Справа № 671/22/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 січня 2024 року м. Волочиськ

Слідчий суддя Волочиського районного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора Волочиської окружної прокуратури ОСОБА_3 , слідчої ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши в приміщенні Волочиського районного суду Хмельницької області клопотання слідчої СВ ВП № 2 Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_7 , погоджене з начальником Теофіпольського відділу Волочиської окружної прокуратури ОСОБА_8 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою у відношенні: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Бережинці Теофіпольського району Хмельницької області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей, працює механізатором ТОВ «Волиця», проживаючого по АДРЕСА_1 та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

встановив :

До Волочиського районного суду Хмельницької області надійшло клопотання слідчої СВ ВП № 2 Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_7 , погоджене з начальником Теофіпольського відділу Волочиської окружної прокуратури ОСОБА_8 , про застосування відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який підозрюється у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

В обґрунтування свого клопотання слідча посилається на те, що у невстановлений досудовим розслідуванням день та час, у невстановленому місці, у невстановлений спосіб, ОСОБА_5 , діючи із прямим умислом, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та свідомо бажаючи їх настання, усвідомлюючи те, що вогнепальна зброя та бойові припаси відносяться до речей, які вилучені із цивільного обігу і не можуть знаходитись у власності громадян без спеціального дозволу, не маючи передбаченого законом дозволу на поводження із вогнепальною зброєю та бойовими припасами, умисно незаконно придбав автомат АК-74, калібру 5,45 мм, корпус гранати «РГД-5» із маркувальними написами 165-77 Т , підривач типу УЗРГМ з маркувальними написами 288-74 УЗРГМ 583 , 678 патронів, калібру 5,45 мм.

В подальшому, у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, спрямований на незаконне зберігання вказаної вище вогнепальної зброї та бойових припасів, після чого, за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, ОСОБА_5 помістив раніше незаконно придбані ним автомат АК-74, калібру 5,45 мм, корпус гранати «РГД-5» із маркувальними написами 165-77 Т , підривач типу УЗРГМ з маркувальними написами 288-74 УЗРГМ 583 , 678 патронів, калібру 5,45 ммдо багажного відділення власного автомобіля марки «Ford» моделі «Focus» д.н.з. НОМЕР_3 , білого кольору, таким чином незаконно зберігав вказані вище вогнепальну зброю та бойові припаси до моменту їх виявлення та вилучення працівниками поліції о 11 год 36 хв 01.01.2024.

Так, 01.01.2024 в період часу з 11 год 36 хв по 15 год 40 хв під час проведення огляду місця події за адресою: АДРЕСА_2 , в тому числі в ході проведення обшуку автомобіля марки «Ford» моделі «Focus» д.н.з. НОМЕР_3 , білого кольору працівниками поліції виявлено та вилучено автомат АК-74, калібру 5,45 мм, корпус гранати «РГД-5» із маркувальними написами 165-77 Т , підривач типу УЗРГМ з маркувальними написами 288-74 УЗРГМ 583 , 678 патронів, калібру 5,45 мм, які ОСОБА_5 незаконно зберігав із невстановленого досудовим розслідуванням часу до 11 год 36 хв 01.01.2024.

Таким чином, ОСОБА_5 , усвідомлюючи протиправність своїх дій, спрямованих на незаконне придбання та зберігання вогнепальної зброї та бойових припасів, не маючи передбаченого законом дозволу, порушуючи вимоги п. п. 21, 22 ч.1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 № 580-VIII; п.п. 9, 11, 15 Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 1992 року № 576; п. п. 2.1., 2.3.2, 2.3.3., 8.1, 8.9, глави 12 Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 622 від 21.08.1998, із змінами від 16.02.2016 зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 07 жовтня 1998 року за №637/3077, вчинив незаконне придбання та зберігання вогнепальної зброї та бойових припасів.

Разом зі цим, 01.01.2024 в ході проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_5 , що за адресою АДРЕСА_1 , а саме у металевому сейфі для зберігання гладкоствольної зброї виявлено предмет зовні схожий на саморобний вибуховий пристрій типу «хатабка», що складається із корпуса пострілу ВОГ-17, який було поміщено до сейф-пакету ВВТС ГУНП в Хмельницькій області № АБ 042629 та підривача УЗРГМ-2, який було поміщено сейф-пакету ВВТС ГУНП в Хмельницькій області № АБ 042628 та в подальшому вилучено працівниками ВВТС ГУНП в Хмельницькій області, що свідчить про причетність ОСОБА_9 до вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

02 січня 2024 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчинені кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, що підтверджується зібраними під час досудового розслідування кримінального провадження доказами, зокрема протоколом огляду місця події від 01.01.2024, протоколом допиту свідка ОСОБА_10 , ОСОБА_11 від 01.01.2023, протоколом обшуку від 01.01.2024, протоколами допиту свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 від 02.01.2023.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Враховуючи тяжкість та суспільну небезпечність вчиненого ОСОБА_5 кримінального правопорушення, за вчинення якого передбачено максимальне покарання у вигляді позбавлення волі до 7 років та у зв`язку із ти, що останній являється особою із інвалідністю ІІІ групи, що надає йому змогу здійснити виїзд за межі України, існує реальна загроза, що підозрюваний, може переховуватися від органів досудового розслідування і суду з метою ухилення від органу досудового розслідування, суду та в подальшому й відбування покарання. У разі не обрання відносно ОСОБА_5 , запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, існує ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме переховування від органів досудового розслідування та суду.

Разом з тим, з огляду на особливості вчиненого ОСОБА_5 кримінального правопорушення (злочину), у разі обрання до останньому запобіжного заходу, не пов`язаного з ізоляцією від суспільства, існує ризик, що ОСОБА_5 , усвідомлюючи неминучість покарання за вчинення даного злочину може незаконно впливати на свідка ОСОБА_10 шляхом його підкупу, залякування або вмовляння (п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України).

Також, у зв`язку із тим, що ОСОБА_9 будучи підозрюваним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, вчинив новий умисний злочин проти громадської безпеки, оскільки 01.01.2024 за місцем його проживання по АДРЕСА_1 виявлено та вилучено саморобний вибуховий пристрій тому, існує ризик, що ОСОБА_9 може вчинити інше кримінальне правопорушення (п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України).

Застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, дасть можливість виконати завдання досудового розслідування щодо встановлення та з`ясування всіх обставин вчиненого ним кримінального правопорушення.

Характеризуючи дані підозрюваного ОСОБА_5 як особи, яка вчинила умисний злочин проти громадської безпеки, наявність ризиків переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України), незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні (п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України), вчинення нового кримінального правопорушення (п. 5 ст. 177 КПК України) у своїй сукупності вказують на необхідність застосування щодо ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартоюбез права внесення застави.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання та вважав про наявність підстав для застосування найбільш суворого запобіжного заходу.

Прокурор та слідча підтримали клопотання. Прокурор зазначив про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України та обґрунтованість ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Захисник та підозрюваний вважали клопотання частково обґрунтованим та просили застосувати запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту. Звернули увагу на міцні соціальні зв`язки підозрюваного, який має на утримані двох неповнолітніх дітей, офіційне працевлаштування, має сім`ю та постійне місце проживання.

Перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, заслухавши думку прокурора, слідчу, підозрюваного, захисника, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

У відповідності до п.п. 61, 62 рішення Європейського суду з прав людини від 24 липня 2003 року по справі «Смирнов проти Росії», наявність підстав для утримання під вартою повинно бути оцінено по кожній конкретній справі з урахуванням всіх обставин справи.

При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке, можливо, буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

За змістом ст. ст. 131-132 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується (частина 1); підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом (частина 2).

Згідно ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу (частина 1); запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років (п. 4 ч. 2).

Встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263КК України.

Згідно вимог ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 263 КК України відноситься до категорії тяжких та санкцією статті передбачено покарання у вигляді позбавленням волі на строк від трьох до семи років.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення повністю підтверджується наданими органом досудового розслідування доказами.

Прокурором доведено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування і суду з метою уникнення кримінальної відповідальності та незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні з цією ж метою.

Загроза можливого майбутнього покарання може спонукати ОСОБА_5 переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.

При цьому, слідчий суддя враховує те, що ОСОБА_5 офіційно працевлаштований, за місцем проживання та роботи характеризується позитивно, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, раніше не судимий, що свідчить про міцні соціальні зв`язки, які значно знижують ризик переховування від органів досудового розслідування та/або суду.

При цьому, підозрюваному відомі свідки у кримінальному провадженні, в тому числі, безпосередній очевидець подій, які інкримінуються ОСОБА_5 , що свідчить про можливість незаконного впливу на свідків з метою зміни їх показань.

Таким чином, прокурором доведено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Слідчий суддя критично оцінює доводи клопотання з приводу можливості виїзду підозрюваного за межі України через наявність в останнього 3 групи інвалідності, оскільки, будь-які докази про наявність в підозрюваного паспорта для виїзду за кордон матеріали клопотання не містять.

Обґрунтування наявності ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя оцінює критично з огляду на те, що ОСОБА_5 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, правопорушень не скоював.

Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Довівши наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, прокурор не довів недостатність застосування біль м`якого запобіжного заходу.

Враховуючи зазначене, приходжу до висновку про відсутність підстав для застосування найбільш суворого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та вважаю, що застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту та з покладенням відповідних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, що забезпечить досягнення мети застосування запобіжних заходів та зможе запобігти ризикам, передбачених п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Орган поліції повинен негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту і повідомити про це слідчому або суду. Працівники органу поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Виходячи з викладеного, на підставі ст. ст. 29, 55, 62, 63, 129 Конституції України, керуючись ст. ст. 131,132, 176-179, 183, 194, 196 КПК України, слідчий суддя -

постановив:

Клопотання слідчої СВ ВП № 2 Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_7 , погоджене з начальником Теофіпольського відділу Волочиської окружної прокуратури ОСОБА_8 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні ОСОБА_5 - задовольнити частково.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши цілодобово покидати житло за адресою: АДРЕСА_1 , зобов`язавши прибувати до слідчого, прокурора або суду за кожною вимогою.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такі процесуальні обов`язки:

- не відлучатися з с. Волиця Теофіпольської ТГ Хмельницького району Хмельницької області без дозволу, слідчого, прокурора або суду;

- утриматися від спілкування з свідком ОСОБА_10 щодо подій даного кримінального правопорушення;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

Ухвала підлягає негайному виконанню органом поліції.

Строк дії ухвали до 29.02.2024.

Ухвала може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до апеляційного суду протягом 5 діб з дня її оголошення.

Слідчий суддя