У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 жовтня 2023 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області - ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у судовому засіданні клопотання прокурора Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0000125, відомості про яке 15.07.2023 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Прокурор Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0000125, відомості про яке 15.07.2023 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Прокурор вказує, що Ужгородською окружною прокуратурою здійснюється процесуальне керівництво досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні №0000125 від 15.07.2023 за ознаками вчинення злочину передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, 30.08.2023 ОСОБА_6 повідомив ОСОБА_7 про необхідність обговорення деталей укладення договорів про надання дозволу на розміщення на території Боздошського парку у м. Ужгород атракціонів із заступником директора вказаного комунального підприємства ОСОБА_8 . Так, в кінці вересня 2023 року заступник директора комунального підприємства «ПАРК КУЛЬТУРИ ТА ВІДПОЧИНКУ «ПІД ЗАМКОМ» Ужгородської міської ради ОСОБА_8 при зустрічі з ОСОБА_7 вимагав у останнього неправомірну вигоду в розмірі 4000 доларів США для подальшого розподілу грошових коштів між ОСОБА_6 та ОСОБА_9 за надання дозволу на розміщення атракціонів на території Боздоського парку у м. Ужгород в результаті чого ОСОБА_7 зміг би безперешкодно займатися підприємницькою діяльністю на території парку. Крім того, в подальшому мала місце ще одна зустріч ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , та ОСОБА_7 . Під час зустрічі, ОСОБА_9 повідомив, що йому відомо про вищевказані домовленості та пояснив, що всі питання потрібно регулювати з ОСОБА_8 . Після чого, 02.10.2023 ОСОБА_7 зустрівся з ОСОБА_6 та передав останньому грошові кошти в сумі 3900 гривень, які останній вимагав від ОСОБА_7 за облаштування майданчика. Після чого, 12.10.2023 року близько 17 години 45 хвилин заступник директора вказаного комунального підприємства ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , при зустрічі у Боздошському парку в м. Ужгород отримав від ОСОБА_7 грошові кошти у сумі 4000 доларів США за надання дозволу на розміщення атракціонів на території Боздоського парку у м. Ужгород від ОСОБА_8 , після чого був затриманий у порядку ст. 208 КПК України.

В межах розслідування даного кримінального провадження, 12.10.2023 року в порядку ст. 233 ч. 3 КК України з метою врятування майна та безпосереднім переслідуванням особи, було проведено обшук за місцем проживання громадянина ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме за адресою: АДРЕСА_1 .

Вході обшуку було виявлено та вилучено: дві купюри номіналом 100 (сто) Євро; тридцять п`ять купюр номіналом 50 (п`ятдесят) Євро; дві купюри номіналом 20 (двадцять) Євро; одна купюра номіналом 20 (двадцять) доларів; сорок сім купюр номіналом 1000 (одна тисяча) гривень; шість купюр номіналом 500 (п`ятсот) гривень; сто купюр номіналом 500 (п`ятсот) гривень; п`ятдесят купюр номіналом 100 (сто) гривень; грошові кошти з листом з написом «21000 гривень Ескулаб» скріплена резинкою; шістдесят одна купюра номіналом 200 (двісті) гривень; сімдесят чотири купюри номіналом 100 (сто) гривень; двадцять вісім купюр номіналом 50 (п`ятдесят) гривень.

На підставі наведеного, прокурор просить накласти арешт на вказані речі, які були вилучені в ході обшуку за адресою АДРЕСА_1 , де проживає ОСОБА_9 , з метою збереження речових доказів і забезпечення конфіскації.

Прокурор ОСОБА_10 в судовому засіданні клопотання підтримав та просив задовольнити таке.

Захисник в судовому засіданні заперечив щодо задоволення клопотання прокурора. Вважає обшук незаконним, доказів проведення НСРД не надано, подано докази підтвердження походження коштів.

Заслухавши думку прокурора, захисника особи, щодо майно якої вирішується питання про арешт, дослідивши клопотанням про накладення арешту на майно, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Як встановлено слідчим суддею у судовому засіданні, Ужгородським районним управлінням поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000125, відомості про яке 15.07.2023 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 368 КК України.

Досудове розслідування розпочато за фактом вимагання неправомірної вигоди посадовою особою органу виконавчої влади дій із використанням свого службового становища.

Із протоколу обшуку від 12.10.2023 проведеного за адресою: АДРЕСА_1 слідчими було виявлено та вилучено речі: дві купюри номіналом 100 (сто) Євро; тридцять п`ять купюр номіналом 50 (п`ятдесят) Євро; дві купюри номіналом 20 (двадцять) Євро; одна купюра номіналом 20 (двадцять) доларів; сорок сім купюр номіналом 1000 (одна тисяча) гривень; шість купюр номіналом 500 (п`ятсот) гривень; сто купюр номіналом 500 (п`ятсот) гривень; п`ятдесят купюр номіналом 100 (сто) гривень; грошові кошти з листом з написом «21000 гривень Ескулаб» скріплена резинкою; шістдесят одна купюра номіналом 200 (двісті) гривень; сімдесят чотири купюри номіналом 100 (сто) гривень; двадцять вісім купюр номіналом 50 (п`ятдесят) гривень.

Постановою слідчого слідчого відділу Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_11 від 12.10.2023 вищевказані вилучені речі - визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

До клопотання додано також повідомлення про виявлення кримінального правопорушення, заяву від 14.07.2023, протоколи допиту свідка ОСОБА_7 від 15.07.2023, 31.08.2023, 13.10.2023, протокол обшуку від 12.10.2023, протокол огляду та вручення заздалегідь ідентифікованих засобів-грошових купюр від 02.10.2023, протокол огляду предмета від 16.10.2023, відомості про право власності ОСОБА_12 на житловий будинок, земельну ділянку та інші матеріали.

Згідно зі ст. 131 КПК України арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

При цьому за загальними правилами застосування заходів забезпечення кримінального провадження, визначеними ст. 132 КПК України, для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя або суд зобов`язаний врахувати можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні, а застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно з ч. 2 ст. 84 КПК України процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення (ч. 1 ст. 98 КПК України).

За приписами ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Арешт може бути накладений і на майно, на яке раніше накладено арешт відповідно до інших актів законодавства. У такому разі виконанню підлягає ухвала слідчого судді, суду про накладення арешту на майно відповідно до правил цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Таким чином, потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні, а також те, що може бути виконане завдання арешту, передбачене ч. 1 ст. 170 КПК України, тобто запобігання можливості їх приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження з метою забезпечення збереження речових доказів, задля захисту особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорони прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження.

Враховуючи викладене, а також встановлення наявності заздалегь ідентифікованих коштів серед тимчасово вилученого майна згідно з протоколами від 02.10.2023 огляду та вручення заздалегідь ідентифікованих засобів-грошових купюр та огляду предмета від 16.10.2023, що не є власністю ОСОБА_12 або ОСОБА_9 , слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав для арешту майна, а саме: грошові кошти номіналом 100 грн. з серійним номером АД1938307, вилучені в ході обшуку 12.10.2023 за адресою: АДРЕСА_1 , враховує можливість використання його як доказу у даному кримінальному провадженні, його перебування на зберіганні у третіх осіб створює високі ризики до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, перетворення, передачі вказаного майна, що, своє чергою, унеможливить виконання завдань кримінального провадження, передбачених ч. 1 ст. 2 КПК України, мету накладання арешту збереження речових доказів, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а тому клопотання про арешт майна підлягає до часткового задоволення.

Що стосується решти вимог клопотання, слідчий суддя вважає, що слідчим не доведено наявність достатніх підстав для накладення арешту на майно.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Посилання прокурора на те, що майно відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України є помилковим, так як не містить за своїм змістом жодних доказів того, що майно було знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегло на собі його сліди або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. Іншої мети накладення арешту на майно прокурором не доведено та слідчим суддею не встановлено.

Відповідно до ст. 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

З урахуванням наведеного, у задоволенні решти вимог клопотання слід відмовити.

Повний текст ухвали у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю судді з 24.10.2023 по 27.10.2023 складено у перший робочий день - 30 жовтня 2023 року.

Керуючись ст. ст. 98, 131, 132, 170-173, 175, 309 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0000125, відомості про яке 15.07.2023 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України задовольнити частково.

Накласти арешт на грошові кошти номіналом 200 грн. з серійним номером АД1938307, вилучені в ході обшуку 12.10.2023 за адресою: м. Ужгород, вул. Масарика, 21.

В задоволенні решти вимог клопотання відмовити.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено 30 жовтня 2023 року.

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду

Закарпатської області ОСОБА_1