діяння ОСОБА_5 кваліфіковані за ч. 4 ст. 152 КК України, відповідно до ст.12 КК України є особливо тяжким злочином, за яке передбачено законом покарання у вигляді позбавленням волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років.

Також, діяння ОСОБА_5 кваліфіковані за ч. 6 ст. 152 КК України, відповідно до ст.12 КК України є особливо тяжким злочином, за яке передбачено законом покарання у вигляді позбавленням волі на строк п`ятнадцять років або довічне позбавлення волі.

Підозрюваний ОСОБА_5 одружений, не працевлаштований, тобто відсутнє законне джерело доходів, йому інкримінується вчинення особливо тяжких злочинів відносно малолітньої падчерки, не має на утриманні дітей чи інших осіб, отже відсутні міцні соціальні зв`язки, тому усвідомлюючи неминучість покарання пов`язаного з позбавленням волі може переховуватися від суду.

Крім того, слідчий суддя вважає за необхідне зазначити, що військова агресія проти України, є обставиною (ризиком), яка суттєво обмежує можливості виконання органами влади своїх повноважень на певних територіях та якісно погіршує криміногенну обстановку.

Так, ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58). Суворість покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти або повторного вчинення злочинів («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»).

Слідчий суддя зазначає, що ризик переховування від органів досудового розслідування та/або суду обумовлюється можливістю притягнення особи до кримінальної відповідальності та пов`язаними із цим можливими негативними наслідками, зокрема, суворістю передбаченого покарання. А в контексті з тим, що 24.02.2022 російська федерація розпочала військову агресію проти України, у зв`язку з чим цього ж дня Президентом України підписано Указ «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 за № 64/2022, який триває до тепер, і на даний час, для громадян України існує реальна можливість спрощеного режиму перетину кордону та отримання дозволу на проживання в багатьох країнах світу, спроба переховуватися від органів досудового розслідування чи суду може виявлятися та підтверджуватися, наприклад, отриманням дозволу на проживання в певній країні, отриманням громадянства іншої країни або подання відповідних заяв і документів для активізації цього процесу, поданням документів на отримання статусу біженця тощо.

Крім того, ухвалою слідчого судді Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27 листопада 2023 року надано дозвіл на затримання з метою приводу для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 , оскільки останній переховувався від правоохоронних органів і перебував в розшуку.

Вищевказані обставини дають достатні підстави вважати, що підозрюваний, усвідомлюючи неминучість покарання пов`язаного з позбавленням волі може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.

Також, ризик незаконно впливати на потерпілу, свідків у цьому ж кримінальному провадженні, обґрунтовується характером вчинених злочинів, в яких ОСОБА_5 підозрюється, при цьому, слідчий суддя враховує, що особи, які є потерпілими, свідками у даному кримінальному провадженні в судовому засіданні не допитувались, а відповідно до ст.23 КПК України суд досліджує докази безпосередньо, показання учасників кримінального провадження суд отримує усно, та не можуть бути визнані доказами відомості, що містяться в показаннях, які не були предметом безпосереднього дослідження суду.

Враховуючи вищевикладене, вважаю, що прокурор довела у судовому засіданні недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів відносно підозрюваного для запобігання ризикам передбаченим п.п 1, 3 ч.1 ст. 177 КПК України.

У свою чергу, такі запобіжні заходи, як особисте зобов`язання та домашній арешт у даному випадку є занадто м`якими і вони не будуть сприяти запобіганню вищезазначених ризиків. Крім того, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні особливо тяжких злочинів.

Відповідно до довідки КП «Криворізька міська клінічна лікарня № 2» Криворізької міської ради № 240 від 11.01.2024 року ОСОБА_5 надана медична допомога та призначене відповідне лікування.

Слідчий суддя на підставі п.1 ч.4 ст. 183 КПК України та оцінюючи підстави та обставини, передбачені ст.ст. 177 и 178 КПК України не визначає розмір застави, оскільки злочини вчинені із застосуванням насильства.

Відповідно до ч.1 ст.197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Виходячи з вищевикладеного та на підставі ст.ст. 29, 55, 62, 63, 129 Конституції України та керуючись ст.ст. 131, 132, 176-178, 182 - 184, 193, 197, 205, 309, 369-372, 395 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ відділення поліції №2 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_4 , погоджене з прокурором Криворізької південної окружної прокуратури ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити.

Обрати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 11 березня 2024 року включно без визначення застави.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Термін дії ухвали до 11 березня 2024 року включно.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали суду складено та проголошено 11 січня 2024 року.

Слідчий суддя: ОСОБА_1