Справа № 643/883/24
Провадження № 1-кс/643/165/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2024 року слідчий суддя Московського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні зали суду в м. Харкові погоджене прокурором клопотання старшого слідчого СВ ХРУП №2 ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0001206 від 21.04.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Слідчим відділом Харківського РУП №2 ГУНП в Харківській області, за процесуальним керівництвом Салтівської окружної прокуратури м. Харкова, здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0001206 від 21.04.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України.

В ході проведення досудового розслідування по кримінальному провадженню встановлено, що 20.04.2022 до Харківського РУП № 2 надійшло повідомлення від ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про те, що 20.04.2022 невстановлена особа, заволоділа його автомобілем марки "Пежо" д/н НОМЕР_1 , яке він залишив на СТО за адресою: м. Харків, вул. Бучми, 36.

В якості потерпілого по матеріалам кримінального провадження було допитано власника автомобіля, а саме ОСОБА_5 , який під час допиту повідомив, що 19.02.2022 він залишив свій автомобіль у свого товариша ОСОБА_6 на СТО, на території ГК, що знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Бучми, 36.

24.02.2022 у зв`язку із повномасштабним вторгнення військ Російської Федерації, потерпілий ОСОБА_5 був вимушений покинути межі міста Харкова, та поїхав для тимчасового проживання в с. Ольшани, Харківської області.

20.04.2022 потерпілому ОСОБА_5 подзвонив його товариш ОСОБА_6 , та повідомив, що невідомі особи одягнені у форму, які пересувались на БТР незаконно заволоділи належним йому автомобілем Peugeot» моделі «Boxer», сірого кольору, 2001 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 .

Також в ході допиту в якості потерпілого ОСОБА_5 повідомив, що до того як невстановлені особи незаконно заволоділи належним йому транспортним засобом, на мобільний телефон надійшов виклик від невідомої йому особи, яка представилась ОСОБА_7 волонтером. Зазначений чоловік в телефонному режимі прохав потерпілого надати в тимчасове користування належний йому автомобіль вказаної вище моделі та марки, попередньо відремонтувавши його на СТО в місті Мерефа, Харківської області, однак потерпілий відмовився у свою чергу. Останній телефонував з номеру НОМЕР_2 .

На даний час місцезнаходження транспортного засобу марки «Peugeot» моделі «Boxer», сірого кольору, 2001 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_3 не встановлено.

Власником майна, а саме транспортного засобу марки «Peugeot» моделі «Boxer», сірого кольору, 2001 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_3 , є ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що є відповідний документ НОМЕР_4 .

30.04.2022 вищевказаний ТЗ було внесено до ІПНП «Гарпун» за категорією «204 - Розшук ТЗ за іншими кримінальними правопорушеннями».

З огляду на вищевказане, відповідно до ст.ст. 170, 171 КПК України, виникла необхідність накладення арешту на вищевказане у клопотанні майно, яке є предметом вчинення кримінального правопорушення, адже не застосування арешту на дане майно може привести до його відчуження, приховування, втрати або настання інших наслідків, які можуть перешкодити здійсненню досудового розслідування.

Прокурор та слідчий разом з клопотанням подали заяви, в якій просили розглянути клопотання без їх участі, клопотання підтримали та просили задовольнити в повному обсязі.

В зв`язку з розглядом клопотання за відсутності учасників кримінального провадження, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось відповідно до вимог ч. 4 ст. 107 КПК України.

Суд, розглянувши клопотання про арешт майна, дослідивши додані до клопотання матеріали, вважає його таким, що підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна здійснюється під час огляду, обшуку.

Згідно ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Відповідно до п.1 ч.2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використовувалися як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.

Згідно абз. 2 ч.1 ст. 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно положень ч.2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч.3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому п.1 ч.2 ст. 170 КПК України арешт накладається на майно будь-якої фізичної особи за наявності підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Згідно ч.1 ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.

Відповідно до ч.5 ст.171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилученого майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Відповідно ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини 2 статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу).

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Стороною обвинувачення доведено, що зазначене в клопотанні слідчого майно має значення для забезпечення даного кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є доказом злочину, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України. Незастосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт вказаного майна в подальшому може перешкодити кримінальному провадженню. На виконання вимог ч. 1 ст. 173 КПК України, сторона обвинувачення довела слідчому судді необхідність арешту цього майна, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 170 КПК України.

Застосування заходу забезпечення у вигляді арешту у вказаний спосіб відповідає належній правовій процедурі та завданням кримінального провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 131-132, 170-175, 309, 395 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на майно, шляхом позбавлення права на відчуження, розпорядження та користування ним, а саме на транспортний засіб марки «Peugeot» моделі «Boxer», сірого кольору, 2001 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_3 , власником якого є ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що є відповідний документ свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_4 від 31.10.2019.

Зберігання майна зазначеного в п.п.1.1-1.3 визначити відповідно до «Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження», який затверджено постановою КМ України від 19 листопада 2012 року №1104, та «Інструкції про порядок вилучення, обліку, зберігання та передачі речових доказів у кримінальних справах, цінностей та іншого майна органами дізнання, досудового слідства і суду», затвердженої наказом № 51/401/649/471/23/125 від 27.08.2010.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Роз`яснити, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а особою, яка не була присутньою під час проголошення ухвали в той самий строк з моменту отримання копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1