Справа № 396/722/18
Провадження № 1-кп/396/15/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.12.2023 року м. Новоукраїнка

Новоукраїнський районний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в м. Новоукраїнка Кіровоградської області в залі суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеного до ЄРДР за №0000017 від 04.01.2018 року, відносно,

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Новоукраїнка, Кіровоградської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого АДРЕСА_2 українця, громадянина України, освіта середня-спеціальна, не одруженого, на утримані неповнолітніх дітей та осіб похилого віку не має, раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України,-

за участю сторін кримінального провадження:

прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника - адвоката ОСОБА_6 ,

потерпілого ОСОБА_7

представника потерпілого - адвоката ОСОБА_8 ,

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_3 01 січня 2018 року заподіяв умисне тяжке тілесне ушкодження.

Кримінальне правопорушення було вчинено за наступних обставин.

Судом встановлено, що 01.01.2018 року о 14.00 год., ОСОБА_3 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись по вул. Іліци м. Новоукраїнка Кіровоградської області, навпроти будинку № 8, маючи умисел на заподіяння тілесних ушкоджень та реалізовуючи його, на грунті виниклої між ним та його знайомим ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 побутової сварки, схопив лівою рукою ОСОБА_9 за праве плече, наніс два удари правою рукою, долонею стиснутою в кулак в ліву частину голови ОСОБА_7 . Далі продовжуючи свій протиправний умисел ОСОБА_3 наніс п`ять ударів правою рукою, долонею стиснутою в кулак в обличчя та по голові ОСОБА_7 , від останнього удару ОСОБА_7 впав на асфальтоване покриття дороги на лівий бік. В цей час до ОСОБА_7 підійшла його матір ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_3 , сіла на дорогу, підняла верхню частину тіла ОСОБА_7 , який був без свідомості, поклала його голову собі на ноги та тримала руками. ОСОБА_3 продовжуючи реалізовувати свій умисел на спричинення тілесних ушкоджень, схилився над ОСОБА_7 , котрий лежав без свідомості, головою на руках своєї матері обличчям в гору, та наніс два удари правою рукою, долонею стиснутою в кулак в обличчя ОСОБА_7 , а також двічі вдарив правою ногою взутою кросівок по голові та тричі по ногам ОСОБА_7 . Після цього ОСОБА_7 було доставлено до Новоукраїнської ЦРЛ.

Своїми протиправними діями ОСОБА_3 спричинив ОСОБА_7 тілесні ушкодження у вигляді відкритої ЧМТ: забій лівої скроневої частки і обох лобних часток головного мозку середнього ступеню, пневмоцефалія, розходження потиличного шву з переломом лівої тім`яної кістки, перелом піраміди лівої скроневої кістки, посттравматичний середній перфоративний отит зліва, парез лицевого нерву зліва, синець в ділянці носа, множинних саден грудної клітки по задній поверхні, множинних саден у ділянці живота. Тілесні ушкодження в вигляді відкритої ЧМТ утворились внаслідок не менше двох травматичних впливів тупим (ми) предметом (ми) в ділянку обличчя з подальшим падінням з контактом з тупим предметом з переважаючою контактуючою поверхнею потилично-тім`яною ділянкою зліва, про шо свідчить наявність розходження потиличного шва з переломом лівої тім`яної кістки, двобічного забою обох лобних часток, а перелом піраміди лівої скроневої кістки наймовірніше утворився від травматичного впливу в нижню щелепу. Тілесні ушкодження в вигляді ЧМТ могли утворитись у термін, вказаний в постанові та відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 17 від 06.02.2018 відносяться до категорії ТЯЖКИХ тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент заподіяння, згідно п.2.1.2 2.1.3. а)б) «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995 року № 6 тілесні ушкодження в вигляді множинних саден грудної клітки по задній поверхні та множинних саден у ділянці живота відносяться до категорії ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень.

Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні свою вину у вчиннні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України не визнав та пояснив, що 01.01.2018 року він зустрів ОСОБА_11 та вони спілкувались, потім подзвонив ОСОБА_7 та запросив їх до себе додому щоб вони його посіяли. В подальшому ОСОБА_7 приїхав за ними на автомобілі та вони поїхали до нього. Коли вони проїжджали через цвинтар, то ОСОБА_7 поїхав не дорогою, а через поле, ямами, що не сподобалось обвинуваченому. ОСОБА_11 разом з ним перебували у автомобілі на задньому сидінні. Коли приїхали до ОСОБА_7 до дому, вони його посіяли та сіли за стіл, випивши по п"ятдесят грамів горілки, потім ОСОБА_7 почав обіймати його та тягнути на себе. Коли він виривався від ОСОБА_7 , то зачипив ногами стіл, який перевернувся. В цей час до кімнати зайшла мати ОСОБА_7 - ОСОБА_10 , якій він повідомив, що в них все в порядку. В подальшому він вирішив піти додому, взяв свою куртку та вийшов на вулицю, але за ним вибіг ОСОБА_7 та сказав, щоб він не йшов, а також почав його обіймати, цілувати та потім почав на нього вистрибувати. Їхня розмова на вулиці відбувалась біля домоволодіння ОСОБА_12 . Пройшовши близько 20 метрів по вулиці ОСОБА_7 знову почав на нього вистрибувати та шарпав його за новий пуховик, який розірвав, а також просив його повернутись до нього додому. Коли ОСОБА_7 на нього вистрибував він його від себе відштовхував та просив щоб той зупинився, але в подальшому коли ОСОБА_7 в черговий раз хотів на нього вистрибнути він відхилився від нього та ОСОБА_7 зачепив його по голові та він розлютився і сказав йому, що тепер він його буде бити. В подальшому ОСОБА_7 почав від нього бігти по вулиці, а він його хотів наздогнати, але ОСОБА_13 перечипившись, впав та дуже сильно вдарився головою та він відразу заспокоївся. В цей час вибігла мати ОСОБА_7 - ОСОБА_10 , яка підбігла до ОСОБА_14 , присіла та положила його голову собі на коліна. В подальшому він визвав швидку допомогу та, підійшовши до них, хотів перевірити чи є у ОСОБА_7 пульс та його мати відмахнула руку від ОСОБА_14 та вказала йому, що він буде відповідати за скоєне. За вказані дії ОСОБА_10 він дуже на неї розгнівався, ображав її нецензурними словами та взявши її за вухо, вказав, щоб вона подивилась чи дихає ОСОБА_7 , також підпалював запальничку біля її голови з метою з"ясувати в якому стані перебуває ОСОБА_14 . Коли ОСОБА_13 лежав, то він його 2 рази своєю долонею похлопав по щоках та ногою штовхнув по тулубу, щоб він вставав. ОСОБА_7 без свідомості знаходився хвилин 30-40, а також він бачив, що у ОСОБА_7 з вуха текла кров та були збиті ноги і руки. Крім того він підійшовши до забору вирвав штафет, який відразу викинув. Потім до них вийшов чоловік ОСОБА_12 та вказав йому, щоб він заспокоївся. Він просидів коло них 20 хвилин на бардюрі, мати ОСОБА_15 не давала підійти до нього та він 2 рази телефонував у поліцію. Крім того вказав, що коли ОСОБА_13 перебував у лікарні, він ходив його провідувати, а також додав, що жодного удару він ОСОБА_13 не наносив. Вказав, що в подальшому неодноразово ходив до родини ОСОБА_13 пропонував допомогу, але вони відмовились. Також додав, що він вважає що потерпілий навмисно імітує в судових засіданнях невідворотні зміни обличчя, які має внаслідок отриманих травм, але в звичайному житті таких не має.

Потерпілий ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснив, що 01.01.2018 року він зустрівся з обвинуваченим, а також із ОСОБА_11 та вони разом поїхали до нього додому, щоб хлопці посіяли. Вказав, що до того, як зустрітись з хлопцями він випив 100 грамів горілки, а також повідомив що в нього з ОСОБА_3 ніяких конфліктів до вказаної події не було. В подальшому вони сиділи в хаті в трьох, ОСОБА_11 , ОСОБА_3 та він. Крім того в хаті ще була його мати ОСОБА_10 . В подальшому отямився вже в лікарні, про отримані травми нічого не памятає. Конфліктів з обвинуваченим до цієї події в них не було. Про те, що його було побито він дізнався від слідчого. Витрати на лікування він сам оплачував та по теперішній час вимушений проходити лікування в зв"язку з отриманими травмами. ОСОБА_3 кошти на лікування йому не відшкодував. В судових дебатих представник потерпілого, думку якого підтримав потерпілий ОСОБА_7 , просив застосувати до обвинуваченого реальну міру покарання у вигляді позбавлення волі з максимальним терміном, згідно санкціїї ч. 1 ст. 121 КК України.

Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні пояснила, що 01.01.2018 року вона перебувала в своєму домоволодінні по АДРЕСА_3 . В подальшому приїхав син, який був разом з ОСОБА_16 та ОСОБА_17 , які потім зайшли в хату та посіяли. ОСОБА_16 був збудженний та наказав їй йти дивитись телевізор. Перебуваючи в хаті ОСОБА_3 взяв ОСОБА_14 в замок локтем та повалив на диван. Потім ОСОБА_14 взяв цигарку та вийшов у двір, а за ним вийшли ОСОБА_16 та ОСОБА_17 . Через декілька хвилин зателефонувала ОСОБА_12 та повідомела їй, що ОСОБА_3 б"є ОСОБА_14 та вибігши на двір, вони почали кричати, щоб він припинив свої дії. Потім вона, перебуваючи на відстані близько 15 метрів, бачила, як ОСОБА_18 бистро біг на гору, але ОСОБА_16 його наздогнав та разів 5 вдарив рукою зжатою в кулак в ліву частину обличчя. ОСОБА_13 впав без свідомості та було видно як з його лівого вуха пішла кров. В подальшому ОСОБА_3 продовжував бити ОСОБА_7 ногами по голові. Потім вона підійшла до ОСОБА_7 сіла на дорогу, та положила собі на коліна його голову. ОСОБА_3 продовжував наносити удари рукою та ногою по голові ОСОБА_7 , а також ще завдавав удари по ногах. Крім того, коли вона тримала на колінах голову ОСОБА_7 , ОСОБА_3 тягав її за вухо, намагався підпалити запальничкою волося та бігав навкруги них, а потім почав відривати від паркану штафет. ОСОБА_3 бив її сина у верхню частину тіла (груди, лице) більше десяти разів. Коли це все відбувалось на дворі було добре видно. В подальшому, десь через три дні від події ОСОБА_3 до неї звертався з пропозицією вказати, що її син ОСОБА_14 отримав тілесні ушкодження внаслідок нещасного випадку, а також дзвонив по телефону та висловлював погрози.

Свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні вказала, що 01 січня 2018 року вона перебувала в себе в дома та почула крик, виглянувши у вікно вона побачила ОСОБА_3 та ОСОБА_7 ОСОБА_3 стояв лицем до ОСОБА_7 , а ОСОБА_7 в півоберта до ОСОБА_3 . В подальшому ОСОБА_3 почав наносити ОСОБА_7 удари в обличчя, бив правою рукою в ліву частину голови, скроню та вухо. Потім вона зателефонувапла матері ОСОБА_13 та вийшла на подвір"я. В подальшому вона почула сильний крик знизу по вулиці та потім пробіг ОСОБА_13 за ним біг ОСОБА_16 та вона пішла подивитись, що відбувалось на вулиці та побачила, як ОСОБА_13 лежав на лівому боці ногами до бардюра, а мати ОСОБА_13 кричала, що ОСОБА_19 вбив її сина. Після цього вона пішла викликати працівників поліції, а чоловіку вказала, щоб той викликав швидку допомогу, а також вказала, що ОСОБА_16 був дуже агресивний. В подальшому вона побачила, як ОСОБА_20 сидить на землі та тримає голову сина в себе на руках. ОСОБА_3 бив ногами 5-6 разів ОСОБА_13 , який лежав на землі і кулаками по голові. Ногами бив ОСОБА_13 і в спину і в стегна. ОСОБА_13 був без тями та блідий, коли лежав на землі. Тілесні ушкодження, які були у ОСОБА_13 вона не бачила, було видно тільки, як з лівого вуха набігла кров, яку потім затирала тітка ОСОБА_21 . Крім того телефонували родичам ОСОБА_16 , щоб вони його заспокоїли. Крім того вказала, що ОСОБА_16 кричав ОСОБА_13 , що той його залишив голим і босим, а ОСОБА_13 казав "давай поговоримо", а також додала, що вказана подія тривала з 13:15 год до 14:45 год. Крім того вказала, що ОСОБА_7 ударів ОСОБА_3 не наносив.

Свідок ОСОБА_22 в судовому засіданні пояснив, що 01.01.2018 року він перебував за місцем свого проживання по АДРЕСА_4 . В цей час до нього підбігла його дружина ОСОБА_12 та повідомила йому, щоб він викликав поліцію та швидку оскільки б"ють ОСОБА_13 . Підійшовши до воріт він побачив, як ОСОБА_20 , мати ОСОБА_14 , сиділа на асфаліті та тримала голову ОСОБА_14 на руках. ОСОБА_3 взяв за плече ОСОБА_7 та наніс йому чотири удари в обличчя. Крім того ОСОБА_3 відламував штахет від паркану, потім кинув його на асфальт та намагався підпалити волося ОСОБА_20. Відстань між ним та ОСОБА_20 була близько 10 метрів. ОСОБА_13 перебував без свідомості, але потім його мати підняла та повела до дому. ОСОБА_3 не був п"яний, але перебував напевне під дією якихось речовин, був дуже агресивний. Крім того ОСОБА_3 здійснював на нього вплив через його онука ОСОБА_23 , якого побив та вказав йому передати бабусі, щоб вона не розпускала свого язика.

Свідок ОСОБА_24 в судовому засіданні пояснила, що вона є дружиною рідного брата ОСОБА_7 , та вони 01.01.2018 року перебували в гостях коли їм зателофонував сусід та повідомив, що біля домоволодіння ОСОБА_14 перебуває швидка. В подальшому ОСОБА_14 сам вийшов зі швидкої та з лівого вуха в нього текла кров. В лікарні йому робили знімки, була рвота та він періодично втрачав свідомість. ОСОБА_14 довго перебував в приміщенні приймального відділення. Близько 19.00 год його перевели в хірургічне відділення та лікар ОСОБА_25 сказав, що травми тяжкі. Вказала, що вони хотіли відвести ОСОБА_14 до м. Кропивницький, але їм сказали, що вони його можуть не довести та він помре.Також зазначила, що 03.01.2018 року вони ОСОБА_14 забрали до дому та його направили на лікування до м. Кропивницький. Зранку 04.01.2018 року вони поїхали в Кропивницьку обласну лікарню, де ОСОБА_14 проходив стаціонарне лікування. Зі слів матері ОСОБА_26 , їй відомо, що ОСОБА_27 побив ОСОБА_3 . Також зазначила, що знає ОСОБА_27 тривалий час, але післі отриманих травм внаслідок побиття, в останнього змінилось обличчя. Також вказала, що кошти на лікування ОСОБА_7 повністю сплачувала родина ОСОБА_13 .

Свідок ОСОБА_28 в судовому засіданні пояснив, що він працює в Новоукраїнській ЦРЛ, лікарем - травматологом. 01.01.2018 року ОСОБА_7 був доставленний до лікарні каретою швидкої допомоги. При огляді ОСОБА_7 було видно, що з вуха текла кров, наявні були садна на обличчі та животі. ОСОБА_13 перебував в свідомості та повідомив, що його побив сусід, а також вказав, що вживав алкоголь в кількості приблизно 300 гр. Огляд ОСОБА_13 проводив черговий лікар, потім він, а також ОСОБА_29 - лікар невропатолог та ОСОБА_30 лікар - лор, результати огляду були записані до історії хвороби ОСОБА_7 . Діагноз, який був поставлений ОСОБА_7 - перелом основи черепа, струс головного мозку, розрив барабанної перетинки. 04.01.2018 року був направлений до обласної лікарні за направленням лікаря, який здійснював лікавання потерпілого - ОСОБА_31. Крім того додав, що стан ОСОБА_7 при доставленні його до лікарні був середньої тяжкості.

Свідок ОСОБА_31 в судовому засіданні пояснив, що він працює в Новоукраїнській ЦРЛ, лікарем - травматологом. 01.01.2018 року ОСОБА_13 був доставленний до лікарні каретою швидкої допомоги, попередній огляд проводив лікар травматолог ОСОБА_25, а також огляд проводили ОСОБА_29 - лікар невропатолог та ОСОБА_30 лікар - лор. Діагноз, який був поставлений ОСОБА_7 - ЗЧМТ, перелом кісток черепа, струс головного мозку, розрив барабанної перетинки та було призначено лікування. Причина переводу ОСОБА_13 до обласної лікарні, потрібно було виключити перелом кісток черепу, наприклад проведення МРТ головного мозку. Після проведення МРТ ОСОБА_7 було госпіталізовано до обласної лікарні. Згідно листка призначення ліки були придбані за кошти хворого.

Свідок ОСОБА_32 в судовому засіданні пояснив, що він працює в Кропивницькій обласній лікарні, лікарем- нейрохірургом. Потерпілий ОСОБА_13 проходив лікування в 2018 році. Вказав, що може коментувати лише історію хвороби та вказав, що він заповнював медичну документацію. Крім того пояснив, що в епікрізі було надано всі рекомендації щодо лікування на найближчий час, а далі для лікування направлено за місцем проживання.

Свідок ОСОБА_33 в судовому засідання пояснила, що вона працювала в хірургічному відділенні Новоукраїнської ЦРЛ медичною сестрою. 01 січня 2018 року потерпілого ОСОБА_7 було доставлено в приймальне відділення в стані алкогольного сп"яніння, що з ним трапилось - він повідомити не зміг. Крім того вказала, що в ОСОБА_13 були збиті руки та травмована голова.

Свідок ОСОБА_11 в судовому засідання пояснив, що 01 січня 2018 року він разом з ОСОБА_3 перебували біля магазину та в цей час зателефонував ОСОБА_7 та запросив їх приїхати до нього, посіяти. ОСОБА_3 разом з ним поїхали до ОСОБА_13 додому. Мати ОСОБА_13 накрила їм на стіл та вони випили по чарці. В подальшому ОСОБА_16 та ОСОБА_13 почали в домоволодіння один одного штовхати та потім ОСОБА_16 пішов додому, а ОСОБА_13 пішов його наздоганяти та він вийшов з домоволодіння в двір щоб покурити. На вулиці, де перебували ОСОБА_13 та ОСОБА_16 він побачив, як вони почали легенько штовхати один одного та сперечатись. ОСОБА_14 кричав ОСОБА_16 : "повернись все беде нормально". ОСОБА_16 продовжував йти та ОСОБА_14 на нього пригнув, але ОСОБА_16 його скинув і ОСОБА_13 перекрутившись впав та втратив свідомість. Потім вибігла ОСОБА_10 та поклала голову сина собі на руки. В цей час ОСОБА_16 пнув ногою ОСОБА_13 та вказав, що той прикидається. Крім того вказав, що в цей час він перебував від них на відстанні 3-4 метрів, крові не бачив, обличчя в ОСОБА_13 також в крові не було, а також додав, що ОСОБА_16 ударів руками по обличчю ОСОБА_13 не наносив та повідомив, що також на вулиці перебувала мати ОСОБА_13 , ОСОБА_34 , яка була на відстані 30-40 метрів та ОСОБА_12, які були на відстані 50 метрів.

Свідок ОСОБА_35 в судовому засідання пояснила, що вона була свідком цих подій так як перебувала у своєму дворі. Вказала, що по вулиці йшов ОСОБА_16 за ним йшов ОСОБА_13 та шарпав його, потім стали розмовляти на підвищених тонах та стали шарпати один одного. Сусідка ОСОБА_36 зробила їм зауваження. В подальшому ОСОБА_13 схопив за курточку ОСОБА_16 , а той каже йому: "відійди, я розтоплю, посплю та потім поговоримо" та в подальшому ОСОБА_16 відштовхнув ОСОБА_13 . Потім ОСОБА_13 біг по вулиці, а за ним біг ОСОБА_16 , після чого ОСОБА_13 падав, а ОСОБА_16 пробігав мимо. З двору вибігла мати ОСОБА_13 на поклала голову сина собі на руки, а також вказану подію бачили ОСОБА_37 . Крім того вказала, що бачила рух ногою ОСОБА_16 біля ОСОБА_13 , але куди - вона не бачила, а також додала, що вказана подія тривала близько двох годин та вона бачила все тільки частково (по пояс), оскільки висота її паркана близько двох метрів.

Свідок ОСОБА_38 в судовому засідання пояснила, що в цей день вона перебувала на зміні так, як працює в Новоукраїнській ЦРЛ медичною сестрою. Після обіду їй зателефонувала ОСОБА_12 та повідомила, що ОСОБА_19 та ОСОБА_14 побились, ОСОБА_14 був без свідомості, а також вказала, що ОСОБА_16 визвав всіх та вони пішли в сторону ОСОБА_13 . На роботі вона бачила біля входу в лікарню машину ОСОБА_13 , приїхав брат ОСОБА_13 та його мати. ОСОБА_39 їй сказала, що ОСОБА_16 та її син не бились, а штовхали один одного, вказала, що ОСОБА_16 був неадекватний, палив їй волосся, стукав ногою по ОСОБА_19 . В подальшому лікар ОСОБА_25 повідомив, що у ОСОБА_13 щось з вухом напевне лапнула перепонка. ОСОБА_13 перебував в палаті та казав, що вони з другом розберуться.

Суд вважає, що досудове розслідування у даному кримінальному провадженні проведено відповідно до вимог кримінального процесуального законодавства.

Вина обвинуваченого ОСОБА_3 у скоєному кримінальному правопорушенні крім показів свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_12 та ОСОБА_22 підтверджується іншими перевіреними в судовому засіданні доказами, які суд визнає правдивими, достовірними, а саме:

- протоколом проведення слідчого експерименту від 05.01.2018 року з відеозаписом до нього за участю свідка ОСОБА_12 під час проведення якого остання показала обставини, механізм і спосіб вчинення кримінального правопорушення відносно потерпілого ОСОБА_27 , обвинуваченим ОСОБА_3 ( том № 4 а.с 163-167).

- протоколом проведення слідчого експерименту від 05.01.2018 року з відеозаписом до нього за участю свідка ОСОБА_10 під час проведення якого остання показала обставини, механізм і спосіб вчинення кримінального правопорушення відносно потерпілого ОСОБА_27 , обвинуваченим ОСОБА_3 ( том № 4 а.с 168-172).

- протоколом проведення слідчого експерименту від 23.02.2018 року та ілюстрованій таблиці до протоколу слідчого експеременту від 23.02.2018 року за участю свідка ОСОБА_11 ( том № 4 а.с 173-179).

- висновком експерта № 17 від 06.02.2018 року, відповідно до якого: згідно наданої медичної документації у ОСОБА_7 малися тілесні ушкодження в вигляді: відкритої ЧМТ: забій лівої скроневої частки і обох лобних часток головного мозку середнього ступеню, пневмоцефалія, розходження потиличного шву з переломом лівої тім`яної кістки, перелом піраміди лівої скроневої кістки, посттравматичний середній перфоративний отит зліва, парез лицевого нерва зліва, синець в ділянці носа; множинних саден грудної клітки по задній поверхні, множинних саден у ділянці живота. Тілесні ушкодження в вигляді відкритої ЧМТ утворилися внаслідок не менш двох травматичних впливів тупим (ми) предметом (ами) в ділянку обличчя з подальшим падінням з контактом з тупим предметом з переважаючою контактуючою поверхнею потилично-тім`яною ділянкою зліва, про що свідчить наявність розходження потиличного шва з переломом лівої тім`яної кістки, двобічного забою обох лобних часток, а перелом піраміди лівої скроневої кістки наймовірніше утворився від травматичного впливу в нижню щелепу. Тілесні ушкодження в вигляді відкритої ЧМТ могли утворитися у термін, вказаний в постанові; відносяться до категорії ТЯЖКИХ тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент їх заподіяння. Тілесні ушкодження в вигляді множинних саден грудної клітки по задній поверхні та множинних саден у ділянці живота відносяться до категорії ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень. Зробити висновок щодо кількості травматичних впливів, характеристик контактуючої поверхні травмуючого (их) предмету (ів), а також давності виникнення ушкоджень не представляється можливим через відсутність достатнього опису морфологічних характеристик ушкоджень. За даними медичної літератури в своєму клінічному перебігу забій речовини головного мозку зазвичай супроводжується втратою свідомості, але об`єктивних судово- медичних даних, за якими можна було б судити, чи була втрата свідомості у ОСОБА_7 , не має. Отже однозначно судити про можливість гр. ОСОБА_7 після отримання ушкоджень в вигляді відкритої черепно-мозкової травми здійснювати будь-які активні дії неможливо (том № 4 а.с. 182-182).

- висновком експерта № 20/17 від 08.02.2018 року, відповідно до якого згідно наданої медичної документації у ОСОБА_7 малися тілесні ушкодження в вигляді: відкритої ЧМТ: забій лівої скроневої частки і обох лобних часток головного мозку середнього ступеню, пневмоцефалія, розходження потиличного шву з переломом лівої тім`яної кістки, перелом піраміди лівої скроневої кістки, посттравматичний середній перфоративний отит зліва, парез лицевого нерва зліва, синець в ділянці носа; множинних саден грудної клітки по задній поверхні, множинних саден у ділянці живота. Тілесні ушкодження в вигляді закритої ЧМТ: забій обох лобних часток головного мозку середнього ступеню, розходження потиличного шву з переломом лівої тім`яної кістки; множинних саден грудної клітки по задній поверхні, множинних саден в ділянці живота могли утворитися за обставин, зазначених свідком ОСОБА_12 під час проведення слідчого експерименту за її участю від 05.01.2018 року.

Тілесні ушкодження в вигляді відкритої ЧМТ: перелому піраміди лівої скроневої кістки з забоєм лівої скроневої частки, синця в ділянці носа, а також множинних саден у ділянці живота могли утворитись за обставин, зазначених свідком ОСОБА_9 під час проведення слідчого експерименту за її участю від 05.01.2018 року.

Тілесні ушкодження в вигляді відкритої ЧМТ: забій лівої скроневої частки і обох лобних часток головного мозку середнього ступеню, розходження потиличного шву з переломом лівої тім`яної кістки, перелом піраміди лівої скроневої кістки, синця в ділянці носа, а також множинних саден грудної клітки по задній поверхні, могли утворитись за обставин, зазначених свідком ОСОБА_9 під час додаткового допиту свідка за її участю від 06.02.2018 року.

Тілесні ушкодження в вигляді відкритої ЧМТ утворилися внаслідок не менш трьох у сукупності травматичних впливів тупим (ми) предметом (ами), з яких два було нанесено в ділянку обличчя (один у ділянку носа, другий - у ділянку нижньої щелепи) з подальшим падінням з контактом з тупим предметом з переважаючою контактуючою поверхнею потилично-тім`яною ділянкою зліва (третій травматичний вплив). Зробити висновок щодо кількості травматичних впливів, внаслідок яких виникли ушкодження в ділянці живота і задньої поверхні грудної клітки, не представляється можливим через відсутність достатнього кількісного опису і опису детальної локалізації ушкоджень у медичній документації (том № 4 а.с. 183-187).

- висновком експерта № 35/17 від 26.02.2018 року, відповідно до якого: згідно наданої медичної документації у ОСОБА_7 малися тілесні ушкодження в вигляді: відкритої ЧМТ: забій лівої скроневої частки і обох лобних часток головного мозку середнього ступеню, пневмоцефалія, розходження потиличного шву з переломом лівої тім`яної кістки, перелом піраміди лівої скроневої кістки, посттравматичний середній перфоративний отит зліва, парез лицевого нерва зліва, синець в ділянці носа; множинних саден грудної клітки по задній поверхні, множинних саден у ділянці живота.

Згідно тексту протоколу проведення слідчого експерименту «... впав він обличчям вниз, але перекрутився начебто зробив кувирок через голову та впав на спину. Коли він падав то вдарився головою об асфальт...», «...він спіткнувся і впав вперед на голову потім зробив начебто кувирок вперед та опинився на спині...», можна зробити висновок, що контакт з асфальтом відбувся лобною або лобно-тім`яною ділянкою голови, а отже тілесні ушкодження в вигляді закритої ЧМТ: забій обох лобних часток головного мозку середнього ступеню, розходження потиличного шву з переломом лівої тім`яної кістки, не могли утворитися за обставин, зазначених свідком ОСОБА_11 під час проведення слідчого експерименту за його участю від 23.02.2018 року. Тілесні ушкодження в вигляді множинних саден грудної клітки по задній поверхні могли утворитися за обставин, зазначених свідком ОСОБА_11 під час проведення слідчого експерименту за його участю від 23.02.2018 року. Тілесних ушкоджень в вигляді синців, саден, ран в ділянці нижніх кінцівок немає, тому судити, чи був здійснений травматичний вплив в дані ділянки, неможливо (том № 4 а.с. 188-191).

- висновком експерта № 52/17 від 25.04.2018 року, відповідно до якого: згідно наданої медичної документації у ОСОБА_7 малися тілесні ушкодження в вигляді: відкритої ЧМТ: забій лівої скроневої частки і обох лобних часток головного мозку середнього ступеню, пневмоцефалія, розходження потиличного шву з переломом лівої тім`яної кістки, перелом піраміди лівої скроневої кістки, посттравматичний середній перфоративний отит зліва, парез лицевого нерва зліва, синець в ділянці носа; множинних саден грудної клітки по задній поверхні, множинних саден у ділянці живота.

Тілесні ушкодження в вигляді відкритої ЧМТ утворилися внаслідок не менш трьох у сукупності травматичних впливів тупим (ми) предметом (ами), з яких два було нанесено в ділянку обличчя (один у ділянку носа, другий - у ділянку нижньої щелепи) з подальшим падінням з контактом з тупим предметом з переважаючою контактуючою поверхнею потилично-тім`яною ділянкою зліва (третій травматичний вплив). Зробити висновок щодо кількості травматичних впливів, внаслідок яких утворилися ушкодження в вигляді множинних саденен у ділянці живота та по задній поверхні грудної клітки не представляється можливим через відсутність достатнього опису морфологічних характеристик ушкоджень.

Дані тілесні ушкодження могли утворитися за різноманітніших обставин, у тому числі і за обставин, зазначених підозрюваним ОСОБА_3 під час проведення слідчого експерименту за його участю від 17.04.2018 року (том № 4, а.с. 192-195).

- протокол огляду місця події від 04.01.2018 року та фототаблиця до протоколу ОМП, відповідно до якого місцем огляду є територія вилиці Ілліци, що в м. Новоукраїнка, а саме біля будинку №8. Зі слів ОСОБА_10 на даному відрізку проїжджої частини відбулося побиття ОСОБА_27 - ОСОБА_40 . При огляді даної ділянки будь-яких слідів побиття не виявлено (том № 4, а.с. 201-204);

- протокол про результати аудіо- та відео контролю за особою від 20.02.2018 року та DVD диск на якому зафіксовано покази ОСОБА_3 про вчинення ним злочину передбаченого ч.1 ст. 121 КК України (том № 5, а.с. 107-112);

- протокол про результати аудіо- та відео контролю за особою від 20.02.2018 року та DVD диск на якому зафіксовано покази ОСОБА_11 про вчинення злочину ОСОБА_3 передбаченого ч.1 ст. 121 КК України (том № 5, а.с. 118-121);

- протокол огляду предметів від 24.04.2018 року (том № 5, а.с. 122);

- постанова про визнання та приєднання до кримінального провадження речових доказів від 24.04.2018 року (том № 5, а.с. 123);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 17.04.2018 року з відеозаписом до нього за участю ОСОБА_3 ( том № 5 а.с 124-130).

- протокол копіювання відеозапису з відео камери Cenon lagrea FS 406 S/N 00, на лазерний носій інформації від 17.04.2018 року та DVD диск (том № 5, а.с. 129-130);

- постанова про визнання та приєднання до кримінального провадження речових доказів від 17.04.2018 року (том № 5, а.с. 131-132).

На підставі всих досліджених доказів в ході судового розгляду судом встановлено. що у формулюванні обвинувачення, стороною обвинувачення невірно вказано час, коли відбувались події даного кримінального правопорушення. Зокрема зазначено, що досудовим розслідуванням встановлено, що події відбувались 04.01.2018 року, проте, отримавши покази обвинуваченого, потерпілого, свідків, дослідивши письмові докази суд впевнився, що події відбувались саме 01 січня 2018 року, яку і слід вважати часом вчинення кримінального правопрушення.

При вирішенні питання про допустимість та належність досліджених доказів суд враховує, що Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за цим правилом, саме національні суди повноважні оцінювати надані ним докази (параграф 34 рішення у справі «Тейскера де Кастро проти Португалії» від 09.06.1998, параграф 54 рішення у справі «Шабельника проти України» від 19.02.2009), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією, а саме: на свободу, особисту недоторканість, на повагу до приватного і сімейного життя (статті 5, 8 Конвенції) тощо.

Судом також врахована позиція ЄСПЛ, викладена у рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978, «Коробов проти України» від 21.10.2011 «…що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків».

Статтею 84 КПК України встановлено, що доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Відповідно до положень ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Дослідивши всі обставини кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозвязку для прийняття відповідного рішення, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 в скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 121 КК України, знайшла своє підтвердження в судовому засіданні і доведена повністю поза розумним сумнівом. Дії обвинуваченого за ч.1 ст. 121 КК України суд кваліфікує як заподіяння умисного тяжкого тілесного ушкодження.

Твердження обвинуваченого ОСОБА_3 надані в судовому засіданні про те, що він не спричиняв потерпілому будь-яких тілесних ушкоджень, суд оцінює критично та розцінює їх як обраний ним спосіб захисту від предявленого йому обвинувачення, так як його покази в цій частині повністю спростовуються дослідженими судом доказами, які не викликають сумнівів у суду, оскільки вони в своїй сукупності доповнюють один одного та підтверджують предявлене обвинувачення.

Доводи обвинуваченого ОСОБА_3 про те, що потерпілий самостійно спричинив собі тілесні ушкодження, оскільки дуже сильно впав та вдарився головою не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду. Крім того у висновку експерта № 35/17 від 26.02.2018 року зазначено, що згідно наданої медичної документації у ОСОБА_7 малися тілесні ушкодження в вигляді: відкритої ЧМТ: забій лівої скроневої частки і обох лобних часток головного мозку середнього ступеню, пневмоцефалія, розходження потиличного шву з переломом лівої тім`яної кістки, перелом піраміди лівої скроневої кістки, посттравматичний середній перфоративний отит зліва, парез лицевого нерва зліва, синець в ділянці носа; множинних саден грудної клітки по задній поверхні, множинних саден у ділянці живота. Згідно тексту протоколу проведення слідчого експерименту «... впав він обличчям вниз, але перекрутився начебто зробив кувирок через голову та впав на спину. Коли він падав то вдарився головою об асфальт...», «...він спіткнувся і впав вперед на голову потім зробив начебто кувирок вперед та опинився на спині...», можна зробити висновок, що контакт з асфальтом відбувся лобною або лобно-тім`яною ділянкою голови, а отже тілесні ушкодження в вигляді закритої ЧМТ: забій обох лобних часток головного мозку середнього ступеню, розходження потиличного шву з переломом лівої тім`яної кістки, не могли утворитися за обставин, зазначених свідком ОСОБА_11 під час проведення слідчого експерименту за його участю від 23.02.2018 року. Аналонічні покази надав свідок ОСОБА_11 і в судовому засіданні. Тому суд, з урахуванням висновку експерта № 35/17 від 26.02.2018 року ставить під сумнів обставини отримання потерпілим ОСОБА_7 тілесних ушкоджень, за обставин наведеним свідком ОСОБА_11 в своїх показах.

Крім того, судом встановлено та підтверджується показаннями свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_12 та ОСОБА_22 , що 01.01.2018 о 14.00 год. знаходячись по вул. Іліци в м. Новоукраїнка обвинувачений ОСОБА_41 спричинив тяжкі тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_7 , а саме наносив йому удари правою рукою стиснутою в кулах в обличчя та по голові. Відповідно до висновоку експерта № 17 від 06.02.2018 року, експерт вказав, що згідно наданої медичної документації у ОСОБА_7 малися тілесні ушкодження в вигляді: відкритої ЧМТ: забій лівої скроневої частки і обох лобних часток головного мозку середнього ступеню, пневмоцефалія, розходження потиличного шву з переломом лівої тім`яної кістки, перелом піраміди лівої скроневої кістки, посттравматичний середній перфоративний отит зліва, парез лицевого нерва зліва, синець в ділянці носа; множинних саден грудної клітки по задній поверхні, множинних саден у ділянці живота. Тілесні ушкодження в вигляді відкритої ЧМТ утворилися внаслідок не менш двох травматичних впливів тупим (ми) предметом (ами) в ділянку обличчя з подальшим падінням з контактом з тупим предметом з переважаючою контактуючою поверхнею потилично-тім`яною ділянкою зліва, про що свідчить наявність розходження потиличного шва з переломом лівої тім`яної кістки, двобічного забою обох лобних часток, а перелом піраміди лівої скроневої кістки наймовірніше утворився від травматичного впливу в нижню щелепу.

Крім цього суд бере до уваги висновок експерта № 20/17 від 08.02.2018 року, в якому зокрема зазначено, що тілесні ушкодження в вигляді закритої ЧМТ: забій обох лобних часток головного мозку середнього ступеню, розходження потиличного шву з переломом лівої тім`яної кістки; множинних саден грудної клітки по задній поверхні, множинних саден в ділянці живота могли утворитися за обставин, зазначених свідком ОСОБА_12 під час проведення слідчого експерименту за її участю від 05.01.2018 року та свідком ОСОБА_9 під час проведення слідчого експерименту за її участю від 05.01.2018 року.

Виходячи із наданих вказаними свідками показань безпосередньо в суді, суд вважає доводи обвинуваченого ОСОБА_3 про те, що потерпілий сам собі спричинив тілесні ушкодження, оскільки сильно впав тікаючи від обвинуваченого, неспроможними, в тому числі з огляду на характер тілесних ушкоджень.

Обов`язковою ознакою складу злочину, передбаченого ст. 121 КК, є наявність вини особи у формі прямого чи непрямого умислу на спричинення потерпілому тяжких тілесних ушкоджень. Тобто особа повинна передбачати суспільно небезпечні наслідки своїх дій і бажати їх настання (прямий умисел) або ж хоча і не бажати, але свідомо припускати можливість настання цих наслідків (непрямий умисел). При цьому питання про умисел вирішується виходячи із сукупності всіх обставин вчиненого діяння, зокрема враховуючи спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, поведінку винного і потерпілого, що передувала події, їх стосунки.

Так, умисне заподіяння тяжкого тілесного ушкодження (ст. 121 КК) з об`єктивної сторони характеризується протиправним посяганням на здоров`я іншої людини, шкідливими наслідками, що настали для здоров`я потерпілого, у вигляді спричинення тілесних ушкоджень, встановлення причинного зв`язку між зазначеним діянням та наслідками.

Зі встановлених судом обставин справи вбачається, що в ході раптово виниклого конфлікту, обвинувачений умисно наносив кулаком правої руки удари в обличчя потерпілому. При цьому дії обвинуваченого носили активний, раптовий характер щодо потерпілого та не були рефлекторними.

Наведені обставини в сукупності з даними про локалізацію і характер утворення тілесних ушкоджень, свідчать про те, що обвинувачений, умисно, завдаючи кулаком удари потерпілому в область голови, тобто в життєво-важливий орган, розраховував на силу удару та на такі можливі наслідки, як тілесні ушкодження потерпілого, від чого його здоров`ю буде спричинено шкоду. При цьому обвинувачений усвідомлював суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачав його суспільно небезпечні наслідки і бажав їх настання, хоча й не конкретизував у своїй свідомості, якою саме буду шкода.

Тобто, обвинувачений діяв з неконкретизованим (невизначеним) умислом, за яким, незалежно від того, чи є такий умисел прямим або непрямим, настає відповідальність за фактично спричинену шкоду, у даному випадку за умисне заподіяння потерпілому тяжких тілесних ушкоджень.

Доказів, котрі б підтверджували отримання потерпілим тілесних ушкоджень при інших обставинах, судом не здобуто. Не надано таких і стороною захисту.

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_42 , яка пояснила, що працює медичною сестрою в нейрохірургічному відділенні Кропивницькій обласній лікарні, обставини лікування потерпілого ОСОБА_7 вона не пам"ятає, та ОСОБА_43 , яка пояснила, що працює медичною сестрою в нейрохірургічному відділенні Кропивницькій обласній лікарні, обставини лікування потерпілого ОСОБА_7 вона також не пам"ятає, тому суд не приймає їх покази як належний доказ.

Відповідно до ст.ст. 22, 93 КПК України, змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, обвинувачений не довів суду, що він не спричиняв потерпілому тілесні ушкодження.

Даючи оцінку показанням обвинуваченого ОСОБА_3 суд вважає, що не визнання своєї вини в судовому засіданні в скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України направлена на ухилення від відповідальності за скоєне та покращення свого процесуального становища, так як він розуміючи, що скоїв кримінальне правопорушення повинний нести відповідальність.

Також суд, з урахуванням процесуальної поведінки обвинуваченого ОСОБА_3 , яка полягає в застосуванні тиску на свідків ОСОБА_10 - мати потерпілого, ОСОБА_12 , з метою зміни останніми своїх показів на його користь щоб ухилитись від відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення, а також вислови щодо навмисного викривлення обличчя потерпілим, в судовому засіданні ніби-то внаслідок отриманих травм, суд сприймає як поведінку особи, яка жодним чином не шкодує про вчинене та намагається в будь-який спосіб уникнути відповідальності.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_3 покарання необхідне і достатнє для його виправлення і попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень, суд, відповідно до вимог ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, обставини його вчинення, наслідки, які настали, дані, що характеризують особу обвинуваченого, стан здоров`я, умови життя, ставлення обвинуваченого до вчиненого ним діяння, а також пом`якшуючі та обтяжуючі покарання обставини.

Згідно положенням ст. 12 КК України, скоєно тяжкий злочин.

Обставин, що пом`якшують покарання передбачені ст. 66 КК України, судом не встановлено.

Обставина, що обтяжує покарання передбачена ст. 67 КК України - вчинення злочину в стані алкогольного сп"яніння.

Дослідивши дані про особу обвинуваченого, судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 за місцем проживання характеризується посередньо, не працює, не одружений, на утримані неповнолітніх дітей та осіб похилого віку не має, на "Д" обліку у лікаря - психіатра та лікаря нарколога не перебуває, раніше не судимий.

Згідно досудової доповіді та висновку Добровеличківського РС філії ДУ "Центр пробації" вважають, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 без позбавлення волі на певний строк можливе у винятковому випадку. На думку органу пробації виправлення обвинуваченого у громаді можливе за умови здійснення посиленого нагляду, застосування заходів соціально-виховного впливу та проходження пробаційних програм. Ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінюється як високий та ризик небезпеки для суспільства, в тому числі для окремих осіб, оцінюється, як високий.

Суд приймає до уваги досудову доповідь уповноваженого органу з питань пробації з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого, складену відповідно до вимог ст. 314-1 КПК України.

Зважаючи на вимоги ст. 50 КК України, покарання є заходом примусу та полягає в передбаченому законом обмеженні права та свобод засудженого та у відповідності до ч. 2 ст. 50 КК України має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, запобіганню вчинення нових кримінальних правопорушень.

На підставі ст.65 ч.2 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Зваживши у сукупності викладені обставини, а саме те, що завдана шкода здоров`ю потерпілого, яка не може бути повністю відновлена, невизнання вини обвинуваченим, і відсутність розкаяння, враховуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд приходить до висновку про те, що виправлення обвинуваченого та попередження вчиненням ним нових кримінальних правопорушень не можливе без його ізоляції від суспільства, а тому суд вважає за необхідне призначити покарання обвинуваченому за ч. 1 ст. 121 КК України, у межах санкцій даної статті у виді позбавлення волі.

Підстав для звільнення від відбування покарання з випробуванням, у відповідності до вимог ст. 75 КК України, або ж застосування ст. 69 КК України, чи норм ст. 69-1 КК України до обвинуваченого, суд не знаходить, у зв`язку з відсутністю передумов, за яких дані правові норми можуть бути застосовані.

Цивільний позов про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_7 - 11469,33 грн. відшкодування матеріальної шкоди, завданої злочином, 36000,00 грн. відшкодування моральної шкоди та 15000,00 грн. відшкодування процесуальних витрат на оплату правничої допомоги, за клопотанням представника потерпілого адвоката ОСОБА_8 ухвалою суду від 06.10.2023 року залишено без розгляду.

Долю речових доказів по справі слід вирішити у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати у справі відсутні.

Ухвалою судді Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 22.09.2020 року, було обрано відносно обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в кримінальному правопорушенні, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час, а саме, з 21 год. 00 хв. до 07 год. 00 хв., терміном на 60 діб, який припинив свою дію 21 листопада 2020 року, а тому суд вважає за необхідне обрати, до набрання вироком законної сили, відносно обвинуваченого ОСОБА_3 , захід забезпечення кримінального провадження у вигляді - цілодобового домашнього арешту, поклавши на нього обов`язки, передбачені ч. 5 ст.194 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 6 (шість) років.

До набрання вироком законної сили, обрати відносно обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши йому залишати місце свого постійного проживання АДРЕСА_2 , цілодобово.

Покласти на ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки: прибувати до суду за першим і кожним викликом; не відлучатися із м. Новоукраїнка Кіровоградської області без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання; утримуватися від спілкування зі свідками ОСОБА_10 , ОСОБА_22 , ОСОБА_12 та потерпілим ОСОБА_9 .

Надати можливість працівникам органу поліції з метою контролю за поведінкою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з`являтися в житло за адресою: АДРЕСА_2 , із вимогою надавати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Строк покарання слід рахувати з моменту затримання ОСОБА_3 в порядку виконання вироку.

Речові докази, після набрання вироком законної сили, а саме:

- диск «Patron» 16x4.7 (серійний номер відсутній), який знаходиться при матеріалах кримінального провадження- залишити при матеріалах кримінального провадження;

- диск DVD+R Videx Mamba 4,7 Gb № PSP6B3U, який знаходиться при матеріалах кримінального провадження - залишити при матеріалах кримінального провадження;

- диск DVD+R Videx Mamba 4,7 Gb № PSP6B3U, який знаходиться при матеріалах кримінального провадження - залишити при матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Кропивницького апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Новоукраїнський районний суд Кіровоградської області протягом тридцяти діб з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутній в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Головуючий: ОСОБА_1