н/п 1-кс/490/8009/2023
Центральний районний суд м. Миколаєва
Справа № 490/4829/23
У Х В А Л А

про накладення арешту на майно

27 грудня 2023 року слідчий суддя Центрального районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 розглянувши клопотання слідчого СВ УСБУ в Херсонській області ОСОБА_3 , погоджене прокуроромпро накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0000476 від 19.10.2022 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 111-1 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Слідчий, за погодженням з прокурором, звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на майно, яке належить підозрюваній ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на праві приватної спільної часткової власності, а саме: будинку (житловий садибного типу), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом заборони відчуження та розпорядження вказаним майном, з метою його конфіскації як виду покарання.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 фактично проживаючи на території смт. Чаплинка Херсонської області, перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванням місці, починаючи з травня 2022 року, але не пізніше 06.09.2022 (точний час та дата досудовим розслідуванням не встановлені), реалізуючи свій прямий умисел, за невстановлених під час досудового розслідування обставин установила контакт з невстановленими слідством представниками окупаційних військ держави-агресора, які здійснили окупацію смт. Чаплинка Херсонської області, добровільно обійняла посаду, пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій у незаконно створеному органі окупаційної адміністрації російської федерації на території смт. Чаплинка, а саме посаду так званого «начальника відділу культури, туризму, молоді, політики та спорту Чаплинської ВЦА Херсонської області», що функціонував за законодавством російської федерації. Поряд з цим, ОСОБА_4 , займаючи вказану посаду, будучи незаконно наділеною представниками окупаційної адміністрації держави-агресора російської федерації обов`язками та функціями, маючи відповідні навички та досвід роботи, діючи умисно, з власних корисливих, політичних та ідеологічних мотивів, бажаючи проявити себе та довести окупаційній владі свою лояльність та відданість, вчиняла протиправні дії, які проявлялись, зокрема, в загальній організації роботи та управління вказаного відділу незаконного органу влади, у тому числі, підготовка до культурно-масових заходів з використанням тематики держави-агресора рф, розпорядженні майном, підбиранні та формуванні колективу підпорядкованого їй відділу, що здійснюється в інтересах окупаційної влади на тимчасово окупованій території Чаплинської селищної територіальної громади, реалізація яких, у свою чергу, забезпечує становлення та зміцнення окупаційної влади російської федерації шляхом функціонування незаконно створеного окупаційного органу влади на тимчасово окупованій території Херсонської області. Таким чином, громадянка України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у добровільному зайнятті посади, пов`язаної з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій у незаконному органі влади, створеному на тимчасово окупованій території, у тому числі в окупаційній адміністрації держави-агресора, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України.

А тому з метою вжиття заходів забезпечення кримінального провадження, а також враховуючи те, що ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України, згідно санкції якої до майна підозрюваного може бути застосована конфіскація майна, в порядку вимог ст.131, п.3 ч.2 ст.170 КПК України звернулись до суду з відповідним клопотанням, яке просять задовольнити.

Слідчий в судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином. Надав заяву, в якій зазначив про необхідність розгляду клопотання про арешт майна без повідомлення власників майна, на підставі ч.2 ст.172 КПК України.

Враховуючи закріплений ст.26 КПК України принцип диспозитивності, згідно якого сторони кримінального провадження є вільними у використанні свої прав у межах та у спосіб, передбачений цим Кодексом, вважає за можливе розглянути подане клопотання у її відсутність та на підставі наявних матеріалів.

Зважаючи на вимоги ч.2 ст.172 КПК України вважаю можливим розглядати клопотання за відсутності власника майна, арешт на майно якого накладається.

Дослідивши матеріали клопотання та додані до нього письмові документи, вважаю, що клопотання слід задовольнити виходячи з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, слідчим проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000476 від 19.10.2022 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 111-1 КК України.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України.

Відповідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на праві приватної спільної часткової власності володіє: будинку (житловий садибного типу), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно актового запису про шлюб №146 від 30 червня 2006 року, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , після державної реєстрації шлюбу отримала прізвище « ОСОБА_6 ».

Згідно з ст. 131 КПК України заходами забезпечення кримінального провадження, серед іншого є арешт майна, який застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до п.3 ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо особи.

Зважаючи на вищенаведене та з урахуванням виниклої в межах досудового розслідування кримінального провадження необхідності щодо вжиття заходів забезпечення кримінального провадження, а також враховуючи те, що ОСОБА_4 повідомленопро підозру у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, згідно санкції якого до майна підозрюваного може бути застосована конфіскація майна, то суд вважає обґрунтованими покликання на виниклу необхідність у накладенні арешту на майно, та вважає, що таке клопотання слід задовольнити.

Керуючись вимогами ст. ст. 131, 170-173, 309, 395 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке належить підозрюваній ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на праві приватної спільної часткової власності, а саме: будинку (житловий садибного типу), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом заборони відчуження та розпорядження вказаним майном, з метою його конфіскації як виду покарання.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом, відповідно до ст.174 КПК України.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1