ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/3100/23 Справа № 334/22/19 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 жовтня 2023 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_5 ,

в режимі відеоконференції:

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора відділу Запорізької обласної прокуратури - ОСОБА_6 про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Запоріжжя, який зареєстрований в АДРЕСА_1 , проживає в АДРЕСА_2 ,

обвинуваченого у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 185 КК України,

В с т а н о в и л а:

Постановою Верховного Суду від 19 липня 2023 року ухвалу Запорізького апеляційного суду від 16 січня 2023 року, постановлену за наслідками розгляду апеляційних скарг обвинуваченого ОСОБА_7 та захисника ОСОБА_8 , скасовано та призначено новий апеляційний розгляд провадження щодо ОСОБА_7 .

Водночас, цим рішенням до ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 16 вересня 2022 року.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 07 вересня 2023 року ОСОБА_7 було продовжено строк застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 05 листопада 2023.

23 жовтня 2023 року до Дніпровського апеляційного суду надійшло клопотання прокурора про продовження ОСОБА_7 строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів.

Свої вимоги прокурор обґрунтовує тим, що ризики, передбачені п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України не припинили існувати. На переконання прокурора, з огляду на тяжкість кримінальних правопорушень, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_7 , покарання, яке йому загрожує, обставини провадження, а також зібрані у проваджені докази на їх підтвердження, зазначені ризики є такими, що об`єктивно існують та застосування менш обтяжливого заходу не зможе їм запобігти.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, який клопотання підтримав, обвинуваченого та його захисника, які проти задоволення клопотання заперечували, перевіривши матеріали провадження, колегія суддів приходить до таких висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 405 КПК України апеляційний розгляд здійснюється згідно з правилами судового розгляду в суді першої інстанції з урахуванням особливостей, передбачених цією главою, а згідно з положеннями ч. ч. 1, 2 ст. 331 КПК під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст.178 КПК України при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу (його продовження) враховується вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, наявність родини та утриманців; наявність постійного місця роботи, навчання; репутацію, майновий стан підозрюваного; наявність судимостей; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа.

В силу вимог ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з пунктом 3 статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, …після спливу певного часу подальше існування обґрунтованої підозри перестає само по собі бути підставою для позбавлення свободи, а суди зобов`язані обґрунтовувати рішення про продовження тримання під вартою іншими підставами які мають бути чітко вказані (Єлоєв проти України від 06 листопада 2008 року пп. 59-61 та рішення «Свершов проти України» від 27 листопада 2008 року пп.63-65).

Перевіряючи клопотання прокурора на предмет наявності ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, апеляційний суд дійшов висновку, що вони є такими, що об`єктивно існують і запобігти їм інакше ніж шляхом продовження строку застосування обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою неможливо.

Матеріалами провадження об`єктивно підтверджується, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, санкція якого передбачає покарання до 15 років позбавлення волі.

Зазначені обставини, з урахуванням оголошеного на території України воєнного стану, на думку апеляційного суду, свідчать про існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, та унеможливлюють застосування альтернативного запобіжного заходу щодо обвинуваченого.

Крім того, апеляційний суд зважає на те, що стосовно ОСОБА_7 ухвалено обвинувальний вирок, а тому продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у такому випадку є доцільним для забезпечення апеляційного розгляду провадження.

Відповідно до пп. а, п. 1 ст. 5 Конвенції із захисту прав людини та основоположних свобод за яким, кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: (a) законне ув`язнення особи після засудження її компетентним судом.

У справі «Руслан Яковенко проти України» Суд зазначив, що підсудний вважається таким, що перебуває під вартою «після засудження компетентним судом» у розумінні підпункту «а» пункту 1 статті 5 Конвенції, з моменту оголошення вироку судом першої інстанції, навіть якщо він ще не набрав законної сили і його можна оскаржити.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає подальше тримання обвинуваченого під вартою, з урахуванням наведених вище ризиків, обґрунтованим, у зв`язку з чим клопотання прокурора підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 408 КПК України, колегія суддів -

П О С Т А Н О В И Л А:

Клопотання прокурора відділу Запорізької обласної прокуратури - ОСОБА_6 задовольнити.

Продовжити ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 185 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 22 грудня 2023 року.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4