справа № 208/647/18
№ провадження 1-кп/208/40/23
ВИРОК

Іменем України

06 грудня 2023 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі: головуючого, судді ОСОБА_1 , при секретарях ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю прокурора ОСОБА_4 , потерпілої ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 , захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

у відкритому судовому засіданні розглянувши матеріали кримінального провадження № 0002686 відносно:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, громадянина України, освіта середньотехнічна, офіційно не працевлаштований, одружений, на утриманні має двох малолітніх дітей 2015 та 2016 років народження, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

який обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Приблизно о 12 годині 55 хвилин 31.12.2017 року, ОСОБА_6 , в світлий час доби керуючи технічно справним легковим автомобілем Daewoo Sens» державний номер НОМЕР_1 , що належить на праві приватної власності ОСОБА_10 , здійснював рух по вулиці Звенигородська, з боку вулиці Михайла Грушевського в напрямку пр. В. Стуса в м. Кам`янське Дніпропетровської області, по автодорозі, що має по дві смуги руху в кожному напрямку, зі швидкістю не менше 52,5...65,7 км/год.

Рухаючись в районі будинку № 38 по вул. Звенигородська в м. Кам`янське, Головко, як водій механічного транспортного засобу, не маючи перешкод ні технічного, ні механічного характеру, повинен був при виявленні пішохода, який вийшов на проїжджу частину дороги та наближається до смуги руху автомобіля «Daewoo Sens» під його керуванням, вжити заходи для зниження швидкості аж до зупинки автомобіля або безпечного для інших учасників руху об`їзду пішохода, тобто він повинен був відповідно до вимог п.12.3 Правил дорожнього руху Україну,

«у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, які водій об`єктивно здатний виявити, він повинен негайно вжити заходи для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди»

В порушення вимог вищевказаного пункту ПДР України, Головко як водій механічного транспортного засобу, не маючи перешкод ні технічного, ні механічного характеру, при необмеженій видимості і оглядовості, здійснюючи рух по вулиці Звенигородська в м. Кам`янське в районі будинку № 38, виявив, що на проїжджу частину дорогу зліва вийшов пішохід - чоловік похилого віку, та в темпі повільного кроку почав перетинати проїжджу частину дороги зліва направо, наближаючись до смуги руху автомобілю «Daewoo Sens» під його керуванням, своєчасно заходів до зниження швидкості руху керованого ним автомобілю не вжив, внаслідок чого скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В результаті даної ДТП, пішоходу Медведєву заподіяні тілесні ушкодження у вигляді сумісної травми тіла: закритої черепно-мозкової травми з садном на голові, яка супроводжувалась явищами забою головного мозку; тупа травма шиї з переломом зубоподібного виростку 2-го шийного хребця з ротаційним підвивихом назад, з переломом дужки 1-го шийного хребця ліворуч, з компресійним переломом 7-го шийного хребця, які ускладнились верхнім комбінованим тетрапарезом; забій спинного мозку на рівні грудного відділу хребта; закритий перелом велико - та малогомілкової кісток правої гомілки в верхній третині; синець та садна на верхніх кінцівках - відносяться до тяжких тілесних пошкоджень, по ознаці небезпеки для життя.

Дії водія автомобілю «Daewoo Sens» ОСОБА_12 не відповідали вимогам п. 12.3 Правил дорожнього руху України, що з технічної точки зору, знаходиться в причинному зв`язку з настанням події даної пригоди, оскільки вказане порушення безпосередньо спричинило настання події даної дорожньо-транспортної пригоди.

В судовому засіданні обвинувачений свою вину у скоєнні злочину при визначених в обвинувальному акті обставинах визнав повністю та пояснив наступне.

31.12.2017 року приблизно о 13.00 годині, він рухався на технічно справному автомобілі «Деу Ланос» по вулиці М.Грушевського в сторону кінотеатру «Комсомолець» з швидкістю приблизно 50-55 км/год. З обох сторін вулиці стояли автомобілі. З лівої сторони, перед магазином «Малинка», стояв автобус жовтого кольору який заважав повній оглядовості дороги. Побачив, як із-за вказаного автобуса виглянув дідусь. Він відреагував та трохи пригальмував. Пішохід зупинив свій хід, потім його пришвидшив та почав перебігати дорогу. Він знов застосував гальма але уникнути зіткнення вже не зміг, та скоїв наїзд на пішохода. Заміри місця ДТП робили при ньому. На лікування потерпілого надавав його родині грошові кошти.

Свою вину визнає повністю. Просить потерпілу прийняти його вибачення за травмування батька. Цивільний позов визнає повністю. Матеріальну шкоду виплатив. Виплатив частину моральної шкоди та зобов`язується її повністю погасити.

Просив не позбавляти його волі. При вирішенні питання додаткового покарання, просить не позбавляти права керування транспортними засобами. Він має на утриманні малолітніх дітей, неофіційно працює водієм. На теперішній час керування транспортним засобом є його єдино можливий спосіб утримувати свою родину. Відсутність роботи також утруднить виконання ним рішення суду про повне відшкодування потерпілій стороні заподіяної моральної шкоди.

Вина ОСОБА_6 встановлена в судовому засіданні та підтверджена відповідними та належними доказами, які були предметом дослідження у цьому кримінальному провадженні, а саме:

- показаннями потерпілої ОСОБА_13 яка пояснила суду, що потерпілий ОСОБА_11 її батько.

31.12.2017 року приблизно о 13.00 годині, до неї на зателефонувала жінка та повідомила, що її батька збила машина біля магазину «Малинка» по вулиці Звенигородська. Вона прибігла на місце ДТП. Батько вже лежав в машині ШМД. Бачила на місці ДТП, автомобіль з розбитим лобовим склом. Поліцейські на місці ДТП проводили якісь слідчі дії, але вона не звертала на них увагу.

Батько знаходився в лікарні місяць. Потім виписався з лікарні, та через тиждень помер.

Під час знаходження батька в лікарні, обвинувачений надавав кошти на лікування. На теперішній час підтверджує факт повного відшкодування ОСОБА_6 завданої їй матеріальної шкоди та часткового відшкодування моральної шкоди. Підтримує думку прокурора про призначення ОСОБА_12 покарання не пов`язаного з реальним позбавленням волі, і покладається у цьому на розсуд суду. Просила призначити обвинуваченому покарання без позбавлення його права керування транспортними засобами, так як тому потрібно годувати свою сім`ю;

- показаннями свідка ОСОБА_14 який пояснив суду, що потерпілий по справі його дідусь. 31.12.2017 року приблизно о 13.00 годині, їх сповістили про події які відбулися з дідусем та вони разом з матір`ю вийшли на місце ДТП. Дідусь вже знаходився в машині ШМД. Дідусь тоді казав, що автомобіль був далеко та він встигав перейти дорогу. Обвинувачений казав йому, що під час руху, бачив потерпілого, але не думав що він продовжить рух.

Знаходився на місці події приблизно 30-60 хвилин, та бачив як поліцейські проводять слідчі дії. Гальмівний шлях автомобіля складав приблизно 30 метрів;

- показаннями свідка ОСОБА_15 , який пояснив суду, що 31.12.2017 року по вулиці Бойко в м. Кам`янське, потерпілий ОСОБА_16 переходив дорогу в сторону магазину «Малінка» Чув як автомобіль «Ланос» здійснив гальмування 2 рази та автомобіль пішов юзом, після чого стався наїзд на пішохода ОСОБА_16 . Від удару останній відлетів на 4-4.5 метри. Потім, всі хто був поряд з місцем ДТП, в тому числі і водій, телефонували до швидкої допомоги. Коли потерпілий переходив дорогу, він не зупинявся. Переходив повільно;

- показаннями свідка ОСОБА_17 який пояснив суду, що він на момент вищезазначених подій працював в ЦНАП.

31.12.2017 року, в обідню перерву, він вийшов з роботи за покупками до магазину «Малинка» Знаходячись біля приміщення, він бачив як літній чоловік вийшов на дорогу, та почув звук гальмування автомобіля. Через мить літній чоловік знову почав рух, та він знов почув звук гальмування автомобіля, та удар наїзду на пішохода. Припускає, що водій автомобіля під час руху подумав, що пішохід буде стояти. Поряд стояли інші авто, і припускає, що маневр об`їзду можливий був тільки в припарковані автомобілі;

- показаннями свідка ОСОБА_18 який пояснив суду, що 31.12.2017 року приблизно о 12.00 годині, він їхав до магазину «Малинка» Припаркувався біля магазину та запам`ятав, що з права та зліва знаходилися автомобілі. Також, на зупинці громадського транспорту стояв автобус жовтого кольору, перед яким знаходилося авто. Після приїзду поліції, був залучений в якості понятого при складанні протоколів, допомагав вимірювати відстані рулеткою. Особисто він нічого не питав у ОСОБА_6 , але чув що той не заперечує що збив людину;

- показаннями свідка ОСОБА_19 яка пояснила суду, що в обідній час 31.12.2017 року, вона хотіла скупитися в магазині «Малинка» Знаходилася в своєму авто за кіоском, який розташований на деякій відстані від магазину «Малинка» та бачила, як повз швидко проїхав автомобіль, який почав пригальмовувати та потім стався удар, наїзд на дідуся. Після вона почала викликати ШМД;

Дідусь переходив не по пішохідному переходу. Дорога в місці переходу дідуся широка, тому, на її думку, водію ОСОБА_12 нічого не заважало здійснити маневр. Взагалі на тому проміжку дороги автомобілі рухаються швидко. Ніяких дорожніх знаків на той час в районі ДТП не було. Пішохідний перехід знаходився в іншому місці. З лівої сторони по ходу руху автомобіля, ніяких припаркованих авто не знаходилося. По праву сторону стояли автомобілі;

- показаннями свідка ОСОБА_20 яка пояснила суду, що 31.12.2017 року приблизно о 13.00 годині, вона знаходилася біля магазину «Малинка» ОСОБА_21 як потерпілий, дідусь переходив дорогу в сторону цього магазину. Почула свист гальмування автомобіля та повернулася. Побачила удар, наїзд, та як потерпілий летить від удару. Поряд з місцем ДТП, а саме на протилежній магазину «Малинка» стороні, стояли припарковані приблизно 3-4 автомобілі;

- показаннями свідка ОСОБА_22 який пояснив суду, що з потерпілими по справі раніше не знайомий. Обвинувачений його рідний син.

31.12.2017 року, приблизно о 11.45 годині, до нього зателефонував син ОСОБА_23 та повідомив що він збив людину. Одразу під`їхав на місце ДТП, а саме на вулицю Бойко 38, біля магазину «Малинка» На місці побачив багато людей. Була вже поліція. Чи була на місці швидка допомога, не пам`ятає. Потерпілий дідусь лежав на асфальті. З правої сторони, стояв автобус «Еталон» жовтого кольору, який був припарковий перед спуском, оскільки було багато людей. Вказаний автобус перекривав водіям огляд.

На місці ДТП, спілкувався зі свідком ОСОБА_24 . Остання сказала що бачила ДТП. Бачив як проводили заміри;

- показаннями свідка ОСОБА_25 який пояснив суду, що обвинувачений його брат. 31.12.2017 року, приблизно о 12-13.00 годині, йому зателефонували та повідомили, що брат ОСОБА_26 збив чоловіка. Він одраз приїхав на місце ДТП, біля магазину «Малинка» На місці ще не було а ні поліції, а ні швидкої допомоги. Він побачив скупчення машин. Зліва за перехрестям зі сторони водія стояв автобус, який перекривав водіям та пішоходам огляд та створював аварійну ситуацію. Через приблизно 10 хвилин, вказаний автобус з місця події поїхав. На місці ДТП автомобіль брата стояв у правому ряду, а потерпілий лежав з правої сторони, посеред дороги;

- витягом з ЄРДР від 31.12.2017 року, як підстави початку досудового слідства, з правовою кваліфікацією за ч.1 ст. 286 КК України, з фабулою що 31.12.2017 року, приблизно о 12.55 годині, напроти будинку №38 по вулиці Звенигородська в м. Кам`янське, водій автомобіля «Daewoo Sens» д/з НОМЕР_1 , ОСОБА_6 , скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_11 , який перетинав проїзну частину дороги зліва направо по напрямку руху автомобіля, в невстановленому для переходу місці.

Внаслідок ДТП травмовано пішохода ОСОБА_11 з діагнозом: ВЧМТ, СГМ, рублена рана тім`яної частини голови, та госпіталізовано до реанімаційного відділення КЗ «КМЛШМД» (т.2 а.с. 1);

- протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 31.12.2018 року, згідно якого зафіксована обстановка на місці ДТП, ділянці місцевості розташованої по вулиці Звенигородська в м. Кам`янське, напроти будинку №38. На зазначеній ділянці розташований автомобіль «Daewoo Sens» д/з НОМЕР_1 з пошкодженням переднього бамперу, рамки переднього державного номеру, розбитого лобового скла, деформованим лівим двірником скла, деформованим капотом в передній лівій частині, а також виявлено сліди волосся на лобовому склі та щітці двірника, схемою ДТП та фотознімками (т.2 а.с. 11-24);

- речовими доказами по справі - вищезазначеним автомобілем «Daewoo Sens» д/з НОМЕР_1 (т.2 а.с. 32);

- протоколом огляду предметів - відеофайлу, котрий міститься на оптичному диску, яким зафіксовано ДТП 31.12.2017 року на вулиці Звенигородська в м. Кам`янське.

В ході перегляду зазначеного відеофайлу, встановлено, що він містить інформацію про рух автомобіля «Daewoo Sens» НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_6 , та рух на проїзній частині пішохода ОСОБА_11 , сам механізм ДТП. Записаний за допомогою відео регістратора та камери зовнішнього відео спостереження, які належать та встановлена на електроопорі, розташована перед зупиночним карманом для транспортних засобів напроти магазину «Малинка» розташованого за адресою м. Кам`янське вул. Звенигородська 38, яка направлена безпосередньо на проїжджу частину вул. Звенигородська, та охоплює в своєму обзорі заїзд до прилеглі території, а саме до двору будинку № 49 по вул. Звенигородська. Згідно лічильника часу, що знаходиться в лівому нижньому куті відкритого вікна відеозапису, запис починається 31.12.207 року о 12 год. 55 хвилин 01 сек. та закінчується 31.12.2017 року о 12 год. 59 хвилин 59 сек. Згідно даних програвача - відеозапис тривалістю 4 хвилин 58 сек.

При перегляді відеозапису встановлено, що о 12 годині 55 хвилин 17 сек. в кадрі з`являється пішохід ОСОБА_11 , який довільно рухається по дворовій дорозі будинку № 49 по вул. Звенигородська, та йде в напрямку будинку № 38. Пішохід рухається самостійно, без сторонньої допомоги, крім того видно, що руки останнього заведені назад, пішохід йде без ручної поклажі. Підійшовши до краю проїжджої частини вул. Звенигородська, пішохід ОСОБА_11 подивився в бік пр. Василя Стуса пропускаючи легковий автомобіль світлого кольору іноземного виробництва, та потім перевів свій погляд на правий свій бік та подивився в бік вул. М. Грушевського. Далі о 12 годині 55 хвилин 49 сек. він вийшов на поїжджу частину дороги та почав її перетинати строго перпендикулярно їй в темпі вільного кроку, далі 12 годині 55 хвилин 53 сек., пішохід змінив свій крок прискорившись та зміняючи свій темп руху на біг та одночасно подивився в правий бік. Далі о 12 годині 55 хвилин 54 сек. в кадрі відеокамери з`являється автомобіль «Daewoo Sens» д.н. НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_6 , якісь рухається по вул. Звенигородська з боку вул. М.Грушевського, та який о 12 годині 55 хвилин 55 сек. здійснив наїзд передньою лівою частиною автомобіля на праву частину тулубу пішохода ОСОБА_11 . Від удару, пішохода ОСОБА_11 спиною закинуло на капот та лобове скло, та далі по інерції скинуло на проїжджу частин дороги попереду автомобіля який зупинився.

Час, затрачений пішоходом ОСОБА_11 на подолання відстані з моменту виходу і проїжджу частину дороги вул. Звенигородська, до моменту наїзду на нього автомобілем «Daewoo Sens» д.н. НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_6 , складає 6.0 секунд.

Місце ДТП вулиця Звенигородська, має двосторонню організацію руху. Дорожнє покриття це вологий асфальтобетон. Світлий час доби. (т.2 а.с. 58-59);

- речовими доказами по справі вищезазначеним оптичним диском із відео файлом, яким зафіксовано момент ДТП на вулиці Звенигородська 31.12.2017 року (т.2 а.с. 60-61);

- висновком судово-медичної експертизи №48-Е від 19.01.2018 року, згідно якого у ОСОБА_11 виявлені пошкодження у вигляді сумісної травми тіла: закритої черепно-мозкової травми з садном на голові, яка супроводжувалась явищами забою головного мозку; тупа травма шиї з переломом зубоподібного виростку 2-го шийного хребця з ротаційним підвивихом назад, з переломом дужки 1-го шийного хребця ліворуч, з компресійним переломом 7-го шийного хребця, які ускладнились верхнім комбінованим тетрапарезом; забій спинного мозку на рівні грудного відділу хребта; закритий перелом велико - та малогомілкової кісток правої гомілки в верхній третині; синець та садна на верхніх кінцівках, які відносяться до тяжких тілесних пошкоджень, по ознаці небезпеки для життя.

Пошкодження виникли внаслідок дії тупого твердого предмета, предметів, або при ударі о подібні. Давність утворення пошкоджень може відповідати терміну указаному у медичних документах.

При надходженні до стаціонару 31.12.17 р. о 14:45 год. взята кров для токсикологічного дослідження, при якому у крові етилового алкоголю не виявлено (т.2 а.с. 74-76);

- висновком автотехнічної експертизи №5/10.2/14 від 18.01.2018 року, згідно якого

на момент експертного огляду робоча гальмівна система автомобіля «Daewoo Sens» реєстраційний номер НОМЕР_1 знаходиться в працездатному стані, відсутні які-небудь несправності, які впливають на їх вихідні параметри.

На момент експертного огляду рульове керування автомобіля «Daewoo Sens» реєстраційний номер НОМЕР_1 знаходиться в працездатному стані, несправностей які могли би привести до втрати керованості транспортного засобу в процесі його руху до ДТП не виявлено.

На момент експертного огляду передньої та задньої підвісок автомобіля «Daewoo Sens» реєстраційний номер НОМЕР_1 , знаходяться в працездатному стані, відсутні які-небудь несправності, які впливають на їх вихідні параметри (т.2 а.с. 80-87);

- висновком автотехнічної експертизи №5/10.1/32 від 22.01.2018 року, згідно якого при швидкості руху автомобіля «Daewoo Sens» рівному 55,0 км/год., в даній дорожній обстановці водій автомобіля «Daewoo Sens» ОСОБА_6 повинен був діяти відповідно до вимог п. 12.3. Правил дорожнього руху України.

Для швидкості руху автомобіля «Daewoo Sens» рівній 100,0 км/год., в даній дорожній обстановці водій автомобіля «Daewoo Sens» ОСОБА_6 повинен був діяти відповідно до вимог п.п. 12.3., 12.4. і 12.9.6) Правил дорожнього руху України.

При заданому механізмі події (швидкість 55 км/г), дії водія автомобіля «Daewoo Sens» ОСОБА_6 не відповідали вимогам п. 12.3. Правил дорожнього руху України, що, з технічної точки зору, знаходилося в причинному зв`язку з настанням події даної пригоди (т.2 а.с. 103-109);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 24.09.2019 року, згідно якого він проводився на тій же території, де і було скоєння ДТП, а саме на проїжджій частині вул. Звенигородської напроти будинку № 38 в м. Кам`янське, за дорожніх та погодних умовах, які в повній мірі відповідали умовам що були на час пригоди.

Потерпіла ОСОБА_5 повідомила що вона свідком даної пригоди не була, їй зателефонували хвилин через 10 після пригоди. Прийшла на місце пригоди, оскільки мешкає поблищу з місцем пригоди, її батько вже знаходився в швидкій. Пояснила, що коли прийшла, автобусу на тому місці не було.

Для наочності, сліди гальмування зафіксовані в протоколі огляду місця ДТП, відновленні слідчим за допомогою крейди на асфальті. Відновлено місце наїзду на пішохода, яке було вказане водієм ОСОБА_6 безпосередньо під час оформлення місця ДТП.

ОСОБА_6 пояснив що 31.12.2017 року близько о 13.00 годині, він здійснював керування на автомобілі «Daewoo Sens», рухався з боку вул. М. Грушевського в напрямку пр. В.Стуса. В автомобілі був один. Швидкість його руху складала близько 55 км/год, максимум до 60 км/год. Коли він під`їжджав до будинків № 49 та № 38 по вул. Звенигородській, йому із-за автобусу нічого не було видно.

Встановлений на теперішній час автобус був такий самий, та він відповідає тому, що був на час пригоди. Він здійснював рух близько по середині проїжджої частини дороги, оскільки з правого та лівого боку вулиці, все було зайнято припаркованими транспортними засобами. Далі коли він побачив як пішохід дідусь вийшов на дорогу із-за автобусу, він нажав на сигнал та загальмував.

Пояснив, що виходячи на дорогу пішохід подивився в його бік, та далі побіг, і в цей час він вже вдруге нажав на гальма повністю, і вже їх не відпускав до повної зупинки.

Свідок ОСОБА_25 пояснив, що самої пригоди він не бачив, та приїхав пізніше як все вже сталося, але коли ще автобус, який обмежував оглядовість, знаходився на місці пригоди. На дорозі стояла машина, були сліди гальмування, які відповідають тим, що відновили на час проведення слідчого експерименту. За автомобілем «Ланос», стояв автомобіль швидкої допомоги, пішохід дідусь знаходився в цьому авто. Ліворуч стояв автобус, справа також були припарковані автомобілі. За габаритами автобус був такий саме, але жовтого кольору. Самого механізму ДТП він не бачив, та про нього він може казати лише зі слів брата.

Свідок ОСОБА_27 пояснив, що він «таксував», та стояв на «Березці» по вул. М. Грушевського, коли йому на мобільний телефон надійшов дзвінок та син повідомив про ДТП. Через 2-3 хвилини він сюди приїхав, та побачив як дідусь після того як його збили, лежав на дорозі. Сліди гальмування відповідають тим, що були на час пригоди. Коли потерпілим дідом займалася швидка допомога, він бачив автобус жовтого кольору, який стояв довго, та з місця пригоди поїхав, коли вже потерпілого дідуся забрала швидка допомога, та вже проводились необхідні вимірювання вказаного ДТП. По своїм габаритним параметрам, в повній мірі відповідає статистичному автобусу, який бере участь у проведенні даного слідчого експерименту.

Свідок ОСОБА_17 пояснив, що він був безпосередньо на місці пригоди в якості понятого. На той час він працював на ЦНАПІ, де займався фасадом, та в обідішній час він прийшов до продуктового магазину «Малинка», щоб щось собі купити. Він стояв в районі заїзду до двору будинку АДРЕСА_2 , в той час коли сталася пригода. Свідок вказав місце свого перебування на час пригоди, а саме ділянка місцевості між будинком № 38 та № 36 по вул. Звенигородська, де він стояв на тротуарі та дивився в напрямку пр. Василя Стуса. Бачив пішохода дідуся, та бачив як він побіг. Далі до місця пригоди, свідок не підходив.

Свідок пояснив, що дійсно на час пригоди був автобус біля лівого краю в тому місці, та на той час все було заставлено машинами. Автобус на час пригоди, був з такими же габаритними параметрами, як і статистичний автобус який приймає участь у проведенні слідчого експерименту.

Водій ОСОБА_6 за допомогою статистичного автобусу, встановив його біля лівого краю проїжджої частини дороги, та пояснив, що переглянувши відеозапис ДТП, та відмічене місце наїзду на пішохода яке було вказане ним під час оформленні самого ДТП, він прийшов до висновку, що вказане ним місце наїзду, яке розташоване на відстані 11,4 м від статистичного елементу прив`язки як стовп електроопори, та 4,8 м від правого краю проїжджої частини дороги за напрямком руху автомобіля, не відповідають дійсності, та місце наїзду мало місце трохи ближче від вказаного місця.

Далі, з урахуванням статистичних об`єктів прив`язки, визначено звідки саме вийшов потерпілий ОСОБА_11 на час пригоди, безпосередньо на проїжджу частину дороги вул. Звенигородська. З урахуванням встановленого місця виходу пішохода ОСОБА_11 , проведені вимірювання, під час яких встановлено, що місце виходу пішохода на проїжджу частину дороги знаходиться на відстані 7,4 м від статистичного елементу прив`язки як стовп електроопори. Далі з урахуванням відновлених слідів гальмування автомобіля, а також свідчень водія ОСОБА_6 , про те що пішохід ОСОБА_11 перетинав проїжджу частину дороги практично перпендикулярно їй, приблизно під прямим кутом, визначено шлях руху пішохода з моменту виходу на проїжджу частину дороги, до моменту наїзду на нього автомобілем, та було встановлено безпосередньо саме місце наїзду на нього.

З урахуванням того, що пішохід ОСОБА_11 рухався по проїжджій частині з різним темпом руху, а саме на час виходу на проїжджу частину дороги йшов в темпі кроку, а далі в якийсь момент прискорився та перейшов на біг, після чергового перегляду відеозапису ДТП всіма учасниками слідчого експерименту, визначено відстань подолану пішоходом з моменту виходу на проїжджу частину дороги яку він подолав в темпі кроку (т.1 а.с. 173-179);

- висновком комісійної судової автотехнічної експертизи №6170-22 від 15.12.2022 року, згідно якого встановлено наступне.

Приймаючи до уваги обставини розвитку механізму даної ДТП на стадії взаємного зближення автомобіля та пішохода, що передувала наїзду, та враховуючи визначені значення швидкості руху автомобіля «Daewoo Sens» НОМЕР_1 дії водія ОСОБА_6 слід розглядати у відповідності до вимог п.п. 12.3; 12.4 12,9 б) Правил дорожнього руху України, згідно з якими він повинен був здійснювати рух із швидкістю не більше ніж 60 км/год (п.12.4 ПДР), йому заборонялось перевищувати максимально дозволену швидкість - 60 км/год (12.9 б) ПДР), а з моменту виникнення небезпеки для руху йому необхідно було негайно вжити заходів на зменшення швидкості руху аж до зупинки (п. 12.3 ПДР)

В даній дорожній обстановці водій автомобіля «Daewoo Sens» НОМЕР_1 ОСОБА_6 мав технічну можливість уникнути наїзду на пішохода шляхом своєчасного виконання вимог п.12.3 Правил дорожнього руху України.

В даній дорожній обстановці дії водія автомобіля «Daewoo Sens» НОМЕР_1 ОСОБА_6 не відповідали вимогам п.12.3 Правил дорожнього руху України і знаходились у причинному зв`язку з настанням даної ДТП.

За умов руху автомобіля «Daewoo Sens» НОМЕР_1 із швидкістю Va = 65,8 км/год дії водія ОСОБА_6 не відповідали ще й вимогам п.п. 12.4 та 12.9 б) ПДР, однак дані невідповідності не знаходились у причинному зв`язку з настанням ДТП, оскільки при своєчасному застосуванні гальмування він мав технічну можливість уникнути наїзду навіть при даній швидкості руху.

Оцінка дій пішоходів не потребує застосування спеціальних технічних знань у галузі судової автотехнічної експертизи тому питання про відповідність (невідповідність) дій пішохода ОСОБА_11 вимогам Правил дорожнього руху і наявність (відсутність) в його діях причинного зв`язку з настанням даної ДТП виходять за межі компетенції даної експертизи.

Надати оцінку діям пішохода і вирішити питання про причинний зв`язок між його діями та сталим ДТП орган, який призначив дану експертизу, може самостійно на підставі правової оцінки дій пішохода ОСОБА_11 з урахуванням вимог п.п. 4.7, 4.10,4, 14 а) розділу 4 Правил дорожнього руху України. (т.3 а.с. 69-78);

- показаннями експерта ОСОБА_28 , який пояснив суду, що він працює експертом в Дніпропетровському науково-дослідному інституті судових експертиз. Йому були надані матеріали даної справи, згідно з якими він разом з іншими експертами проводили експертизу. Експерти приймають ті дані, які викладені в методичних даних. Дані були вказані на слідчому експерименті. В справі вказано, що ДТП була вчинена при вологому покритті та дорога була ухилена. На вологому покритті коефіцієнт щеплення становить 5,6. Експерти застосовували коефіцієнт 4,8 5,8 м/см, враховували ухилення дороги. Відстань була вказана у вихідних даних. Дані були вказані на слідчому експерименті. Були проведені дослідження, згідно яких невидимість пішохода була незначна, тому враховувався загальний час руху пішохода. Враховано масу тіла водія. Виявлені сліди гальмування. Розрахована швидкість руху. Пішохід знаходився в стані руху на проїзній частині дороги. Визначено, що пішохід з`явився в той момент, коли водій технічно міг загальмувати. Водієм порушено п.12.3 ПДР. Висновок експертизи підтверджує в повному обсязі.

- висновком судово-медичної експертизи №165-Е-1 від 20.10.2021 року, відповідно до якого смерть ОСОБА_11 настала від хронічної ішемічної хвороби серця, яка супроводжувалась коронарокардіосклерозом атеросклеротичним та ускладнилась серцево-судинною недостатністю, про що свідчать морфологічні зміни, виявлені при дослідженні трупу: атеросклеротичні бляшки в просвітку вінцевих судин у стадії атерокальциноза, що звужують його, нерівномірне кровонаповнення судин міокарду, кардіосклероз, набряк легень, м`яких мозкових оболонок; ознаки швидко наставшої смерті (рясні багрово-синюшні трупні плями, дрібно крапкові крововиливи під зовнішньою оболонкою серця та плеврою легень, рідка темно-червона кров в порожнинах серця та великих судин), результати судово-гістологічного дослідження: стенозуюча атеросклеротична бляшка у стінці одній із гілок коронарної артерії у стадії атерокальциноза, нерівномірне кровонаповнення судин міокарда, гіпертрофія, атрофічність окремих груп кардіоміоцитів, периваскулярний кардіосклероз, дрібні осередки навколосудинного ліпоматозу у міокарді, прояви артеріо - та артеріолосклерозу в серці, головному мозку та більш виражений в нирці, ділянки набряку, дрібні вогнища серозно - десквамативної пневмонії у легенях, хронічне венозне повнокров`я печінки.

Враховуючи додатково надані матеріали кримінального провадження та медичні документи, виявлені у нього пошкодження у вигляді сумісної травми тіла: закритої черепно-мозкової травми з садном на голові, яка супроводжувалась явищами забою головного мозку; тупа травма шиї з переломом зубоподібного виростку 2-го шийного хребця з ротаційним підвивихом назад, з переломом дужки 1-го шийного хребця ліворуч, з компресійним переломом 7-го шийного хребця, які ускладнились верхнім комбінованим тетрапарезом; забій спинного мозку на рівні грудного відділу хребта; закритий перелом велико - та малогомілкової кісток правої гомілки в верхній третині; синець та садна на верхніх кінцівках - у сукупності, за механізмом виникнення, відносяться до тяжких тілесних пошкоджень, по ознаці небезпеки для життя, але в прямому причинному зв`язку з настанням смерті не знаходяться.

Через вищезазначені обставини, з урахуванням додатково наданих матеріалів кримінального провадження та медичних документів, механізму утворення ушкоджень, п.2 висновків експерта № 165-Е від 05.02.2021 року вважати не дійсними (т.3 а.с. 36-38);

- показаннями експерта ОСОБА_29 , який пояснив суду, що 05.08.2018 року, на підставі постанови слідчого Жорника, він проводив судово-медичного експертизу потерпілого. 08.10.2021 року, на підставі ухвали суду, він проводив додаткову судово-медичну експертизу. Висновки експертиз підтверджує.

Перша експертизи проводились за життя потерпілого, додаткову експертизу проводили після смерті останнього.

При проведенні експертиз встановлено травми потерпілого. Додатковою експертизою встановлена причина смерті потерпілого внаслідок хронічних захворювань. Звісно, травма внаслідок ДТП не пішла потерпілому на користь, але саме ця травма, не призвела до смерті. Прямої причини смерті внаслідок ДТП, немає;

Аналізуючи викладені докази за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та їх взаємозв`язку, суд вважає, що вина ОСОБА_6 в судовому засіданні встановлена та підтверджена, а його дії вірно кваліфіковано за ч.2 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому тяжкі тілесні ушкодження.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , суд вважає визнання своєї вини, щире каяття, повне відшкодування завданої злочином матеріальної шкоди, часткове відшкодування завданої злочином моральної шкоди.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , судом не встановлені.

Питання про призначення покарання при постановленні вироку суд вирішує в залежності від доведеності винуватості особи у вчиненні злочинних дій за обставин, пред`явлених в обвинуваченні, з урахуванням вимог статей 50, 65 КК України.

Відповідно до ст. 50 КК України, рішення суду про призначення покарання має на меті не тільки кару, з-поміж інших завдань, повинно досягти мети виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Згідно ст. 65 КК України суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому ОСОБА_6 виду та міри покарання, суд враховує характер скоєного ним кримінального правопорушення, яке визначено законодавством як тяжкий, але неумисний злочин, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, одружений, має на утриманні двох малолітніх дітей, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, враховує обставини, що пом`якшують покарання та відсутність обставин, які його обтяжують.

У рішенні по справі «Ізмайлов проти Росії» ЄСПЛ зазначає, що при призначенні покарання для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити особистий надмірний тягар для особи.

Враховуючи принцип індивідуалізації покарання, суд вважає, що покарання обвинуваченому повинно призначатись у межах санкції ст. 286 ч.2 КК України, а подальше перевиховання та виправлення ОСОБА_6 можливо шляхом призначення йому покарання у виді позбавлення волі, з встановленням строку випробування.

Згідно із ч. 3 ст. 75 КК України, якщо суд при призначенні покарання у виді позбавлення волі на строк не більше 5-ти років, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, суд ухвалює звільнити засудженого від відбування призначеного покарання, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Іспитовий строк дисциплінує засудженого, привчає його до дотримання законів, нагадує йому, що він не виправданий, а проходить випробування, від результату якого залежить його подальша доля звільнення від відбування призначеної основної міри покарання або реальне її відбування.

У разі звільнення від відбування покарання з випробуванням, суд відповідно до ст. 76 КК України покладає на засудженого відповідні обов`язки.

Розглядаючи питання призначення факультативного додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, судом встановлено наступне.

Позбавлення права керувати транспортними засобами є різновидом позбавлення права займатися певною діяльністю, і як будь-який вид покарання, передбачений КК України, призводить до звуження прав засудженої особи, є заходом кримінального примусу, що застосовується від імені держави до особи, яка вчинила кримінально каране діяння.

Зазначене додаткове покарання особам, для яких трудова діяльність пов`язана з користуванням таким правом і є для них джерелом доходу, само по собі не є достатньою правовою підставою для не призначення такого виду покарання, але існування цієї обставини потребує більш виваженого підходу під час обрання заходу цього примусу.

Висновком судово-медичної експертизи №165-Е-1 від 20.10.2021 року, встановлено, що смерть ОСОБА_11 настала від хронічної ішемічної хвороби серця, яка супроводжувалась коронарокардіосклерозом атеросклеротичним та ускладнилась серцево-судинною недостатністю.

Спричиненні ОСОБА_16 в результаті ДТП тяжкі тілесні ушкодження, в прямому причинному зв`язку з настанням смерті не знаходяться.

Обвинувачений надавав матеріальну допомогу під час перебування травмованого пішохода ОСОБА_16 в лікарні, повністю виплатив матеріальну шкоду на його лікування. Головко частково виплатив заподіяну моральну шкоду та зобов`язується виплатити її в розмірі визначеному рішенням суду, на чому наголошувала і потерпіла ОСОБА_30 .

Відповідно до пояснень обвинуваченого він неофіційно працює водієм, на утриманні має двох малолітніх дітей, і право керування транспортним засобом на теперішній час є фактично єдиним джерелом забезпечення своєї сім`ї. До того, відсутність роботи суттєво утруднить виконання обвинуваченим рішення суду про повне відшкодування потерпілій стороні заподіяної моральної шкоди.

Дані про будь-яку неправомірну, посткримінальну поведінку ОСОБА_6 , відсутні.

Наведені обставини ніким не заперечувались та вважаються судом встановленими.

Потерпіла ОСОБА_5 окремо просила суд при призначенні обвинуваченому покарання, не позбавляти його права керування транспортними засобами, яке необхідно тому для утримання родини.

Зазначена думка не є для суду вирішальним чинником при вирішення питання призначення додаткового покарання, але як і інші підстави, також повинна враховуватись.

Стаття 43 Конституції України встановлює, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується.

У ст. 29 Загальної декларації прав людини проголошується: «При здійсненні своїх прав і свобод кожна людина повинна зазнавати тільки таких обмежень, які встановлені законом виключно з метою забезпечення належного визнання і поваги прав і свобод інших та забезпечення справедливих вимог моралі, громадського порядку і загального добробуту в демократичному суспільстві»

Враховуючи обставини справи, наведені стороною обвинувачення та захисту доводи, з урахуванням загальних засад справедливості, гуманізму та індивідуалізації покарання, суд вважає призначення ОСОБА_12 зазначеного додаткового покарання не доцільним.

На думку суду, покарання у виді позбавлення ОСОБА_12 волі з встановленням строку випробування, без призначення додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, передбачене санкцією ч.2 ст. 286 КК України, ухвалюється з дотриманням основного змісту прав та свобод людини, є справедливим за принципом пропорційності, цілком достатнім для подальшого виправлення обвинуваченого та попередження вчиненням нового злочину.

Розглядаючи позовні вимоги цивільного позивача ОСОБА_5 до обвинуваченого про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, судом встановлено наступне.

Злочин тягне за собою ряд юридичних наслідків, з яких для потерпілого найважливішим є відновлення його порушеного права, яке досягається за допомогою цивільного позову. У відповідності зі ст. 128 КПК України фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано збитків, має право під час кримінального провадження, проте виключно до суду, пред`явити цивільний позов до обвинуваченого.

Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими КПК України. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми ЦПК України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Матеріальні збитки відшкодовані обвинуваченим у повному обсязі, і за відсутності заяви позивача про відмову від позову, в цій частині він залишається судом без розгляду.

Стаття 1167 ЦК України визначає підстави відповідальності за завдану моральну шкоду та встановлює, що така шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Конституцією України встановлено, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Чітких механізмів встановлення наявності моральної шкоди спричиненої внаслідок кримінального правопорушення, визначення її розміру, механізму доказування, в законодавстві України не визначено, але в будь-якому випадку, для стягнення моральної шкоди необхідно першочергово довести саме її наявність, обґрунтувати розмір моральної шкоди.

У відповідності до Постанова Пленуму ВСУ № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

Відповідно до п. 9 зазначеної вище Постанови, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Судом встановлено, що позивачу заподіяні моральні страждання внаслідок травмування близької людини. Внаслідок тяжкого стану здоров`я батька, перерваний істотний, звичний для позивача ритм життя та майбутніх планів, що негативно вплинуло на її моральний стан.

Вина обвинуваченого, причинний зв`язок між злочинними діями та бездіяльністю, заподіянням моральної шкоди, в судовому засіданні встановлено, і суд вважає, що позовні вимоги в цій частині підлягають повному задоволенню як розумні та справедливі.

Враховуючи добровільно виплачені ОСОБА_6 потерпілій стороні в рахунок завданої моральної шкоди 21 000 гривень, не відшкодованою залишається сума 179 000 гривень (200 000 21 000 = 179 000), яка і підлягає стягненню з обвинуваченого на користь позивача ОСОБА_5 .

Згідно ст. 1206 ЦК України, особа яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину.

Розглядаючи заявлений цивільним позивачем «Кам`янська міська лікарня швидкої медичної допомоги» ДОР» про стягнення з ОСОБА_6 на користь медичного закладу витрати на стаціонарне лікування потерпілого від кримінального правопорушення ОСОБА_11 у сумі 20 253 гривень 74 копійок, судом встановлено, що такі вимоги є законними, належним чином обґрунтованими, та підлягають стягненню з обвинуваченого.

Доля речових доказів вирішується судом відповідно до ст. 100 КПК України. Згідно ст. 124 КПК України процесуальні витрати підлягають стягненню з обвинуваченого.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 373-374 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у пред`явленому обвинуваченні за ч.2 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у виді 5 років позбавлення волі, без позбавленням права керування транспортними засобами.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_6 від відбуття основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, встановивши іспитовий строк на 2 роки.

Згідно ст. 76 КК України, зобов`язати засудженого протягом іспитового строку: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Позовні вимоги до ОСОБА_6 в частині стягнення моральної шкоди задовольнити, стягнувши з останнього на користь потерпілої ОСОБА_5 в якості частини невідшкодованої моральної шкоди 179 000 гривень.

Позов в частині стягнення з ОСОБА_6 матеріальної шкоди, залишити без розгляду.

Цивільний позов Комунального закладу «Кам`янська міська лікарня швидкої медичної допомоги» Дніпропетровської обласної ради» до ОСОБА_6 задовольнити у повному обсязі, стягнувши з останнього 20 253 гривень 74 копійок витрат на лікування потерпілого ОСОБА_11 .

Стягнути з засудженого ОСОБА_6 процесуальні витрати по проведенню судових експертиз у загальній сумі 13 350,96 гривень.

Речові докази по справі: автомобіль «Daewoo Sens», державний номер НОМЕР_2 , знявши арешт з майна, залишити у власника.

До набрання вироком законної сили, захід забезпечення кримінального провадження відносно засудженого ОСОБА_6 залишити раніше обраний, особисте зобов`язання.

Вирок суду може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду, через Заводський районний суд м. Дніпродзержинська, протягом 30 днів з дня його проголошення. Законної сили вирок суду набирає після закінчення строку його оскарження.

Вирок суду підлягає негайному врученню обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1