Справа № 206/4718/23
Провадження № 1-кп/206/256/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.10.2023 Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря с/з ОСОБА_2

розглянувши в спрощеному провадженні кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000264 від 06.09.2023 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, маючого середньо-спеціальну освіту, офіційно не працевлаштованого, розлученого, маючого на утриманні малолітню дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.164 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 достовірно знаючи про те, що відповідно до рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська, справа №199/3288/19, від 04.06.2019, зобов`язаний сплачувати аліменти на користь ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на утримання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 19.04.2019 року та до повноліття дитини. Вказане рішення суду набрало чинності 05.07.2019, виконавче провадження відкрито 25.07.2019. Однак, ОСОБА_3 , умисно, систематично, в період часу з липня 2019 року по серпень 2023 року злісно ухилялася від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання своєї малолітньої доньки ОСОБА_4 .

ОСОБА_3 тривалий час не виконував у добровільному порядку покладені на нього рішенням суду зобов`язання по виплаті аліментів, на виклики та попередження державного виконавця про необхідність виконання обов`язку зі сплати аліментів та можливість притягнення до кримінальної відповідальності, не реагував, тим самим продовжуючи систематично та наполегливо ухилятись від сплати аліментів на користь ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на утримання малолітньої доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Так, ОСОБА_3 будучи обізнаним про аліментні зобов`язання та попередженим про кримінальну відповідальність за злісне ухилення від сплати аліментів, ігноруючи вимоги державного виконавця Самарського ВДВС у м. Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про необхідність виконання аліментних зобов`язань за рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 04.06.2019 року, діючи всупереч вимогам Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989, Конституції України та Сімейного кодексу України, будучи офіційно не працевлаштованим, на облік в філіях Дніпропетровського обласного центру зайнятості та центрах зайнятості Дніпропетровської області не став, будучи фізично здоровим, не маючи хронічних захворювань чи ступеня інвалідності, самостійно аліменти систематично не сплачував, та, починаючи з липня 2019 року по серпень 2023 року аліменти на утримання малолітньої доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не сплатив та іншу матеріальну допомогу на утримання доньки не надавав, тим самим злісно ухилявся від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів), що призвело до виникнення заборгованості із сплати призначених коштів у розмірі 173165 гривень, що сукупно склав суму виплат більше, ніж за три місяці відповідних платежів та вказує на довгострокове, а значить злісне ухилення від сплати аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

Таким чином, в результаті злісного ухилення ОСОБА_3 від сплати встановлених рішенням суду аліментів на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , утворилась заборгованість зі сплати аліментів за період з липня 2019 року по серпень 2023 року, яка згідно довідки - розрахунку Самарського ВДВС у м. Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції становить 173165 гривень.

В обвинувальному акті прокурором зазначено клопотання, в якому просить розглянути кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні проступку, передбаченого ч. 1 ст.164 КК України у спрощеному порядку без проведення судового розгляду у судовому засіданні.

Обвинувачений ОСОБА_3 надав письмову заяву, складену у присутності захисника-адвоката ОСОБА_7 в якій зазначає, що свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст.164 КК України беззаперечно визнає в повному обсязі, вважає, що досудовим розслідуванням обставини вчинення кримінального правопорушення встановлені в повному обсязі.

Також, у вказаній заяві зазначив, що йому роз`яснено та зрозуміло зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також про його обізнаність у тому, що відповідно до ч. 2 ст. 302 КПК України у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Враховуючи викладене, положення підпункту 6 пункту 4 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №2617-VIII, те, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, заяву ОСОБА_3 в якій він зазначає, що не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згодний з розглядом обвинувального акта у спрощеному порядку без його участі, відсутність сумнівів в добровільності такої позиції обвинуваченого, з урахуванням його заяви та заяви законного представника малолітньої потерпілої ОСОБА_8 , а також клопотання прокурора, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт має бути розглянутий в порядку, визначеному стаття 381-382 КПК України.

Наведене положення відповідає практиці Європейського суду з прав людини, і не може автоматично вважатись порушенням п. 1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

При цьому, у відповідності до частини 4 ст.107 КПК України в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Суд вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, вважає, доведеною винуватість ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст.164 КК України, а саме в злісному ухиленні від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів).

При призначенні покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , суд, згідно з вимогами ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно із ст.12 КК України є кримінальним проступком, особу обвинуваченого, яка раніше не судимий (т.1 а.п. 159), на обліку у лікаря-психіатра та лікаря - нарколога не перебуває (т.1 а.п.161,163), за місцем мешкання характеризується позитивно (т. 1 а.п. 167).

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає його щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 судом, не встановлено.

Беручи до уваги вказані обставини у їх сукупності, суд вважає за можливе у даному випадку призначити ОСОБА_3 покарання в межах санкції ч. 1 ст. 164 КК України у виді громадських робіт, оскільки саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нового злочину.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_3 у кримінальному провадженню під № 0000264 не обирався.

Питання речових доказів суд не вирішує у відповідності до ст. 100 КПК України у з в`язку з їх відсутністю.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженню під №0000264, відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370, 374-376, 381, 382, 394-395 Кримінального процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України та призначити йому покарання у виді громадських робіт на строк 80 (вісімдесят) годин.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Самарський районний суд м. Дніпропетровська протягом 30 днів з дня його отримання. У відповідності до частини 1 статті 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини. Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1