Справа № 357/6380/21
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.12.2023 м. Біла Церква

Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 8 міста Біла Церква, Київської області, кримінальне провадження № 0000500, внесеному 04.04.2021 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Балта, Балтського району, Одеської області, громадянина України, неодруженого, маючого на утриманні двох малолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з середньою освітою, водія ТОВ «Експресс-Транс», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого: 1) 12.07.2004 Одеським апеляційним судом за ч. 3 ст. 152 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 10 років. 2) 03.06.2015 Апеляційним судом Івано-Франківської області за ч. 2 ст. 296, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 186, ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 125, ч. 1 ст. 122 КК України,

сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження:

прокурор Білоцерківської окружної прокуратури Київської області: ОСОБА_6 ,

представник потерпілого адвокат: ОСОБА_7 ,

потерпілі: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

захисник - адвокат: ОСОБА_10 ,

обвинувачений: ОСОБА_3

У С Т А Н О В И В:

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення.

Судом визнано доведеним, що 04.04.2021 приблизно о 00 годині 10 хвилин, ОСОБА_3 , знаходячись на відстані приблизно п`ятдесяти метрів від першого під`їзду будинку АДРЕСА_3 , в ході словесного конфлікту, який раптово виник на ґрунті особистих неприязних відносин із потерпілим ОСОБА_9 , діючи умисно, з метою заподіяння ОСОБА_9 тілесних ушкоджень, передбачаючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та бажаючи при цьому настання відповідних наслідків у вигляді тілесних ушкоджень потерпілому, підбіг до потерпілого ОСОБА_8 , який знаходився на землі у положенні лежачи на животі, тримаючи обома руками дерев`яну биту, вважаючи, що потерпілий ОСОБА_8 є ОСОБА_9 , завдав йому один удар дерев`яною битою в область потиличної області голови, після чого, продовжуючи свої злочинні дії, спрямовані на спричинення тілесних ушкоджень потерпілому, завдав йому два удари дерев`яною битою в область лівої лопатки, чим спричинив потерпілому ОСОБА_8 наступні тілесні ушкодження рани на голові, струс головного мозку, які відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я тривалістю понад шість днів, але не більш як три тижні та синців на спині, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, які мають незначні скороминущі наслідки, тривалістю не більш як шість днів.

Крім цього, ОСОБА_3 , 04.04.2021 приблизно о 00 годині 12 хвилин, продовжуючи свої злочинні дії, направлені на спричинення тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_9 , знаходячись на відстані приблизно п`ятдесяти метрів від першого під`їзду будинку АДРЕСА_3 , в ході словесного конфлікту, який раптово виник на ґрунті особистих неприязних відносин із потерпілим ОСОБА_9 , діючи умисно, з метою заподіяння ОСОБА_9 тілесних ушкоджень, передбачаючи суспільно- небезпечний характер своїх дій та бажаючи при цьому настання відповідних наслідків у вигляді тілесних ушкоджень потерпілому, підійшов до останнього, тримаючи обома руками дерев`яну биту, завдав ОСОБА_9 один удар дерев`яною битою в область голови потерпілого, при цьому останній, захищаючись від вказаного удару, виставив над головою передпліччя лівої руки та удар ОСОБА_9 прийшовся в область ліктьового суглобу лівої руки.

Таким чином, ОСОБА_3 спричинив потерпілому ОСОБА_9 наступні тілесні ушкодження перелом ліктьового виростка лівої ліктьової кістки, який відноситься до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості, так, як для повного зрощення перелому необхідний тривалий строк - більше ніж 3 тижні, тобто які спричинили тривалий розлад здоров`я.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 125 КК України, а саме за ознаками умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, а також за ч. 1 ст. 122 КК України, а саме за ознаками умисного середньої тяжкості тілесного ушкодження, тобто умисному ушкодженні, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я строком понад три тижні.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин, а також мотиви неврахування окремих доказів.

Вказаних висновків суд дійшов провівши судовий розгляд, в межах пред`явленого обвинувачення, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створивши учасникам процесу необхідні умови для реалізації ними їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків у межах та у спосіб, передбачених КПК України зокрема заслухавши доводи останніх, а саме: провівши судовий розгляд, судові дебати, надавши останнє слово обвинуваченому, вивчивши матеріали кримінального провадження за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у справі, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, виходячи з наступного.

Так, у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 125, ч. 1 ст. 122 КК України визнав та показав, що він 03.04.2021 у вечорі приїхав до своєї співмешканки ОСОБА_11 , яка на той час перебувала у його матері в гостях з двома дітьми за адресою: АДРЕСА_4 . Провівши час на вулиці з останніми та ОСОБА_12 , який на той час зустрічався з неповнолітньою ОСОБА_13 до 24.00 години 04.04.2021 ОСОБА_3 довів ОСОБА_11 з дітьми до під`їзду будинку, а сам з ОСОБА_12 попрямував до транспортного засобу, який стояв за кутом будинку, де чекав його брат ОСОБА_14 , але відійшовши приблизно на 10 метрів почув крик співмешканки та дитини ОСОБА_15 . Повернувшись до під`їзду ОСОБА_3 побачив, що в ньому відсутнє світло та в ньому перебувала група підлітків. ОСОБА_3 зайшовши у під`їзд наказав всім вийти з нього, на що три підлітки вийшли на вулицю та стали неподалік вхідних дверей у під`їзд. Піднявши на другий поверх дитячу коляску, ОСОБА_3 вийшов з під`їзду та проходячи повз підлітків почув, що на його адресу ОСОБА_9 висловлена промова про те, що останній мешкає в цьому під`їзді і він буде робити те, що хоче. ОСОБА_3 зупинився при цьому напроти ОСОБА_9 який йому в обличчя випустив від цигарки дим, на що ОСОБА_3 наніс один ляпас по обличчю ОСОБА_9 , при цьому окуляри останнього залишилися на обличчі, тобто удар не був сильним, на що ОСОБА_3 отримав сильний удар кулаком в нижню щелепу від якого останній впав на спину. Хто саме з трьох хлопців наніс удар, ОСОБА_3 не бачив. Після чого ОСОБА_3 піднявся та біля під`їзду взяв товсту та довгу палку, з якою попрямував за підлітками, які злякалися та почали тікати від ОСОБА_3 . Наздогнавши ОСОБА_8 , який впав та лежав на землі наніс останньому два удари палкою в район голови та спині. Після чого ОСОБА_3 покликав ОСОБА_9 і ОСОБА_3 опинившись перед обличчям ОСОБА_9 підняв палку вгору та намагався нанести удар у голову останньому, але ОСОБА_9 поставив свою руку та удар палкою прийшовся саме в ліктьову кістку. Після чого ОСОБА_3 покликав його брат ОСОБА_14 , який забрав палку, яку викинув та вони поїхали завозити додому ОСОБА_12 та попрямували в м. Київ на роботу.

При наданні відповідей на запитання учасників судового провадження ОСОБА_3 показав, що дуже жалкує про всі обставини, які мали місце 04.04.2021 за участю потерпілих ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , в судовому засіданні у останніх попросив вибачення. На запитання потерпілих чому не попросили вибачення раніше, ОСОБА_3 повідомив, що злякався матері ОСОБА_9 , яка його попередила, що звернеться до поліції, якщо він підійде, ще раз до її сина. На запитання ОСОБА_8 , чому не попросив раніше у нього вибачення, ОСОБА_3 відповіді не надав.

Цивільний позов ОСОБА_9 визнав частково, а саме не визнав щодо розміру матеріальної шкоди, у ОСОБА_3 є сумніви в тому, що ОСОБА_9 перебував на стаціонарному лікуванні, однак згоден на відшкодування моральної шкоди в розмірі 30000,00 грн.

Цивільний позов ОСОБА_16 визнав частково, згоден з розміром матеріальної шкоди, а розмір моральної шкоди вважав завищеною.

Суд указані показання обвинуваченого сприймає як такі, що заслуговують на увагу.

Будучи допитаним в судовому засіданні, у відповідності до вимог положень ст. 353 КПК України та попередженим про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання, потерпілий ОСОБА_9 показав, що обвинуваченого ОСОБА_3 знає, як колишнього сусіда, відносини з останнім не підтримує. Потерпілий ОСОБА_8 є другом ОСОБА_9 між якими дружні відносини з дитинства.

03.04.2021 приблизно о 23.00 години ОСОБА_9 разом зі своїми друзями ОСОБА_8 та ОСОБА_17 перебували у нього в під`їзді на першому поверсі будинку АДРЕСА_3 , де спілкувалися, грілися та громадський порядок не порушували, всі знаходились у тверезому стані. При цьому в під`їзді відсутнє було освітлення на першому поверсі. В цей час вхідні двері під`їзду відкрилися та у під`їзд зайшла сусідка ОСОБА_11 з двома дітьми, одна дитина знаходилась у колясці. Оскільки в під`їзді не було світла ОСОБА_11 та діти злякалися голосів у під`їзді та дитина в колясці почала плакати. ОСОБА_11 запитала, хто в під`їзді, на що ОСОБА_9 відповів їй, що це її сусід. Слідом за ОСОБА_11 та її дітьми у під`їзд зайшов ОСОБА_3 , який почав обурюватися тим, що у під`їзді стояли ОСОБА_9 та його друзі, на що останній та його друзі вибачилися, та вийшли з під`їзду на двір. При цьому на адресу ОСОБА_3 ніхто не висловлювався нецензурною лайкою.

Після чого, приблизно через 5-6 хвилин, коли ОСОБА_9 з друзями перебували на відстані приблизно чотирьох метрів від вхідній двері у під`їзд будинку АДРЕСА_3 , де продовжували спілкуватися між собою, побачили, як з під`їзду вийшов ОСОБА_3 з ще одним хлопцем, з яким ОСОБА_9 знайомий не був. При цьому ОСОБА_3 на адресу ОСОБА_9 почав виражатися нецензурною лайкою, з приводу того, що останній з друзями перебуває біля під`їзду, на що ОСОБА_9 запитав у ОСОБА_3 , а чому йому не дозволено тут стояти. В результаті ОСОБА_3 своєю правою рукаю наніс ляпас по лівій щоці ОСОБА_9 , а останній у відповідь правим кулаком своєї руки наніс ОСОБА_3 удар в ліву частину щелепи, від чого останній втратив рівновагу та впав на землю.

При цьому ОСОБА_17 почав зупиняти ОСОБА_9 та попросив припинити конфлікт і розійтися. Після чого ОСОБА_3 піднявся та попрямував за кут будинку, а хлопець, з яким ОСОБА_3 вийшов з під`їзду залишився стояти під стовпом, на якому знаходився ліхтар, на відстані приблизно 10 метрів від місця конфлікту.

Приблизно через хвилину ОСОБА_9 почув крик хлопця, який стояв під стовпом, який їм крикнув , щоб вони тікали, оскільки у ОСОБА_3 була бита, повернувшись в бік кута будинку потерпілий побачив ОСОБА_3 який вибіг із-за кута будинку та в руках тримав дерев`яну биту.

Тоді ОСОБА_9 також в голос своїм друзям крикнув, щоб всі тікали та сам попрямував за будинок та вибіг на алею. Першим почав тікати ОСОБА_17 за ним ОСОБА_9 , а останнім біг ОСОБА_8 , при цьому ОСОБА_9 разом з ОСОБА_17 побігли праворуч по алеї, а ОСОБА_16 побіг прямо по земельним ділянкам алеї, де перечепився та впав на землю. Таким чином ОСОБА_3 наздогнав ОСОБА_8 та стоячи над останнім, наніс битою один удар по голові, а другий удар наніс по спині.

ОСОБА_9 побачивши, як ОСОБА_3 наносив удари ОСОБА_8 та вирішив допомогти другу шляхом відволіканням уваги ОСОБА_3 на себе, в результаті чого останній почав бігти за ОСОБА_9 . При цьому ОСОБА_9 почав тікати від ОСОБА_3 , однак у нього не вистачило сил та ОСОБА_9 зупинився, а ОСОБА_3 наздогнав ОСОБА_9 . При цьому останній повернувся обличчям до ОСОБА_3 та побачив, як ОСОБА_3 замахнувся битою, а ОСОБА_9 попереджуючи отримання удару в голову, виставив свою ліву руку, щоб захиститися від удару бити. Таким чином удар битою, який наніс ОСОБА_3 прийшовся ОСОБА_9 по лівій руці, однак біль останній відчув не зразу.

Після чого ОСОБА_9 знов почав тікати від ОСОБА_3 , а останній попрямував вже в іншій бік. Переконавшись в тому, що ОСОБА_3 не переслідує ОСОБА_9 , останній зателефонував ОСОБА_17 та запитав, де він знаходиться, на що останній повідомив, що він разом з ОСОБА_8 рухаються до аптеки.

На запитання учасників судового провадження потерпілий ОСОБА_9 показав, що коли ОСОБА_11 заходила у під`їзд у неї в лівій руці знаходився ліхтарик і остання могла побачити хто саме знаходиться у під`їзді, при цьому ОСОБА_9 зі своїми друзями відійшли до поштових ящиків, після того, як у під`їзд зайшла сусідка, таким чином надали вільний шлях останній для можливості піднятися на другий поверх. За сусідкою з коляскою рухалась дівчинка, її дочка. Після чого у під`їзд зайшов ОСОБА_3 з хлопцями обурився, що в під`їзді стоять хлопці та заніс коляску на другий поверх по сходинкам.

Після того, як біля під`їзду ОСОБА_3 наніс перший ляпас ОСОБА_9 по обличчю, від вказаного удару з обличчя ОСОБА_9 впали його окуляри, які він не підіймав, а у відповідь наніс ОСОБА_3 один удар кулаком у щелепу. При цьому ОСОБА_8 та ОСОБА_17 після нанесення ОСОБА_3 першого ляпасу ОСОБА_9 злякалися.

Від нанесеного ОСОБА_3 удару битою по руці ОСОБА_9 , останній отримав перелом лівого суглобу, внаслідок чого останньому робили операцію та поставили пластину для зрощування кісток, у зв`язку з чим ОСОБА_9 тиждень знаходився на стаціонарному лікуванні у лікарні. Ліки придбали батьки.

В наслідок конфлікту з ОСОБА_3 у ОСОБА_8 була розбита голова.

Після конфлікту ОСОБА_3 бачив ОСОБА_9 з гіпсом на руці, але не підходив не вибачався, не пропонував матеріально відшкодувати витрати на лікування, примиритися останній також не намагався.

Разом з сусідкою ОСОБА_11 та її дітьми у під`їзд зайшла їх собака, яка почала лаяти, що і могло налякати маленьку дитину та і саму ОСОБА_11 від несподіваного лаю.

Під час спілкування з ОСОБА_3 04.04.2021 у під`їзді, з боку ОСОБА_9 та його друзів жодних образ нецензурної лайки не лунало.

Заявлений цивільний позов потерпілий ОСОБА_9 підтримав у повному обсязі, просив його задовольнити в повному обсязі на підставі викладених обставин зазначених у позові, а також просив врахувати, що до теперішнього часу він відчуває постійну, ниючу біль у лівій руці, ліва рука має обмеження в русі, не може підіймати важкого, займатися спортом, тобто отримані тілесні ушкодження, які завдані були ОСОБА_3 призвели до зміни звичайного життя.

Допитаний в судовому засіданні, у відповідності до вимог положень ст. 353 КПК України та попередженим про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання, потерпілий ОСОБА_8 показав, що обвинуваченого ОСОБА_3 не знав, відносин не підтримував. Потерпілий ОСОБА_9 є його товаришем.

Так, в ніч з 03.04.2021 на 04.04.2021 приблизно о півночі ОСОБА_8 разом з ОСОБА_17 та ОСОБА_9 знаходились у останнього в під`їзді на першому поверсі в будинку АДРЕСА_3 , де спілкувалися та грілися, при цьому освітлення в під`їзді не було. В цей час двері під`їзду відкрилися та в під`їзд зайшла жінка з коляскою, яка запитала хто знаходиться у під`їзді, на що ОСОБА_9 представився та заспокоїв її сказав, що він є її сусідом, з поведінки жінки було зрозуміло, що вона зрозуміла хто саме знаходиться у під`їзді. Слідом за жінкою в під`їзд зайшов, як потім стало відомо ОСОБА_3 , який став запитувати чому в під`їзді знаходяться сторонні люди, на що ОСОБА_9 зазначив, що в цьому під`їзді він мешкає, а до нього прийшли друзі, тому вони гріються в під`їзді. Після чого ОСОБА_3 став допомагати підняти коляску на другий поверх, а ОСОБА_8 разом з друзями вийшли з під`їзду та приблизно на відстані трьох метрів стали біля дверей у під`їзд.

Приблизно через п`ять хвилин з під`їзду вийшов ОСОБА_3 та підійшов до ОСОБА_9 у якого запитав чому він сидить у під`їзді, на що ОСОБА_9 відповів йому запитанням, чому йому не можна перебувати в його під`їзді, тоді ОСОБА_3 правою рукою наніс ОСОБА_9 один ляпас по лівій щелепи, на що ОСОБА_9 правим кулаком наніс один удар ОСОБА_3 по лівій щелепи, в наслідок чого останній сів на землю спершись руками о землю.

Після чого ОСОБА_3 піднявся та пішов за кут будинку та через 20 30 секунд повернувся, при цьому в руках ніс дерев`яну биту, довжиною 70 см. Біля під`їзду на стовпу був ліхтар, тому штучне освітлення біля під`їзду надавало можливість бачити всі події, які відбувались в ночі.

Побачивши ОСОБА_3 з битою в руках ОСОБА_8 та його друзі побігли за будинок в бік проїзної частини, при цьому ОСОБА_8 біг останній. По дорозі ОСОБА_9 та ОСОБА_17 побігли праворуч по алеї, а ОСОБА_8 продовжив бігти прямо, внаслідок чого останній спіткнувся та впав у траву, в цей час до нього підбіг ОСОБА_3 з битою в руках та через дві секунди, коли ОСОБА_8 перебував обличчям у траві, відчув удар по голові в область потилиці. Механізм нанесення ОСОБА_3 йому удару, ОСОБА_8 не бачив, але коли останній підняв голову та повернув її в бік ОСОБА_3 , то побачив, що останній з битою в руках, побіг в бік ОСОБА_9 . Після чого потерпілий ОСОБА_8 піднявся з землі та побіг далі. Таким чином він зустрівся з ОСОБА_17 , після чого ним зателефонував на мобільний телефон ОСОБА_9 , який також підійшов до ОСОБА_8 та ОСОБА_17 та всі разом попрямували до аптеки, де зателефонували матері ОСОБА_9 , яка викликала швидку медичну допомогу.

На наступний день ОСОБА_8 виявив синці на спині, але як йому ОСОБА_3 наносив тілесні ушкодження по спині, ОСОБА_8 не пам`ятав.

На запитання учасників судового провадження потерпілий ОСОБА_8 зазначив, що як ОСОБА_3 наносив тілесні ушкодження іншим його товаришам ОСОБА_8 не бачив, лише бачив, як ОСОБА_3 замахнувся битою на ОСОБА_9 , але самого удару не бачив.

У результаті нанесених ОСОБА_3 тілесних ушкоджень ОСОБА_8 , останній отримав струс головного мозку, гематоми на спині, а також кульгавів на ногу. Після отримання тілесних ушкоджень ОСОБА_8 була надана перша медична допомога, тобто мати ОСОБА_9 до аптеки викликала швидку медичну допомогу, яка надала першу медичну допомогу, а потім відвезла до Васильківській міській лікарні, де і поставили діагноз струс головного мозку та призначили лікування.

Заявлений цивільний позов ОСОБА_8 підтримав в повному обсязі просив його задовольнити з підстав викладених в ньому, а також просив врахувати, що після отримання тілесних ушкоджень, які останньому завдав ОСОБА_3 , у ОСОБА_8 з`явилися систематична головна біль, тривожність, почав багато забувати, тобто з`явилися проблеми з пам`яттю.

Обвинувачений ОСОБА_3 вибачення не просив, шкоду за лікування не намагався відшкодувати.

Отже, показання потерпілих ОСОБА_9 та ОСОБА_8 суд визнає послідовними й такими, що узгоджуються між собою, а також не містять істотних суперечностей, і підстав не довіряти їм у суду не має.

Таким чином вказані показання потерпілих суд визнає належними оскільки, вони прямо і непрямо підтверджують існування/відсутність обставин, що підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні, враховуючи, що показання отримані у порядку встановленому КПК України.

Допитана в судовому засіданні, у відповідності до вимог положень ст. 352 КПК України та попереджена про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання, свідок ОСОБА_18 повідомила, що потерпілий ОСОБА_9 є її сином, ОСОБА_8 є другом сина, а ОСОБА_3 є сусідом.

04.04.2021 приблизно о 00:30 годині їй на мобільний телефон зателефонував друг сина ОСОБА_17 та попросив вийти її на вулицю та підійти до Центральної аптеки, оскільки їх побили.

Свідок ОСОБА_18 зразу направилась до Центральної аптеки, де викликала швидку медичну допомогу та лікарі надали першу медичну допомогу ОСОБА_8 , а саме зупинили кров з голови, а у ОСОБА_9 виявили перелом лівої руки, у зв`язку з чим відвезли у Васильківську міську лікарню, де ОСОБА_8 , ще наклали шви на голову.

13.04.2021 ОСОБА_19 зробили операцію та в ліву руку встановили пластину, в результаті останній перебував на стаціонарному лікуванні.

Зі слів сина та його друзів свідку ОСОБА_18 стало відомо, що в ніч з 03.04.2021 на 04.04.2021, коли друзі знаходились на першому поверсі в будинку АДРЕСА_3 , де вона мешкає з родиною, зайшов ОСОБА_3 з родиною та останній розпочав кричати, чому хлопці знаходяться у під`їзді та світло не вмикнули. При цьому ОСОБА_3 у вказаному будинку не мешкав, а лише приїжджав до сусідки, з якою вони мають спільну дитину. Після чого свідку стало відомо, що ОСОБА_3 вийшов до них з битою та наніс нею її сину та його другу тілесні ушкодження.

Після звернення за медичною допомогою, вони звернулися до поліції та написали заяву, приблизно 05.05.2021 або 06.05.2021 ОСОБА_3 запропонував свідку 5000 грн., щоб вона забрала заяву з поліції, однак ОСОБА_18 відмовилась.

Допитана в судовому засіданні, у відповідності до вимог положень ст. 352 КПК України та попереджена про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання, свідок ОСОБА_11 повідомила, що з обвинуваченим ОСОБА_3 має спільну дитину та разом мешкають, потерпілого ОСОБА_9 знає, як сусіда, а ОСОБА_8 не знає.

04.04.2021 приблизно о 00:10 годин свідок разом зі своїми двома дітьми заходила у під`їзд будинку АДРЕСА_3 , де відсутнє було світло та почула в під`їзді сміх, на що свідок ОСОБА_11 запитала, хто в під`їзді знаходиться, але їй ніхто не відповідав. В цей момент дитина, яка перебувала в колясці злякалась та почала плакати, на плач дитини в під`їзд забіг ОСОБА_3 та ОСОБА_12 , останній є другом її другої дочки ОСОБА_13 , яка також була разом з нею в під`їзді.

На запитання свідка ОСОБА_11 хто знаходиться у під`їзді їй не відповідали, а лише сміялися, відповіли, що це сусіди лише після того, як у під`їзд зайшов ОСОБА_3 , якому почали хаміти.

В результаті між ОСОБА_3 та ОСОБА_9 і ОСОБА_8 виник конфлікт.

04.04.2021 приблизно через годину від працівників поліції свідку ОСОБА_11 стало відомо, що відбувся конфлікт між ОСОБА_3 та сусідами, оскільки поліція приїхала до неї додому. В результаті вказаного конфлікту від поліції свідок дізналась, що ОСОБА_9 зламали руку.

Допитаний в судовому засіданні, у відповідності до вимог положень ст. 352 КПК України та попереджений про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання та за відмову від дачі показань, свідок ОСОБА_17 повідомив, що з обвинуваченим ОСОБА_3 свідок не знайомий, а ОСОБА_9 та ОСОБА_8 є його друзями.

03.04.2021 приблизно о 23.30 годин ОСОБА_17 разом зі своїми друзями ОСОБА_8 та ОСОБА_9 перебували в під`їзді у останнього на першому поверсі, де спілкувалися та ні кому не заважали, при цьому спиртні напої не вживали та не палили.

04.04.2021 приблизно о 00.01год. під час перебування свідка ОСОБА_17 та його друзів у під`їзді будинку АДРЕСА_3 , до вказаного під`їзду зайшли обвинувачений та його дружина та обурилися на те, що у під`їзді стоять сторонні та відпочивають, а також їх собака гучно лаяла. У під`їзді було темно, освітлення було відсутнє.

Першою у під`їзд пройшла жінка з дитячою коляскою та запитала, хто у під`їзді, на що ОСОБА_9 відповів, що свої. Дитина в колясці розпочала плакати, після того, як почула гучний лай собаки жінки.

Після чого обвинувачений та його дружина пройшли до своєї квартир, а через деякий час знов вийшов ОСОБА_3 , при цьому свідок та потерпілі стояли біля під`їзду.

До ОСОБА_9 підійшов ОСОБА_3 та запитав, що він робить і долонею своєї руки наніс у ліву щоку обличчя ОСОБА_9 один удар, на що ОСОБА_9 у відповідь, кулаком руки наніс один удар у ліву щелепу ОСОБА_3 , від якого останній втратив рівновагу та відступивши назад присів на землю.

Приблизно через декілька секунд ОСОБА_3 піднявся та попрямував за кут будинку, де стояв його транспортний засіб та через три секунди вийшов з будинку, в руках при цьому тримав биту. За ОСОБА_3 слідом рухався молода людина чоловічої статті, як потім стало відомо ОСОБА_12 , який також бачив конфлікт, але сам в ньому участь не приймав.

Обвинувачений ОСОБА_3 з битою у руках почав бігти за свідком та потерпілими, хтось з друзів свідка ОСОБА_17 крикнув «Бита!» та всі попрямували за будинок АДРЕСА_3 . Першим біг від ОСОБА_3 свідок ОСОБА_17 , а за ним вже бігли ОСОБА_9 та ОСОБА_8 . Через деякий час свідок ОСОБА_17 , коли добіг до паркувального майданчика та обернувся, побачив на відстані 10 метрів від себе, як ОСОБА_8 лежав на землі на животі обличчям до землі при цьому ОСОБА_3 тримаючи в одній руці биту, зверху до низу наніс один удар по потилиці ОСОБА_8 , а другий удар наніс по спині, жодних промов при цьому не від кого не лунало. Вулиця мала штучне, електричне освітлення, а тому все, що відбувалось було видно.

ОСОБА_9 в цей час перебував між ОСОБА_8 та свідком ОСОБА_17 . ОСОБА_9 знаходився приблизно на три метра від ОСОБА_8 , тоді як ОСОБА_9 покликав ОСОБА_3 , на що останній припинив наносити удари ОСОБА_8 та швидко попрямував в бік ОСОБА_9 , який стояв з порожніми руками та очікував ОСОБА_3 .

Наближившись до ОСОБА_9 , обвинувачений ОСОБА_3 стоячи обличчям до ОСОБА_9 , битою, яку тримав у правій руці наніс останньому один боковий удар, а ОСОБА_9 прикривши двома руками обличчя, отримав у лівий лікоть удар битою від ОСОБА_3 .

Після цього всі відбігли від місця конфлікту та зустрілися біля аптеки.

Словесний конфлікт розпочав ОСОБА_3 з ОСОБА_9 .

Свідок ОСОБА_17 тілесних ушкоджень не отримав у результаті конфлікту між ОСОБА_3 та ОСОБА_9 і ОСОБА_8 .

Досліджуючи та аналізуючи позицію обвинуваченого та покази потерпілих, а також свідків, суд вважає за необхідне надати оцінку їх показанням після аналізу доказів у провадженні в сукупності.

У свою чергу, з досліджених судом, у порядку статті 358 КПК України, у судовому засіданні письмових доказів, а саме документів, судом встановлено наступне.

Відповідно до витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 125 КК України, внесені 04.04.2021 о 23:32:12 год. за № 0000500 на підставі заяви потерпілого ОСОБА_8 про те, що 04.04.2021 приблизно о 00 годині 10 хвилин, за адресою: АДРЕСА_3 , невідома особа нанесла тілесні ушкодження гр. ОСОБА_8 з приводу яких останній має намір проходити СМЕ.

Відповідно до витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КК України, внесені 04.04.2021 о 23:32:12 год. за № 0000500 на підставі заяви потерпілого ОСОБА_9 про те, що 04.04.2021 приблизно о 00 годині 10 хвилин, ОСОБА_3 , знаходячись на відстані приблизно п`ятдесяти метрів від першого під`їзду будинку АДРЕСА_3 , в ході словесного конфлікту, який раптово виник на ґрунті особистих неприязних відносин із потерпілим ОСОБА_9 , діючи умисно, з метою заподіяння ОСОБА_9 тілесних ушкоджень, передбачаючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та бажаючи при цьому настання відповідних наслідків у вигляді тілесних ушкоджень потерпілому, підбіг до потерпілого ОСОБА_8 , який знаходився на землі у положенні лежачи на животі, тримаючи обома руками дерев`яну биту, вважаючи, що потерпілий ОСОБА_8 є ОСОБА_9 , завдав йому один удар дерев`яною битою в область потиличної області голови, після чого, продовжуючи свої злочинні дії, спрямовані на спричинення тілесних ушкоджень потерпілому, завдав йому два удари дерев`яною битою в область лівої лопатки, чим спричинив потерпілому ОСОБА_8 згідно висновку судово-медичного експерта № 74 від 06.04.2021 та висновку судово-медичного експерта №432/д від 25.05.2021 наступні тілесні ушкодження: рани на голові, струсу головного мозку, які відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я тривалістю понад шість днів, але не більш як три тижні та синців на спині, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, які мають незначні скороминущі наслідки, тривалістю не більш як шість днів.

Незважаючи на те, що ЄРДР не є процесуальним джерелом доказів, оскільки реєстр є лише електронною базою даних, відповідно до якої здійснюється збирання, зберігання, захист, облік, пошук, узагальнення даних, які використовуються для формування звітності, а також надання інформації про відомості, внесені до реєстру, суд приймає до уваги наявність вказаних витягів з Єдиного реєстру досудових розслідувань, оскільки з урахуванням положення ст. 214 КПК України досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей про вчинення кримінального правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, тобто відповідно до ст. 219 КПК України строк досудового розслідування обчислюється з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Відповідно з протоколу слідчого експерименту, складеного слідчим слідчого відділу Білоцерківського районного управління поліції Головного Управління Національної поліції України в Київській області ОСОБА_20 від 10.05.2021 з 11.58 год. по 12.14 год. проведеного за участю потерпілого ОСОБА_9 слідує, що у ході його проведення, потерпілий розповів та показав обставини події, які мали місце 04.04.2021 приблизно о 00 годині 10 хвилин, біля будинку АДРЕСА_3 , та відтворив, як він зі своїм товаришем ОСОБА_8 за вказаною адресою спілкувались біля першого під`їзду будинку АДРЕСА_3 , де за кутом будинку вони отримали від ОСОБА_3 тілесні ушкодження битою.

Отже потерпілий ОСОБА_9 повідомив, що він разом зі своїми друзями ОСОБА_8 та ОСОБА_17 перебували у нього в під`їзді за вищевказаною адресою, куди зайшла сусідка з дитячою коляскою та старшою дочкою, оскільки у під`їзді не було світла вони злякалися та почали запитувати хто у під`їзді. ОСОБА_9 повідомив, що це він сусід, потім у під`їзд зайшли два чоловіка із яких, як потім стало відомо ОСОБА_3 , який у формі нецензурної брані наказав всім вийти з під`їзду, що ОСОБА_9 разом зі своїми друзями і зробили та стояли біля вхідних дверей у під`їзд. Через дві хвилини на вулицю вийшов ОСОБА_3 , який підійшов до ОСОБА_9 та завдав йому один ляпас по обличчю, а саме в область лівої частини обличчя ОСОБА_9 , в зв`язку з чим у останнього впали окуляри. Після чого ОСОБА_9 завдав у відповідь один удар правою рукою в область обличчя ОСОБА_3 , внаслідок чого останній впав на землю. Після чого піднявся і пішов за будинок, після чого повернувся з дерев`яною битою в руках та ОСОБА_9 разом зі своїми друзями почали тікати, в ході чого ОСОБА_8 впав на землю та до нього підбіг ОСОБА_3 з битою та наніс нею один удар в область потилиці голови ОСОБА_8 . Після чого ОСОБА_3 наздогнав ОСОБА_9 та намагався вдарити останнього битою по голові при цьому замахнувшись битою згори до низу, однак ОСОБА_9 виставив свою ліву руку для уникнення нанесення удару йому в область голови, в результаті чого удар битою прийшовся в область лівої руки ОСОБА_9 . Після чого ОСОБА_9 втік та зустрівся з ОСОБА_8 , у якого кровоточила рана з голови. Після чого останні були госпіталізовані до лікарні. Зазначені ОСОБА_9 нанесені тілесні ушкодження йому та ОСОБА_8 , він відтворив на статисті.

Зазначені слідчі дії зафіксовані на носії інформації, який був переглянутий та досліджений судом у судовому засіданні носій інформації містить дані аналогічні даним викладених у протоколі.

Відеозапис зазначеної процесуальної дії у судовому засіданні досліджений, жодних процесуальних порушень з боку слідчого не встановлено, протокол слідчого експерименту від 10.05.2021 складений відповідно до вимог статей 104-106, 240 КПК України.

Відповідно з протоколу слідчого експерименту, складеного слідчим слідчого відділу Білоцерківського районного управління поліції Головного Управління Національної поліції України в Київській області ОСОБА_20 від 10.05.2021 з 11.35 год. по 11.55 год. проведеного за участю потерпілого ОСОБА_8 , слідує, що у ході його проведення, потерпілий розповів та показав обставини події, які мали місце 04.04.2021 приблизно о 00 годині 10 хвилин, біля будинку АДРЕСА_3 , та відтворив, як він у вказаний час зі своїм товаришем ОСОБА_9 перебував у першому під`їзді вказаного будинку, куди зайшли два чоловіки, один з яких ОСОБА_3 наказав всім вийти з під`їзду, а через декілька хвилин вийшов з під`їзду та підійшов до них, та почав виражатися на їх адресу нецензурною лайкою. В ході словесного конфлікту ОСОБА_3 завдав один удар рукою в область обличчя ОСОБА_9 , після чого ОСОБА_9 завдав у відповідь один удар в область обличчя ОСОБА_3 , внаслідок чого останній впав на спину на землю, а після того, як піднявся, пішов за будинок. Після чого повернувся з дерев`яною битою в руках та ОСОБА_8 разом з ОСОБА_9 почали тікати від нього, в ході чого ОСОБА_8 впав на землю та ОСОБА_3 з битою підбіг до нього та наніс йому один удар вказаною битою в область потилиці голови ОСОБА_8 . При цьому ОСОБА_8 продемонстрував на статисті, як внаслідок вказаного удару він впав на живіт обличчям до землі. Також, ОСОБА_8 зазначив, що він можливо втратив свідомість, тому що більше ударів він не пам`ятає, однак відчував біль в області спини та лівої лопатки. Після чого від ОСОБА_9 він дізнався, що ОСОБА_3 спричинив йому удар битою в область спини. Після того, як ОСОБА_8 отямився, він помітив, як ОСОБА_3 з битою побіг у бік ОСОБА_9 та ОСОБА_8 піднявся і пішов до будинку, при цьому у нього кровоточила рана з потилиці.

Після чого ОСОБА_8 зустрівся з ОСОБА_9 та останні були госпіталізовані до лікарні.

Зазначені слідчі дії зафіксовані на носії інформації, який був переглянутий та досліджений судом у судовому засіданні носій інформації містить дані аналогічні даним викладених у протоколі.

Відеозапис зазначеної процесуальної дії у судовому засіданні досліджений, жодних процесуальних порушень з боку слідчого не встановлено, протокол слідчого експерименту від 10.05.2021 складений відповідно до вимог статей 104-106, 240 КПК України.

Відповідно з протоколу слідчого експерименту, складеного слідчим слідчого відділу Білоцерківського районного управління поліції Головного Управління Національної поліції України в Київській області ОСОБА_20 від 20.05.2021 з 10.29 год. по 10.47 год. проведеного за участю неповнолітнього свідка ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в присутності законного представника неповнолітнього свідка - мати ОСОБА_21 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , слідує, що у ході його проведення неповнолітній свідок розповів та показав обставини події, які мали місце 04.04.2021 приблизно о 00 годині 00 хвилин, біля будинку АДРЕСА_3 , та відтворив, як він разом з ОСОБА_3 , ОСОБА_13 та її матір`ю ОСОБА_11 , яка була з молодшою дитиною прийшли до вказаного будинку, де жінки пройшли до під`їзду та зразу пролунав крик ОСОБА_11 , після чого ОСОБА_12 з ОСОБА_3 забігли у під`їзд, де побачили трьох підлітків, яким ОСОБА_3 наказав вийти з під`їзду, що останні і зробили. Після чого ОСОБА_12 та ОСОБА_3 допомогли підняти дитячу коляску на другий поверх та вийшли з під`їзду. Після чого ОСОБА_12 попрямував до кута будинку, а ОСОБА_3 підійшов до хлопців, які перебували у під`їзді та між ними виник словесний конфлікт, в ході якого один з потерпілих ОСОБА_9 завдав ОСОБА_3 один удар кулаком правої руки в ліву частину обличчя, внаслідок чого останній упав. Після чого ОСОБА_3 піднявся з землі та попрямував за кут будинку, а коли повернувся, то в руках тримав дерев`яну дубинку довжиною приблизно 50 см. та почав наздоганяти трьох хлопців, при цьому ОСОБА_12 побіг до транспортного засобу ОСОБА_3 , де їх чекав його брат ОСОБА_14 , якого ОСОБА_12 покликав на допомогу. При цьому приблизно на відстані 50 метрів ОСОБА_12 завдяки вуличному штучному освітленню побачив, як ОСОБА_3 стоячи біля дерева декілька ударів наніс палкою по тулубу хлопця, однак удари прийшлися по лівій руці, хто саме з хлопців то був свідок ОСОБА_12 не бачив. Таким чином хлопець підняв руку, щоб закрити обличчя, захищаючи свою голову. Після чого брат ОСОБА_3 на ім`я ОСОБА_14 покликав ОСОБА_3 та вони втрьох поїхали з місця конфлікту.

Зазначені слідчі дії зафіксовані на носії інформації, який був переглянутий та досліджений судом у судовому засіданні носій інформації містить дані аналогічні даним викладених у протоколі.

Відеозапис зазначеної процесуальної дії у судовому засіданні досліджений, жодних процесуальних порушень з боку слідчого не встановлено, протокол слідчого експерименту від 20.05.2021 складений відповідно до вимог статей 104-106, 240 КПК України.

Відповідно з протоколу слідчого експерименту, складеного слідчим слідчого відділу Білоцерківського районного управління поліції Головного Управління Національної поліції України в Київській області ОСОБА_20 від 21.05.2021 з 11.05 год. по 11.18 год. проведеного за участю свідка ОСОБА_17 , слідує, що у ході його проведення свідок розповів та показав обставини події, які мали місце 04.04.2021 приблизно о 00 годині 00 хвилин, біля будинку АДРЕСА_3 , та відтворив, як він знаходився у під`їзді АДРЕСА_5 , де мешкає потерпілий ОСОБА_9 , та до вказаного під`їзду зайшли дві жінки і два чоловіки, один із яких ОСОБА_12 , при цьому перший чоловік, як потім стало відомо ОСОБА_3 зробив їм зауваження за відпочинок у під`їзді, після чого свідок, ОСОБА_9 та ОСОБА_8 вийшли з під`їзду, а слідом вийшов ОСОБА_3 на вулицю. Через декілька хвилин також вийшов на вулицю ОСОБА_12 . Перед під`їздом на вулиці між ОСОБА_3 та ОСОБА_9 тривав словесний конфлікт через зауваження за відпочинок у під`їзді. Після чого ОСОБА_3 вдарив долонею правої руки в обличчя по правій щоці ОСОБА_9 , на що останній завдав удар у відповідь кулаком правої руки в область обличчя ОСОБА_3 , внаслідок чого він впав, а потім піднявшись, пішов за будинок, звідки повернувся з дерев`яною битою в руках. Всі хлопці почали тікати від ОСОБА_3 , а останній побіг за ними. Так, спіткнувшись ОСОБА_8 впав на землю, на живіт та до нього підійшов ОСОБА_3 та завдав йому один удар битою в область потилиці та два удари в область верхньої частини спини. Після чого ОСОБА_9 почав відволікати ОСОБА_3 та в цей момент ОСОБА_8 піднявся і відбіг в сторону, а ОСОБА_3 на відстані витягнутої руки завдав один удар в область голови ОСОБА_9 , при цьому останній прикрився від удару передпліччям лівої руки та удар прийшовся йому в область лівої руки. Після вказаного свідок зустрівся на алеї з ОСОБА_8 , у якого кровоточило із потиличної зони і з ОСОБА_9 , який тримався за лівий лікоть та скаржився на біль, після чого вони зайшли до аптеки, де потерпілим надали першу медичну допомогу. Потім приїхала швидка медична допомога та потерпілих госпіталізували до лікарні.

Зазначені слідчі дії зафіксовані на носії інформації, який був переглянутий та досліджений судом у судовому засіданні носій інформації містить дані аналогічні даним викладених у протоколі.

Відеозапис зазначеної процесуальної дії у судовому засіданні досліджений, жодних процесуальних порушень з боку слідчого не встановлено, протокол слідчого експерименту від 21.05.2021 складений відповідно до вимог статей 104-106, 240 КПК України.

Зауваження захисника, щодо недопустимості досліджених доказів з підстав того, що слідчі експерименти за участю потерпілого ОСОБА_9 , потерпілого ОСОБА_8 , неповнолітнього свідка ОСОБА_12 та свідка ОСОБА_17 не були проведені на місці події, суд не приймає до уваги, оскільки з аналізу норми ст. 240 КПК України вбачається, що вказана норма не містить відповідних вимог, щодо обов`язкового проведення вказаної слідчої дії на місці події.

Враховуючи, що слідчий експеримент відповідно до ст. 240 КПК України проводиться з метою перевірки і уточнення відомостей, у тому числі встановлення механізму нанесення тілесних ушкоджень, що не вимагає обов`язкового перебування на місці події.

Дослідженими протоколами слідчих експериментів від 10.05.2021 за участю потерпілого ОСОБА_9 , від 10.05.2021 за участю потерпілого ОСОБА_8 , від 20.05.2021 за участю неповнолітнього свідка ОСОБА_12 та від 21.05.2021 за участю свідка ОСОБА_17 встановлений та відтворений механізм нанесення тілесних ушкоджень обвинуваченим ОСОБА_3 дерев`яною битою потерпілим ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , таким чином для встановлення механізму нанесення тілесних ушкоджень місце проведення слідчої дії не впливає.

Крім цього з досліджених судом висновків експерта, тобто докладних описів проведених експертом досліджень та зроблених за їх результатами висновків, судом встановлено наступне.

Даними висновку експерта № 74 від 06.04.2021 встановлено, що при судово-медичній експертизі гр. ОСОБА_8 , 2002 року народження, знайдені наступні ушкодження: рана на голові; синці на спині. Описані ушкодження заподіяні тупими предметами можливо в строк та при обставинах указаних у постанові й обстежуваним. Рана на голові відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я (згідно з пунктами 2.3.2 та 2.3.3 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень Наказу МОЗ №6 від 17.01.1995 - тривалістю понад шести днів, але не більш як три тижні (21 день)). Синці відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, які, згідно з пунктом 2.3.5 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень Наказу МОЗ №6 від 17.01.1995, мають незначні скороминущі наслідки тривалістю не більш як шість днів. Локалізація та характер ушкоджень, дають змогу вважати, що мало бути не менш ніж дві точки прикладання сили.

Відповідно до висновку експерта № 75 від 06.04.2021 встановлено, що при судово-медичній експертизі гр. ОСОБА_9 , 2001 року народження, знайдені наступні ушкодження: перелом ліктьового виростка лівої ліктьової кістки. Описане ушкодження заподіяне тупими предметами, можливо, у спосіб вказаний у постанові. Дане ушкодження відноситься до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості, так як для повного зрощення перелому необхідно тривалий строк - більш ніж 3 тижні. Локалізація та характер ушкоджень, дають змогу вважати, що мало бути не менш ніж одна точка прикладання сили.

Згідно висновку експерта № 425/д від 05.05.2021 встановлено, що локалізація та характер тілесного ушкодження в ОСОБА_9 дає змогу вважати, що воно могло виникнути при обставинах, вказаних ним у протоколі проведення слідчого експерименту за його участю від 10.04.2021.

Відповідно до висновку експерта № 461/д від 25.05.2021 встановлено, що локалізація та характер тілесного ушкодження у ОСОБА_8 дає змогу вважати, що вони могли виникнути при обставинах, вказаних ним у протоколі проведення слідчого експерименту за його участю від 10.05.2021.

Даними висновку експерта № 432/д від 25.05.2021 встановлено, що при судово-медичні експертизі гр. ОСОБА_8 , знайдені наступні ушкодження: струс головного мозку, рана на голові. Описані ушкодження заподіяні тупими предметами, можливо, у строк, вказаний у постанові. Дані ушкодження відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що винили короткочасний розлад здоров`я (згідно з пунктами 2.3.2 та 2.3.3 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень Наказу МОЗ №6 від 17.01.1995 - тривалістю понад шість днів, але не більше, ніж три тижні ( 21 день).

Відповідно до висновку експерта № 473/д від 25.05.2021 встановлено, що локалізація та характер тілесних ушкоджень у ОСОБА_8 дає змогу вважати, що вони могли виникнути при обставинах, вказаних свідком ОСОБА_17 у протоколі проведення слідчого експерименту за його участю від 21.05.2021.

Згідно висновку експерта № 472/д від 25.05.2021 встановлено, що локалізація та характер тілесного ушкодження у ОСОБА_9 дає змогу вважати, що воно могло виникнути при обставинах, вказаних свідком ОСОБА_17 у протоколі проведення слідчого експерименту за його участю від 21.05.2021.

Даними висновку експерта № 487/д від 27.05.2021 встановлено, що при вивченні медичної документації на ім`я ОСОБА_9 , 2001 року народження, знайдені наступні ушкодження: перелом ліктьового відростка лівої ліктьової кістки. Описане ушкодження заподіяне тупими предметами, можливо, у строк вказаний у постанові. Дане ушкодження відноситься до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості, так як для повного зрощення перелому необхідно тривалий строк - більше, ніж 3 тижні.

Згідно з ч. 5 ст. 356 КПК України, в ході судового розгляду кожна сторона кримінального провадження для доведення або спростування достовірності висновків експертів, мала право надати суду відомості, які б стосувалися знань, вмінь, кваліфікації, освіти та підготовки цих експертів, однак стороною захисту такі відомості суду надані не були та в судовому засіданні судом не встановлені.

Тож, зазначені висновки суд визнає належними і допустимими доказами, оскільки останні відповідають вимогам КПК України, а безпосередньо порушень вимог статей 87, 101-102 КПК України, судом не встановлено та учасниками судового провадження не доведено.

Крім цього, згідно положень ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Відповідно до ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Так, у судовому засіданні захисником в порядку ч. 1 ст. 363 КПК України заявлено клопотання про доповнення судового розгляду, а саме заявлено клопотання про допит в якості свідків ОСОБА_12 та неповнолітнього свідка ОСОБА_13 у присутності її законного представника мати ОСОБА_11 , при цьому до початку судового засідання стороною захисту забезпечувався час та місце стороні обвинувачення для спілкування зі свідками сторони захисту для ознайомлення прокурора з показами, які нададуть свідки в суді.

Таким чином, враховуючи, що стороною захисту були виконані вимоги ч. 11 ст. 290 КПК України, а саме сторони кримінального провадження зобов`язані здійснювати відкриття одне одній додаткових матеріалів, отриманих до або під час судового розгляду, суд з урахуванням положень статей 22, 26 КПК України, задовольнив клопотання сторони захисту та у відповідності до вимог положень ст. 352 КПК України, допитав неповнолітнього свідка ОСОБА_13 , у присутності її законного представника матері ОСОБА_11 , яка в свою чергу повідомила в судовому засіданні, що ОСОБА_3 вона вважає своїм батьком, відносини між ними чудові, ОСОБА_22 не знає, ОСОБА_9 знає, як колишнього сусіда, відносини погані.

04.04.2021 приблизно о 00.01 год. заходячи у перший під`їзді, будинку АДРЕСА_3 , де було відсутнє світло, почули нецензурну лайку чоловіків та стояв запах паління цигарок. Мати ОСОБА_11 , яка зайшла першою в під`їзд запитала хто перебуває у під`їзді, але відповіді не було, тоді мати покликала ОСОБА_3 із ОСОБА_12 , які допомогли підняти на другий поверх коляску з дитиною, а самі пішли. Неповнолітній свідок та її мати з коляскою пройшли до квартири і більше не виходили, що відбувалось біля будинку між ОСОБА_3 та іншими, хто перебував у під`їзді неповнолітньому свідку не відомо.

Нецензурна лайка від чоловіків була на прохання ОСОБА_3 вийти з під`їзду, щоб пройти до квартири з дитячою коляскою.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_12 у судовому засіданні повідомив, що 04.04.2021 приблизно о 00.01 год. у під`їзді будинку АДРЕСА_3 він разом з ОСОБА_3 , ОСОБА_13 , з її матір`ю ОСОБА_11 , намагалися занести коляску з дитиною на другий поверх. Першими зайшли у під`їзд ОСОБА_11 з маленькою дитиною, яка перебувала в колясці, за якими рухалась ОСОБА_13 , дитина в колясці зразу в під`їзді почала плакати, як потім стало відомо вони злякалися, оскільки у під`їзді було темно і в ньому стояли три хлопця. Свідок ОСОБА_12 разом з ОСОБА_3 пройшли до під`їзду та допомогли підняти коляску з дитиною на другий поверх, після чого вони вийшли з під`їзду.

Після того, як ОСОБА_3 вийшов з під`їзду він підійшов до ОСОБА_9 випустивши дим від паління цигарки в обличчя останнього також наніс один удар рукою в обличчя ОСОБА_9 , на що останній наніс один удар в обличчя ОСОБА_3 , від якого останній впав на спину. Після чого ОСОБА_12 побіг до брата ОСОБА_3 до транспортного засобу, а коли повернулися, то біля під`їзду вже нікого не було. Через деякий час повернувся ОСОБА_3 та останній з братом відвезли свідка ОСОБА_12 до дому.

Після конфлікту ОСОБА_12 бачив на обличчі ОСОБА_3 гематому та кров на лівій стороні щелепи. У ОСОБА_9 та ОСОБА_8 тілесних ушкоджень ОСОБА_12 не бачив, але йому було відомо, що після конфлікту останні отримали тілесні ушкодження. На час події свідок ОСОБА_12 зустрічався з ОСОБА_13 .

На запитання учасників судового провадження свідок ОСОБА_12 повідомив, що у зв`язку з тим, що сплинуло багато часу з дня події, тому він давав покази зі слів ОСОБА_13 та її мати ОСОБА_11 . Наполягав, що під час досудового розслідування він пам`ятав обставини подій від 04.04.2021 краще.

Суд, критично ставиться до показань обвинуваченого ОСОБА_3 стосовно того, що останній наносив тілесні ушкодження потерпілим дерев`яною палкою діаметром 2 см. та приймає до уваги покази потерпілих та свідків допитаних у судовому засіданні безпосередньо, які в своїх показах зазначили, що ОСОБА_3 повернувся із-за будинку з дерев`яною битою, якою наносив потерпілим множні удари від яких дерев`яна палка могла б зламатися, а бита залишалась цілою.

При цьому, суд наголошує на тому, що будь-яких інших доказів в ході судового розгляду сторонами з боку обвинувачення та захисту, які були вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб передбачений КПК України, суду надано не було.

Отже, за таких обставин, враховуючи вищезазначене, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до висновку про повну доведеність вини обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 125, ч. 1 ст. 122 КК України, за вище встановлених обставин.

Стаття (частина статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений.

За нормативним визначенням умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження (ст. 122 КК України) з об`єктивної сторони характеризується: 1) дією або бездіяльністю, спрямованими на заподіяння середньої тяжкості тілесного ушкодження; 2) наслідком у вигляді спричинення середньої тяжкості тілесного ушкодження; 3) причинним зв`язком між вказаними діянням та наслідком; а із суб`єктивної сторони - прямим або непрямим умислом (ст. 24 КК України). Прямим є умисел, якщо особа усвідомлювала суспільне небезпечний характер свого діяння (дії або бездіяльності), передбачала його суспільне небезпечні наслідки і бажала їх настання. Непрямим є умисел, якщо особа усвідомлювала суспільно небезпечний характер свого діяння (дії або бездіяльності), передбачала його суспільно небезпечні наслідки і хоча не бажала, але свідомо припускала їх настання.

За таких обставин, враховуючи вищезазначене, суд за своїм внутрішнім переконанням, сформованим у порядку ст. 94 КПК України, приходить до висновку про повну доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_3 , кваліфікувавши дії останнього за ч. 1 ст. 122 КК України, а саме у вчиненні умисного середньої тяжкості тілесного ушкодження, тобто умисному ушкодженні, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я строком понад три тижні, а також за ч. 2 ст. 125 КК України, а саме у вчиненні умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

При цьому підстав, у відповідності до ч. 3 ст. 337 КПК України, для виходу за межі висунутого обвинувачення, чи його зміни, суд не вбачає, оскільки в ході судового розгляду обставин, які б перешкоджали ухваленню справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод не встановлено.

Мотиви призначення відповідного покарання.

Вирішуючи питання про призначення міри покарання обвинуваченому суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину), особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

Норма ч. 2 ст. 50 КК України, регламентує, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Отже, при призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання суд, згідно з вимогами статей 65, 68 КК України, враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, який згідно зі ст. 12 КК України є нетяжким злочином та кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, яке є кримінальним проступком, обставин, які б пом`якшували покарання ОСОБА_3 судом не встановлено. Оскільки останній вину визнав тільки в кінці судового засідання, цивільні позови визнав частково, що не може свідчити про щире каяття останнього. Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченому, суд визнає рецидив злочинів.

Крім цього, судом при призначенні покарання враховані дані про особу обвинуваченого ОСОБА_3 , а саме те, що він раніше судимий, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, неодружений, має на утриманні двох малолітніх дітей, офіційно працевлаштований водієм ТОВ «Експресс-Транс», має місце реєстрації та місце проживання.

При призначенні покарання суд враховує позицію сторони обвинувачення, яка вважала, що можливо призначити покарання обвинуваченому без ізоляції від суспільства, з вказаною позицією погодилась також сторона захисту.

Таким чином суд вважає, що виправлення і перевиховання, попередження з боку обвинуваченого ОСОБА_3 здійснення нових кримінальних правопорушень і досягнення інших цілей покарання, можливо без ізоляції його від суспільства, в зв`язку з чим вважає за необхідне застосувати до нього ст. 75 КК України.

Підстав для застосування ст. 69 КК України, чи норм ст. 69-1 КК України до обвинуваченого, суд не знаходить, у зв`язку з відсутністю передумов за яких дані правові норми мають змогу бути застосовані, та оскільки суд однозначно переконаний в тому, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України, визначена даним вироком міра покарання з урахуванням ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, а саме у виді позбавлення волі з застосуванням іспитового строку є достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів (кримінальних правопорушень).

Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.

Підстав для вирішення питань пов`язаних із запобіжним заходом відносно обвинуваченого немає з огляду на відсутність таких клопотань у учасників процесу та у світлі того, що відповідно до статей 22, 26 КПК України, суд у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами, які є вільними у використанні своїх процесуальних прав.

При вирішенні цивільного позову позивача/потерпілого ОСОБА_9 до обвинуваченого ОСОБА_3 про відшкодування майнової та моральної шкоди завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення, суд виходить з наступного.

Цивільний позивач свої вимоги обґрунтував тим, що з дня вчинення відносно потерпілого ОСОБА_9 кримінального правопорушення, останній тривалий час знаходився на стаціонарному лікуванні та на амбулаторному лікуванні, переніс накладання медичних швів. Проведена складна медична операція з застосуванням спеціальних засобів для зрощування кісток ( металева пластина з штифтами).

За час лікування потерпілим ОСОБА_9 було придбано багато ліків, які були призначені йому лікарями, придбання знеболюючих засобів, засобів гігієни та оброблення рани після перенесеної операції.

Також було придбано рекомендоване лікарями медичне обладнання спеціально призначене для зрощування кісток ліктьового суглобу, яке на даний час знаходиться в організмі та в подальшому буде проведена не одна операція направлена на видалення спеціального обладнання, в разі позитивної динаміки зрощування та загоєння.

На придбання ліків, медичних препаратів, медичного обстеження, проведення судово-медичної експертизи, придбання спеціального обладнання, витрати на пересування, як по смт Гребінки так і до міст Василькова та Києва потерпілим ОСОБА_9 було витрачено - 39 165,80 грн. ( тридцять дев`ять тисяч сто шістдесят п`ять гривень 80 копійок). Вказані витрати підтверджені фіскальними чеками та товарними накладними, оригінали яких подано до суду разом з позовною заявою.

Таким чином, діями обвинуваченого (відповідача) ОСОБА_3 потерпілому ОСОБА_9 було заподіяно матеріального збитку на загальну суму - 39 165,80 грн. ( тридцять дев`ять тисяч сто шістдесят п`ять гривень 80 копійок).

Крім того, в результаті злочину, з вини обвинуваченого (відповідача) ОСОБА_3 потерпілий ОСОБА_9 зазнав душевних страждань у зв`язку з перенесеними травмами та лікуванням. Замість того, щоб спокійно вести нормальний спосіб життя, він лікувався, довгий час знаходиться на стаціонарному та амбулаторному лікуванні. Дуже хвилювався в результаті чого його психологічний стан було помітно порушено. Замість спокійного повсякденного життя він був вимушений займатися збором необхідних документів, для подачі разом з позовною заявою до суду.

Моральні переживання потерпілого ОСОБА_9 обґрунтовуються тим, що до цього часу відповідач, проживаючи в сусідній з ним квартирі, знаючи про стан потерпілого навіть не поцікавився про стан його здоров`я з ситуації, що виникла він зрозумів, що відшкодовувати збитки, відповідач йому не збирається.

Крім цього під час судових дебатів ОСОБА_9 прийняв вибачення обвинуваченого ОСОБА_3 , але зазначив, що від дій останнього він до теперішнього часу має негативні наслідки, які проявляються в тому, що у зв`язку з тим, що від отриманих тілесних ушкоджень в лівій руці ОСОБА_9 не зміг працевлаштуватися за бажаним місцем роботи, де мав намір піти працювати після отримання відповідної освіти, оскільки не може до теперішнього часу підіймати важки електричні щітки і тому єдине місце роботи, яке ОСОБА_9 зміг знайти, це електрик у загальноосвітньої школи. Тобто отримані тілесні ушкодження, які наніс ОСОБА_3 , позбавили ОСОБА_9 високооплачуваної роботи.

Заподіяну потерпілому моральну шкоду ОСОБА_9 оцінює в 30000,00 (п`ятдесят тисяч гри., 00 коп.).

Цивільний відповідач ОСОБА_3 заявлену матеріальну шкоду не визнав, а з моральною шкодою погодився.

При вирішенні цивільного позову позивача/потерпілого ОСОБА_8 до обвинуваченого ОСОБА_3 про відшкодування майнової та моральної шкоди завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення, суд виходить з наступного.

Цивільний позивач свої вимоги обґрунтував тим, що з дня вчинення відносно потерпілого ОСОБА_8 кримінального правопорушення потерпілий ОСОБА_8 деякий час знаходився на амбулаторному лікуванні, переніс накладання медичних швів на голові з видаленням частини волосяного покриву голови, затягування рваної рани голови. Під час лікування піддався магніто-резонансній терапії на предмет виявлення пошкоджень головного мозку та наявності струсу головного мозку.

За час лікування потерпілим ОСОБА_8 було придбано багато ліків, які були призначені йому лікарями сплачено процедуру РМТ головного мозку, придбання знеболюючих засобів, засобів гігієни та оброблення рани голови.

На придбання ліків, медичних препаратів, медичного обстеження, проведення судово-медичної експертизи, витрати на пересування, як по смт Гребінки так і до міст Василькова та Києва потерпілим ОСОБА_8 було витрачено - 4 357, 08 грн. ( чотири тисячі триста п`ятдесят сім гривень 08 копійок). Вказані витрати підтверджені фіскальними чеками та товарними накладними, оригінали яких подано до суду разом з позовною заявою.

Таким чином, діями обвинуваченого (відповідача) ОСОБА_3 потерпілому ОСОБА_8 було заподіяно матеріального збитку на загальну суму - 4 357, 08 грн. ( чотири тисячі триста п`ятдесят сім гривень 08 копійок).

Крім того, в результаті злочину, з вини обвинуваченого (відповідача) ОСОБА_3 потерпілий ОСОБА_8 зазнав душевних страждань у зв`язку з перенесеними травмами та лікуванням. Замість того, щоб спокійно вести нормальний спосіб життя, він лікувався, довгий час знаходиться на амбулаторному лікуванні. Дуже хвилювався в результаті чого його психологічний стан було помітно порушено. Замість спокійного повсякденного життя він був вимушений займатися збором необхідних документів, для подачі разом з позовною заявою до суду.

Моральні переживання потерпілого ОСОБА_8 обґрунтовуються тим, що до цього часу відповідач навіть не поцікавився про стан його здоров`я з ситуації, що виникла він зрозумів, що відшкодовувати збитки, відповідач йому не збирається. Крім цього ОСОБА_8 звернув увагу, що виховується однією матір`ю, якій було дуже важко матеріально та морально лікувати його, ця подія внесла багато незручностей в їх побут, оскільки у останніх велике господарство, у вигляді домашньої худоби за якою не було часу глядіти.

Заподіяну потерпілому моральну шкоду ОСОБА_8 оцінює в 30000,00 (тридцять тисяч гри., 00 кой.).

Цивільний відповідач ОСОБА_3 визнав матеріальну шкоду в повному обсязі, але вважав, що моральна шкода заявлена необґрунтовано.

Суд, заслухавши думку учасників процесу, дослідивши надані ними доказами з точки зору належності і допустимості, та розглянувши сам спір у кримінальному провадженні, на підставі ч. 5 ст. 128 КПК України, за правилами, встановленими цим Кодексом та в частині процесуальних відносин, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, які цим Кодексом не врегульовані, застосувавши норми Цивільного процесуального кодексу України в частині, що не суперечать засадам кримінального судочинства, вважає за необхідне зазначити про таке.

Згідно з ч. 1 ст. 128 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право пред`явити цивільний позов до обвинуваченого.

Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст.11 ЦК України, підставою виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є завдання майнової (матеріальної) шкоди іншій особі.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України, що кореспондується з нормами ст. 1177 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

У судовому засіданні цивільним позивачем ОСОБА_9 було надано у розумінні ст. 60 ЦПК України належні та допустимі докази понесеної позивачем матеріальної шкоди у сумі 39 165,80 грн., а тому позов у цій частині слід задовольнити, як обґрунтований та стягнути зазначену суму з обвинуваченого/цивільного відповідача ОСОБА_3 .

У судовому засіданні цивільним позивачем ОСОБА_8 було надано у розумінні ст. 60 ЦПК України належні та допустимі докази понесеної позивачем матеріальної шкоди у сумі 4 357,08 грн., а тому позов у цій частині слід задовольнити, як обґрунтований та стягнути зазначену суму з обвинуваченого/цивільного відповідача ОСОБА_3 .

Разом з тим, вирішуючи питання про розмір відшкодування моральної шкоди, суд враховує, за яких обставин і якими діями вона завдана, яким є ступінь вини кожного з заподіювачів, в якій грошовій сумі потерпілий вказує на пов`язані з нею втрати та з чого при цьому виходить.

Зокрема, статтею 1167 ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

У відповідності ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Зокрема, п. 3 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31.03.1995 регламентовано, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

За таких обставин суд, враховуючи наявність моральної (немайнової) шкоди у потерпілого ОСОБА_9 , яка була завдана кримінальними правопорушеннями (злочинами), та виходячи з положень ст. 128 КПК України, та норм ЦК України, визначає розмір такої шкоди з урахуванням характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення), стану здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих стосунках, часу та зусиль, необхідних для відновлення попереднього стану та з урахуванням інших обставин, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості й вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого/цивільного відповідача ОСОБА_3 на користь потерпілого цивільного позивача ОСОБА_9 30 000,00 гривень.

Також, враховуючи наявність моральної (немайнової) шкоди у потерпілого ОСОБА_8 , яка була завдана кримінальними правопорушеннями (злочинами), та виходячи з положень ст. 128 КПК України, та норм ЦК України, визначає розмір такої шкоди з урахуванням характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення), стану здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих стосунках, часу та зусиль, необхідних для відновлення попереднього стану та з урахуванням інших обставин, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості й вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого/цивільного відповідача ОСОБА_3 на користь потерпілого цивільного позивача ОСОБА_8 30 000,00 гривень.

Доводи сторони захисту щодо залишення цивільних позовів без розгляду у зв`язку з наявними недоліками в цивільних позовах, суд не приймає до уваги та вважає, що наявні описки в цивільних позовах не мають наслідків у вигляді залишення їх без розгляду.

Процесуальні витрати в кримінальному провадженні відсутні.

Долю речових доказів, суд вирішує в порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись статтями 368, 371, ч. 2 ст. 373, 374, 376, 615 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 122, ч. 2 ст. 125 КК України та призначити йому покарання:

- за ч. 2 ст. 125 КК України у вигляді обмеження волі строком на один рік;

- за ч. 1 ст. 122 КК України у вигляді позбавлення волі строком на три роки.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, ОСОБА_3 призначити остаточне покарання у вигляді позбавлення волі строком на три роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з іспитовим строком на два роки.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Запобіжний захід, як захід забезпечення кримінального провадження, ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили не обирати.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_9 матеріальну шкоду в розмірі 39 165,80 грн. (тридцять дев`ять тисяч сто шістдесят п`ять гривень 80 копійок), завданої в наслідок вчинення злочинів.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_9 моральну шкоду в розмірі 30000,00 грн. (тридцять тисяч грн., 00 коп.), завданої в наслідок вчинення злочинів.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_8 матеріальну шкоду в розмірі 4 357, 08 грн. ( чотири тисячі триста п`ятдесят сім гривень 08 копійок), завданої в наслідок вчинення злочинів.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_8 моральну шкоду в розмірі 30000,00 грн. (тридцять тисяч грн., 00 кой.), завданої в наслідок вчинення злочинів.

Речові докази по справі, а саме: медичну амбулаторну картку на ім`я ОСОБА_8 та копію магнітно-резонансної томограми №0920 від 15.04.2021 на ім`я ОСОБА_8 ; копію виписки з історії хвороби стаціонарного хворого № 800705/822 на ім`я ОСОБА_9 , рентгенівський знімок на ім`я ОСОБА_9 ; медичну карту стаціонарного хворого №117082 ОСОБА_9 , - провернути останнім, як власникам майна.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після проголошення.

Обвинувачений, захисник, потерпілий, його представник мають право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Суддя: ОСОБА_23